Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-14 00:00:00

Позивач [PERSON] пред`явила до суду позов до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 30 липня 2009 року у Тернопільському міськрайонному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області відповідно до актового запису за № 1069. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що від шлюбу [INFO] народився син [PERSON] . Однак їх із відповідачем сімейне життя не склалося, з цих підстав вони не підтримують сімейних стосунків та не ведуть спільного господарства. За таких обставин просить шлюб розірвати, проти примирення категорично заперечує, оскільки, подальше збереження шлюбу суперечить її інтересам, що мають істотне значення. Ухвалою судді\~Тернопільського міськрайонного\~суду Тернопільської\~області від\~16\~березня 2020\~року провадження\~у справі\~було відкрито\~та призначено її до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, з викликом сторін на 15 квітня 2020 року. Відповідач відзиву на позов не подавав. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, будучи належно повідомленою, однак подала заяву про розгляд справи за її відсутності. Вказала , що заявлені нею позовні вимоги підтримує, просить задоволити їх у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, попередньо подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності та про визнання позовних вимог, просив позов задоволити . За вказаних обставин, відповідно до ст. 223 ЦПК України справу слід розглянути за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів. Судом встановлено наступні обставини : Позивач [PERSON] \~та відповідач\~ [PERSON] вступили у зареєстрований шлюб 30 липня 2009 року, про що складено актовий запис за № 1069 Тернопільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, яким 30 липня 2009 року видано Свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . Від шлюбу сторін [INFO] народився син [PERSON] , про що зроблений актовий запис за №2929 Тернопільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, яким 13 грудня 2011 року видане Свідоцтво про народження серії [NUMBER] . Подружнє життя сторін не склалося, що призвело до припинення між ними сімейних відносин та ведення спільного господарства . Сім`я сторін фактично розпалася і шлюб носить лише формальний характер. Відповідно до вимог статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Згідно із вимогами частини першої статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Вимогами частин третьої, четвертої статті 56 Сімейного кодексу України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно із вимогами частини другої, третьої статті 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України. Згідно з роз`ясненнями, викладеними у пункті 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» рішення суду у справі про розірвання шлюбу, зокрема, має бути зазначено дату й місце реєстрації шлюбу, час та причини фактичного його припинення, мотиви, з яких суд визнав збереження сім`ї можливим чи неможливим, обґрунтовані висновки з приводу інших заявлених вимог. У резолютивній частині рішення слід навести відомості, необхідні для реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦС. У Постанові від 25 вересня 2019 року прийнятій у справі №755/14148/18 (провадження № 61-11325св19) Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду вказав, що шлюб має добровільний характер та ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і припиняється внаслідок його розірвання, що засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків і позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Незгода лише будь-кого зі сторін продовжувати шлюбні стосунки є підставою для визнання її права вимагати розірвання шлюбу. Таким чином, суд, оцінивши всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо досліджені докази у справі прийшов до переконання, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є таким, що суперечить інтересам позивача, що мають істотне значення, тому відповідно до вимог ст.112 Сімейного кодексу України, шлюб підлягає до розірвання, а позов [PERSON] до задоволення . Вимогами ст.141 ЦПК України передбачено, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі задоволення позову покладаються на відповідача, тому із [PERSON] в користь [PERSON] підлягає до стягнення сплачений нею при зверненні до суду із позовом судовий збір в розмірі 840,80 гривень . На підставі викладеного та

Outcome: approved