Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-29 00:00:00

Позивач [PERSON] комунальне підприємство «Маріупольтепломережа» (далі ККП «Маріупольтепломережа») звернувся із позовом до відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за теплову енергію. В обґрунтування заявлених вимог, позивач посилається на те, що відповідачі є квартиронаймачами квартири [ADDRESS] (особовий рахунок № 419750), опалювальна площа 67,40 кв.м. У порушення діючих законодавчих та нормативних актів, оплата за користування тепловою енергією провадилася не у повному обсязі, у результаті чого за період з 01.10.2005 року по 01.05.2014 року утворилася заборгованість у розмірі 26 754,97 гривні. Щомісячно, при отриманні квитанцій відповідачі повідомлялись про наявність заборгованості та необхідність її оплати, однак до теперішнього часу оплата не здійснена. З метою захисту свої інтересів і на підставі ст. 96 ЦПК України, позивач звернувся до Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя з заявою про видачу судового наказу. Ухвалою суду від 30.07.2014 року судовий наказ по справі № 265/3328/14-ц був скасований за заявою відповідачів. Однак з роздрукування особового рахунку № 419750 сума заборгованості є наявною. На підставі вище викладеного представник позивача просить суд, стягнути з відповідачів заборгованість за користування тепловою енергією в сумі 26 754,97 гривні та судовий збір в розмірі 243,60 гривні. Представник позивача [PERSON], що діє на підставі довіреності, в судове засідання не з»явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, наполягала на задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] до відкритого судового засідання не з'явилися, надали заяву про розгляд справи за їх відсутності. Крім того, відповідачі надали заяву про застосування строків позовної давності, в якій просили застосувати строк позовної давності, відмовивши позивачу в задоволенні вимог щодо стягнення заборгованості за період з 01.10.2005 року по 01.05.2014 року, при цьому визнали позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за три роки, а саме за період з 01.04.2011 по 01.04.2014 року у сумі 12211,06 гривень. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] є квартиронаймачами квартири квартири [ADDRESS] (особовий рахунок № 419750) Відповідно до ст.ст. 68, 162 ЖК України, ст. 20 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», ст.ст. 17, 35 «Правил користування приміщенням жилих будинків та прибудинкової території», затверджених постановою кабінету міністрів України №572 від 08.10.1992 року, власники (наймачі) квартир зобов'язані вчасно оплачувати квартплату й комунальні послуги. Відповідно до ст.64 ЖК України члени родини наймача квартири несуть із ним солідарну відповідальність по оплаті комунальних послуг і квартплати. Вказаного вимагають «Правила користування приміщеннями жилих будинків і прибудинковими територіями», затверджені Постановою Кабінету Міністрів України №572 від 8.10.1992 року , в п.17 яких зазначено «Власники квартир багатоквартирних будинків зобов'язані вносити на відповідний рахунок власника будинку плату за обслуговування і ремонт будинку. Платежі за комунальні і інші послуги власниками квартир вносяться щомісячно не пізніше 10 числа наступного місяця, якщо договором не встановлені інші строки». Наведені вимоги законодавства, а також ст.ст.162,179 ЖК України, вказують на те, що відповідачі повинні сплачувати комунальні послуги, в тому числі за користування тепловою енергією, за затвердженими в установленому порядку тарифами. Згідно з розшифровкою особистого рахунку ККП «Маріупольтепломережа» у відповідачів склалась заборгованість за користування тепловою енергією за період з 01.10.2005 року по 01.05.2014 року та становить 26 754 гривні 97 копійок. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно ухвали Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 30 липня 2014 року, заяву [PERSON], [PERSON] про скасування судового наказу №2н/265/3328/14-ц від 04 червня 2014 року виданого Орджонікідзевським районним судом міста Маріуполя Донецької області, задоволено. Судовий наказ №2н/265/3328/14-ц від 04 червня 2014 року, виданий Орджонікідзевським районним судом міста Маріуполя Донецької області за заявою Комунального комерційного підприємства «Маріупольтепломережа» про стягнення солідарно з [PERSON], [PERSON] заборгованості з оплати спожитої теплової енергії у сумі 26 754,97 гривні, а також судового збору в розмірі 121,80 гривень, скасовано. Розяснено заявнику ККП «Маріупольтепломережа» право на звернення з тією самою вимогою до суду у позовному порядку. Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Вимогами ч. 5 ст. 261 ЦК України передбачено, що за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Статтею 267 ЦК України передбачено, що заява про захист цивільного права або інтересу має бути прийнята судом до розгляду незалежно від спливу позовної давності. Відповідно до вимог ст. 267 ЦК України - сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Згідно із ч. 3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. З матеріалів справи вбачається, що відповідачі надали заяву, в якій просили застосувати строк позовної давності, відмовивши позивачу в задоволенні вимог щодо стягнення заборгованості за період з 01.10.2005 року по 01.05.2014 року, при цьому визнали позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за три роки, а саме за період з 01.04.2011 по 01.04.2014 року у сумі 12211,06 гривень, тому суд задовольняє вимоги відповідачів про застосування строків позовної давності, та стягує на користь позивача заборговнність за користування тепловою енергією в межах позовної давності у розмірі 12211,06 гривень. Відповідно до ст.88 ЦПК України суд стягує з відповідачів на користь позивача понесені останнім витрати по сплаті судового збору у розмірі 243,60 гривень.

Outcome: partial