Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-23 00:00:00

Позивач [PERSON] через свого представника в травні 2018 року звернулася до суду з вищевказаним позовом. В обґрунтування вказує, що 2 вересня 2011 року між [PERSON] та публічним акціонерним товариством Комерційним банком «ПриватБанк» було укладено кредитний договір (без номеру) шляхом підписання позивачем анкети-заяви Відповідно до положень кредитного договору позивач отримала кредит у розмірі 6100,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості. У зв`язку зі складним матеріальним становищем у [PERSON] виникла заборгованість за кредитним договором. Рішенням Оборонського районного суду міста Києва від 11 вересня 2014 року у справі № 756/7893/1444 було задоволено позов ПАТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] та стягнуто з неї судовий збір у розмірі 243,60 грн та 11 809,01 грн, з яких: 5 844,32 грн - заборгованість за кредитом; - 3 683,33 грн - заборгованість по процентам за користування кредитом; 1 242,84 грн - заборгованість по комісії за користування кредитом; 500,00 грн - штраф (фіксована частина); 538,52 грн - штраф (процентна складова). Рішення суду було виконано в повному обсязі, що підтверджується постановою старшого державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Бойко Марії Дмитрівни про закінчення виконавчого провадження № 50110120 від 10 травня 2017 року . На початку березня 2018 року від працівників ПАТ КБ «ПриватБанк» позивачу стало відомо, що в Оболонському районному відділі державної виконавчої служби міста Києва відкрито виконавче провадження № 55472937 про стягнення з неї на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» грошових коштів. 2 березня 2018 року [PERSON] ознайомилася з матеріалами виконавчого провадження № 55472937 після чого стало їй стало відомо про те, що 29 вересня 2017 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Швець Р. О. вчинив виконавчий напис, яким запропонував стягнути з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором б/н від 2 вересня 2011 року. У виконавчому написі вказано, що строк, за який проводиться стягнення, складає 2159 днів, а саме: з 2 вересня 2011 року по 31 липня 2017 року. Сума, що підлягає стягненню, складає 20 008,31 грн, з яких: 5 844,32 грн - заборгованість за тілом кредиту; 12 585,02 грн - заборгованість за відсотками; 150,00 грн.-заборгованість з пені так комісії; 500,00 грн - заборгованість по штрафам (фіксована частина); 928,97 грн - заборгованість по штрафам (відсоток від суми заборгованості). 5 січня 2018 року головним державним виконавцем Оболонського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Поліщук В.В. відкрито виконавче провадження № 55472937 на підставі вказаного виконавчого напису, про що було винесено постанову. Станом на дату подання цієї позовної заяви виконавче провадження триває. Вважає, що виконавчий напис нотаріусом вчинено в порушення ст.88 Закону України «Про нотаріат» та п.3.1. глави 16 порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Зазначає, що заборгованість вказана у виконавчому написі, жодним чином не є безспірною, оскільки така заборгованість була погашена позивачем відповідно до рішення Оболонського районного суду м.Києва від 11 вересня 2014 року, а тому просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис виданий приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швець Русланом Олеговичем від 29 вересня 2017 року (зареєстровано в реєстрі № 14601) про стягнення з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства комерційного Банку «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором б/н від 02 вересня 2011 року. Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 04.06.2018 року по справі відкрито спрощене позовне провадження. Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 17.07.2018 року зупинено стягнення за вказаним виконавчим написом. Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 11.09.2018 року у приватного нотаріуса витребувані докази на підставі яких був виданий спірний виконавчий напис. 14 грудня 2018 року від відповідача надійшов відзив на позов в якому просили відмовити в позові з посилання на те, що нотаріусу були надані всі необхідні докази визначені законом. Окрім того, зазначали що останній платіж позивачем згідно з детальною випискою по рахунку позивача в рахунок погашення заборгованості, було здійснено 05.04.2017 року в розмірі 255,55 грн., залишок заборгованості після сплати чергового платежа - 16675,86 грн., а тому твердження позивача щодо повного погашення заборгованості вважають неправдивими. Просили в задоволенні позову відмовити. 23 травня 2019 року від приватного нотаріуса Швеця Р.О. надійшли копії матеріалів на підставі яких видано спірний виконавчий напис. В судовому засіданні 03.10.2019 року представник позивача позов підтримав, з обставин викладених в ньому та просив задовольнити. Відповідачі та треті особи в судове засідання не з`явилися про розгляд справи повідомлені належним чином, суд вважає за можливе провести розгляд без їх участі. Вислухавши пояснення представника позивача дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступне. 2 вересня 2011 року між [PERSON] та публічним акціонерним товариством Комерційним банком «ПриватБанк» було укладено кредитний договір (без номеру) шляхом підписання позивачем анкети-заяви Відповідно до положень кредитного договору позивач отримала кредит у розмірі 6100,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості. Рішенням Оборонського районного суду міста Києва від 11 вересня 2014 року у справі № 756/7893/1444 було задоволено позов ПАТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] та стягнуто з неї судовий збір у розмірі 243,60 грн та 11 809,01 грн, з яких: 5 844,32 грн - заборгованість за кредитом; - 3 683,33 грн - заборгованість по процентам за користування кредитом; 1 242,84 грн - заборгованість по комісії за користування кредитом; 500,00 грн - штраф (фіксована частина); 538,52 грн - штраф (процентна складова). (а.с.12-13) Рішення суду було виконано в повному обсязі, що підтверджується постановою старшого державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Бойко М. Д. про закінчення виконавчого провадження №50110120 від 10 травня 2017 року. (а.с.14-15) 29.09.2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швець Р.В. видано виконавчий напис за заявою ПАТ КБ «ПриватБанк» про стягнення з [PERSON] та користь Банку заборгованість за кредитним договором б/н від 2 вересня 2011 року. У виконавчому написі вказано, що строк, за який проводиться стягнення, складає 2159 днів, а саме: з 2 вересня 2011 року по 31 липня 2017 року. Сума, що підлягає стягненню, складає 20 008,31 грн, з яких: 5 844,32 грн - заборгованість за тілом кредиту; 12 585,02 грн - заборгованість за відсотками; 150,00грн.-заборгованість з пені так комісії; 500,00 грн - заборгованість по штрафам (фіксована частина); 928,97 грн - заборгованість по штрафам (відсоток від суми заборгованості). Виконавчий напис зареєстровано в реєстрі за № 14601. (а.с.104-109) З наданих нотаріусом доказів не убачається, що Банк повідомляв нотаріуса про наявність судового рішення від 11.09.2014 про стягнення боргу з [PERSON] 5 січня 2018 року головним державним виконавцем Оболонського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Поліщук В.В. відкрито виконавче провадження №55472937 на підставі вказаного виконавчого напису, про що було винесено постанову. Статтею 87 Закону України «Про нотаріат» визначено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до статті 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Як убачається з матеріалів справи у виконавчому написі вказано, що строк, за який проводиться стягнення складає 2159 днів, а саме: з 02 вересня 2011 року по 31 липня 2017 року. Отже, виконавчий напис вчинено з порушенням вимог статті 88 Закону України «Про нотаріат» та пункту 3.1 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, з якою останній погоджується, що, відповідно, виключає можливість спору щодо її розміру, строку, за який вона нарахована тощо, а відтак, і документи, які підтверджують її безспірність, і на підставі яких нотаріусами здійснюються виконавчі написи, мають бути однозначними, беззаперечними, та такими, що містять вираз волі стосовно наявності певної заборгованості не тільки кредитора, а й самого боржника, або ж стовідсотково підтверджують наявність у боржника перед кредитором заборгованості саме в такому розмірі. Такий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 5 березня 2018 року у справі № 756/11960/15-ц. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Такий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 23 січня 2018 року у справі № 310/9293/15. Заборгованість, вказана у виконавчому написі, жодним чином не є безспірною, оскільки така заборгованість була погашена позивачем відповідно до рішення Оболонського районного суду міста Києва від 11 вересня 2014 року у справі №756/7893/14-ц. Поміж тим, виконавчий напис вчинено незважаючи на те, що позовна давність (3 роки) для пред`явлення вимог, що виникли 2 вересня 2011 року, спливла 2 вересня 2014 року, а для пені - через рік. За таких обставин суд доходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, як законний та обґрунтований. Слід визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис виданий приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швець Р. О. від 29 вересня 2017 року (зареєстровано в реєстрі № 14601) про стягнення з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства комерційного Банку «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором б/н від 02 вересня 2011 року. Враховуючи те, що при зверненні до суду позивач звільнена від сплати судового збору, відповідно до ст. 141 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 704 грн.80 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved