Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-24 00:00:00

Позивач, [PERSON], предявив позов до відповідача, відділу державної виконавчої служби Семенівського районного управління юстиції Чернігівської області, згідно даних якого позивач просить: 1. скасувати арешт нерухомого майна, яке належить [PERSON], мешканцю Чернігівської області, місто Семенівка, вулиця Нова, будинок №71, котрий був накладений постановою відділу державної виконавчої служби Семенівського районного управління юстиції Чернігівської області серії АН номер 427358 від 21 липня 2004 року та який зареєстрований в Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна за № 1353309; 2. виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна запис від 05 жовтня 2004 року за № 1353309 про арешт нерухомого майна, належного [PERSON], мешканцю Чернігівської області, місто Семенівка, вулиця Нова, будинок №71, котрий був накладений постановою відділу державної виконавчої служби Семенівського районного управління юстиції Чернігівської області серії АН номер 427358 від 21 липня 2004 року. В обґрунтування своїх позовних вимог [PERSON] у позові зазначив про те, що він є власником нерухомого майна, зокрема земельних ділянок та житлового будинку, котрі розташовані по вулиці Новій, будинок 71, у місті Семенівка Чернігівської області. До лютого 2016 року він вважав, що у нього відсутні будь-які зобовязання, які б давали підстави накласти на належне йому майно арешт. Однак, після того, як на початку лютого поточного року він звернувся до Семенівської районної державної нотаріальної контори із приводу вчинення нотаріальних дій щодо укладання договору дарування нерухомого майна було зясовано, що до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесені дані про арешт належного йому нерухомого майна, реєстраційний номер обтяжень 1353309. Згідно даних з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна арешт на майно накладено відповідно постанови про арешт серії АН номер 427358 від 21 липня 2004 року, винесеної до реєстру за відомостями відділу державної виконавчої служби Семенівського районного управління юстиції Чернігівської області. Звернувшись до відділу державної виконавчої служби Семенівського районного управління юстиції Чернігівської області, позивач отримав довідку про те, що відносно нього на виконанні виконавчі документи не перебувають. Таким чином, на даний час на належне йому майно безпідставно накладено арешт, чим порушені його майнові права щодо розпорядження власністю. У попередньому судовому засіданні у цивільній справі за згаданим позовом ухвалою суду від 17 лютого 2016 року були залучені як співвідповідачі Семенівське районне управління юстиції Чернігівської області та Семенівська районна державна нотаріальна контора Чернігівської області. У судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав повністю та пояснив про те, що він переконаний у правомірності заявлених позовних вимог. Можливо, у нього був якийсь борг за судовим рішенням у 2004 році через що вірогідно накладався арешт на майно, деталі він достеменно не памятає, але він борги негайно погашав і зараз ніяких боргів не має. Відомості у вказаному у позові реєстрі про арешт його нерухомого майна на даний час заважають йому реалізовувати повноваження щодо своєї власності. Представник відповідачів, відділу державної виконавчої служби Семенівського районного управління юстиції Чернігівської області та Семенівського районного управління юстиції Чернігівської області, виконуюча обовязки начальників цих установ [PERSON], у судовому засіданні позов визнала повністю та пояснила про те, що аніяких відомостей про арешт майна позивача у відділі державної виконавчої служби Семенівського районного управління юстиції Чернігівської області зараз немає. Виконавчі провадження за 2004 рік знищені в силу строків зберігання. Виконавчі документи щодо позивача на примусовому виконанні не перебувають. Представник співвідповідача, завідувач Семенівської районної державної нотаріальної контори Чернігівської області [PERSON], у судове засідання не зявилася, була повідомлена належним чином про час і місце судового засідання, подала до суду письмову заяву про розгляд справи за відсутності представника, де зазначила про те, що арешт/заборона нерухомого майна, належного позивачеві, накладався нотаріусом Семенівської районної державної нотаріальної контори Чернігівської області у 2004 році на підставі постанови відділу державної виконавчої служби Семенівського районного управління юстиції Чернігівської області, оскільки на той час цей відділ не мав доступу до електронної бази Єдиного реєстру заборон, будь-яка інформація на паперових носіях (в архіві) із цього приводу в Семенівській районній державній нотаріальній конторі Чернігівської області не зберігається. Суд, вислухавши позивача та представника відповідачів, вивчивши матеріали цивільної справи, за наявних даних та доказів вважає за потрібне вирішити позов за згаданих вище обставин, наведених у позові, які знайшли своє повне підтвердження в судовому засіданні, позаяк доводяться відомостями: позовної заяви (а.с. 2); копії інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта [PERSON] із зазначенням відомостей про арешт усього його нерухомого майна за постановою державного виконавця від 21 липня 2004 року (а.с. 5-8); копії довідки відділу державної виконавчої служби Семенівського районного управління юстиції Чернігівської області від 03 лютого 2016 року про те, що стосовно [PERSON] на виконанні виконавчі документи не перебувають (а.с. 9); наведених вище пояснень позивача [PERSON] та представника відповідачів [PERSON] у судовому засіданні. Виходячи з таких наведених обставин, суд вважає за необхідне позов задовольнити повністю з таких підстав. Відповідно до приписів ч. 1 ст. 317 Цивільного кодексу України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно з ч. 1 ст. 319 Цивільного кодексу України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. За змістом ч. 1 ст. 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 391 Цивільного кодексу України передбачене право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Статтею 16 Цивільного кодексу України обумовлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів є припинення дії, яка порушує право. За положеннями п. 1 ч. 2 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» підставою для державної реєстрації обтяжень може бути рішення суду відносно обтяження речових прав на нерухоме майно, що набрало законної сили. З огляду на викладене, враховуючи те, що стосовно позивача відсутні будь-які виконавчі документи, а також не присутні дані про будь-які його зобовязання, які б давали підстави накласти на належне йому майно арешт, суд приходить до висновку про безґрунтовність на даний час унесених в Єдиний реєстр заборон відчуження обєктів нерухомого майна даних про арешт усього нерухомого майна позивача. Більш того, позов у судовому засіданні повністю визнаний представником відповідачів, відділу державної виконавчої служби Семенівського районного управління юстиції Чернігівської області та Семенівського районного управління юстиції Чернігівської області, і законних підстав для відмови у прийнятті визнання представником відповідачів позову суд не вбачає. Через те, що позов підлягає повному задоволенню, відповідно до вимог ч. 1 ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача, відділу державної виконавчої служби Семенівського районного управління юстиції Чернігівської області, інформація щодо постанови якого неправомірно знаходиться в Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна, на користь позивача сплачений ним при подачі позову судовий збір у розмірі 551 гривня 20 копійок (квитанція на а.с. 1). На підставі викладеного,

Outcome: approved