Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду, через представника [PERSON], з позовом до [PERSON] міської ради, [PERSON] міської ради, третя особа: [PERSON] міська Державна нотаріальна контора про визнання права власності на спадкове майно, обґрунтовуючи його тим, що вона є рідною онукою [PERSON], [INFO]. 01.07.2014 року померла [PERSON], що підтверджується відповідним свідоцтвом. Після смерті [PERSON] залишилось спадкове нерухоме майно, а саме: двох кімнатна квартира № 41, що розташована по провулку Курсовому у будинку № 19 в м. Біла Церква, Київської області та приватний будинок № 47, що розташований по вул. Комсомольській в м. Миронівка, Київської області. За життя [PERSON] склала заповіт, відповідно до якого, все майно заповідала [PERSON]. 24.09.2014 року позивачем [PERSON] було подано заяву про прийняття спадщини за заповітом до Другої [PERSON] міської державної нотаріальної контори, однак, 23.01.2015 року їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, в звязку з відсутністю правовстановлюючих документів. Позивач просить суд визнати за нею право власності на спадкове майно на двохкімнатну квартиру № 41, що розташована по провулку Курсовому в будинку № 19 в м. Біла Церква, Київської області та визнати за нею право власності на спадкове майно на приватний будинок № 47, що розташований по вул. Комсомольській в м. Миронівка, Київської області. В відкрите судове засіданні позивач та представник позивача не зявилися, про місце, час та дату слухання справи повідомлено належним чином. Представник позивача подав через канцелярію суду заяву, в якій заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив позов задовольнити та розглядати справу у відсутність позивача та представника позивача. Відповідач [PERSON] міська рада Київської області свого представника в судове засідання не направили, про місце, час та дату слухання справи повідомлено належним чином, надіслали до суду клопотання, в якому просять слухати справу без участі їхнього представника, на розсуд суду. Відповідач [PERSON] міська рада Київської області свого представника в судове засідання не направила, про місце, час та дату слухання справи повідомлено належним чином, надіслали до суду клопотання, в якому просять слухати справу без участі їхнього представника, не заперечують проти задоволення позову. Третя особа: [PERSON] міська державна нотаріальна контора свого представника в судове засідання не направила, про місце, час та дату слухання справи повідомлено належним чином, надіслали до суду клопотання, в якому просять слухати справу без участі їхнього представника. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, копію спадкової справи, заведеної після померлої [PERSON], вважає що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 01.07.2014 року померла [PERSON], що підтверджується відповідним свідоцтвом, серії 1-ОК № 313998. Після смерті [PERSON] залишилось спадкове нерухоме майно, а саме: двохкімнатна квартира № 41, що розташована по провулку Курсовому у будинку № 19 в м. Біла Церква, Київської області та приватний будинок № 47, що розташований по вул. Комсомольській в м. Миронівка, Київської області. 26.09.2003 року [PERSON] склала заповіт, посвідчений державним нотаріусом [PERSON] державної нотаріальної контори [PERSON], реєстровий номер 5-3258, відповідно до якого, все своє майно заповіла [PERSON]. 07.06.2008 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON], і після реєстрації шлюбу їй було присвоєно прізвище - [PERSON]. Позивачем [PERSON] було подано заяву про прийняття спадщини за заповітом, яка посвідчена нотаріусом Дмитровського нотаріального округу Московської області, Російської Федерації, до Другої [PERSON] міської державної нотаріальної контори, яка надійшла до нотаріальної контори 24.09.2014 року. Крім [PERSON], заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори подав [PERSON], який є братом померлої [PERSON]. Вказану заяву подано до Другої [PERSON] міської державної нотаріальної контори Київської області 26.09.2014 року. Відповідно до ст.1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до ч.1 ст.1235 ЦК України, заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Відповідно до ч.1 ст.1241 ЦК України, малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова(вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обовязкова частки). В силу наведеної норми закону, [PERSON], як брат померлої [PERSON], не входить до кола її спадкоємців. 27.12.2014 року [PERSON] подав до Другої [PERSON] міської державної нотаріальної контори заяву про відмову від прийняття спадщини. 23.01.2015 року [PERSON] було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, в звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно, що підтверджується копією відповідної постанови нотаріуса. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 року, у разі відмови нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину, право власності на спадкове майно визнається в судовому порядку. У відповідності до п. 2.3, 3.3 Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України 28.01.2003 року № 6/5 та офіційного листа МЮУ № 19-32/319 від 21.02.2005 року щодо переліку оформлення документів в разі смерті власника нерухомого майна, якщо первинна реєстрація прав власності не була проведена і правовстановлюючий документ відсутній, питання належності майна попередньому чи наступному власнику (спадкоємцю) у випадку відсутності таких, вирішується в судовому порядку. Згідно ст. 1299 ЦК України, право на спадщину підлягає державній реєстрації. Як вбачається з копії відповіді Комунального підприємства Київської обласної ради «Південне бюро технічного інвентаризації» № 27 від 21.01.2015 року на запит державного нотаріуса Другої [PERSON] міської державної нотаріальної контори [PERSON], право власності на житловий будинок № 47 по вул. Комсомольській в м. Миронівка, Київської області було зареєстровано за [PERSON] 1/2 частина будинку на підставі свідоцтва про право на спадщину № 2122 від 29.12.1989 р., посвідченого [PERSON] державною нотаріальною конторою; 1/2 частина будинку на підставі свідоцтва про право на спадщину № 99 від 21.01.1998 р., посвідченого Богуславською державною нотаріальною конторою (реєстрова книга № 19, реєстровий № 2764). Крім того, згідно копії відповіді Комунального підприємства Київської обласної ради «Південне бюро технічного інвентаризації» № 3122 від 17.12.2014 року на запит державного нотаріуса Другої [PERSON] міської державної нотаріальної контори [PERSON], встановлено, що право власності на квартиру № 41 в житловому будинку № 19, що знаходиться за адресою: пров.Курсовий, м. Біла Церква, Київської області, було зареєстровано за: [PERSON] 1/2 частина квартири на підставі свідоцтва про право власності № 5-4667 від 24.12.1996 р., виданого [PERSON] нотаріальною конторою (книга № 92, реєстраційний № 10773) та 1/2 частина квартири на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом № 5-4669 від 24.12.1996 р., виданого [PERSON] нотаріальною конторою (книга № 92, реєстраційний № 10773). На час смерті померла [PERSON] була зареєстрована та проживала за адресою: [INFO] одна, що підтверджується матеріалами справи. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обовязків ( спадщини) від фізичної особи, яка померла ( спадкодавця), до інших осіб ( спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини, у відповідності до ст. 1218 ЦК України, входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Позивач по справі являється спадкоємцем за заповітом. У відповідності зі ст. 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Якщо право власності на нерухоме майно підлягає державній реєстрації, право власності у набувача виникає з моменту такої реєстрації. У відповідності до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ч.3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Враховуючи п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2010 року «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Таким чином, враховуючи, що в звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно, оформити через органи нотаріату право на спадщину не вбачається можливим, суд вважає позов [PERSON] обґрунтованим та таким, що підлягає до задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved