Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-28 00:00:00

Позивач в особі представника гр. Духоти І.В. 13.02.2015 року звернувся до суду з позовною заявою в якій просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 001-12102-020607 від 02.06.2007 року в загальній сумі 1101,16 гривень, яка складається з розрахованого позивачем боргу станом на 17.11.2014 року в розмірі 945,33 гривень, як заборгованість за сумою кредиту, 11,93 гривень заборгованості за несплаченими відсотками, 143,90 гривень заборгованості за комісіями та 243,60 гривень судових витрат. В судове засідання представник позивача не з'явився. В заяві, наданій суду, просить розглянути цивільну справу за його відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. За рахунок ТУ ДСА України в Луганській області здійснено виклик відповідача в судове засідання в газеті «Урядовий кур'єр», про що надано рахунок на суму 126 гривень. Відповідач в судове засідання не з'явився. Про дату, місце та час слухання справи повідомлений належним чином через оголошення в газеті «Урядовий кур'єр». У зв'язку з неявкою відповідача в судове засідання 29 травня 2015 року постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Відповідно до статті 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (ст.1049 ЦК України). Судом встановлено, що 02.06.2007 року гр. [PERSON] уклав з ПАТ «Дельта Банк» кредитний договір № 001-12102-020607, і виходячи з розрахунку заборгованості станом на 17.11.2014 року відповідач по кредиту заборгував позивачу відповідно 945,33 гривень, як заборгованість за сумою кредиту, 11,93 гривень заборгованості за несплаченими відсотками. Окрім того, позивачем вимагається стягнути додатково й суму як розмір комісії в розмірі 143,90 гривень за користування кредитом. Відповідно до ст.ст.10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Так представником позивача суду надана копія кредитного договору № 001-12102-020607 від 02.06.2007 року (а.с.6-8). Закон України «Про банки та банківську діяльність» від 07.12.2000 № 2121-III передбачив право нараховувати щомісячно комісію, без детального законодавчо визначного порядку її нарахування та стягнення, тобто в ст.47 Закону визначає загальний порядок про право банку застосовувати стягнення комісії в своїй діяльності. Таким чином враховуючи, що комісія за користування кредитом є платежем, що встановлений банком за дії, які останній здійснює на власну користь, і фактично не перевищує ті збитки, які несе банк в разі обслуговування власне кредитного договору, ця сума як сума з обслуговування кредиту є обґрунтованою і повинна бути стягнута з відповідача у встановленому у позові розмірі. Відповідно до статті 526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 610 ЦК України, передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Частиною 1 статті 612 ЦК України встановлено, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України за договором позики передбачено повернення боргу (позики) частинами (в розстрочку). Згідно із ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Таким чином, позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» в цілому, виходячи з боргу перед позивачем за сумою кредиту, ґрунтуються на вимогах закону, а тому підлягають повному задоволенню, врахувавши, що відповідач в судове засідання не прибула, заперечень не надіслала та про можливе застосування строків позовної давності суду не заявляв. Отже, в порушення вказаних умов кредитного договору, гр. [PERSON] своєчасно і в повному обсязі не сплачував грошові кошти за користування кредитом, згідно якого заборгованість складає 1101,16 гривень, яка складається з розрахованого позивачем боргу станом на 17.11.2014 року в розмірі 945,33 гривень, як заборгованість за сумою кредиту, 11,93 гривень заборгованості за несплаченими відсотками, 143,90 гривень заборгованості за комісіями. Відповідно до ст.88 ЦПК України, судові витрати понесені позивачем при розгляді цивільної справи підлягають стягненню з відповідача в розмірі: 243,60 гривень судового збору на користь позивача; 126,00 гривень витрат на виклик відповідача в судове засідання на користь ТУ ДСА України в Луганській області. На підставі викладеного,

Outcome: approved