Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом і просить стягувати із відповідача на свою користь аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 3000 грн. щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку, починаючи з дня звернення до суду із позовом до досягнення дитиною повноліття. Посилається на те, що перебувала із відповідачем у шлюбі, зареєстрованому 20 липня 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Переяслав-Хмельницького міськрайонного управління юстиції у Київській області (актовий запис № 144). Від сумісного проживання у шлюбі мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Рішенням Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 04 листопада 2020 року шлюб між сторонами по справі був розірваний. З вересня 2020 року сторони проживають окремо. Донька проживає із нею та перебуває на її утриманні. За підрахунками позивача кожен із батьків повинен нести витрати на утримання дитини в розмірі 7750 грн 00 коп. щомісячно. Відповідач вихованням та навчанням доньки не цікавиться, матеріальної допомоги на її утримання не надає, працює неофіційно водієм а ТОВ «Дима Транс» і його середньомісячний дохід становить 26000-30000 грн. Розмір аліментів, які вона просить стягувати на утримання дитини, становить лише п`яту частину його доходів. 06 вересня 2021 року було відкрито провадження по даній справі і справу ухвалено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами (а.с.14) 20 вересня 2021 року до суду надійшло клопотання позивача [PERSON] про розгляд справи в судовому засіданні з викликом сторін (а.с.18-19). Ухвалою від 20 вересня 2021 року було постановлено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін (а.с.24). 29 вересня 2021 року від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позов (а.с.27-31), відповідно до якого він просить позовні вимоги задовольнити частково та стягувати із нього аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 2000 грн щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Посилається на те, що у межах своїх здібностей та фінансових можливостей забезпечує умови життя, необхідні для розвитку дитини. До березня 2021 року щомісячно передавав позивачу кошти в розмірі 2000 грн 00 коп. на утримання спільної доньки. З березня 2021 року позивач відмовляється брати ці кошти із посиланням на їх малий розмір. Стосовно зробленого позивачем розрахунку зазначає, що зазначені у ньому витрати на утримання дитини є додатковими, можуть розглядатися у рамках ст.185 СК України, тому не є предметом позову про стягнення аліментів на утримання дитини. Крім того, жодного доказу на підтвердження отримання відповідачем щомісячного доходу у розмірі 26000-30000 грн позивачем подано не було. Вимога позивача про стягнення із нього аліментів на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 3000 грн щомісячно суперечить вимогам чинного законодавства, відповідно до якого мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Прожитковий мінімум для дитини віком від 6 до 18 років з 01 липня 2021 року становить 2510 грн. Зазначив, що офіційно працевлаштований у ТОВ «Дима-Транс» на посаді водія та отримує заробітну плату в розмірі 6280 грн 89 коп. ( після вирахування податків - 5056 грн 12 коп.). Позивачем не подано жодного доказу про достатність його доходу для визначення суми аліментів у розмірі 3000 грн 00 коп. або у мінімальному рекомендованому розмірі (2510 грн 00 коп.). Крім того, його теперішня дружина не працює, оскільки здійснює догляд за дитиною, якій виповнився один місяць. Також з ними проживає його мама [PERSON] , яка тяжко хворіє протягом останніх шести років та фактично перебуває на його утриманні. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON] позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, направив до суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Зазначає, що його позиція стосовно позовних вимог зазначена у відзиві на позов, уточнень чи доповнень до якого не має. Судом встановлено наступне. Сторони по справі перебували у шлюбі, зареєстрованому 20 липня 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Переяслав-Хмельницького міськрайонного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 144. Рішенням Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 04 листопада 2020 року, яке набрало законної сили, шлюб між сторонами був розірваний (а.с.11). Від сумісного проживання у шлюбі сторони мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] (а.с.6). Із копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 04 грудня 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Переяслав-Хмельницького міськрайонного управління юстиції у Київській області, вбачається, що батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] (а.с.6). Відповідно до копії довідки Виконавчого комітету Переяславської міської ради № 1232 від 09 липня 2021 року позивач зареєстрована по [ADDRESS] , до складу її сім`ї входить донька [PERSON] , 2013 року народження (а.с.7). Відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов № 133 від 08 липня 2021 року (а.с.9) [PERSON] не проживає з грудня 2020 року. Він проживає окремо, участі у вихованні та утриманні доньки не приймає. Згідно довідки № 150 від 06 липня 2021 року [PERSON] дійсно навчається у 2-А класі Переяславської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 2 (а.с.8). З інформаційної довідки Переяславської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 2 № 151 від 06 липня 2021 року (а.с.10) вбачається, що за час навчання [PERSON] у навчальному закладі [PERSON] не проявляв батьківської уваги до доньки, її навчанням не цікавиться, батьківські збори не відвідує, не переймається шкільним та позашкільним життям доньки. [PERSON] батьківські обов`язки не виконує. Як вбачається із доданої до відзиву копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с.36), відповідач перебуває у шлюбі, зареєстрованому 18 травня 2021 року Коростенським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Коростенському районі Житомирської області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький), від якого відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 31 серпня 2021 року (а.с.37) має сина [PERSON] , [INFO] . Із копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 10 травня 2006 року Виконкомом Циблівської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області, вбачається, що матір`ю відповідача є [PERSON] (а.с.38). Із копії виписки із медичної картки стаціонарного хворого (а.с.39) вбачається, що [PERSON] перебувала на лікуванні у неврологічному відділенні Українського державного медико-соціального центру ветеранів війни із 20 липня 2015 року по 17 серпня 2015 року із певним діагнозом. Виписується з деяким покращенням. Хвора потребує постійної сторонньої допомоги та догляду. Згідно довідки ТОВ «Дима-Транс» № 5 від 30 вересня 2021 року (а.с.40) [PERSON] працює з 18.08.2021 на посаді водія у ТОВ «Дима-Транс» та його заробітна плата за вересень 2021 року становить 6280 грн 89 коп. (після відрахування податків 5056 грн 12 коп.). Позивач [PERSON] , допитана в якості свідка, показала, що коли проживала разом із відповідачем, то його заробітна плата становила близько 30-32 тисяч гривень. Після розірвання шлюбу відповідач місце роботи не змінював. Відповідач має нормальний стан здоров`я. Сторони почали проживати окремо із вересня 2020 року. Мама відповідача проживає окремо від нього. Розмір доходів позивача становить 11000 грн щомісячно. З березня 2021 року відповідач кошти на утримання доньки не надає, продукти харчування чи одяг не купує. Взагалі, навіть в телефонному режимі, із донькою не спілкується. Стан здоров`я доньки нормальний. Свідок [PERSON] показав, що працює три роки начальником відділу економіки у міській раді, а позивач [PERSON] працює головним спеціалістом, сидять в одному кабінеті. Доволі часто бачив чоловіка позивача. Він працював дальнобійником. Де працював спочатку, він не знає. Потім пішов працювати до ТОВ «Дима-Транс». Казав, що працює без трудової, щоб мати більшу заробітну плату. Отримував заробітну плату близько 30000 грн щомісячно. Один раз особисто бачив, як відповідач передавав позивачеві 27000 гривень як заробітну плату. З вересня 2020 року відносини між сторонами зіпсувалися. Відповідач обіцяв надавати щомісячно кошти на утримання доньки в розмірі 5000 грн 00 коп. Суд приймає до уваги подані позивачем та відповідачем докази, на підставі яких встановлені обставини справи, та вважає їх належними, допустимими, достовірними, а їх сукупність достатньою для встановлення обставин, що мають значення для справи, а саме: перебування сторін у зареєстрованому шлюбі, його розірвання, факт народження доньки [PERSON] , розмір доходу відповідача в період шлюбу, стан його здоров`я, склад сім`ї позивача, стан матеріально-побутових умов, факт перебування відповідача у шлюбі, факт народження у відповідача сина [PERSON] , [INFO] . Суд не приймає, як належний та допустимий доказ, виписку з медичної картки стаціонарного хворого [PERSON] , яка є матір`ю відповідача, що датована 17 серпня 2015 року. Від того часу, коли [PERSON] перебувала на стаціонарному лікуванні, її стан здоров`я міг змінитися, про що відповідачем зазначено не було та доказів на підтвердження цього надано не було. Крім того, посилання відповідача на перебування матері на його утриманні та їх спільне проживання не підтверджено жодними доказами. Зважаючи на те, що правовідносини, що виникли між сторонами по справі, регулюються нормами глави 15 Сімейного кодексу України, суд дійшов висновку про необхідність їх застосування. Відповідно до вимог п.17 Постанови ПВС України №3 від 15 травня 2006 року „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів, за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч.3 ст. 181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. В силу ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Цей обов`язок рівною мірою стосується як матері, так і батька дитини. Відповідно до ч.ч.2, 3 ст. 181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частиною 1 ст. 182 СК України визначені обставини, які суд враховує при визначенні розміру аліментів, а саме: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно вимог ч.2 та ч. 3 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Відповідно до ч. 3 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином, дослідивши наявні докази в їх сукупності, враховуючи стан здоров`я дитини та відповідача, його офіційне працевлаштування, однак зважаючи і на розмір доходів, отримуваних ним в період спільного проживання із позивачем при тому, що ні місце роботи, ні посаду він не змінив, відсутність доказів непрацездатності матері чи дружини, щоб мало наслідком обов`язок їх утримання, однак зважаючи на наявність малолітнього сина, виходячи з принципу розумності та справедливості, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову та можливість стягнення з відповідача аліментів у мінімально рекомендованому розмірі, а саме в розмірі прожиткового мінімуму, встановленого законодавством України для дитини віком від 6 до 18 років, що на момент розгляду справи становить 2510 гривень. При цьому суд бере до уваги позицію відповідача стосовно того, що ряд витрат, які зазначені позивачем в позові, є додатковими в розумінні норм Сімейного Кодексу України, і можуть бути стягнуті у відповідності до ст. 185 СК України. Відповідно до ст. 430 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів в межах платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. В силу ч.6 ст. 141 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 180, 181, 182, 184 СК України,

Outcome: partial