Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-16 00:00:00

Позивач [PERSON], який мешкає за адресою: [ADDRESS], Україна звернувся до суду з позовною заявою до ПАТ «Лисичанськвугілля»\~, яке розташоване за адресою: вул. Малиновського, буд. 1, місто Лисичанськ, Луганська область, Україна, 93100 про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку. Після уточнення позовних вимог в обґрунтування заяви зазначив, що 16 квітня 2017 року, він був звільнений з ВП «Шахта Привільнянська» ПАТ «Лисичанськвугілля» за ст. 38 КЗпП України за власним бажанням, на підставі наказу № 120 [PERSON] звільненні позивачу не виплатили у повному обсязі нараховану заробітну плату, згідно довідки вона становить 30\~428 гривень 76 копійок. Не погоджуючись з порушенням своїх трудових прав, позивач звернувся до суду з заявою про видачу судового наказу та наказом від 21.09.2017 року на його користь стягнуто з відповідача 30\~428 гривень 76 копійок, але заробітна плата на даний час не виплачена. Оскільки остаточний розрахунок з позивачем не проведено, він має право на стягнення середнього заробітку по день фактичного розрахунку тобто з 17 квітня 2017 року по момент винесення рішення по справі. Згідно довідки відповідача, середньоденний заробіток позивача складає 276,08 грн. Просить суд стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні з 17 квітня 2017 року по момент ухвалення рішення у справі, виходячи з середньоденної заробітної плати 276 гривень 08 копійок. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, про день час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, в прохальній частині позовної заяви просив справу розглядати за його відсутності. Представник відповідача в судові засідання, призначене на 06.12.2017 року, 17.01.2018 року не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причин неявки не повідомив, про що свідчать розписка про отримання 23.11.2017 року уповноваженою особою Мирошенковою /а.с.13/ та про отримання 12.12.2017 року уповноваженою особою Усовою/а.с.22/. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. 15.12.2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VIII від 03.10.2017 року, яким ЦПК України викладено в новій редакції. Згідно з пп.9 п.1 Розділу XIII Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.. Відповідно до ст. 43 Конституції України держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю, гарантує рівні можливості у виборі професії та роду трудової діяльності, реалізовує програми професійно-технічного навчання, підготовки і перепідготовки кадрів відповідно до суспільних потреб. Згідно з копією трудової книжки серії АЕ № 213581 [PERSON], на підставі наказу № 141 к від 06.04.2015 року прийнятий електрослюсарем підземним 4 розряду з повним робочим днем під землею до ВП «Шахта Привільнянська» ПАТ «Лисичанськвугілля» та 16.04.2017 року на підставі наказу 120-к від 18.04.2017 року звільнений за ст. 38 КЗпП України за власним бажанням/а.с.6/. Згідно з копії судового наказу від Лисичанського міського суду від 21 вересня 2017 року, з публічного акціонерного товариства «Лисичанськвугілля» в особі відокремленого підрозділу «Шахта Привільнянська», 93191, Луганська область, м. Привілля, код 26349191 на користь [PERSON], [INFO], іден. код [NUMBER], що мешкає: [ADDRESS] стягнуто заборгованість з заробітної плати в розмірі 30428 (тридцять тисяч чотириста двадцять вісім) грн. 76 коп./а.с.7/ Відповідно до довідки ВП «Шахта Привільнянська» ПАТ «Лисичанськвугілля» № 24/1020 від 07.09.2017 року, середньоденна заробітна плата за календарний день, складає 196,53 грн. в т.ч. з утриманнями /а.с.8/. Відповідно до довідки ВП «Шахта Привільнянська» ПАТ «Лисичанськвугілля» № 1280 від 17.11.2017 року, середньоденна заробітна плата [PERSON] складає 276,08 грн., а середньоденна заробітна плата за календарний день складає 196,53 грн. в т.ч. з утриманнями./а.с.17/. Таким чином, судом з матеріалів справи встановлено, що [PERSON] перебував у трудових відносинах з відповідачем, проте на день звільнення і по теперішній час з ним не було проведено остаточного розрахунку з виплати заборгованості з заробітної плати. Відповідно до ст.7 Міжнародного пакту про економічні, соціальні і культурні права, ратифікованого Указом Президії Верховної Ради Української РСР № 2148-VIII (2148-08) від 19.10.73 р., Держави, які беруть участь у цьому Пакті, визнають право кожного на справедливі і сприятливі умови праці. Відповідно до ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після предявлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму. Відповідно до ст. 117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 13 від 24.12.1999 року «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у звязку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після предявлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст. 117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності. Відповідно до абз. 3 п. 2 «Порядку обчислення середньої заробітної плати №, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року № 100, середньомісячна зарплата обчислюється, виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою повязана відповідна виплата. Відповідно до п. 8 «Порядку обчислення середньої заробітної плати», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року № 100, нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. З довідки ВП «Шахта Привільнянська» ПАТ «Лисичанськвугілля» № 1280 від 17.11.2017 року, вбачається, що заробітна плата [PERSON] за лютий 2017 року складає 5544,09 грн., відпрацьовано 20 днів, за березень 2017 року\~ 2738,44 грн., відпрацьовано 10 днів, відпустка /а.с.17/. Таким чином, заробітна плата [PERSON] за фактично відпрацьовані протягом двох останніх перед звільненням місяців складає 8282,53 грн., а загальна кількість відпрацьованих днів за цей же період -\~ 30. Враховуючи вимоги п. 8 «Порядку обчислення середньої заробітної плати», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року № 100,\~ щодо порядку обчислення середньоденної заробітної плати, яка визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні - для [PERSON] це 8282,53 грн. - на число відпрацьованих робочих днів (годин) - для [PERSON] це 30 днів,- середньоденна заробітна плата [PERSON] складає 276,08 грн. Виходячи з розміру середньоденного заробітку [PERSON], та враховуючи кількість робочих днів, починаючи з дня, наступного за днем його звільнення з\~ 17.04.2017 року - по день ухвалення рішення 17.01.2018 року, яка складає: - квітень 2017 року 9 днів, травень 2017 року 20 днів, червень 2017 року 20 днів, липень 2017 року 21 день, серпень 2017 року - 22 дня, вересень 2017 року - 21 день, жовтень 2017 року 21 день, листопад 2017 року 22 дні, грудень 2017 року 21 день, січень 2018 року 11 днів а всього 189 днів, загальний розмір суми середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні [PERSON] складає 52179,12 грн. (189 днів х 276,08 грн.). Такий порядок розрахунків узгоджується з правовими висновками Верховного Суду України, викладеними у постанові від 21 січня 2015 року у справі №6-195цс14 та у справі №6-2807цс16. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог [PERSON] до ПАТ «Лисичанськвугілля» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку та вважає, що вони підлягають задоволенню.

Outcome: approved