Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-08 00:00:00

Позивач, [PERSON] , через представника за дорученням Семака А.Я. звернулася до суду з позовною заявою до відповідача, Варівської сільської ради Іванківського району Київської області про визнання права власності на спадкове майно, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що [INFO] помер її чоловік - [PERSON] . Після смерті [PERSON] залишилась спадщина, у вигляді земельної частки (паю), розташованої на території Варівської сільської ради Іванківського району Київської області. Відповідно спадкодавець мав сертифікат на вказану земельну частку (пай) серія КВ №0218327 , виданий КСП ім. Шевченка, площею 3,39 га умовних кадастрових гектарів, зареєстрований у книзі видачі сертифікатів за №94 від 07.08.1997 року. Вартість земельної частки (паю) на сьогодні складає - 23 790 грн. 14 коп. За свого життя, а саме: 24.02.2004 року, [PERSON] склав заповіт, посвідчений виконкомом Варівської сільської ради Іванківського району Київської області. За цим заповітом [PERSON] все своє майно заповів їй , а також [PERSON] та [PERSON] (в рівних долях). Вказане спадкове майно, у вигляді земельної частки (паю), позивач успадкувала в повному обсязі, шляхом подачі в обумовлений законом строк заяви про прийняття спадщини в Іванківську районну державну нотаріальну контору Київської області. Її діти - [PERSON] , [PERSON] від прийняття спадщини відмовились на її користь. Інших спадкоємців немає. Нотаріальною конторою 20 лютого 2019 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після [PERSON] , який помер [INFO] - по причині відсутності сертифікату на земельну ділянку (пай). Вона довгий час шукала сертифікат на право на земельну частку (пай), що видавався чоловікові, але не змогла його знайти. Позивач подала оголошення в суспільно-політичну газету Іванківського району Київської області «Трибуна праці» , з наступним текстом : «Втрачений сертифікат на земельну частку (пай) серії КВ № 0218327 , виданий КСП ім..Шевченка, площею 3.39 га умовних кадастрових гектарів, зареєстрований у книзі видачі сертифікатів на земельну частку (пай) КСП ім..Шевченка за №94 від 07.08.1997 року на ім.»я [PERSON] , вважати недійсним». На підставі вищезазначеного, вона змушена звертатися з даним позовом до суду. Будь-яких осіб, які мали б намір або право на успадкування майна , що залишилось після смерті [PERSON] , окрім неї, немає. Позивач просить визнати за нею право приватної власності на спадкове майно, що залишилось після смерті [PERSON] , який помер [INFO] в с.Варівськ Іванківського району Київської області, а саме: на земельну частку (пай) площею 3.39га, що розташована на території Варівської сільської ради Іванківського району Київської області. Ухвалою суду від 08 квітня 2019 року було залучено до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - [PERSON] та [PERSON] . У судове засідання сторони не з`явилися. Представник позивача, [PERSON] у позовній заяві просив розгляд справи проводити без участі позивача. Відповідач, Варівська сільська рада Іванківського району Київської області, звернулися до суду з листом про те, що позов [PERSON] визнають, просять розглядати справу без участі представника сільської ради. Треті особи, які не заявляють самостійних вимог, [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з заявами, в яких позовні вимоги [PERSON] визнають, просять справу розглядати без їх участі. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом України. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України, якщо відповідач визнає позов і маються підстави для його задоволення, суд задовольняє позов. Відповідачі позов визнали. Позивач надала суду належні докази спадкоємиці за заповітом: копію свідоцтва про смерть спадкодавця - [PERSON] , який помер [INFO] ; копію свідоцтва про одруження; з копії заповіту, посвідченого секретарем виконкому Варівської сільської ради 24 лютого 2004 року слідує, що [PERSON] все своє майно, де б воно не було, і з чого воно не складалось і взагалі все те, що буде належати на день його смерті і на що матиме право заповідає [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , порівну. Відповідно до ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом або законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Для набуття спадщини необхідна наявність ряду умов. Першою необхідною умовою є відкриття спадщини, під якою розуміють настання таких юридичних фактів, які обумовлюють виникнення у спадкоємця права на набуття спадщини - права на спадкування. До таких юридичних фактів, передусім, відноситься смерть спадкодавця. Але в момент відкриття спадщини спадкоємець набуває лише право на спадкування, але не право власності на саму спадщину. Для виникнення права власності на спадщину спадкоємець повинен належним чином здійснити (реалізувати) право на прийняття спадщини. Здійснення права на спадкування, передусім, полягає в тому, що спадкоємець має право прийняти спадщину або не прийняти її. Як вбачається з постанови [PERSON] , державного нотаріуса Іванківської районної державної нотаріальної контори від 20 лютого 2019 року, після [PERSON] спадщину прийняла [PERSON] . [PERSON] та [PERSON] від спадщини відмовились. Інших спадкоємців немає. Згідно ст.1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до п.23.Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику в справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. Аналогічна думка викладена в роз`ясненні наданому Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику з розгляду цивільних справ про спадкування» № 24-753/0-13 від 16 травня 2013 року, відповідно до якого, визнання права власності на спадкове майно у судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватись , якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Крім того, відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії державного нотаріуса Іванківської районної державної нотаріальної контори від 20 лютого 2019 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай) КСП «Шевченка», що належала [PERSON] , який помер [INFO] , в зв`язку з відсутністю сертифікату на земельну частку (пай). Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» - у разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою (ст.392 ЦК України). Згідно з листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», найпоширенішою причиною звернення особи до суду в справах про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування є неможливість спадкоємцями, які прийняли спадщину, оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім`я спадкодавця та/або відсутності державної реєстрації нерухомого майна спадкодавцем. Такі випадки характерні для сільської місцевості, де право власності на житловий будинок за спадкодавцем підтверджується лише записом в погосподарській книзі сільської ради та тривалим фактом володіння цим майном особою, яка померла. Перші власники не оформляли документи на належне їм нерухоме майно та не реєстрували його в органах БТІ, а тому спадкоємець не може отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину і його право має бути визнано в судовому порядку. Враховуючи, що визнання права власності на спадкове майно є винятковим способом захисту, який має застосовуватися якщо існують перешкоди для оформлення спадкових справ у нотаріальному порядку, суд вважає, що вимога позивача підлягає задоволенню, оскільки відсутність у спадкодавця правовстановлюючих документів на спадкове майно унеможливлює оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Отже, маються підстави для задоволення позову. Судовий збір сплачений позивачем при подачі позову до суду. На підставі наведеного,

Outcome: approved