Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася з вказаним вище позовом в обґрунтування якого зазначила, що з 10.10.2010 року до 10.08.2017 року вона та відповідач [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі. Згідно рішення Катеринопільського районного суду від 10.08.2017 року, яке набрало законної сили 21.08.2017 року шлюб між сторонами розірвано. Позивач стверджує, що після припинення шлюбних відносин вона залишилась проживати в житловому будинку, а [PERSON] переїхав на постійне місце проживання до будинку своїх батьків у м. Шпола Черкаської області. Позивач зазначає, що із 2017 року вона самостійно утримує житловий будинок, робить в ньому поточні та капітальні ремонти, тому бажає оформити належну їй частку у праві власності на нерухоме майно. З огляду на викладене, позивач просить поділити між ними будинок як спільне сумісне майно подружжя, виділивши кожному по Ѕ ідеальній частині вказаного вище житлового будинку з надвірними спорудами, загальною вартістю кожної частини 35000 грн.. В судове засідання позивачка не з`явилася, але надала заяву від 25.09.2019 року, в якій підтримала позовні вимоги в повному обсязі та просить суд їх задовольнити, розгляд справи провести без її участі, проти прийняття заочного рішення не заперечує. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав в повному обсязі . Судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини. З рішення Катеринопільського районного суду Черкаської області від 10.08.2017 року у справі № 698/372/17-ц, яке набрало законної сили 21.08.2017 року вбачається, що 10.08.2017 року розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , який був зареєстрований 10.10.2010 року у Ярошівській сільській раді Катеринопільського району Черкаської області. (а.с.7). З витягу про Державну реєстрацію прав № 28592751 від 05.01.2011 року вбачається, що за [PERSON] зареєстровано право власності на житловий будинок по [ADDRESS] . (а.с.9). З свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 27.10.2010 року вбачається, що житловий будинок по [ADDRESS] належить [PERSON] на праві приватної власності.(а.с.8). Відповідно до вимог ст. 60 СК України суд, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Вирішуючи питання про обґрунтованість заявлених позивачем вимог та заперечень відповідача суд враховує наступне. Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР, передбачено право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускається позбавлення особи її власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, визнано право держави на здійснення контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів. Стаття 321 ЦК України закріплює конституційний принцип непорушності права власності, передбачений статтею 41 Конституції України, відповідно до частини четвертої якої ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Зміст права власності, яке полягає у праві володіння, користування та розпорядження своїм майном визначено у статті 317 ЦК України. Згідно з нормою статті 319 цього Кодексу власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Він сам вирішує, що робити зі своїм майном,

Outcome: approved