Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-18 00:00:00

Позивач в березні 2014 року звернувся в суд з даним позовом, в заяві вказав, що відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт від 21.09.2012 року відповідачка отримала кредит в розмірі 24 880,09 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. В порушення кредитних зобов'язань відповідачка умов договору не виконала у зв'язку з чим станом на 03.03.2014 року утворилася заборгованість в сумі 30 976,26 грн. Просить стягнути з відповідачки на його користь суму заборгованості за кредитним договором та судові витрати по справі. Представник позивача в судове засідання не з'явилася, подала до суду клопотання про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення по справі не заперечує. Належно повідомлена відповідачка в судове засідання не з'явилася, про причини неявки суд не повідомила, з заявами та клопотаннями до суду не зверталася. Судом направлялися судові повістки про виклик та документи по справі за місцем реєстрації відповідачки, однак остання не з'являлася у відділення поштового зв'язку для отримання кореспонденції. Рекомендовані листи були повернуті до суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання», а тому суд приходить до висновку, що відповідачка була відсутня за зареєстрованою адресою місця проживання, що у відповідності до абз. 5 ч.5 ст.74 ЦПК України розглядається як вручення належним чином судового виклику або судового повідомлення. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи, що в справі наявно достатньо матеріалів, які свідчать про права і взаємовідносини сторін, суд вважає, що заслуховувати їх особисті пояснення немає потреби, а тому розгляд справи слід провести у відсутності сторін без фіксування судового процесу. Дослідивши докази, суд встановив слідуюче. Відповідно до генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості і приєднання до Умов і правил надання продукту кредитних карт від 21.09.2012 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 24 880,09 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення заборгованості здійснюється з « 1» по « 25» число кожного місяця, шляхом надання банкові грошових коштів (щомісячного платежу) для погашення заборгованості за кредитом. Відповідно до п. 1.1.3.2.11 Умов і правил банк має право проводити договірне списання з усіх відкритих в банку рахунків клієнта в погашення кредитної заборгованості клієнта і третіх осіб, за кредитами, в яких клієнт є поручителем, а також будь-якої іншої заборгованості, яка виникла у клієнта внаслідок невиконання зобов'язань перед банком. Статтею 1054 Цивільного Кодексу України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Так як відповідачка покладених на неї зобов'язань не виконала, станом на 03.03.2014 року утворилася заборгованість по кредитному договору в сумі 30 976 грн. 26 коп., з яких: - 14 871 грн. 13 коп. - заборгованість за кредитом; - 1 618 грн. 07 коп. - заборгованість по відсотках за користування кредитом; - 12 535 грн. 81 коп. - штраф за п.п. 2.2 Генеральної угоди; А також штрафи відповідно до Умов та правил надання банківських послуг: - 500 грн. 00 коп. - штраф (фіксована частина); - 1 451 грн. 25 коп. - штраф (процентна складова). У відповідності з ч. 1 ст. 526 ЦК України: зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Враховуючи наведене, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає до задоволення, оскільки відповідачка не виконує покладених на неї зобов'язань.

Outcome: approved