Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-31 00:00:00

Позивач [PERSON]П звернувся в суд з позовом до [PERSON], в якому просить встановити порядок користування будинком по вул. Ак.Дністрянського, 30 в м. Тернополі шляхом надання їй в користування приміщення 1-1 в будинку, яке вона розділила перегородкою на житлове, відокремлене площею 13 кв.м. і коридор для проходу в будинок, котрий фактично є шлюзом - тамбуром, і залишається у спільному користуванні співвласників та залишенням в користуванні [PERSON] приміщень 1-7, 1-8, 1-9, 1-10, 1-2, а також встановлення порядку користування земельною ділянкою для обслуговування житлового будинку по вул. Ак.Дністрянського, 30 в м. Тернополі шляхом надання їй в користування, пропорційно частки в будинку, площею 131 кв.м., з залишенням у спільному користуванні 64 кв.м., що разом складає ідеальну частку розміром 195 кв.м. В обґрунтування вимог зазначає, що є співвласником будинку по вул. Ак.Дністрянського, 30 в м. Тернополі, де їй належить 1/6 частина будинку, тобто 19 кв.м. площі будинку. Також їй належить 195кв.м. ідеальної частки земельної ділянки, що розташована по вул. Ак.Дністрянського, 30 в м. Тернополі. Відповідач [PERSON] є співвласником зазначеного будинку та земельної ділянки та роками створює їй перешкоди в спільному володінні та користуванні власністю. В 2009 - 2010 роках [PERSON] демонтував систему опалення в будинку, залишивши її без тепла в зимовий період, чим завдав шкоди будинку. Сам в будинку не проживає з 2009року, пише заяви в комунальні організації міста про відключення води, електрики, газу, знищує спільне майно. Рішенням Апеляційного суду Тернопільської області від 14.05.2015року надано їй можливість без згоди співвласника зробити переобладнання приміщення 1-1 (монтажем перегородки, не порушуючи капітальних конструкцій будинку) утворити жилу кімнату площею 13кв.м. та коридор для проходу в будинок площею 6кв.м. Отриманий коридор площею 6кв.м. служить для проходу в будинок співвласникам. Таке переобладнання дає можливість отримати відокремлене жиле приміщення з виходом у спільну частину будинку, чого не можна отримати в жилій частині будинку та в будь-якій іншій частині будинку. Надання в користування приміщення 1-1 дає можливість здійснити добудову до цього приміщення (без згоди співвласника) для покращення її корисної площі відповідно до закону, а саме ч.4 ст.357 ЦК України, відповідно до висновку №2 Комплексної будівельно-земельної експертизи, також в цьому приміщенні можна встановити автономне опалення і в такий спосіб відєднатися від неподільної системи опалення в будинку. Проте рішення Апеляційного суду Тернопільської області від 14.05.2015року було оскаржене відповідачем, справу було направлено на новий розгляд, в результаті чого 10.11.2015року Апеляційний суд Тернопільської області своєю ухвалою залишив в силі рішення першої інстанції, мотивуючи тим, що в справі відсутні докази про погодження з відповідними службами для перепланування приміщення 1-1 на підставі ст.152 ЖК України. Проте з 24.05.2001 року діє наказ Держбуду України за №127, де вказано, що встановлення перегородки в приміщенні яке не порушує капітальних конструкцій не є самочинним, і потреби в дозволах відповідних служб немає. Також 28.12.2016року прийнята Постанова Кабінету Міністрів №1024 «Про внесення змін до Правил користування приміщень житлових будинків, в якій зокрема виключено норму щодо необхідності отримання від органу місцевого самоврядування дозволу на переобладнання і перепланування житлових і підсобних приміщень у житлових будинках і гуртожитках. На підставі вище викладеного просить суд позовні вимоги задовольнити. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] - [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, з підстав зазначених у позовній заяві просить позов задовольнити. У судовому засіданні представник відповідача [PERSON] - [PERSON] позовні вимоги не визнав з підстав викладених у запереченні на позовну заяву та суду пояснив, що позивачем самовільно змінено планування у приміщені 1-1, що є фактично коридором, встановлено перегородку і двері, за рахунок чого утворилося відокремлене жиле приміщення площею 13кв.м. і коридор для проходу в будинок, чим позбавила його вільного доступу до площі приміщення 1-1 будинку. \~Ухвалою суду від 01.02.2018року провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON], в частині вимоги про встановлення порядку користування земельною ділянкою для обслуговування житлового будинку по вул.Ак.Дністрянського, 30 в м.Тернополі, шляхом надання в користування, пропорційно частки в будинку, площею 131 кв.м., з залишенням у спільному користуванні 64 кв.м., що разом складає ідеальну частку позивачки розміром 195 кв.м. закрито на підставі п.3 ч.1 ст.255 ЦПК України. Суд дослідивши та оцінивши докази у справі, заслухавши пояснення сторін вважає,\~ що у задоволенні позовних вимог [PERSON] слід відмовити у повному обсязі виходячи із наступного. Позивач [PERSON] є власником 1/6 будинковолодіння по вул. Ак. Дністрянського, 30 в м. Тернополі, а відповідач [PERSON] є власником 5/6 частин будинковолодіння по вул. Ак. Дністрянського, 30 в м. Тернополі, що визнається сторонами у справі. Рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 23 лютого 2015 року у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про встановлення порядку користування житловим будинком по вул.Ак.Дністрянського,30 в місті Тернополі шляхом виділення в користування приміщення 1-1 та становлення порядку користування земельною ділянкою для обслуговування житлового будинку по вул.Ак.Дністрянського,30 в місті Тернополі, у позові [PERSON] відмовлено. В мотивувальній частині вказаного рішення зазначено, що позовні вимоги [PERSON] про встановлення порядку користування будинком №30 по вул. Ак. Дністрянського, в м. Тернополі, шляхом виділення їй у користування половину коридору 1-1, до задоволення не підлягають, оскільки вказане приміщення є коридором, тобто приміщенням загального користування, а тому не може бути виділене у користування лише одному співвласнику. Рішенням Апеляційного суду Тернопільської області від 14 травня 2015 року, скасовано рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23 лютого 2015 року та ухвалено нове, яким встановлено порядок користування житловим будинком по вул. Ак. Дністрянського, 30 в м. Тернополі, виділивши [PERSON] у користування приміщення 1-1, площею 19,0 кв.м., відповідно до додатку №1 висновку експерта Тернопільського відділення КНДІСЕ №1162/1163/13-22 від 01.11.2013р., а [PERSON] виділено у користування інші житлові приміщення даного житлового будинку. Допоміжні приміщення залишено у спільному користуванні [PERSON] та [PERSON]. Встановлено порядок користування земельною ділянкою для обслуговування житлового будинку по вул. Ак. Дністрянського, 30 в м. Тернополі, виділивши [PERSON] у користування земельну ділянку площею 131 кв.м., а [PERSON] - 656 кв.м., відповідно до Додатку №6-1 до висновку експертизи Тернопільського відділення КНДІСЕ №1162/1163/13-22 від 01.11.2013р. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 жовтня 2015 року зазначене рішення Апеляційного суду Тернопільської області від 14 травня 2015 року скасовано, а справу передано на новий розгляд. Ухвалою Апеляційного суду Тернопільської області від 10 листопада 2015 року, апеляційну скаргу [PERSON] відхилено. Рішення Тернопільського міськрайонного суду від 23 лютого 2015 року залишено без змін. Рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 16 березня 2016року позов [PERSON] до [PERSON] про захист прав власника житлового будинку та усунення перешкод в користуванні житловим будинком задоволено та зобовязано [PERSON] усунути перешкоди [PERSON] у користуванні житловим будинком №30 по вул.Ак.Дністрянського у місті Тернополі, який належить йому на праві спільної часткової власності, шляхом демонтажу перегородки у приміщенні (веренді) №1-1 зазначеного будинку та встановлених дверей, відновити систему опалення та віконні пройоми зазначеного приміщення даного будинку, привівши його до попереднього стану. Як вбачається із тексту вказаного рішення, судом встановлено, що відповідач, без згоди позивача здійснив перепланування у житловому будинку за адресою: м.Тернопіль, вул.Ак.Дністрянського,30, внаслідок якого влаштував перегородку одного з технічних приміщень (веранди) житлового будинку №1-1, замурував один з віконних пройомів цього приміщення, а також частково замурував три віконні прийоми цього приміщення та встановив металопластикові вікна, що підтверджено актом перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 26 жовтня 2015 року та актом обстеження житлового будинку від 05 лютого 2016 року, складеного представниками ПП «Східний масив». Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України, обставини встановлені рішенням суду у господарській, цивільній, або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Частиною 2 статті 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною другою цієї статті визначено способи захисту цивільних прав та інтересів. Відповідно до ст. 20 Цивільного кодексу України, право на захист особа здійснює на свій розсуд. Згідно вимог ч.1 ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Частиною 1, 3 статті 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Частиною 1, 2 статті 358 ЦК України передбачено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Таким чином, оскільки частки співвласників у спірній квартирі є ідеальними, то кожному з них належить не частка у спільному майні, а частка у праві власності на це майно, тобто право кожного із співвласників поширюється на спірний будинок в цілому, а не на певну його частину. Аналізуючи вищенаведені обставини, суд приходить до переконання, що в даному випадку позовні вимоги позивача [PERSON] про встановлення порядку користування будинком по вул. Ак.Дністрянського, 30 в м. Тернополі, шляхом надання їй в користування приміщення 1-1 в будинку, яке вона розділила перегородкою на житлове, відокремлене площею 13 кв.м. і коридор для проходу в будинок, котрий фактично є шлюзом - тамбуром, і залишається у спільному користуванні співвласників, та залишенням в користуванні [PERSON] приміщень 1-7, 1-8, 1-9, 1-10, 1-2, до задоволення не підлягають, оскільки як вже зазначалось в рішенні Тернопільського міськрайонного суду від 23 лютого 2015 року приміщення 1-1 в будинку є коридором, тобто приміщенням загального користування, а тому не може бути виділене у користування лише одному співвласнику. Крім того, рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 16 березня 2016року [PERSON] зобовязано усунути перешкоди [PERSON] у користуванні житловим будинком №30 по вул.Ак.Дністрянського у місті Тернополі, шляхом демонтажу перегородки у приміщенні №1-1 зазначеного будинку, вказане рішення набрало законної сили і відповідно до ст.18 ЦПК України підлягає виконанню, тобто є обовязковим для всіх. \~\~

Outcome: dismissed