Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-01 00:00:00

Позивач в інтересах [PERSON], звернулася до суду з відповідним позовом про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю, обгрунтовуючи вимоги тим, що з 1992 року вона мешкає у житловому будинку №15 по вул. Комінтерна в с. Корсунка, м. Нова Каховка, зареєстрована в ньому, здійснює заходи щодо сплати комунальних платежів, ремонтних робіт тобто фактично утримує житлове приміщення. Власник вказаного житлового будинку, відповідно до договору дарування, [PERSON], 14.05.2012 р. померла, спадкоємці відсутні. За таких підстав, позивач просить суд, визнати за [PERSON] право власності на вищевказаний житловий будинок за набувальною давністю. Позивач у судове засідання не зявилась, подала письмову заяву про розгляд справи за своєї відсутності, наполягаючи на задоволення позовних вимог. Представник відповідача у судове засідання не зявився, подав письму заяву про розгляд справи за своєї відсутності не заперечуючи проти задоволення позову. На підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у звязку з неявкою сторін, суд вважає за можливе судове засідання проводити без фіксування за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи та письмові докази суд дійшов висновку про задоволеня позовних вимог з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Набувальна давність визначається як засіб закріплення майна за суб'єктами, що ним володіють, у випадках, коли вони не мають можливості через певні обставини підтвердити підстави виникнення прав, а також в інших ситуаціях. Право власності за набувальною давністю може бути набутим як на безхазяйні речі, так і на майно, яке належить за правом власності іншій особі. Судом встановлено, що відповідно до договору дарування від 12.03.1993 р. посвідченого державним нотаріусом Новокаховської міської нотаріальної контори [PERSON] та зареєстрованого в реєстрі за №2-882 гр. [PERSON] належав житловий будинок №15 з надвірними спорудами по вул. Комінтерна в с. Корсунка, Новокаховської міської ради Херсонської області. З копії свідоцтва про смерть серії 1-КГ №146485, виданого 14.05.2012 р. міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГУ юстиції у Херсонській області, [PERSON], померла 14.05.2012 р. Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу від 20.05.1983 р., виданого Дніпрянською селищною радою Новокаховського міської ради, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, про що в книзі реєстрації шлюбів внесено відповідний актовий запис №11. 23.01.2007 р. [PERSON] помер, що підтверджується копією відповідного свідоцтва про смерть серії 1-КГ №039865. Померлий [PERSON] був рідним братом померлої [PERSON] З довідки про склад сімї №631\\02-22 від 13.04.2016 р. виданої виконавчим комітетом Дніпрянської селищної ради Херсонської області , вбачається, що [PERSON] з 16.09.1992 р. зареєстрована за адресою: [INFO]. Вказані обставини також підтверджуються відомостями, що містяться в будинковій книзі на вказаний будинок. Відповідно до ч. 1 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. При цьому п.8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України встановлено, що правила ст. 344 ЦК України про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом. Оскільки ЦК України набрав чинності з 1 січня 2004 року, норми ст. 344 ЦК України поширюються на правовідносини, що виникли з 1 січня 2001 року, а отже право власності за набувальною давністю у позивача виникає з 1 січня 2001 року. При цьому суди мають виходити з того, що коли строк давності володіння почався раніше 1 січня 2001 року, то до строку, який дає право на набуття права власності за набувальною давністю, зараховується лише строк з 01 січня 2001 року. Разом з тим, якщо перебіг строку володіння за давністю почався після цієї дати, то до строку набувальної давності цей період зараховується повністю. Згідно п.п.9,11,14 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07.02.2014 р. «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» при вирішенні спорів, пов'язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред'явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (ч.3ст. 344 ЦК)). Не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є сингулярним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (ч.2ст. 344 ЦК). Враховуючи положеннястатей335і344 ЦК, право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ. Отже, встановлення власника майна або безхазяйності речі є однією з обставин, що має юридичне значення, і підлягає доведенню під час ухвалення рішення суду (стаття 214 ЦПК). Виходячи зі змістуч.1ст. 344 ЦК, відсутність державної реєстрації права власності на нерухоме майно не є перешкодою для визнання права власності на це майно у зв'язку зі спливом строку набувальної давності, оскільки така державна реєстрація може бути здійснена після визнання права власності за набувальною давністю. За змістом ст.344 ЦК України, визначаються ознаки володіння, які є необхідними для набуттяч права власності на річ за набувальною давністю, а саме: володіння мусить бути відкритим, очевидним для всіх третіх осіб, які повинні мати можливість спостерігати за ним та володіння повинно бути безперервним протягом зазначених строків. Перебіг строку набувальної давності на нерухоме майно починається з моменту виникнення володіння. Відповідно до свідоцтва про добровільне страхування майна від 22.02.1995 р., [PERSON] застрахувала буд. №15 з надвірними спорудами по вул. Комінтерна в с. Корсунка, Новокаховської міської ради. Окрім того, [PERSON] з часу проживання у будинку проводила косметичний ремонт вказаного будинку, встановлювала металопластикові конструкції, сплачувала комунальні послуги, а також здійснювала інші заходи щодо утримання та поліпшення житлового приміщення. Вказані обставини підтверджують факт відкритого, добросовісного та безперервного володіння [PERSON] житловим будинком №15, що розташований по вул. Комітерна в с. Корсунка м. Нова Каховка, Херсонської області, проживає у ньому, доглядає та підтримує його, що підтверджено доказами, що зберігаються в матеріалах справи та в матеріалах витребуваної інвентарної справи, у зв'язку з чим, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved