overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-05 00:00:00

Позивач вимоги мотивує тим, що відповідач вчинив злочин за наслідками якого були витрачені кошти на лікування потерпілої [PERSON] на суму 1 293 грн. 39 коп.. Вироком Ковпаківського районного суду м. Суми від 14.06.2010 року відповідача визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 121, ч. 1 ст. 129 КК України. На даний час відповідач шкоду не відшкодував. Тому позивач просить стягнути з відповідача зазначену суму витрат на лікування потерпілої. Сторони про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, але в судове засідання не зявилися. Представник позивача подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач не зявився за повісткою, про причини неявки суду не повідомляв. Третя особа, повідомлена належним чином, в судове засідання не зявилась. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 14.06.2010 року вироком Ковпаківського районного суду м. Суми відповідача засуджено та визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 121, ч. 1 ст. 129 КК України, справа № 1-372/10. (т. 2 а.с.17-18) На лікування потерпілої [PERSON] у КУ «Сумська міська клінічна лікарня №5» витрачено 1 293 грн. 39 коп.. (а.с.3) З встановленого вбачається, що спірні правовідносини є цивільними і врегульовані ст. 1206 ЦК України, відповідно до положень якої відповідач, зобов'язаний відшкодувати місцевому бюджету м.Суми витрати на лікування потерпілої від злочину. Тому заявлений позов підлягає задоволенню. Відповідно до положень ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на корить держави судові витрати. На підставі і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-24 00:00:00

Позивач вимоги мотивує тим, що відповідач з 02.08.2010 року є клієнтом банку, якому надавався кредит на кредитну карту. 10.04.2013 відповідачу було переоформлено кредитну картку за якою надано кредит в сумі 21 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту зі сплатою процентів за користування в розмірі 27,6% річних на суму залишку. Однак відповідач кошти не повертає, станом на 31.08.2014 року має заборгованість у сумі 30 758 грн. 01 коп.. Тому позивач просить стягнути вказані кошти та судові витрати. В судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримав. Відповідач зазначив, що коштів немає. Разом з цим визнав, що отримав кредитну карту у 2013 році і скористався кредитом у розмірі близько 21 000 грн. Суд, заслухавши учасників розгляду, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з таких підстав: Судом встановлено, що 02.08.2010 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем був укладений договір. 10.04.2013 року було переоформлено кредитну картку за якою надано кредит в сумі 21 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на карту зі сплатою 27,6% річних на суму залишку. /а.с.7-9/ Також обумовлений порядок повернення заборгованості щомісячними платежами. При укладенні договору відповідач погодився на користування послугами позивача відповідно до «Условий предоставления банковских услуг». Зокрема зазначеними Умовами передбачені наслідки порушення зобов'язань, а саме штрафи. /а.с.9-35/ Відповідач користувався наданими коштами, частково повертав кредит та сплачував відсотки. 24.01.2014 року він останній раз сплатив заборгованість. З 28.02.2014 року почала утворюватися прострочена заборгованість. Однак відповідач кошти не повертає, станом на 31.08.2014 року має заборгованість у сумі 30 758 грн. 01 коп., з яких 20 996,63 грн. заборгованість за кредитом, 7 285,56 55 грн. - по відсотках, 534,96 грн. - комісія, 500 грн. і 1440,86 грн. штрафи. /а.с.7-8, 83-92/ Із викладеного вбачається, що між сторонами виникли цивільні правовідносини врегульовані ст.ст. 509, 526, 549, 550, 551, 572, 584, 587, 592, 1050, 1054 ЦК України. Згідно з положеннями ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Таким чином суд вважає, що право позивача порушене і підлягає захисту, а тому необхідно стягнути заявлену суму. Крім того слід стягнути з відповідача понесені позивачем судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-15 00:00:00

Позивач вимоги мотивує тим, що за договором від 01.08.2011 року відповідачу надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту у сумі 15 000 грн. на платіжну картку зі сплатою процентів за користування в розмірі 30% річних на суму залишку. Однак відповідач кошти не повертає належним чином, станом на 31.10.2015 року має заборгованість у сумі 26 715 грн. 06 коп.. Тому позивач просить стягнути вказані кошти та судові витрати. В судове засідання представник позивача не зявився, однак завчасно з позовом подав заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідач визнав, що дійсно користувався карткою та коштами позивача. Втім через матеріальні труднощі сталася прострочка. Бажає, повернути борг, самостійно звертався до банку, але домовитися не вдалося. Суд, заслухавши пояснення, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з таких підстав: Судом встановлено, що 01.08.2011 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем був укладений договір за яким наданий кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту у сумі 15 000 грн. на карту зі сплатою 30% річних на суму залишку. /а.с.6/ Також обумовлений порядок повернення заборгованості щомісячними платежами. При укладенні договору відповідач погодився на користування послугами позивача відповідно до «Условий предоставления банковских услуг». Зокрема зазначеними Умовами передбачені сплата відсотків, комісії, а за порушення зобовязання - штрафи. /а.с.9-32/ Відповідач користувався наданими коштами, частково повертав кредит та сплачував відсотки. 17.04.2015 року відповідач останній раз сплатив заборгованість. Однак відповідач кошти не повертає належним чином, станом на 31.10.2015 року має заборгованість у сумі 26 715 грн. 06 коп., з яких 14\~729,91 грн. заборгованість за кредитом, 9\~536,81 грн. - по відсотках, 700 грн. комісія, 500 грн. і 1248,34 грн. штрафи. /а.с.7-8/ Із встановленого вбачається, що між сторонами виникли цивільні правовідносини врегульовані ст.ст. 509, 526, 549, 550, 551, 572, 584, 587, 592, 1050, 1054 ЦК України. Згідно з положеннями зазначеного закону зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. За не виконання зобовязання може бути встановлені штраф. Доводи відповідача не спростовують встановлені факти та визначені положення закону. Таким чином суд вважає, що право позивача порушене і підлягає захисту, а тому необхідно стягнути заявлену суму. Крім того слід стягнути з відповідача понесені позивачем судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-21 00:00:00

Позивач вимоги мотивує тим, що за договором від 26.05.2008 року відповідачу надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту у сумі 2 500 грн. на платіжну картку зі сплатою процентів за користування в розмірі 36% річних на суму залишку. Однак відповідач кошти не повертає належним чином, станом на 30.11.2015 року має заборгованість у сумі 14 313 грн. 37 коп.. Тому позивач просить стягнути вказані кошти та судові витрати. В судове засідання представник позивача не зявився, однак завчасно з позовом подав заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідач визнав, що дійсно користувався карткою та коштами позивача. Втім через матеріальні труднощі сталася прострочка. Суд, заслухавши пояснення, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з таких підстав: Судом встановлено, що 26.05.2008 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем був укладений договір за яким наданий кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту у сумі 2 500 грн. на карту зі сплатою 30% річних на суму залишку. Також обумовлений порядок повернення заборгованості щомісячними платежами. При укладенні договору відповідач погодився на користування послугами позивача відповідно до «Условий предоставления банковских услуг». Зокрема зазначеними Умовами передбачені сплата відсотків, комісії, а у разі порушення зобовязання - сплата підвищених відсотків та штрафів. Відповідач користувався наданими коштами, частково повертав кредит та сплачував відсотки. 3011.2009 року відповідач останній раз сплатив заборгованість. Однак відповідач кошти не повертає належним чином, станом на 30.11.2015 року має заборгованість у сумі 14 313 грн. 37 коп., з яких 2\~433,02 грн. заборгованість за кредитом, 10\~722,57 грн. - по відсотках, 500 грн. і 657,78 грн. штрафи. Встановлені факти визнаються сторонами та підтверджуються, заявою позивача про надання кредиту, Условиями предоставления банковских услуг, довідкою про заборгованість /а.с.7-14/ Із встановленого вбачається, що між сторонами виникли цивільні правовідносини врегульовані ст.ст. 509, 526, 549, 550, 551, 572, 584, 587, 592, 1050, 1054 ЦК України. Згідно з положеннями зазначеного закону зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. За не виконання зобовязання може бути встановлений штраф. Доводи відповідача не спростовують встановлені факти та визначені положення закону. Таким чином суд вважає, що право позивача порушене і підлягає захисту, а тому необхідно стягнути заявлену суму. Крім того слід стягнути з відповідача понесені позивачем судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-14 00:00:00

Позивач вимоги мотивує тим, що за договором від 27.08.2010 року відповідачу надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування в розмірі 30% річних на суму залишку. Однак відповідач кошти не повертає належним чином, станом на 16.07.2015 року має заборгованість у сумі 14 584 грн. 77 коп.. Тому позивач просить стягнути вказані кошти та судові витрати. В судове засідання представник позивача не зявився, однак завчасно з позовом подав заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідач позов визнав частково і пояснив, що з незалежних від нього причин виникла заборгованість. Так перебував під вартою з необґрунтованих звинувачень, кошти на рахунках у банку були арештовані. Погодився на заборгованість яка утворилася станом на 18.04.2012 року. Суд, заслухавши пояснення, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з таких підстав: Судом встановлено, що 27.08.2010 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем був укладений договір за яким наданий кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на карту зі сплатою 30% річних на суму залишку. /а.с.7-9/ Також обумовлений порядок повернення заборгованості щомісячними платежами. При укладенні договору відповідач погодився на користування послугами позивача відповідно до «Условий предоставления банковских услуг». Зокрема зазначеними Умовами передбачені наслідки порушення зобовязань, а саме штрафи. /а.с.9-35/ Відповідач користувався наданими коштами, частково повертав кредит та сплачував відсотки. 22.08.2012 року він останній раз сплатив заборгованість. Станом на 16.07.2015 року відповідач має заборгованість у сумі 14 584 грн. 77 коп., з яких 4\~523,88 грн. заборгованість за кредитом, 6\~640,27 грн. - по відсотках, 2249,92 грн. комісія, 500 грн. і 670,70 грн. штрафи. /а.с.7-8/ Із встановленого вбачається, що між сторонами виникли цивільні правовідносини врегульовані ст.ст. 509, 526, 549, 550, 551, 572, 584, 587, 592, 1050, 1054 ЦК України. Згідно з положеннями зазначеного закону зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. За не виконання зобовязання може бути встановлені штраф. Доводи відповідача не спростовують встановлені факти та визначені положення закону. Таким чином суд вважає, що право позивача порушене і підлягає захисту, а тому необхідно стягнути заявлену суму. Крім того слід стягнути з відповідача понесені позивачем судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-27 00:00:00

Позивач вимоги мотивує тим, що її чоловіку [PERSON], відповідачу та матері чоловіка [PERSON] на праві спільної сумісної власності належить квартира [ADDRESS]. 06.12.2013 року померла [PERSON]. 09.05.2014 року помер чоловік позивача, [PERSON] Після чоловіка позивач має право на спадщину та їх неповнолітні діти - син [PERSON], [INFO], та син [PERSON], [INFO]. Для прийняття спадщини необхідно визначити частки співвласників у квартирі. Втім відповідач відмовляється. Тому позивач просить визначити частки співвласників у зазначеній квартирі по 1 / 3 частині кожному. Учасники розгляду про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, однак до суду не зявилися. Представник позивача подав заяву про розгляд справи за його відсутності, вимоги підтримує. Представник відповідача також подав аналогічну заяву, втім просив у позові відмовити. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що чоловіку позивача [PERSON], матері чоловіка [PERSON] та відповідачу [PERSON] на праві спільної сумісної власності належить квартира [ADDRESS]. Квартира їм була передана у порядку приватизації за розпорядженням управління комунального майна та приватизації від 11.03.2000 року №229. 06.12.2013 року померла [PERSON]. 09.05.2014 року помер чоловік позивача [PERSON]. Після [PERSON] спадкоємцями є позивач, як дружина, та їх спільні діти; син [PERSON], [INFO], та син [PERSON], [INFO]. Між співвласниками квартири домовленостей, щодо визначення часток немає. Встановлені факти визнаються сторонами та підтверджується зібраними по справі доказами: свідоцтвом про право власності на житло/а.с.13/, свідоцтвами про народження, про шлюб, про смерть записами/а.с.6-8,11-12/. З встановленого вбачається, що спірні правовідносини є цивільними та врегульовані ст.ст. 355, 368, 370 ЦК України, відповідно до положень яких права кожного співвласника спільної сумісної власності при визначенні часток є рівними. За наведених обставин суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, що необхідно позивачу для реалізацію прав на спадкування. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-25 00:00:00

Позивач вимоги мотивує тим, що має з відповідачем спільну дитину дочку [PERSON], [INFO]. Після розпаду сімї та реєстрації розірвання шлюбу 28.11.2001 року відповідач не брав участі у вихованні дитини, не утримує, не піклувався про здоровя, фізичний, духовний і моральний розвиток. Тому позивач просить позбавити батьківських прав відповідача відносно дитини. В судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримав. Відповідач не зявився. По матеріалами судового доручення в суді за місцем проживання відповідач визнав позов, погодився на розгляд справи за його відсутності. Дочка сторін, [PERSON], підтримала заявлений позов і погодилася з позбавленням відповідача батьківських прав. Окрім того вказала, що ніколи відповідача не бачила. ЇЇ вихованням займається [PERSON], якого вважає за батька. Представник Служби у справах дітей Сумської міської ради до суду не зявився. Суд, заслухавши пояснення учасників розгляду, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню в повному обсязі, виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідач є батьком [PERSON], [INFO]. Дитина проживає разом з позивачем у [ADDRESS]. Відповідач з 2001 року ухилявся і ухиляється від виконання батьківських обовязків. Він не піклувався і не піклується про здоровя, фізичний, духовний і моральний розвиток дитини. 07.08.2009 року відповідач відмовився від своїх прав відносно дочки, про що склав заяву яку посвідчив у нотаріуса. Посвідчену заяву передав позивачу. Встановлені факти визнаються сторонами та підтверджуються свідоцтвом про народження дитини, свідоцтвом про розірвання шлюбу, свідоцтвом і довідкою про ресторацію шлюбу, довідкою з місця проживання позивача, заявою копії яких додані до матеріалі в справи. /а.с.6,8,9,10,18/ З встановленого вбачається, що спірні правовідносини є сімейними та врегульовані ст.ст. 150, 164, 165 СК України. Згідно ст. 150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Також вони зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Статтею 164 СК України зокрема п. 2 ч. 1 передбачено, що батько може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. За таких обставин суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню, а тому відповідача необхідно позбавити батьківських прав. Також слід стягнути з відповідача на користь позивача понесені витрати. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-16 00:00:00

Позивач вимоги мотивує тим, що під час шлюбу з відповідачем була придбана двокімнатна квартира загальною площею 51,38 кв.м житловою площею 27,3 кв.м за адресою [ADDRESS], яка зареєстрована за ним. Позивач вважає, що має право на половину квартири. Тому просить визнати право власності на 1 / 2 частину квартири та стягнути з відповідача відшкодування витрат судових витрат. В судовому засіданні позивач позов підтримав. Відповідач позов не визнав та зазначив, що квартиру придбав на свої кошти та кошти батьків. Втім визнав, що за законом позивач має право на половину квартири. Відшкодовувати витрати позивача немає фінансової можливості. Суд, заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що з 22.10.1993 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі./а.с.9/ Під час шлюбу, 26.06.2001 року, за договором міни відповідачем була придбана двокімнатна квартира загальною площею 51,38 кв.м житловою площею 27,3 кв.м за адресою [ADDRESS]./а.с.6-8,10/ Згідно договору міни відповідач поміняв квартиру за адресою [ADDRESS], яка належала йому на підставі договору купівлі-продажу від 04.09.1995 року. Також він доплатив 3 700 грн.. Спірні правовідносини є сімейними і в регульовані ст.ст. 60, 61, 70 СК України, відповідно до положень яких майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. При поділі майна їхні права є рівними. Положеннями ст.ст. 16, 355, 356, 386, 391 ЦК України передбачений спосіб судового захисту прав, як визнання права власності. Спірна квартира є спільною сумісною власністю сторін. Таким чином заявлений позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути відшкодування витрат./а.с.1,11,15/ На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-06 00:00:00

Позивач вимоги мотивує тим, що під час шлюбу з відповідачем була придбана квартира [ADDRESS], яка зареєстрована за ним. Відповідач не допускає до квартири, змінивши замки. Позивач вважає, що має право на половину квартири та на користування нею. Тому просить визнати право власності на ? частину та усунути перешкоди у користуванні квартирою, зобов'язавши відповідача зняти замки з вхідних дверей. В судовому засіданні позивач позов підтримав. Також уточнив вимоги щодо усунення перешкод у користування квартири. Так зазначив, що відповідач змінив замок у квартирі і не надає ключа, чим створює перешкоди у користуванні квартирою. Тому позивач просив зобов'язати відповідача надати ключ від квартири. Відповідач позов не визнав. При цьому він визнав, що квартиру придбано за спільні кошти. Позивач вивезла усі речі. Також пропав ключ від сейфу де зберігається травматична зброя. У зв'язку з цим звернувся до міліції з приводу пропажі речей. Після пропажі речей вимушений був змінити секрет замку. Погодився з тим, що позивач має право на половину квартири. Також погодився віддати позивачу дублікат ключа. Суд, заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що з 02.10.2010 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі./а.с.4/ Під час шлюбу, 25.03.2011 року, відповідачем була куплена квартира [ADDRESS], яка зареєстрована за ним./а.с.5-6, 9-12/ Позивач та відповідач вселилися до квартири і зареєстрували своє місце проживання по зазначеній адресі. Сторони визнали, що з кінця 2013 року шлюб розпався. Позивачу створені перешкоди у користуванні квартирою. Так відповідач замінив замок. Свідок [PERSON], підтвердила, що у січні 2014 року їздила разом з позивачем до квартири. Втім у квартиру не зайшли через те, що ключ не підійшов до замка дверей. Свідок [PERSON] вказала, що [PERSON] замінив замок у квартирі. Спірні правовідносини є сімейними і в регульовані ст.ст. 60, 61, 70 СК України, відповідно до положень яких майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Положеннями ст.ст. 16, 355, 356, 386, 391, 392 ЦК України передбачений спосіб судового захисту прав, як визнання права власності та усунення перешкод у користуванні. Таким чином заявлений позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Відтак слід визначити частки співвласників квартири та зобов'язати відповідача надати позивачу ключ від квартири. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-05 00:00:00

Позивач вимоги мотивує тим, що працювала у відповідача, а 14.03.2018 року була звільнена з роботи. На момент звільнення заборгованість по заробітній платі не виплачена внаслідок відсутності грошових коштів. Просить суд стягнути з відповідача на її користь заборгованість по заробітній платі. Позивач у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги просить задовольнити. Представник відповідача, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи у судове засідання не з`явився, відзиву на позовну заяву не надав. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснюється. Згідно ст. ст. 12, 13, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи дотримуючись принципів диспозитивності та змагальності сторін. Суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Дослідивши докази по справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] перебувала у трудових відносинах із ТОВ «МАШ-СЕРВІС», а 14.03.2018 р. звільнилася у зв`язку з переводом, п. 5 ст. 36 КЗпП України ( а.с. 4-5). Відповідно до статті 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник у день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. У разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку (частина перша статті 117 КЗпП України). Так, в день звільнення позивачу ТОВ «МАШ-СЕРВІС» не виплатило належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені у ст. 116 КЗпП України. Згідно розрахункового листа ТОВ «МАШ-СЕРВІС» заборгованість по заробітній платі перед позивачем становить: 9321 грн. 87 коп.(а.с. 2). Вказана заборгованість підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. З огляду на викладене, порушене право позивача підлягає захисту, тому суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Згідно вимог ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 768,40 грн.

Outcome: approved