Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-08 00:00:00

Позивача звернулася до суду з позовом до відповідача про надання дозволу на тимчасовий виїзд за кордон неповнолітньої дитини без згоди батька посилаючись на те, що батьком її неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] є відповідач по справі [PERSON] Донька проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач участі у вихованні та догляді за донькою не бере, не цікавиться її здоровям, фізичним та духовним розвитком, матеріальної допомоги на утримання та розвиток дитини не надає. На сьогоднішній день у нього існує заборгованість по сплаті аліментів. Отримати дозвіл батька на виїзд доньки для відпочинку чи оздоровлення за кордон неможливо, так як відповідач в обмін на це вимагає її відмову від стягнення аліментів. Вважає, що така позиція відповідача щодо їхньої неповнолітньої доньки шкодить інтересам останньої, не сприяє її всебічному та гармонійному розвитку, порушує право дитини на повний розвиток її особистості та вказує на зловживання відповідачем своїми батьківськими правами. Просила надати їй дозвіл на тимчасове вивезення за межі України до країн Болгарії, Єгипту, Туреччини неповнолітньої доньки без згоди та супроводу її батька на відпочинок та оздоровлення з 31 травня 2016 року по 31 грудня 2017 року. Позивачка та представник позивачки в судове засідання не з'явилися, представник позивачки звернулася з письмовою заявою, в якій просила суд справу розглянути у її та позивачки відсутність, позовні вимоги підтримує повністю, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не зявився, про день і час розгляду справи був повідомлений завчасно, про що є повідомлення у справі, про поважні причини неявки суд не повідомив. Представник служби у справах дітей Чернівецької міської ради в судове засідання не з'явилася, звернулася з письмовою заявою, в якій просила суд справу розглянути у її відсутність, проти задоволення позову не заперечує. Суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідач по справі [PERSON] є батьком неповнолітньої доньки [PERSON], 18 вересня 2006 року, яка на даний час проживає з позичкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач участі у вихованні та догляді за донькою не бере, не цікавиться її здоровям, фізичним та духовним розвитком, матеріальної допомоги на утримання та розвиток дитини не надає. Відповідно до ст.. 18 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20.11.1989 р.,ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 р. №789-ХІІ, батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» № 2402-ІІІ від 26.04.2001, кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Позивачка належним чином піклуються про її здоров'я, фізичний стан, духовний та моральний розвиток. З метою створення сину умов для забезпечення відпочинку, оздоровлення, фізичного, духовного та морального розвитку, позивачка має намір тимчасово вивезти свою доньку на оздоровлення та відпочинок за межі України. Згідно п.2 ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України » та п. 16.21 Правил оформлення і видачі паспортів громадянина України для виїзду за кордон і проїзних документів дитини за відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітньої дитини за кордон може бути дозволений на підставі рішення суду. Відповідно до ст. ст. 2, 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», документами, що надають право на виїзд з України і в'їзд в Україну та посвідчують особу громадянина під час перебування за її межами, зокрема є паспорт громадянина України для виїзду за кордон, проїзний документ дитини. Оформлення проїзного документа дитини провадиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків. За відсутності згоди одного з батьків, виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. Відповідно до п. 4 Постанови КМУ від 27.01.1995 р. «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України», виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, у супроводі одного з батьків або у супроводі осіб, які уповноважені одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється у разі пред'явлення оригіналів документів або їх нотаріально посвідчених копій, зокрема, рішення суду про надання дозволу на виїзд за межі України громадянина, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. Суд визнає таким, що відповідає інтересам неповнолітньої [PERSON] виїзд з матірю [PERSON] за межі України до країн Болгарії, Єгипту, Туреччини на відпочинок та оздоровлення в період з 31 травня 2016 року по 31 грудня 2017року. На підставі викладеного та

Outcome: approved