Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-16 00:00:00

Позивач [PERSON] просить розірвати шлюб між ним та відповідачкою [PERSON], який зареєстрований 17.07.2015 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Стрию реєстраційної служби Стрийського міськрайонного управління юстиції Львівської області, актовий запис № 241. В обґрунтування позовних вимог позивач покликався на те, що подружнє життя з відповідачкою не склалося. У них виявилися різні інтереси та погляди на життя. Вони припинили підтримувати подружні відносини, вести спільне господарство. Позивач служить за контрактом, приїжджає рідко. За цей час вони з відповідачкою стали зовсім чужими людьми. Їхня сім'я розпалася, поновити її неможливо, в їхніх інтересах розірвати цей шлюб. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, покликаючись на викладені в позовній заяві обставини. Відповідачка [PERSON] позовні вимоги визнала, проти розірвання шлюбу не заперечила. Перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, відповідачки, суд приходить до висновку, що визнання позову відповідачкою слід прийняти, позов задовольнити. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 17.07.2015 року, який був зареєстрований у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Стрию реєстраційної служби Стрийського міськрайонного управління юстиції Львівської області, актовий запис № 241 /а.с. 5/. У шлюбі в подружжя народився син [PERSON], [INFO], який на даний час проживає і надалі залишиться проживати з відповідачкою /а.с. 6/. Сім'я фактично розпалася, а шлюб існує тільки формально, так як сторони тривалий час разом не проживають, не підтримують шлюбні відносини, не ведуть спільного господарства, поновлювати сімейні стосунки та миритися сторони не бажають. Статтею 51 Конституції України та ч. 1 статті 24 СК України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно до ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Як роз'яснено в п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Згідно з довідкою № 511 від 27.09.2017 року, виданою виконавчим комітетом Йосиповицької сільської ради Стрийського району Львівської області, [PERSON] проживає в [ADDRESS] без реєстрації з 2012 року /а.с. 7/. З наявної в матеріалах справи інформації, наданої відділом АДР Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області, встановлено, що [PERSON], [INFO], зареєстрована за адресою: [ADDRESS] /а.с. 13/. Відповідно до ч. 2 ст. 110 ЦПК України позов про розірвання шлюбу за домовленістю подружжя може розглядатися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування будь-кого з них. Судом встановлено, що сторони домовилися між собою про те, що справа про розірвання шлюбу буде розглядатися в Стрийському міськрайонному суді, що підтверджується долученою до матеріалів справи заявою від 27.09.2017 року /а.с. 8/. Аналізуючи наведені докази, встановивши дійсні мотиви розлучення та з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, суд приходить до висновку, що розлад у сім'ї є стійким і тривалим, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим і недоцільним, суперечило б інтересам сторін та малолітньої дитини, оскільки її повноцінний розвиток і виховання у сім'ї, де відсутнє взаєморозуміння та існують постійні конфлікти, є неможливим, а тому позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved