Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-14 00:00:00

Позивач [PERSON] у березні 2014 звернулася до суду з позовом до [PERSON] про поділ спільного сумісного майна подружжя. У подальшому позивач уточнила позовні вимоги та в частині розподілу нерухомого майна подружжя позовні вимоги виділені в самостійне провадження, вимоги в частині визнання майна обєктом права спільної сумісної власності подружжя та розподілу рухомого майна, що знаходиться у домоволодінні по вул. Журналістів, 6 А, у м.Пирятині Полтавської області, а також транспортних засобів: автомобіля Mitsubishi Outlander та напівпричепа ОДАЗ 3-885 - просила залишити без розгляду. В обґрунтування решти вимог вказала, що під час перебування у шлюбі з відповідачем за спільні кошти вони придбали різне майно, у тому числі автомобіль IVECO-35.8, 1992 року випуску, державний номерний знак [NUMBER], який знаходиться у їх спільній сумісній власності. Крім того, за час шлюбу відповідач спільні сімейні кошти розмістив у різних банках України, але в 2013 році всі рахунки закрив та перевів всі гроші у Пирятинське відділення №488 ПАТ «Укрсиббанк». Просила визнати вказане майно спільним сумісним майном подружжя,транспортний засіб IVECO-35.8, 1992 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] залишити у власності відповідача, стягнувши на її користь грошову компенсацію в розмірі 1\\2 частини його ринкової вартості, стягнути з відповідача на свою користь половину суми банківських накопичень на всіх банківських рахунках відповідача ПАТ «Укрсиббанк», які у нього існували станом на 23.12.2013. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав викладених у позовній заяві та просив їх задовольнити. Просив визнати автомобіль [NUMBER], та суму банківських накопичень [PERSON] у Публічному акціонерному товаристві «УкрСиббанк» в розмірі 94,17 грн - обєктом спільної сумісної власності подружжя [PERSON] та [PERSON]. Просив стягнути з відповідача на користь позивачки грошову компенсацію 1/2 частини ринкової вартості автомобіля IVECO-35.8, яка за висновком експерта становить 58\~782,89 грн, залишивши автомобіль у одноособовій власності відповідача та стягнути на користь позивача половину суми банківських накопичень [PERSON] у Публічному акціонерному товаристві «УкрСиббанк» станом на 23.12.2013 в розмірі 94,17 грн, стягнути судові витрати. Представник відповідача у судовому засіданні уточнені позовні вимоги визнав, не заперечує, щоб автомобіль [NUMBER], який є спільною сумісною власністю подружжя залишився у відповідача, а позивач отримала грошову компенсацію половини його ринкової вартості, щодо оцінки якого також не заперечував. Погодився також на розподіл банківських накопичень, які знаходяться на рахунках відповідача у Публічному акціонерному товаристві «УкрСиббанк». Суд, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про поділ спільного сумісного майна подружжя підлягають задоволенню виходячи з наступного. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 16 червня 1989 року сторони зареєстрували шлюб (а.с.12), який рішенням Пирятинського районного суду Полтавської області від 12.12.2013 було розірвано ( а.с. 7). Під час шлюбу сторонами був придбаний за спільні кошти автомобіль IVECO-35.8, 1992 року випуску, державний номерний знак [NUMBER], шасі №ZCFC3550102019604, який 19.11.2008 зареєстрований в органах ДАІ на імя відповідача [PERSON] (а.с.152). Крім того, за час шлюбу відповідач відкрив у Пирятинському відділенні №488 ПАТ «Укрсиббанк» рахунки №26000033142600, №26054000004846, №26204033142600, №26259002384132, на яких були розміщені спільні кошти подружжя, що визнано та не заперечувалося сторонами. Станом на 23.12.2013 загальна сума накопичень на вказаних рахунках склала 94,17 коп (а.с.53). Відповідно до ст.60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом (ч.3 ст.368 ЦК України). У відповідності до ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Отже, зазначені норми матеріального права вказують на презумпцію факту спільної сумісної власності подружжя на майно, придбане в період шлюбу, якщо інше не доведено одним із подружжя. З огляду на те, що спірний транспортний засіб був придбаний у 2008 році, тобто у період шлюбу сторін, він є спільною сумісною власністю подружжя [PERSON] та [PERSON], кожен із яких мав право на 1\\2 частки цього майна. Згідно висновку судової авто-товарознавчої експертизи від 23.06.2015, вартість спірного автомобіля IVECO-35.8, 1992 року випуску, державний номерний знак [NUMBER], на момент дослідження становила 58\~782,89 грн.(а.с.). Сторони погодилися із оцінкою спірного майна і дійшли згоди щодо його розподілу шляхом залишення автомобіля у одноособовій власності відповідача та стягнення з нього на користь позивача 1\\2 частини його ринкової вартості. Таким чином, враховуючи заявлені позовні вимоги, на користь позивача з відповідача підлягає стягненню грошова компенсація належної позивачу частки у спільному майні подружжя в розмірі 29\~391, 45 грн. Крім того, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню половина суми банківських накопичень подружжя, що розміщені на рахунках, відкритих на імя відповідача у ПАТ «Укрсиббанк», що складає 47,08 коп. У відповідності до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Як передбачено ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. Відповідно до положень ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача повинні бути стягнуті понесені нею судові витрати по сплаті з судового збору в розмірі 487,20 грн та 1230 (одну тисячу двісті тридцять) грн. за проведення судової авто-товарознавчої експертизи вартості спірного майна - автомобіля IVECO-35.8, 1992 року випуску, державний номерний знак [NUMBER]. . Враховуючи, що на момент подання позову ціна позову в частині визнання права на 1\\2 частину спірного автомобіля IVECO-35.8, 1992 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] , була не встановлена через відсутність даних про його вартість (після проведення оцінки ціна позову в цій частині склала 29\~391,45 грн), тому недосплачена позивачем при подачі позову сума судового розміру в сумі 50,30 грн підлягає стягненню з відповідача на користь держави за правилами ст.88. ЦПК України. На підставі викладеного та ст.ст. 368 ЦК України, ст.ст. 60, 61, 62, 70,71 СК України,

Outcome: approved