Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-08 00:00:00

Позивач [PERSON] , інтересах якої діє адвокат Зайцев К.М., звернулася до суду з вказаним позовом, в якому зазначила, що [INFO] померла її мати - [PERSON] . Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить право на земельну ділянку сільськогосподарського призначення. Вона є спадкоємцем першої черги та прийняла спадщину після матері шляхом подачі заяви про прийняття спадщини до Новотроїцької державної нотаріальної контори Херсонської області. Крім неї до кола спадкоємців, які прийняли спадщину, відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, належить [PERSON] . Вважає, що відповідач не є особою, яка прийняла спадщину після її матері в розумінні ст. 1268 ЦК України, так як вона протягом строку, передбаченого ст.1270 ЦК України не подала заяву про прийняття спадщини, а також не проживала постійно за місцем відкриття спадщини разом із спадкодавцем. Просила встановити факт, що відповідач не проживала зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини. Ухвалою від 19.07.2021 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання на 15.09.2021 року. Ухвалою 25.10.2021 року підготовче судове провадження у цивільній справі закрито, справу призначено до судового розгляду по суті на 09.11.2021 року. Представник позивача адвокат Зайцев К.М. до судового засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі. Відповідач до судового засідання не з`явилася, надала нотаріально засвідчену заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги визнає повністю, проти їх задоволення не заперечує, підтвердила факт її не проживання на день смерті [PERSON] за місцем її реєстрації, на спадщину, яка відкрилась після смерті [PERSON] , не претендує. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 16.12.2020 року, виданим Новотроїцьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 30.01.1971 року, матір`ю [PERSON] є [PERSON] /а.п. 10/. Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 27.02.2020 року №00025780026, підтверджена зміна прізвища [PERSON] на [PERSON] у зв`язку з реєстрацією шлюбу 18.05.1991 року, актовий запис №2, який зареєстровано Благодатненською сільською радою Іванівського району Херсонської області /а.п. 13/. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 08.04.1980 року матір`ю [PERSON] є [PERSON] /а.п. 11/. Свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 07.11.2008 року, підтверджена зміна прізвища [PERSON] на [PERSON] у зв`язку з укладенням шлюбу 07.11.2008 року, актовий запис 1182, зареєстрований Кунцевським відділом РАЦС управління РАЦС м. Москва /а.п. 12/. Як вбачається з Витягу зі Спадкового реєстру від 05.06.2021 року №65054876, після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , заведена спадкова справа за №67773850 /а.п. 8/. Згідно довідки Новотроїцької селищної ради Херсонської області від 08.06.2021 року №06-08/1963 [PERSON] , [INFO] з 25.05.2006 року по день смерті [INFO] була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . На момент її смерті та на теперішній час за вказаною адресою зареєстрована [PERSON] , [INFO] з 07.06.2005 року /а.п. 4/. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. Відповідно до п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він не відмовився від неї в порядку, встановленому законом. Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який на час відкриття спадщини не проживав разом із спадкодавцем, для прийняття спадщини має подати в нотаріальну контору заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч.1 ст.1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Положеннями ч.ч.1, 6 ст.29 ЦК України передбачено, що місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Фізична особа може мати кілька місць проживання. Згідно з вимогами ст.3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» місце проживання - адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік, а місце перебування - це адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік. Аналіз наведених норм права дозволяє сформулювати суду висновок про те, що сама по собі реєстрація місця проживання особи разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини не може бути підтвердженням, відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України, своєчасності й повноти прийняття спадщини спадкоємцем. Для цього, окремо слід довести факт постійного (спільного й безперервного) проживання спадкоємця зі спадкодавцем станом на день смерті останнього. Частина третя статті 1268 ЦК України вимагає наявність фактичного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не лише реєстрацію місця проживання за адресою спадкодавця, що можуть бути відмінними один від одного. До аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 21 жовтня 2020 року у справі № 569/15147/17 (провадження № 61-39308св18) ту у постанові від 28 квітня 2021 року у справі № 204/2707/19 (провадження № 61-15380св20). Суд приймає до уваги належним чином нотаріально засвідчену заяву [PERSON] про визнання позовних вимог та підтвердження факту її не проживання за місцем її реєстрації, а саме за місцем смерті її матері [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Таким чином, дослідженими судом доказами підтверджено факт не проживання відповідача [PERSON] за місцем своєї реєстрації станом на 15.12.2020 року, тобто на день смерті спадкодавця - [PERSON] . Також суд враховує ту обставину, що відповідач, не проживаючи разом зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини, протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України, заяву про прийняття спадщини не подала, тому не може вважатися особою, яка прийняла спадщину. З урахуванням встановлених судом обставин справи, оцінивши досліджені судом докази з точки зору їх належності, допустимості, достатності та достовірності в їх сукупності, суд дійшов переконання, що позовна заява підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved