Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-16 00:00:00

Позивач [PERSON] пред'явила до суду позов до Чернелево-руської сільської ради Тернопільського району про визнання права власності на 1/5 частину житлового будинку з відповідними частинами господарських будівель і споруд, що знаходиться по [ADDRESS], в порядку спадкування за законом після смерті її батька [PERSON], який помер [INFO] року. Обґрунтовує позов тим, що зазначений житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами належав на праві власності колгоспному двору у складі п'яти членів, головою якого була [PERSON]. Після смерті її батька [PERSON] відкрилася спадщина на належну йому 1/5 частину вказаного житлового будинку. Будучи спадкоємцем за законом, позивач спадщину прийняла, оскільки у встановлений законом строк звернулася із заявою про прийняття спадщини, однак у видачі їй свідоцтва про право на спадщину за законом відмовлено у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на вказаний житловий будинок. З цих підстав позивач позбавлена можливості реалізувати свої спадкові права в нотаріальному порядку, тому просила суд визнати за нею право власності на спірне нерухоме майно. В подальшому за клопотанням позивача с удом до участі у справі як співвідповідача залучено [PERSON] Відзиву на позов та будь-яких заперечень по суті спору від відповідачів не надходило. В судове засідання позивач [PERSON] подала заяву, згідно з якою позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила розглядати справу в її відсутності. Представник відповідача Чернелево-Руської сільської ради Тернопільського району в судове засідання подав заяву, згідно з якою не заперечив проти визнання за позивачем права власності на спадкове майно та просив розглядати справу за його відсутності. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи до суду не з'явився, не повідомивши про причини неявки, клопотання про відкладення розгляду справи не подавав. За вказаних обставин, з урахуванням вимог ст. 223 ЦПК України, суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній доказів, у відсутності сторін та третьої особи. Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, установив такі обставини: Як убачається з довідки виконавчого комітету Чернелево-руської сільської ради Тернопільського району від 11 квітня 2014 року №116, будинковолодіння по [ADDRESS] рахується за [PERSON], станом на 01 липня 1990 року членами колгоспного двору також були: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. [INFO] року [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], актовий запис №16 Чернелево-Руської сільської ради Тернопільського району. Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно. Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Позивач [PERSON] є дочкою [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 1 квітня 1974 року. У зв'язку з одруженням позивач змінила прізвище з [PERSON] на [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 06 лютого 1993 року. 14 грудня 2016 року [PERSON] (дружина померлого [PERSON].) звернулася до Тернопільської районної державної нотаріальної контори із заявою про відмову від прийняття спадщини після смерті свого чоловіка [PERSON] Як убачається з договору про поділ спадкового майна від 20 лютого 2017 року [PERSON] та [PERSON] уклали договір про поділ спадкового майна після смерті їхнього батька [PERSON] відповідно до спадкової справи №640/2016р. Згідно з даним договором [PERSON] переходить ? частка житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель і споруд в селі Чернелів-Руський по вул. Замчинецькій, 1. Згідно з ч. 1 ст. 1268 УК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Як слідує з довідки №14 від 26 січня 2017 року, виданої виконавчим комітетом Чернелево-Руської сільської ради Тернопільського району, [PERSON] на день смерті проживав у житловому будинку по [ADDRESS], разом із ним були зареєстровані та проживали: дружина [PERSON], дочка [PERSON], внучка [PERSON], син [PERSON] Таким чином, постійно проживаючи разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, позивач [PERSON] в силу ст. 1268 ЦК України України прийняла спадщину після померлого [PERSON] Маючи намір отримати свідоцтво про право на спадщину, [PERSON] звернулася до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, однак постановою державного нотаріуса Тернопільської районної нотаріальної контори Захарків Т.Б. від 20 лютого 2017 року №536/02-14, їй відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON], у зв'язку з відсутністю документа, що посвідчує право власності спадкодавця на належну йому частку у праві власності на вказаний житловий будинок. Згідно з ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. З посиланням на зазначені норми закону позивач звернулася до суду за захистом її прав у судовому порядку. Вирішуючи питання про те, чи дійсно [PERSON] за життя належала 1/5 частина спірного житлового будинку, суд виходить із наданих доказів. Як убачається з довідки виконавчого комітету Чернелево-Руської сільської ради Тернопільського району від 11 квітня 2014 року №116, 1/5 частина будинковолодіння по [ADDRESS] рахується за [PERSON], станом на 01 липня 1990 року членами колгоспного двору також були: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 11 квітня 2011 року за [PERSON] визнано право власності на 1/5 частину житлового будинку по [ADDRESS], що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно №60225682 від 30 травня 2016 року. Відповідно до рішення №49 виконавчого комітету Чернелево-Руської сільської ради Тернопільського району від 30 червня 2011 року вирішено оформити право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться по [ADDRESS] за: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] по 1/5 частині кожному. Як убачається з інформаційної довідки Тернопільського районного госпрозрахункового бюро технічної інвентаризації №47 від 23 січня 2017 року, станом на 04 січня 2017 року по обліку бюро будинковолодіння [ADDRESS] належить: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] Пленум Верховного Суду України в п. 6 постанови №20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» роз'яснив, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Судом установлено, що житловий будинок з належними до нього надвірними будівлями по [ADDRESS] належав колгоспному двору, членами якого були - [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], що підтверджується матеріалами справи. Відтак, [PERSON] за життя належала 1/5 частина вказаного будинку. Відповідачі права позивача на спірне майно не оспорюють. Однак, оскільки відсутній документ, що посвідчує право власності [PERSON] на належну йому 1/5 частку у праві власності на вказаний житловий будинок, це стало перешкодою в оформленні позивачем своїх спадкових прав у нотаріальному порядку, зокрема шляхом отримання у нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину. Аналізуючи в сукупності досліджені докази, встановлені ними обставини та визначені відповідно до них правовідносини сторін, враховуючи вимоги закону, які до них застосовуються, суд приходить до переконання про порушення прав позивача, які підлягають до захисту шляхом задоволення її позовних вимог - визнання за [PERSON] права власності на 1/5 частину житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться по [ADDRESS], в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 368, 370, 1226, 1223, 1268 Цивільного кодексу України, ст. ст. 89, 263, 264, 265, 273, ст. 354, ст. 355 ЦПК України, суд,

Outcome: approved