Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-01 00:00:00

Позивач [PERSON] \~через представника\~адвоката Андерс\~В.М. звернулася до суду із позовом до приватного підприємства «Підприємство пожежно-технічного постачання «Спецпожтехніка» в особі управителя корпоративними правами та спадщиною [PERSON] , за участю третьої особи: Департаменту реєстрації Харківської міської ради в особі Управління державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, в якому\~просила: визнати припиненими трудові відносини між ПП «ППТП «Спецпожтехніка» та директором [PERSON] у зв`язку зі звільненням на підставі частини першої статті 38\~КЗпП України з 27.04.2021; виключити відомості про [PERSON] як про керівника ПП «ППТП «Спецпожтехніка» з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань; стягнути з Відповідача судові витрати. В обґрунтування позовних вимог Позивач зазначила, що з 04.09.2018 працювала на посаді директора ПП «ППТП «Спецпожтехніка» на підставі рішення Власника Підприємства [PERSON] , який помер [INFO] . 26.03.2021 управління корпоративними правами ПП «ППТП «Спецпожтехніка» здійснює призначена з числа спадкоємців померлого [PERSON] особа [PERSON] на підставі свідоцтва № [NUMBER] , виданого приватним нотаріусом ХМНО Куксіним С.Ю. Позивач зазначає, що неодноразово усно повідомляла про намір звільнитися з посади директора підприємства, та 06.04.2021 направила на адресу Відповідача заяву про звільнення за власним бажанням на підставі статті 38 Кодексу законів про працю України. Заяву було відправлено поштовим оператором і отримано управителем корпоративними правами [PERSON] 13.04.2021. Також, станом на 14 травня 2021 року уповноважена на звільнення директора Підприємства управитель корпоративними правами ПП «ППТП «Спецпожтехніка» [PERSON] проігнорувала заяву директора про звільнення за власним бажанням, не розглянула заяву по суті, чим на думку позивача порушила конституційні права останньої. Позивач вважає 27.04.2021 останнім робочим днем, а відповідно і датою її звільнення, у зв`язку з чим просить визнати припиненими трудові відносини з 27.04.2021. Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 20.05.2021 позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. 08.06.2021 ухвалою Червонозаводського районного суду м.Харкова залучено до участі у справі в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, Департамент реєстрації Харківської міської ради в особі Управління державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. Відповідачу направлено копію позовної заяви з додатками до неї разом із\~ухвалою про\~відкриття провадження\~по справі\~ та встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву. З боку відповідача до суду у встановлений законом строк відзив відповідно до вимог ст. 178 ЦПК України та докази, що підтверджують заперечення проти позову, не надіслано, зустрічний позов не пред`явлено. Натомість, на адресу суду надійшла заява від представника відповідача адвоката Надолі Є.В. про зупинення провадження у справі та вжиття заходів щодо охорони спадкового майна померлого [PERSON] шляхом заборони його відчуження до моменту оформлення права на спадщину спадкоємцями. Третя особа, Департамент реєстрації Харківської міської ради в особі Управління державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців надала до суду пояснення та просить розгляд справи проводити без участі представника. Відповідно до правил ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до положень ст. 12 та ст. 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, та кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. У відповідності до вимог ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Дослідивши надані докази у сукупності, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Власником (Засновником) Приватного підприємства «Підприємство пожежно-технічного постачання «Спецпожтехніка» відповідно до Статуту та виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань значиться фізична особа громадянин України [PERSON] . Відповідно до статті 17 Статуту Підприємства, управління Підприємством здійснюється відповідно до Статуту на основі рішень Власника (Засновника). Вищим органом управління Підприємства є тільки Власник (Засновник) Підприємства. За рішенням Власника (Засновника) керівництво господарською, поточною організаційною, виробничо-фінансовою та соціальною діяльністю Підприємства здійснюють виконавчі органи Підприємства. Виконавчими органами Підприємства є: 1) безпосередньо Власник (Засновник) Підприємства; 2) створений Власником виконавчий орган Підприємства Директор. Статтею 18 Статуту передбачено, що до виключної компетенції Власника (Засновника) належить питання призначення та звільнення Директора. Згідно зі ст. 20 Статуту, на Підприємстві може утворюватися виконавчий орган Директор, який призначається Власником (Засновником), підзвітний йому та організовує виконання його рішень. Трудові взаємовідносини Власника (Засновника) та Директора, у разі, якщо обов`язки Директора не виконує особисто Власник (Засновник), регламентуються трудовим договором (контрактом). Відповідно до статті 23 Статуту Підприємства до призначення на посаду Директора іншої особи, або за відсутності особи, яка виконує функції Директора на умовах трудового договору з причин звільнення, тимчасової непрацездатності та інше, виконавчим органом підприємства вважається Власник (Засновник) Підприємства. На час відсутності Директора Власник (Засновник) може виконувати обов`язки Директора самостійно або делегувати повноваження Директора іншій посадовій особі Підприємства шляхом видачі письмового розпорядження (наказу). Судом встановлено, що 04.09.2018 [PERSON] призначено на посаду виконавчого директора ПП «ППТП «Спецпожтехніка» на підставі рішення Власника Підприємства [PERSON] від 03.09.2018 №5, про що видано відповідний наказ № 4-К/тр від 03.09.2018. Рішенням Власника Підприємства від 02.09.2019 за № 3 затверджено нову редакцію Статуту Підприємства, відповідно до якої змінено назву виконавчого органу Підприємства на «Директор», про що видано відповідний наказ № 8-К/тр від 02.09.2019. 24.02.2021 власник (засновник) підприємства [PERSON] помер, що вбачається із свідоцтва про смерть серія [NUMBER] , виданого 24 лютого 2021 року Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків). Відповідно до свідоцтва за № 1332 від 26.03.2021, виданого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Куксіним С.Ю. до управління корпоративними правами ПП « ППТП «Спецпожтехніка», що у складі спадщини після померлого [INFO] [PERSON] призначено з числа спадкоємців - [PERSON] . 06.04.2021 Позивач [PERSON] направила на адресу Відповідача ПП «ППТП «Спецпожтехніка» в особі управителя корпоративними правами [PERSON] заяву від 06 квітня 2021 року про звільнення за власним бажанням на підставі статті 38 Кодексу законів про працю України. Заяву було відправлено поштовим оператором АТ «Укрпошта» цінним листом № 6105246530040. Зазначена заява отримана [PERSON] 13.04.2021 року, відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення № 6105246530040. З запиту відповідача від 06.04.2021 на адресу ПП «ППТП «Спецпожтехніка» вбачається, що [PERSON] як призначений з числа спадкоємців після смерті [PERSON] , управитель корпоративними правами ПП «ППТП «Спецпожтехніка» витребувала від підприємства інформацію, документи, бухгалтерську звітність, фінансовий стан, банківські виписки, баланс, оборотно-сальдові відомості, реєстри та засвідчені копії договорів, копії реєстраційних та статутних документів ПП «ППТП «Спецпожтехніка», які в подальшому отримала відповідно до актів приймання-передачі документів ПП «ППТП «Спецпожтехніка» від 16.04.2021 за № № 1,2,3,4,5, чим фактично приступила до виконання обов`язків по управлінню майном. З листів від 20.04.2021, від 23.04.2021, від 27.04.2021, від 04.05.2021, від 05.05.2021, від 07.05.2021, від 11.05.2021, направлених на адресу управителя корпоративними правами [PERSON] вбачається, що останній було запропоновано прийти до офісу підприємства за адресою: м.Харків, вул.Греківська, 5 прим. 92,96,97, здійснити ряд необхідних дій по управлінню майном підприємства, в тому числі і вирішити питання щодо звільнення найманих працівників, які звернулись з відповідними заявами. З акту від 27.04.2021, складеного працівниками ПП «ППТП «Спецпожтехніка» вбачається, що станом на 15-00 годину 27.04.2021 управитель корпоративними правами підприємства [PERSON] та її представник адвокат Надоля Є.В. на зустріч до офісу не з`явились, що робить неможливим передачу справ, звільнення директора [PERSON] з займаної посади в порядку передбаченому законом позасудовому порядку, а також прийняття рішення щодо визначення особи, яка буде виконувати обов`язки керівника підприємства. Згідно з частини другої статті 8\~Конституції України передбачено, що звернення до суду для захисту конституційних прав та свобод громадян, на підставі Конституції України гарантується. Статтею 43 Конституції України визначено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Відповідно до частини першої статті 21 КЗпП України трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. За змістом статті 22 КЗпП України будь-яке пряме або непряме обмеження прав чи встановлення прямих або непрямих переваг при укладенні, зміні та припиненні трудового договору не допускається. За змістом статті 38 КЗпП України працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні. Встановлені у справі обставини, а саме: написання 06.04.2021 Позивачем заяви про звільнення за власним бажанням, ознайомлення із вказаною заявою управителя корпоративними правами Підприємства шляхом надсилання поштовим оператором АТ «Укрпошта» свідчать про те, що позивачем дотримана процедура звільнення із займаної посади директора Підприємства. Відповідно до ч. 3 ст.61 Закону України «Про нотаріат», якщо у складі спадщини є корпоративні права для управління ними, нотаріус, а в сільських населених пунктах - посадова особа органу місцевого самоврядування призначає управителя спадщини з числа спадкоємців або виконавців заповіту, а в разі їх відсутності - укладає договір на управління спадщиною з іншою особою. На підставі Свідоцтва на управління корпоративними правами особа, призначена управителем, приймає рішення Власника (Засновника) підприємства. З фактом отримання Свідоцтва на управління корпоративними правами спадкоємець [PERSON] отримала обсяг правомочностей на участь в управлінні Підприємством, які передбачені законом та статутними документами, зокрема, прийняття рішення на звільнення керівника підприємства. Натомість, управитель корпоративними правами [PERSON] , що була належним чином уповноважена на виконання функцій управління ПП «ППТП «Спецпожтехніка» проігнорувала такі законні вимоги позивача. Частиною 1 ст. 38 КЗпП України передбачене право працівника розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні. Отже, за змістом положень ст. 38 КЗпП України праву директора підприємства на звільнення за власним бажанням кореспондує обов`язок власника підприємства, або уповноважений орган розглянути заяву директора про звільнення. Відповідно до ч.2 п.2.27 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників № 58, зареєстрованого в Мінюсті України 17.08.1993 за № 110 днем звільнення вважається останній день роботи. Разом з тим особливість звільнення директора полягає в тому, що воно відбувається за рішенням власника підприємства. У випадку відсутності рішення Власника підприємства про звільнення керівника, зокрема через неможливість отримати рішення власника, керівнику із метою захисту свої прав надано можливість звернутися до суду із вимогою про визнання трудових відносин припиненими. Розглядаючи справи, пов`язані із застосуванням даної норми, Конституційний Суд України у рішеннях від 07.07.2004 № 14-рп/2004, від 16.10.2007 № 8-рп/2007 та від 29.01.2008 № 2-рп/2008 зазначав, що визначене статтею 43 Конституції України право на працю Конституційний Суд України розглядає як природну потребу людини своїми фізичними і розумовими здібностями забезпечувати своє життя. Це право передбачає як можливість самостійно займатися трудовою діяльністю, так і можливість працювати за трудовим договором чи контрактом. Свобода праці передбачає можливість особи займатися чи не займатися працею, а якщо займатися, то вільно її обирати, забезпечення кожному без дискримінації вступати у трудові відносини для реалізації своїх здібностей. За своєю природою право на працю є невідчужуваним і по суті означає забезпечення саме рівних можливостей кожному для його реалізації. Згідно ст. 4 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що ратифікована Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997, нікого не можна тримати в рабстві або в підневільному стані. Ніхто не може бути присилуваний виконувати примусову чи обов`язкову працю. Статтею 2 КЗпП України передбачено, що право громадян України на працю, - тобто на одержання роботи з оплатою праці не нижче встановленого державою мінімального розміру, - включаючи право на вільний вибір професії, роду занять і роботи, забезпечується державою. Працівники реалізують право на працю шляхом укладення трудового договору про роботу на підприємстві, в установі, організації або з фізичною особою. Працівники мають право на звернення до суду для вирішення трудових спорів незалежно від характеру виконуваної роботи або займаної посади. Таким чином, відповідачем порушене право позивача на звільнення з роботи з ініціативи працівника, передбачене ч. 1 ст. 38 КЗпП України. Суд погоджується з тим, що не приймаючи рішення про розірвання трудового договору за ініціативою позивача, не оформлюючи звільнення позивача за умов, коли остання достатньо зрозуміло та достатніми засобами висловила своє бажання припинити трудові відносини, відповідач порушує та обмежує право позивача на працю та вільний вибір, яке гарантоване ст. 43 Конституції України. Суд відмовляє в задоволенні заяви представника відповідача адвоката Надолі Є.В. про зупинення провадження у справі та вжиття заходів щодо охорони спадкового майна померлого [PERSON] шляхом заборони його відчуження до моменту оформлення права на спадщину спадкоємцями, оскільки дана заява виходить за межі позовних вимог, та звертає увагу відповідача, що предметом позову є трудові правовідносини, які регулюються КЗпП України, в той час як відповідач просив вжити заходів щодо охорони спадкового майна, що є правовідносинами у сфері спадкового права, щодо яких позовна заява вимог не містить. Суд, також, зазначає, що позов заявлено до юридичної особи в особі управителя корпоративними правами приватним підприємством «Підприємство пожежно-технічного постачання «Спецпожтехніка» Ткачової Н.В., яка, відповідно до закону має право представляти Підприємство та здійснювати управління його діяльністю, що в свою чергу виключає зупинення провадження у справі за п.1 ч.1 ст. 251 ЦПК України, на яку посилається відповідач. Враховуючи наведене вище, суд, належним чином оцінивши всі надані Позивачем докази та встановивши усі обставини справи, дійшов висновку про наявність правових підстав для визнання припиненими трудових відносин [PERSON] із ПП «ППТП «Спецпожтехніка» у зв`язку із звільненням із займаної посади директора підприємства на підставі частини першої статті 38 КЗпП України, оскільки невирішення управителем корпоративними правами ПП «ППТП «Спецпожтехніка» [PERSON] питання про звільнення працівника з посади директора є порушенням його конституційного права щодо вільного вибору праці. Відповідно до\~п.\~2\~ст.\~25\~Закону України\~«Про державну\~реєстрацію юридичних\~осіб,\~фізичних осіб\~-\~підприємців та\~громадських формувань»\~державна реєстрація\~та інші\~реєстраційні дії\~проводяться на\~підставісудових рішень, що набрали законної сили та тягнуть за собою зміну відомостей в Єдиному державному реєстрі, а також що надійшли в електронній формі від суду щодо, в тому числі скасування реєстраційної дії/запису в Єдиному реєстрі. Викладене дає підстави для висновку, що позовна заява є обґрунтованою, а тому підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved