Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-27 00:00:00

Позивач [PERSON] у квітні 2021 року звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню дитину; третя особа: [PERSON] , в якому просила стягнути з відповідача на її корись аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , на період навчання у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до закінчення навчання, а саме до 30.06.2022 року. В обґрунтування вимог позивач посилається на те, що вони з відповідачем перебували у шлюбі, який рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 12.08.2020 року розірвано. Від шлюбу мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . З відповідача на її користь було стягнуто щомісячно аліменти у розмірі 1/3 частини від заробітку (доходу) останнього до досягнення дітьми повноліття. [INFO] син [PERSON] досяг повноліття та в даний час навчається в ДНЗ «Полтавське вище міжрегіональне професійне училище» на денній формі навчання. Термін навчання з 02.09.2019 року по 30.06.2022 року. Позивач зазначила, що діти проживають разом з нею, знаходяться на її утриманні. Оскільки син навчається на денній формі навчання, то не має змоги самостійно отримувати заробіток. Відповідач [PERSON] працездатний, сплачує аліменти лише на утримання доньки [PERSON] , тому змушена звернутись до суду з даним позовом. Ухвалою суду від 08.06.2021 року було відкрито провадження у даній справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала, прохала їх задовольнити. Зазначила, що син живе разом з нею, її доходу в 7800 гривень не вистачає на утримання дочки та сина, який навчається. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов не визнав. Зазначив, що син раніше жив із ним, на даний час він проживає з матір`ю. Він сплачує аліменти дочці, працює, не є інвалідом, отримує заробітну плату в сумі 5000 гривень, але сину немає змоги допомагати. Просить врахувати, що він залишив колишній дружині будинок, земельну ділянку, у нього є будинок та автомобіль. Все це придбавалося в період шлюбу. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - [PERSON] належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Заслухавши позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивач з відповідачем з 2002 року перебували в зареєстрованому шлюбі. Сторони мають спільних дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 12.08.2020 р. зареєстрований 23.10.2002 року шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , розірвано. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку(доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 01.04.2020 року і до досягнення дітьми повноліття (а.с.11-12). З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] вбачається, що [PERSON] народився [INFO] (а.с.4). З довідки № 131, виданої ДНЗ «Полтавське вище міжрегіональне професійне технічне училище» 15.03.2021 року, вбачається, що [PERSON] , [INFO] , навчається в ДНЗ «Полтавське вище міжрегіональне професійне технічне училище» за професією «Слюсар з ремонту колісних транспортних засобів. Водій автотранспортних засобів (категорія «В», «С»)». Форма навчання денна, термін навчання з 02.09.2019 року по 30.06.2022 року (а.с.9). Відповідно довідки, виданої ДП «Кроки», [PERSON] та [PERSON] проживають разом з матір`ю - [PERSON] та знаходяться на її утриманні (а.с.10). Згідно довідки про доходи [PERSON] , останній працює вантажником у ФОП [PERSON] , заробітна плата складає 6000 грн., з якої проводяться утримання. Відповідно до положень ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до вимог статті 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. У п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але не більше 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. В частині 1 ст. 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. В той же час, законом не встановлено межі визначення судом розміру аліментів на повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Суд визначає розмір аліментів в кожному конкретному випадку, виходячи з фактичних обставин справи. Крім того, згідно ч.2 ст. 200 СК України, при визначенні розміру аліментів, який підлягає стягненню з одного з батьків, суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Як встановлено судом, син позивача і відповідача навчаєтьсяв ДНЗ «Полтавське вище міжрегіональне професійне училище» (термін навчання - з 02.09.2019 року по 30.06.2022 року ). Батько дитини працює, син потребує матеріальної допомоги. Враховуючи те, що відповідач є працездатною особою, сплачує аліменти неповнолітній дочці, має заборгованість по сплаті аліментів, проте утримання разом з дружиною неповнолітньої дочки не звільняє його від обов`язку утримання свого повнолітнього сина [PERSON] , який продовжує навчання і у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги, тому суд приходить до висновку про обов`язок та можливість відповідача сплачувати аліменти повнолітньому сину. Отже, беручи до уваги, що відповідач не надає сину матеріальну допомогу, [PERSON] , [INFO] , досяг повноліття, але продовжує навчатися, потребує матеріальної допомоги, відповідач в змозі надавати матеріальну допомогу, тому суд вважає, що позов заявлено обґрунтовано, його було підтверджено протягом судового засідання. Суд вважає визначити стягнення аліментів з відповідача на користь позивача у розмірі 1/6 частини всіх видів доходів щомісячно на утримання повнолітнього сина. Відповідно до ч.1 ст.19 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Згідно ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Позивач не надала суду доказів на підтвердження того, що повнолітній син потребує, а відповідач у справі може надавати матеріальну допомогу у визначеному нею розмірі - 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно. Тому, суд вважає взадоволенні інших вимог позивачу відмовити за необґрунтованістю. При цьому, суд враховує, що повнолітній син є працездатним, та можливість матері надавати допомогу сину. З відповідача також підлягає стягненню судовий збір в сумі 908 гривень в дохід держави. Згідно ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень, зокрема у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного та

Outcome: partial