Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-02 00:00:00

Позивач [PERSON] , як опікун недієздатної [PERSON] , звернувся до суду з позовом до Територіальної громади в особі Степненської сільської ради Запорізького району Запорізької області про визнання права власності в порядку спадкування за законом на спадкове майно. Третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета позову зазначено: Запорізьку районну державну нотаріальну контору Запорізької області. В обґрунтування позову позивач зазначив наступне. Позивач [PERSON] є опікуном недієздатної [PERSON] . згідно рішення запорізького районного суду запорізької області від 29.01.2007. [INFO] помер батько недієздатної [PERSON] [PERSON] . Після його смерті відкрилась спадщина на житловий будинок з господарськими спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] , як спадкоємець за законом, прийняла спадщину, звернувшись до Запорізької районної державної нотаріальної контори, в зв`язку з чим була відкрита спадкова справа. Після звернення до нотаріуса з`ясувалось, що у позивача відсутній правовстановлюючий документ, який підтверджує право власності спадкодавця на спадкове майно, тому 03.07.2019 нотаріусом Запорізької районної державної нотаріальної контори було винесено Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. В зв`язку з тим, що оформити свої спадкові права на спадковий житловий будинок в нотаріальному порядку [PERSON] не має змоги, позивач був вимушений звернутися до суду з цим позовом. У судове засідання сторони не з`явились, надали заяви в яких представник позивача позов підтримала, просила задовольнити та розглянути справу за їх відсутності, а представник відповідача позов визнав, також просив розглянути справу за їх відсутності. Третя особа в судове засідання не з`явилась, але надала заяву про розгляд справи без їх участі, заперечення до позовної заяви відсутні. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За приписами ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши надані докази, суд встановив наступне. Відповідно до рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 15.10.2002, [PERSON] , [INFO] , визнано недієздатною. Згідно рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 29.01.2007, [PERSON] призначено опікуном над недієздатною [PERSON] . Відповідно до довідки МОЗ України Сер. [NUMBER] № [NUMBER] , виданої 12.03.2002, [PERSON] є інвалідом з дитинства, група інвалідності друга, інвалідність встановлена безстроково. Факт смерті [PERSON] 24.11.2005 підтверджено Свідоцтвом про смерть Серія [NUMBER] , виданого повторно 16.12.2005 відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького районного управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 37. Спадкова справа № 397/2013 до майна померлого [INFO] [PERSON] була почата 25.09.2013 Запорізькою районною державною нотаріальною конторою. Відповідно до Постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 03.07.2019, державним нотаріусом Запорізької районної державної нотаріальної контори відмовлено Кабаненку Ю.О., який діє від імені недієздатної [PERSON] , у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок [ADDRESS] після померлого [INFO] [PERSON] , оскільки відсутній правовстановлюючий документ на жилий будинок. Відповідно до п. 23 Постанови № 7 Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до довідки № 548, виданої 13.06.2019 виконкомом Степненської сільської ради Запорізького району Запорізької області, [PERSON] був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] по день смерті [INFO] . На день смерті був зареєстрований один за вищевказаною адресою. Згідно записів по господарської книги на домогосподарство за адресою: [ADDRESS] , вбачається, що першим членом господарства записано [PERSON] . Відповідно до копії Технічного паспорту на житловий будинок [ADDRESS] , виготовленого ФОП [PERSON] станом на 16.05.2019, замовником технічної інвентаризації зазначено [PERSON] . Відповідно до абз. 3 ч. 2 ст. 331 ЦК, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України від 01.07.2004 «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону, права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок. За змістом п.62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть буди відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів. Які видавались в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах. До компетенції виконкомів місцевих рад відносилось питання внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих Рад. Тобто, записи у по господарських книгах визначались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Згідно з ст. 182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухоме майно потребують державної реєстрації. Відповідно до ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», правовстановлюючими документами, на підставі яких проводиться реєстрація права власності на об`єкти нерухомого майна, є рішення суду про визнання права власності на об`єкти нерухомого майна. Згідно з ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщина) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкоємство здійснюється за заповітом чи за законом. Згідно з ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 1, 5 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Вищезазначене приводить суд до висновку про обґрунтованість позовних вимог та, відповідно, про наявність підстав для їх задоволення. При цьому суд констатує, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, наявні законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову у підготовчому засіданні, а тому суд приймає визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 6 ст. 142 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.. На підставі викладеного,

Outcome: approved