Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-15 00:00:00

Позивач, АТ «Державний ощадний банк України», в особі філії - Харківське обласне управління публічного акціонерного товариства « Державний ощадний банк України» звернувся до Куп`янського міськрайонного суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 28.04.2015 року, між публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» та відповідачем [PERSON] укладено договір №1067620 про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки. 14 травня 2015 року між сторонами було укладено додатковий договір №1 до договору №1067620 та відповідач [PERSON] підписав заяву з проханням встановити кредитний ліміт по картковому рахунку № [NUMBER] , який відкрито на ім`я [PERSON] в сумі 9000,00 грн. Відповідно до умов договору, банк відкриває рахунок та встановлює кредит у сумі 9000,00 грн. Строк дії встановлюється на період дії платіжної картки. Процентна ставка за кредитом є фіксованою та складає 28% річних і сплачується щомісячно. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з запропонованими умовами та правилами складають між ним та банком кредитний договір. Позивачем умови Кредитного договору виконано та надано кредит в сумі визначеній кредитним договором. Відповідач у порушення норм закону та умов договору взяті на себе зобов`язання належним чином не виконав. У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором відповідач станом на 06 березня 2019 року має заборгованість на загальну суму - 19222 грн. 64 коп. Тому, позивач був змушений звернутися до суду за захистом свого порушеного права і просить суд стягнути з відповідача заборгованість по кредитному договору. Також позивач просить відшкодувати за рахунок відповідача судові витрати у сумі 1921,00 грн., сплачені ним при подачі позову до суду. Ухвалою Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 16 травня 2019 року провадження по справі було відкрито. В судове засідання представник позивача не з`явився, надавши суду письмову заяву, згідно якої просить суд розглянути справу у його відсутність, підтримав позовні вимоги, які просить суд задовольнити, у разі неявки відповідача просив винести заочне рішення по справі. Відповідач в судове засідання також не з`явився. Направлені на його адресу судові повідомлення повернулися до суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання». У відповідності до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місця знаходження. Відповідно до ч.10 ст. 130 ЦПК України, якщо місце перебування відповідача невідомо, суд розглядає справу після надходження до суду відомостей щодо його виклику до суду в порядку, визначеному цим Кодексом. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу технічними засобами не здійснюється. Справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Так судом встановлені наступні фактичні обставини. Так, 28 квітня 2015 року, відповідач [PERSON] став клієнтом ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії ХОУ АТ «Ощадбанк» ознайомившись з «Правилами здійснення операцій за рахунками, відкритими фізичним особам у АТ «Ощадбанк»» було відкрито картковий рахунок на ім`я [PERSON] № [NUMBER] (а.с. 11-13). 14 травня 2015 року відповідач [PERSON] підписав заяву з проханням встановити кредитний ліміт по картковому рахунку № [NUMBER] , який відкрито на ім`я [PERSON] в сумі 9000,00 грн. Відповідно до умов договору, банк відкриває рахунок та встановлює кредит у сумі 9000,00 грн. Строк дії встановлюється на період дії платіжної картки. Процентна ставка за кредитом є фіксованою та складає 28% річних і сплачується щомісячно (а.с. 9-10). 06 грудня 2018 року банк направив на адресу відповідача вимогу про дострокове погашення кредиту, що підтверджується ксерокопією вимоги та ксерокопією розписки про відправлення поштового відправлення (а.с. 18-19). Позивачем умови Кредитного договору виконано та надано кредит в сумі визначеній Кредитним договором. В період дії кредитного договору позичальник не дотримувався умов кредитного договору, а саме: не здійснював щомісячного погашення кредиту та не сплачував відсотки у розмірах та у строки, визначені договором. В результаті не виконання боржником зобов`язання утворилась заборгованість на загальну суму 19222,64 грн., з яких: 8986,36 грн. - заборгованість за кредитом; 6337,96 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 9,00 грн. - загальна сума заборгованості за РКО; 2114,75 грн. - нараховано пені; 1396,12 грн. - інфляційні втрати на суму нарахованих та несплачених процентів; 17,73 грн. - 3% річних на суму простроченого кредиту; 360,72 грн. - 3% річних на суму нарахованих та несплачених процентів (а.с. 4-8). Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У той самий час, згідно із ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. На відміну від процентів, які є платою за користування чужими грошима, неустойка є засобом забезпечення виконання зобов`язання і одночасно способом цивільно-правової відповідальності. Відповідно до ст. 549 ЦК України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). Згідно із ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК України. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового. Оскільки відповідач [PERSON] не виконує умови кредитного договору, що було підтверджено в ході дослідження наявних матеріалів цивільної справи, сума заборгованості по договору від 14.05.2015 року підлягає стягненню з відповідача на користь позивача з урахуванням інфляційних збитків та 3% річних. Таким чином враховуючи спірні цивільно-правові відносини між учасниками справи, які вирішуються тільки в судовому порядку, суд оцінивши достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, вимоги норм матеріального та процесуального права, приходить до висновку про стягнення з відповідача суми заборгованості відповідно до наданого позивачем розрахунку, оскільки не виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань порушує права, свободи та інтереси позивача, тим самим задовольнивши позовні вимоги. Задоволення позову не порушує прав, свобод та інтересів відповідача. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір у розмірі 1921,00 грн. стягується з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved