Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-31 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до Чагорської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області та [PERSON] про визнання незаконним рішення Луковицької сільської ради, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що вона 9 вересня 2009 року згідно договору купівлі - продажу придбала будівлі і споруди, що розташовані по [ADDRESS] . У червні місяці 2018 року вона звернулася до Луковицької сільської ради із заявою про надання дозволу на складання проекту відведення у користування на умовах оренди земельної ділянки для обслуговування належних їй будівель і споруд по [ADDRESS] . 20 червня 2018 року рішенням сесії Луковицької сільської ради № 39-25/18 їй було відмовлено в наданні дозволу на складання проекту відведення вищевказаної ділянки у зв`язку з тим, що земельна ділянка надана безоплатно у приватну власність [PERSON] згідно рішення сесії Луковицької сільської ради від 13 березня 2008 року № 122-20/08. Так, в порушення норм законодавства рішенням сесії Луковицької сільської ради від 13 березня 2008 року громадянину [PERSON] надано безоплатно у власність земельну ділянку площею 0,02 га в с. Луковиця Глибоцького району Чернівецької області, на якій розташований склад мінеральних добрив, незважаючи на те, що вказана земельна ділянка не відноситься до категорії тих, які можуть передаватися безоплатно у власність. Крім того, 9 вересня 2009 року вона згідно договору купівлі-продажу набула право власності на будівлі і споруди, що розташовані по [ADDRESS] . Зважаючи на вищевикладене, вважає, що рішення сесії Луковицької сільської ради від 13 березня 2008 року суперечить чинному законодавству, оскільки прийняте з перевищенням повноважень, з порушенням норм земельного законодавства, а тому просить суд позов задовольнити, визнати незаконним та скасувати вищевказане рішення. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, однак від її представника надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує. Представник відповідача Чагорської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області в судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву, згідно якої просить суд справу розглянути без участі представника сільської ради та прийняти рішення згідно чинного законодавства. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та пояснив суду, що ним було також сплачено кошти за придбання складу мінеральних добрив, а тому він мав право на оренду спірної земельної ділянки. Суд, заслухавши пояснення відповідача, розглянувши матеріали справи, встановивши фактичні обставини у справі, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши та оцінивши надані докази в сукупності, дійшов до наступного висновку. Так, судом встановлено, що згідно витягу із рішення №122-20/08 ХХ сесії V скликання Луковицької сільської ради Глибоцького району Чернівецької області від 13.03.2008 року [PERSON] передано безоплатно у приватну власність із земель запасу сільської ради земельну ділянку площею 0,02 га, яка знаходиться біля кладовища в с. Луковиця Гилбоцького району Чернівецької області, на якій розташований колишній склад мінеральних добрив. Рішенням №39-25/18 Луковицької сільської ради Глибоцького району Чернівецької області відмовлено [PERSON] в надані дозволу на складання проекту відведення користування на умовах оренди земельної ділянки для обслуговування будівель і споруд, які знаходяться в [ADDRESS] у зв`язку з тим, що вищевказана ділянка надана у приватну власність [PERSON] , згідно рішення 20 сесії Луковицької сільської ради 5 скликання від 13.03.2008 року №122-20/08. Згідно договору купівлі-продажу від 09.09.2009 року [PERSON] придбала нерухоме майно, розташоване по [ADDRESS] . Право власності [PERSON] на нерухоме майно зареєстроване в реєстрі речових прав 15 квітня 2019 року, що підтверджується відповідним витягом. Статтею 19\~Конституції України передбачено, що органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. За змістом статей 116,118\~ЗК України громадяни та юридичні особи набувають право власності на земельні ділянки із земель державної або комунальної власності, у тому числі в порядку безоплатної приватизації, за рішенням органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень. Відповідно до статті 4\~Закону України\~«Про місцеве\~самоврядування в\~Україні» місцеве самоврядування в Україні здійснюється на принципах законності. Стаття 26\~Закону України\~«Про місцеве\~самоврядування в\~Україні» визначає компетенцію сільських, селищних, міських рад, зокрема щодо вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин. Такі питання мають вирішуватись виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради (пункт 34 частини 1 статті 26). Згідно зі статті 144\~Конституції України передбачено, що органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території. Рішення органів місцевого самоврядування з мотивів їх невідповідності Конституції чи законам України зупиняються у встановленому законом порядку з одночасним зверненням до суду. Суб`єктивне право на земельну ділянку виникає і реалізується на підставах і в порядку, визначених Конституцією України, Земельним Кодексом\~України та іншими законами України, що регулюють земельні відносини. Відповідно до статті 12\~Земельного кодексу\~України (далі ЗК України) до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить розпорядження землями територіальних громад, передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу. У відповідності до частини 1 статті 116\~ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Передача земельних ділянок в користування передбачає проходження певної процедури з виготовлення проекту землеустрою (або технічної документації у разі надання у користування земельної ділянки, межі якої встановлені в натурі (на місцевості), без зміни її цільового призначення), його погодження компетентними органами тощо, що в подальшому є підставою для прийняття відповідного рішення органом місцевого самоврядування з цього питання (стаття 123 ЗК України). Частиною 6 статті 118\~ЗК України передбачено, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). В ході розгляду справи встановлено, що [PERSON] звернулася до Луковицької сільської ради із заявою про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у користування земельної ділянки для обслуговування належних їй будівель та споруд, яка розташована в [ADDRESS] , площею 0,02 га, проте позивачці було відмовлено у наданні такого дозволу через наявність оскаржуваного на сьогодні рішення №122-20/08 ХХ сесії V скликання Луковицької сільської ради Глибоцького району Чернівецької області від 13.03.2008 року. Відповідно до ч.2 ст. 120 Земельного кодексу якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. Зазначене положення законодавства спрямоване на закріплення принципу цілісності нерухомого майна та земельної ділянки, на якій воно знаходиться. Приймаючи оскаржуване на сьогодні рішення, Луковицька сільська рада Глибоцького району Чернівецької області, правонаступником якої є Чагорська сільська рада Глибоцького району Чернівецької області, порушила зазначені вище вимоги законодавства, оскільки на момент прийняття рішення №122-20/08 від 13.03.2008 року відповідач [PERSON] не був власником об`єкту нерухомості, що знаходиться на спірній земельній ділянці, а тому не мав правових підстав для набуття земельної ділянки, на якій розташований цей об`єкт. Відтак, оскаржуване рішення №122-20/08 від 13.03.2008 року порушує права [PERSON] на земельну ділянку, на якій знаходиться належне їй нерухоме майно. На підставі викладеного,

Outcome: approved