Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-10 00:00:00

Позивач АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором б/н від 31.01.2007 року у розмірі 14041,20 грн. В обґрунтування позову зазначив, що [PERSON] звернулась до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву б/н та довідку про умови кредитування від 31.01.2007 року. При укладанні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.Відповідач при підписанні анкети - заяви підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами банк складає між нею та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Для користування кредитним картковим рахунком відповідач отримала кредитну картку. Щодо зміни кредитного ліміту банк керується п. 3.2, 3.3. договору, де зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. [INFO] позичальник [PERSON] померла.Спадкоємцями, які постійно проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини є [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Позивач зазаначає, що таким чином, відповідачі прийняли спадщину до складу якої входить, у тому числі кредитні зобов`язання померлого позичальника. На лист-претензію, направлений на адресу відповідачів, останні не відреагувала. Вказав, що станом на дату смерті позичальника заборгованість відповідача по кредиту становить 14041,20 грн., а саме: 14041,20 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 14041,20 - заборгованість за простроченим тілом кредиту. В зв`язку з чим, просить стягнути зі спадкоємців позичальника заборгованість за тілом кредиту та судові витрати по справі. Разом з позовом АТ «ПриватБанк» подано клопотання про розгляд справи без участі представника позивача, проти заочного розгляду справи позивач не заперечує. Ухвалою від 26.04.2021 року у відкритті провадження у справі до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовлено, у зв`язку зі смертю відповідачів, відкрито провадження у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до [PERSON] , розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін, призначено судове засідання для розгляду справи по суті. Відповідач копію ухвали про відкриття провадження та призначення справи до розгляду, копію позовної заяви з додатками отримала 26.05.2021 року, що підтверджується зворотнім повідомленням про отримання поштового відправлення (а.с. 86). У судове засідання відповідач[PERSON] надала заяву, в якій визнала позов та просила розглядати справу без її участі (а.с. 87). Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 31.01.2007 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладений договір б/н шляхом заповнення відповідачем заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, згідно з яким [PERSON] отримала кредитну картку «Універсальна» (а.с. 30). Відповідно до вказаної заяви [PERSON] поставила підпис у графі про згоду з Умовами та Правилами надання банківських послуг та Тарифами банку, а також, що дана заява разом із Умовами та Тарифами складають договір про надання банківських послуг. Своїм підписом [PERSON] підтвердила, що вона ознайомилася із договором про надання банківських послуг і погоджується з його умовами. 17.07.2009 року проведено державну реєстрацію правонаступника ЗАТ КБ «ПриватБанк» на ПАТ КБ «ПриватБанк». 21.05.2018 року було змінено тип банку з публічного на приватне акціонерне товариство та змінено найменування банку на АТ КБ «ПриватБанк». Факт отримання та користування відповідачем кредитними коштами підтверджується розрахунком заборгованості, в якому відображено рух коштів по рахунку (а.с.7-28). Відповідно до розрахунку, наданого АТ КБ «ПриватБанк», у зв`язку з порушенням [PERSON] зобов`язань за вказаним договором, її заборгованість перед банком станом на 16.04.2018 року становить 14041,20 грн., а саме: 14041,20 грн. - заборгованість за тілом кредиту. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Судом відзначається, що при укладенні договору сторони керувались ч.1 ст. 634 ЦК України відповідно до норм якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (у згаданому випадку - АТ КБ «ПриватБанк»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Також судом встановлено, що [INFO] позичальник [PERSON] померла, що встановлено судом в іншому судовому провадженні (а.с. 48). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. З копії паспорту [PERSON] вбачається, що місцем проживання позичальника зареєстрованого у встановленому законом порядку є [ADDRESS] (а.с. 43-44). Місцем проживання відповідача зареєстрованого у встановленому законом порядку, як зазначено у паспорті [PERSON] та довідці про реєстрацію місця проживання особи № 002526/1 від 10.02.2021 року є також [ADDRESS] (а.с. 47, 73). Таким чином, є підстави вважати, що на час відкриття спадщини після смерті позичальника [PERSON] спадкоємець [PERSON] постійно проживала разом із спадкодавцем. Відповідно ч. ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позивачем доведена обставина порушення позичальником передбаченого договором обов`язку погашення заборгованості, внаслідок чого у позивача виникло право вимагати повернення позики. Враховуючи факт проживання відповідача із спадкодавцем на час відкриття спадщини, відповідач вважається такою, що прийняла спадщину, беручи до уваги визнання відповідачем позову, заборгованість в сумі 14041,20 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. За наведених обставин позовні вимоги підлягають задоволенню повністю. Згідно ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору,сплаченого при подані позову. Аналогічні положення передбачено ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір». Враховуючи, що відповідач до початку розгляду справи по суті визнала позов у повному обсязі, судовий збір у розмірі 50 відсотків підлягає компенсації з держаного бюджету на користь позивача. Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 1135 грн.(50 відсотків судового збору) у відшкодування судового збору за позовну вимогу.

Outcome: approved