Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до Чернівецької територіальної громади в особі Чернівецької міської ради, третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача: приватний нотаріус Чернівецького міського нотаріального округу Душинська Ніна Валеріївна про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Свої вимоги мотивує тим, що [INFO] помер її дядько - [PERSON] , який залишив на її користь заповіт. До складу спадкового майна входить Ѕ квартири [ADDRESS] . Вказує, що позивач є єдиним спадкоємцем померлого, однак вона пропустила термін для подачі заяви про прийняття спадщини, оскільки лише 10 липня 2021 року знайшла заповіт дядька та відразу звернулася до нотаріуса. З посиланням на відповідні правові норми просить суд визначити додатковий строк в один місяць для подачі заяви про прийняття спадщини. Відзив на позовну заяву відповідачем у встановлений судом термін не подано. Ухвалою Садгірського районного суду м. Чернівці від 15.09.2021 прийнято зазначену вище позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу визначено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, судове засідання призначено на 29.09.2021, яке в подальшому відкладено на 18.10.2021. У судове засідання позивач та її представник [PERSON] не прибули, однак скерували до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримали повністю та просили задовольнити позов, крім того просили розглядати справу без їх участі. Відповідач у судове засідання не прибув. 06.10.2021 на адресу суду надійшла заява представника міської ради у якій остання просить розглянути позов за відсутності представника Чернівецької міської ради. У вирішені справи поклалися на розсуд суду. Третя особа приватний нотаріус Чернівецького міського нотаріального округу Душинська Н.В. у судове засідання не з`явилася, будучи належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, що не позбавляє суд можливості розглянути справу за її відсутності. Процесуальні дії у справі спрямовані на забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову не вчинялися. Зупинення і поновлення провадження не здійснювалося. Частиною 3 ст. 211 ЦПК України передбачено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних в суду матеріалів. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи подані до суду заяви, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно наявного в матеріалах справи копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 31 жовтня 2020 року, [PERSON] , який народився [INFO] в м. Чернівцях, помер [INFO] , про що складено відповідний актовий запис № 2425 (а.с.10). Згідно даних заповіту [PERSON] , який посвідчений приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Половинською О.Б. 18 грудня 2018 року за реєстровим номером № 2108, [PERSON] зробив розпорядження на випадок його смерті, згідно якого, все його майно (рухоме та нерухоме), де б воно не було та з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде належати йому на день моєї смерті і на що він за законом матиме право, останній заповідає [PERSON] , [INFO] (а.с.11). У відповідності до даних Інформаційної довідки №235/02-14/с/с 30/2021 від 13.08.2021, виданої приватним нотаріусом Душинською Н.В., за заявою [PERSON] 19 липня 2021року була відкрита спадкова справа після смерті [PERSON] . До звернення [PERSON] інші особи за відкриттям спадкової справи не зверталися (а.с.16). Крім того, до матеріалів справи долучено Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії №138/02-31/30/2021 від 05.08.2021, постановлену приватним нотаріусом Душинською Н.В., згідно якої відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на майно померлого [PERSON] , у зв`язку із пропуском шестимісячного строку для прийняття спадщини, за відсутності фактичного прийняття спадщини (а.с.12-13). Також суду надано Інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №270613831 від 16.08.2021, згідно якої за померлим [PERSON] зареєстровано право власності на Ѕ частки у квартирі за адресою: [ADDRESS] (а.с.14-15). Відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно вимог ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Так, у відповідності до вимог ст.ст.12,13 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до вимог цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.2 ст.49 ЦПК України відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу. Як передбачено ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (ч. 1ст. 1220 ЦК України). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 1233 ЦК України визначено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, що передбачено ч.1 ст. 1268 ЦК України. У відповідності до ч.1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. При цьому, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (стаття 1270 ЦК України). Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Крім того, відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. У постанові Верховного суду від 26 червня 2019 року у справі № 565/1145/17 визначено, що вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема і необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. У вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права. Таким чином, необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини (такий правовий висновок викладений у постанові ВСУ від 06.09.2017 у справі № 6-496цс17 та підтриманий у постановах ВС/КЦС: від 10.01.2019 у справі № 263/1221/17; від 17.03.2021 у справі № 308/4272/19; від 22.02.2021 у справі № 644/7785/19). Проаналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши надані в силу положень ст.80 ЦПК України докази в їх сукупності, оскільки позивач пропустила строк прийняття спадщини, спадкова справа після стерті її дядька не заводилася, а тому не були здійснені повідомлення та виклики спадкоємців за заповітом, беручи до уваги необізнаність спадкоємця про наявність заповіту то суд вважає за необхідне визнати причини пропуску строку прийняття спадщини позивачкою поважними. Таким чином, зважаючи на те, що позивач пропустила строк на прийняття спадщини, враховуючи наявність поважної причини останньої і внаслідок її існування позивач мала перешкоди для вчасного подання заяви про прийняття спадщини, беручи до уваги і позицію відповідача, який жодних заперечень щодо задоволення позову не заявляв, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення та вважає за доцільне встановити позивачу додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини строком один місяць, який буде цілком достатній для вчинення всіх необхідних дій для прийняття спадщини. На підставі ст.ст. 1216-1218, 1220, 1233, 1268-1270, 1272 ЦК України,

Outcome: approved