Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-13 00:00:00

Позивач [PERSON] у серпні 2015 р. звернувся до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що з 27 листопада 1999 р. він перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою, який на підставі рішення Святошинського районного суду м. Києва від 20.12.2013 р. розірвано. Від цього шлюбу вони мають дочку - [PERSON] [INFO] Далі позивач зазначає, що у період їх з відповідачкою шлюбу, вони за спільні кошти на підставі Договору купівлі-продажу від 05.10.2007 р. придбали квартиру [ADDRESS], вартість якої на момент придбання становила 590 850,00 грн. Позивач зазначає, що частина грошових коштів за які була придбана спірна квартира належали їм з відповідачкою, а саме: 85 850,00 грн. Решта коштів, а саме: 505 000,00 грн. були надані позивачу на підставі Договору споживчого кредиту № 11229922000 від 05.10.2007 р. Також, позивач зазначає, що зазначене вище житлове приміщення перебуває в іпотеці ПАТ «УкрСиббанк» на підставі Договору іпотеки від 05.10.2007 р. в забезпечення виконання зобов'язань позивача умов кредитного договору, крім того, з Банком був укладений Договір поруки, відповідно до умов якого відповідачка [PERSON] є поручителем по вказаним кредитним правовідносинам. Далі позивач зазначає, що у період шлюбу, кредит сплачувався ним особисто з його заробітної плати, а після розірвання шлюбу сторони домовились, що кредит будуть погашати в рівних частках. Проте, останнім часом відповідачка неналежним чином виконує досягнуту домовленість щодо сплат своєї частки коштів по кредитному договору. Позивач зазначає, що спірна квартира є їх з відповідачкою спільною сумісною власністю, при цьому, позивач у вказаній квартирі не проживає, оскільки створив іншу сім'ю та проживає за іншою адресою, а тому в спірному житлі проживає відповідачка та їх спільна дитина. Позивач вказує, що оскільки кредитні кошти в ПАТ «УкрСиббанк» були ним отриманні в інтересах сім'ї для придбання спірної квартири, вважає, що, залишок кредитних коштів, який станом на 30.07.2015 р. становить 290 832,59 грн. має бути розподілений між ним та відповідачкою пропорційно часткам майна. На підставі наведеного вище, позивач просить суд виділити йому та відповідачці [PERSON] у власність по ? частини квартири [ADDRESS]; розподілити між сторонами кредитні зобов'язання за Договором споживчого кредиту № 11229922000 від 05.10.2007 р. пропорційно до часток у праві власності на вказану вище квартиру, після її поділу, розподілити судовий збір порівну. 18.11.2015 р. в судовому засіданні позивач [PERSON] збільшив позовні вимоги та додатково просив стягнути з відповідачки на його користь ? частину суми коштів сплачених в рахунок погашення заборгованості за Договором споживчого кредиту № 11229922000 від 05.10.2007 р. за період з квітня по листопад 2015 р. , що становить9 284,07 грн. та стягнути судовий збір (а.с. 140-144). В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги з урахуванням їх збільшень підтримали та просили їх задовольнити. Відповідачка 13.10.2015 р. подала до суду заперечення на позов (а.с. 76-80) та 11.12.2015 р. Доповнення до заперечень на позов, зазначивши, що оскільки спірна квартира була придбана за більшу частину її власних коштів, які вона отримала від продажу власної квартири, яка їй належала до шлюбу, її частка у спільному майні, а саме: квартири [ADDRESS] має бути 65/100 частин, також з урахуванням тієї обставини, що спільна з відповідачем дитина проживає з нею та перебуває на повному її утриманні; питання щодо поділу кредитного зобов'язання поклалась на розсуд суду, в іншій частині позову просила відмовити. Представник відповідачки в судовому засіданні зазначила, що частка відповідачки у праві власності спірної квартири має бути більшою ніж запропоновано позивачем, в іншій частині позову просила взагалі відмовити. Представник третьої особи ПАТ «УкрСиббанк» в судове засідання не з'явився, направив на адресу суду письмові пояснення та просив розглянути справу за його відсутності. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності представника третьої особи (а.с. 67-68). Суд, заслухавши сторін, їх представників та дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 27 листопада 1999 р. сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою, який на підставі рішення Святошинського районного суду м. Києва від 20.12.2013 р. розірвано (а.с. 13-14). Судом встановлено, що у період шлюбу сторін, відповідачка народила дочку [PERSON] [INFO] (а.с. 45). Встановлено, що за час перебування у шлюбі позивач і відповідачка набули нерухоме майно, а саме: відповідно до договору від 05.10.2007 р. позивач [PERSON] придбав двокімнатну квартиру [ADDRESS] загальною площею 45,90 м2 та житловою площею 27,60 м2 (а.с. 11-12). Судом встановлено та підтверджено сторонами, що спірна квартира була придбана частково у кредит, який був наданий позивачу [PERSON] третьою особою ПАТ «УкрСиббанк» на підставі Договору споживчого кредиту № 11229922000 від 05.10.2007 р. (а.с. 15-21). Встановлено, що відповідно до вказаного вище Договору, позивачу [PERSON] був наданий кредит в розмірі 100 000 доларів США, що еквівалентно 505 000 грн. строком до 05.10.2007 р. зі сплатою процентів у розмір 9,500 річних. Також, в забезпечення виконання позивачем [PERSON] кредитних зобов'язань 05.10.2007 р. був укладений Договір іпотеки, відповідно до якого, в іпотеку Банку була передана квартира [ADDRESS] (а.с. 69-71). Крім того, в забезпечення виконання позивачем [PERSON] кредитних зобов'язань 05.10.2007 р. був укладений Договір поруки № 147881, відповідно до умов якого, відповідачка [PERSON] зобов'язалась відповідати перед Банком за невиконання кредитних зобов'язань [PERSON] з яким є солідарними боржниками (а.с. 72-73). Встановлено, що між позивачем [PERSON] та Банком 12.11.2010 р. була укладена Додаткова угода № 3 до Договору споживчого кредиту № 11229922000 від 05.10.2007 р., відповідно до якої, наданий позивачу кредит встановлюється у формі кредитної лінії з лімітом кредитної лінії, встановленим в базовій валюті, що дорівнює 1 340 272,58 грн. та на дату укладання цієї Угоди [PERSON] надано транш в розмірі 670 136,29 грн. (а.с. 25-27). В судовому засіданні, як позивачка так і відповідач підтвердили солідарне щомісячне погашення перед третьою особою кредитних коштів в рахунок вартості спірної квартири, тобто, щомісячні платежі вартості придбаної квартири сплачувались як самою позивачем так і відповідачкою, що підтверджується відповідними квитанціями (а.с. 99-123). Згідно ч. 1 ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Згідно ч. 1 ст. 68 СК України, розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Встановлено, що спірна квартира була придбана за кошти в розмірі 590 850,00 грн. та як встановлено вище позивачу [PERSON] були надані кредитні кошти в розмірі 505 000,00 грн. , тобто різниця становить 85 850,00 грн. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до Договору купівлі-продажу квартири від 02.11.1999 р., відповідачка [PERSON] придбала у свою власність квартиру [ADDRESS] (а.с. 82). Встановлено, що відповідно до Договору купівлі-продажу квартири від 02.10.2007 р., відповідачка [PERSON] продала належну їй на праві приватної власності квартиру [ADDRESS], вартість якої була визначена у 24 501,00 грн. (а.с. 92-93) Відповідно до ч. 1 ст. 57 Сімейного Кодексу України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто. В судовому засіданні встановлено та підтверджено самим позивачем, що в рахунок придбання спірної квартири [ADDRESS], відповідачкою [PERSON] був сплачений внесок з особистих коштів (заощаджень) в розмірі 17 000 доларів США. Позивач [PERSON] в судовому засіданні в обґрунтування позовних вимог посилається на те, що ним також в рахунок придбання спірної квартири внесено первинний внесок в розмірі 11 000 доларів США, які були надані йому його батьками, проте, даний факт відповідачка [PERSON] заперечувала, а позивач та його представник в судовому засіданні, всупереч ст. 60 ЦПК України, не надали жодного доказу в підтвердження даного факту. Таким чином, суд не може взяти до уваги посилання позивача, що у придбання спірного житлового приміщення [PERSON] вклав значні особисті кошти, які були ним отриманні від батьків, а тому всупереч вимогам ст. 58 ЦПК України, зазначені посилання як вид доказу є неналежними. Згідно ч. 3 ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що квартира [ADDRESS] є спільною сумісною власністю сторін [PERSON] та [PERSON], як подружжя. Проте, враховуючи пропорційність внесення кожною стороною окремо особистих коштів в рахунок придбання у власність квартири [ADDRESS], станом на 2007 р., що в судовому засіданні позивачем не доведено, а відповідачкою підтверджено, подальші внесення платежів, в рахунок сплати кредиту, а також, те, що в спірній квартирі на сьогоднішній день проживає відповідачка [PERSON] разом з спільною з позивачем неповнолітньою дочкою [PERSON], суд вважає занеобхідне визначити та визнати за сторонами право власності на спірну квартиру в наступному порядку: за позивачем [PERSON] - 35/100 частин вказаної квартири та за відповідачкою [PERSON] - 65/100 частин цієї квартири. Позовні вимоги позивача [PERSON] про стягнення з відповідачки ? частини суми коштів сплачених позивачем на користь ПАТ «УкрСиббанк» в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором, не підлягають задоволенню, оскільки в судовому засіданні встановлено, що сторони в добровільному порядку визначили свій обов'язок с погашення щомісячної заборгованості щодо сплати кредитних коштів за Договором споживчого кредиту № 11229922000 від 05.10.2007 р., такого порядку дотримувались. Крім того, в судовому засіданні не встановлено наявність будь-якої заборгованості за вказаним вище Договором, строк дії якого закінчується 05.10.2037 р. Тобто, будь-яке стягнення за Договором споживчого кредиту № 11229922000 від 05.10.2007 р., на даний час, в тому числі, щодо погашення частково вже сплачених кредитних коштів, є передчасним в силу визначеного п. 1.2.2 Договору терміну його дії. Також, не підлягають задоволенню позовні вимоги щодо розподілу кредитних зобов'язань по Договору споживчого кредиту № 11229922000 від 05.10.2007 р., оскільки заміна сторони у кредитному зобов'язанні є виключною процедурою, яка провадиться за обов'язковою згодою Банківської установи, та як вбачається з письмових пояснень, ПАТ «УкрСиббанк» заперечує позовних вимог в цій частині та будь-якої заміни сторони у кредитному зобов'язанні. Крім того, суд відмовляючи у позові в цій частині виходив з того, що з відповідачкою [PERSON], в забезпечення кредитних зобов'язань позивачем [PERSON], укладений Договір поруки, відповідно до умов якого вона є солідарним боржником з позивачем за належне виконання всіх грошових зобов'язань по Договору. Таким чином, оцінюючи всі докази окремо і в їх сукупності, суд вважає, що позивач та його представник частково довели в судовому засіданні позовні вимоги, у зв1язку з чим позов підлягає частковому задоволенню. На підставі ст. ст. 57, 58, 60 Сімейного кодексу України,

Outcome: partial