Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-13 00:00:00

Позивач АТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з вищевказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 20 травня 2010 року між позивачем та [PERSON] було укладено кредитний договір № б/н, відповідно до умов якого [PERSON] отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. [PERSON] підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з умовами та правилами надання банківських послуг складає між ним та банком договір. [INFO] позичальник [PERSON] помер, разом з тим, свої зобов`язання щодо повернення кредиту та сплати процентів ним виконано не було, що призвело до виникнення заборгованості, розмір якої станом на 05 листопада 2018 року складає 14 166 грн. 96 коп. Спадкоємцями померлого [PERSON] , які проживали і були зареєстровані з ним на дату його смерті, є відповідачі - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] 07 квітня 2020 року позивачем було направлено до Другої дніпровської державної нотаріальної контори претензію кредитора, на яку 23 квітня 2020 року було отримано відповідь, в якій зазначалося, що спадкоємці [PERSON] із заявами про прийняття чи відмову від спадщини до нотаріальної контори не зверталися, а спадкова справа була заведена на підставі претензії банку. 12 червня 2020 року АТ КБ «ПриватБанк» направив на адресу відповідачів лист-претензію, який відповідачами залишено без виконання. Оскільки по теперішній час відповідачі грошові кошти не повернули, позивач змушений звернутись до суду з цією позовною заявою за захистом своїх прав та законних інтересів, в якому просить стягнути з відповідачів на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг № б/н від 20 травня 2010 року станом на дату смерті позичальника - [PERSON] , який помер [INFO] , у розмірі 14 166 грн. 96 коп., з яких: 14 166 грн. 96 коп. - заборгованість за тілом кредиту, а також судові витрати. Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 07 квітня 2021 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 07 квітня 2021 року задоволено клопотання представника позивача Кіріченка В.М. та витребувано у Центру надання адміністративних послуг ДМР належним чином завірену копію довідки про склад сім`ї та реєстрацію осіб за адресою: [ADDRESS] , станом на дату смерті [PERSON] , який помер [INFO] , та у Другої дніпровської державної нотаріальної контори належним чином завірену копію спадкової справи після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . 07 червня 2021 року із Центру надання адміністративних послуг ДМР надійшла інформація про склад сім`ї та реєстрацію осіб за адресою: [ADDRESS] , станом на дату смерті [PERSON] , який помер [INFO] (а. с. 116). 11 червня 2021 року із Другої дніпровської державної нотаріальної контори надійшла належним чином завірена копія спадкової справи після смерті [PERSON] , який помер [INFO] (а. с. 118-160). В судове засідання представник позивача не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду клопотання, у якому просить розглядати справу за його відсутності. Відповідач [PERSON] надала суду заяву, у якій просила розгляд справи проводити за її відсутності та врахувати докази сплати боргу. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] у судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, про причини неявки суд не повідомили, будь-яких заяв від них не надходило. Враховуючи, що сторони у судове засідання не з`явились, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши письмові матеріали справи, дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, оцінивши надані докази та виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов висновку, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з таких підстав. Положеннями ч. 1 ст. 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно із вимогами ст. ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до ст. ст. 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Нормами ст. 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Приписами п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України визначено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори. Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї. Приписами ст. 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог ЦК України інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Судом встановлено, що 20 травня 2010 року [PERSON] звернувся до позивача з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Анкету-заяву про приєднання до Умов і правил надання банківських послуг в ПриватБанк (а. с. 20). Відповідачу було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт, який в подальшому як збільшувався, так і зменшувався (а. с. 19). [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть Серії [NUMBER] (а. с. 57). Однак станом на дату смерті позичальника - [PERSON] , мав перед АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість. Згідно із наданим банком розрахунком, заборгованість позичальника - [PERSON] за вказаним кредитним договором станом на дату смерті, а саме на [INFO] складає 14 166 грн. 96 коп., яка складається з: 14 166 грн. 96 коп. - заборгованість за тілом кредиту, в т.ч. 00 грн. 00 коп. - заборгованість за поточним тілом кредиту, 14 166 грн. 96 коп. - заборгованість за простроченим тілом кредиту, 00 грн. 00 коп. - заборгованість за нарахованими відсотками, 00 грн. 00 коп. - заборгованість за простроченими відсотками, 00 грн. 00 грн. - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно із ст. 625; 00 грн. 00 коп. - нарахована пеня; 00 грн. 00 грн. - нараховано комісії (а. с. 9). 07 квітня 2020 року АТ КБ «ПриватБанк» направив поштою (а. с. 58) до Другої дніпровської державної нотаріальної контори претензію кредитора від 23 березня 2020 року (а. с. 59). Листом Другої дніпровської державної нотаріальної контори вих. № 885/02-14 від 09 квітня 2020 року, який позивачем було отримано 23 квітня 2020 року, позивача повідомлено про заведення спадкової справи № 848/2018, відкритої після смерті [PERSON] (а. с. 60). 12 червня 2020 року АТ КБ «ПриватБанк» на адресу відповідачів було направлено лист-претензію № SAMDNWFС00002345220 від 28 травня 2020 року (а. с. 61-67) про сплату заборгованості кредиторові спадкодавця, однак вимога була залишена відповідачами без виконання. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] відповідно до копії паспорту громадянина України та відомостей адресно-довідкового підрозділу ГУДМС УДМС України мають зареєстроване місце проживання разом із померлим боржником [PERSON] (а. с. 49-56, 80-82, 116) за адресою: [ADDRESS] . Як вбачається із матеріалів спадкової справи № 848/2018, відкритої після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , до нотаріуса із заявою про відмову від спадщини звернулися відповідачі по справі - [PERSON] , [PERSON] (а. с. 121), а із заявою про прийняття спадщини - [PERSON] (а. с. 120). Разом з тим, судом встановлено, що відповідно до довідки від 25 травня 2021 року № M6R9E889U64FUPNO, виданої клієнту [PERSON] представником АТ КБ «ПриватБанк» Джиджелава К.Ю. станом на 25 травня 2021 року відсутня заборгованість в АТ КБ «Приват Банк» по рахунку [PERSON] (а. с. 97). Матеріалами справи підтверджено, що [PERSON] 25 травня 2021 року сплатила на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість у розмірі 11 333 грн. 60 коп. і 2 833 грн. 40 коп. на загальну суму 14 167 грн. 00 коп., що підтверджується копіями квитанцій долученими [PERSON] до матеріалів справи (а. с. 98). Отже, станом на дату розгляду справи, відповідачем [PERSON] сплачено вказану заборгованість у повному розмірі, а тому вимоги позивача в частині стягнення заборгованості за простроченим тілом кредиту не підлягають задоволенню. Натомість, з огляду на те, що вказану заборгованість відповідачем [PERSON] сплачено вже після відкриття провадження у справі, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог позивача в частині стягнення понесених та документально підтверджених судових витрати по справі у вигляді судового збору. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 2 270 грн. 00 коп., оскільки [PERSON] , [PERSON] відмовилися від спадщини відкритої після смерті [PERSON] . Враховуючи вищевикладене, суд вважає що в задоволенні позовних вимог АТ КБ «Приват Банк» в частині стягнення заборгованості за простроченим тілом кредиту слід відмовити, оскільки відповідачі не мають заборгованості перед АТ КБ «Приватбанк» за кредитним договором № б/н від 20.05.2010 р., натомість з відповідача [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 2 270 грн. 00 коп.

Outcome: partial