overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-09 00:00:00

Позивач [PERSON], інтереси якого представляє [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачів [PERSON], Черленівської сільської ради Новоселицького району Чернівецької області про визнання права власності на ? частину домогосподарства, що розташоване по вул. Головній № 38 в с. Черленівка Новоселицького району Чернівецької області, в порядку спадкування по заповіту, посилаючись на те, що 08 листопада 2014 року померла [PERSON], яка при житті, а саме 18.07.2012 року склала заповіт, відповідно до якого заповіла позивачу все своє майно. Позивач не може оформити право власності у звязку з тим, що померла під час життя не оформила правовстановлюючі документи на спадкове майно. На підставі зазначеного просить суд визнати за позивачем право власності на 1/2 частку господарства що розташоване по вул. Головній, 38 в с. Черленівка Новоселицького району Чернівецької області та складається з житлового будинку літ. «А», сараїв літ. «Б», «В», літньої кухні літ. «Г», вбиральні літ. «Д», та огорожі № 1-2, як за спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON], померлої 08 листопада 2014 року. В судовому засіданні представник позивача вимоги позову підтримав в повному обсязі та надав пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві. Відповідачі в судове засідання не зявилися, однак надали суду заяви в яких позовні вимоги визнали та просили справу розглядати у їх відсутності. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги позову підлягають до задоволення. Судом встановлено, що станом на 01.07.1990 року по 15.04.1991 року домогосподарство, що знаходиться по вул. Головній № 38 в с. Черленівка Новоселицького району Чернівецької області відносилося до категорії колгоспних дворів, в якому проживали та були його членами: [PERSON], яка померла 18.07.2012 року та [PERSON], що підтверджується довідкою сільської ради № (а.с. 15). Відповідно до ст.ст. 120, 123 ЦК УPCP, кожен з вище перелічених членів колгоспного двору має право по 1/2 частки спірного домоволодіння, яке відносилось до майна колгоспного двору та збереглося по теперішній час. Судом також встановлено, 08 листопада 2014 року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.5). Ще при житті 18.07.2012 року [PERSON]Г склала заповіт (а.с.7), відповідно до якого заповіла позивачу все своє майно, яке прийняла позивач, що підтверджується заявою №270 від 05.05.2015 року про прийняття спадщини (а.с.8). Позивач не може оформити право власності на спадкове майно, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на спадщину, а тому право власності в такому випадку, згідно ст. 392 ЦК України, може бути визнано в судовому порядку. На підставі, наведеного суд вважає, що вимоги позову підлягають до задоволення в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-05 00:00:00

Позивач [PERSON] інтереси якого представляє [PERSON] звернувся до суду з позовом про визначення місця проживання дитини, а саме [PERSON], [INFO]. Позов мотивує тим, що з відповідачем перебували у шлюбі, який було розірвано 31 жовтня 2016 року згідно рішення Мукачівського міськрайонного суду. Від даного шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. У звязку з виїздом відповідачки за межі України, просить визначити місце проживання малолітньої доньки [PERSON] з ним, залишивши доньку на його вихованні за адресою в м.Мукачево по вул.Достоєвського, 9/1. Позивач подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, просить позов задоволити з підстав наведених у позовній заяві. Відповідачка подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Враховуючи заяви сторін, вивчивши та дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до слідуючого висновку. Представник третьої особи подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії І-СГ №455220 виданого повторно 22 квітня 2015 року батьками малолітньої [PERSON], [INFO] являються сторони по справі [PERSON] та [PERSON] (а.с.3). Згідно рішення Мукачівського міськрайонного суду від 31 жовтня 2016 року шлюб між сторонами розірвано (а.с.4). В даному рішенні місце проживання малолітньої [PERSON] 08 липня 2014 року батьками якої є [PERSON] та [PERSON] не визначено. Відповідно до ст.ст.10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень. З доводів позивача вбачається, що відповідачка має намір виїхати за межі України про що повідомила службу у справах дітей Мукачівського міськвиконкому, отже, суду слід визначити місце проживання малолітньої дитини. Згідно частини 1 ст.61 ЦПК україни обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Враховуючи те, що відповідачка не заперечує проти задоволення позову, а саме визначення місця проживання малолітньої доньки [PERSON], [INFO] разом з батьком позивачем по справі [PERSON] за адресою м.Мукачево по вул.Достоєвського, 9/1, суд, приходить до висновку про задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-19 00:00:00

Позивач [PERSON] інтереси якого представляє [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] зареєстрованого 05 вересня 1970 року в виконавчому комітеті Середнянської селищної ради Ужгородського району Закарпатської області, актовий запис №30. Позов мотивує тим, що шлюб з відповідачкою виявився невдалим, спільне життя не склалося, разом не проживають, даний шлюб існує формально, тому шлюб бажає розірвати. Від даного шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи у її відсутності та відсутності позивача, просить позов задоволити з підстав наведених у позовній заяві. Відповідачка в судове засідання не зявилася, повідомлялася належним чином, про час та місце розгляду справи. До суду повернувся конверт з відміткою за закінченням терміну зберігання, що дає суду підстави вважати, що відповідачка ухиляється від отримання судової повістки. Отже, суд, знаходить можливим розглянути справу у відсутності відповідача, згідно вимог ст.169 ч.4 ЦПК України, на підставі наявних у справі даних та доказів з постановленням заочного рішення, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Враховуючи заяву позивача з якої слідує, що позивач позов підтримує, вивчивши та дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до слідуючого висновку. Судом встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб 05 вересня 1970 року в виконавчому комітеті Середнянської селищної ради Ужгородського району Закарпатської області, актовий запис №30, що стверджується свідоцтвом про шлюбу серії І-ФМ №141180 виданого повторно 27 липня 2016 року (а.с.5). З доводів позивача вбачається, що даний шлюб з відповідачем виявився невдалим, спільне життя не склалося, разом не проживають, шлюб існує формально, що дає суду підстави вважати, що сторони не мають бажання зберегти сімю. За таких обставин суд вважає, що спільне проживання та збереження сім'ї є не можливе, шлюб існує формально, тому позов слід задоволити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-23 00:00:00

Позивач [PERSON], інтереси якого представляє [PERSON] звернувся до суду з позовом про скасування наказу про припинення трудового договору до Державного територіально-галузевого об'єднання «Львівська залізниця», де третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору є відокремлений підрозділ «Локомотивного депо Чернівці» ДГТО «Львівська залізниця» в якому просив суд: скасувати наказу відокремленого підрозділу «Локомотивне депо Чернівці» - філії ДТГО «Львівська залізниця» №195/ОС від 22.08.2013 року «Про припинення трудового договору (контракту) з [PERSON] за п. 8 ст. 40 Кодексу законів про працю України»; поновити [PERSON] на посаді машиніста тепловоза відокремленого підрозділу «Локомотивного депо Чернівці» - філії ДГТО «Львівська залізниця»; зобов'язати відповідача в особі державного територіально-галузевого об'єднання «Львівська залізниця» відшкодувати [PERSON] його середній місячний заробіток за весь час вимушеного прогулу; стягнути з відповідача суму завданої моральної шкоди в розмірі 50000 грн.; а також покласти на відповідача понесенні судові витрати. За результатом розгляду даної справи рішенням Новоселицького районного суду Чернівецької області від 22 січня 2014 року позивачу було відмовлено в задоволенні позову, в зв'язку з тим, що позивач відповідно до вимог ст. 233 КЗпП України звернувся до суду з позовом з пропуском строку на оскарження дій відповідача та відповідно до вимог ст. 234 КЗпП України не було подане клопотання про його поновлення, однак у вказаному рішенні не було зазначено висновки суду з усіх заявлених позовних вимог позову. В судовому засіданні позивач та його представник не заперечували стосовно винесення додаткового рішення. Представник відповідача та третьої особи в судове засідання не з'явились, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи. Суд, вислухавши пояснення позивача та його представника, перевіривши матеріали справи, вважає що по справі необхідно винести додаткове рішення. Відповідно до ст. 220 ЦПК України суд може винести додаткове рішення, якщо стосовно якої-небуть позовної вимоги не ухвалено судове рішення. Таким чином, враховуючи що рішенням Новоселицького районного суду Чернівецької області від 22 січня 2014 року не було вирішено позовні вимоги про поновлення позивача на роботі; зобов'язання відповідача відшкодувати позивачу його середній місячний заробіток; стягнення з відповідача суми завданої моральної шкоди, а також відшкодування позивачу понесених судових витрат, суд вважає, за необхідне винести додаткове рішення. Разом з тим, враховуючи що вказаним рішенням позивачу було відмовлено в задоволенні позову в зв'язку з пропуском строку на оскарження дій відповідача, вказані вище позовні вимоги задоволенню також не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-05 00:00:00

Позивач [PERSON], інтереси якого представляє [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача Рингацької сільської ради Новоселицького району Чернівецької області про визнання права власності на ? частину домогосподарства, що розташоване по [ADDRESS], в порядку спадкування по заповіту, посилаючись на те, що [INFO] року помер [PERSON], яка при житті, а саме 19.11.2012 року склав заповіт, відповідно до якого заповів позивачу все своє майно. Позивач не може оформити право власності у зв'язку з тим, що померлий під час життя не оформив правовстановлюючі документи на спадкове майно. На підставі зазначеного просить суд визнати за позивачем право приватної власності на ? частку господарства, що розташоване в [ADDRESS] як за спадкоємцем по заповіту після смерті її діда - [PERSON], який помер [INFO] року, яке складається з житлового будинку літ. «А», літньої кухні літ. «Б», сараїв літ. «В», «Г», «Е», вбиральні літ. «Д», погріб - Пг., огорожі № 1-2. В судовому засіданні представник позивача вимоги позову підтримав в повному обсязі та надав пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з'явився, однак надав суду заяву в якій позовні вимоги визнає та просить справу розглядати у його відсутності. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги позову підлягають до задоволення. Судом встановлено, що станом на 01.07.1990 року по 15.04.1991 року домогосподарство, що знаходиться по [ADDRESS] відносилося до категорії колгоспних дворів, в якому проживали та були його членами: [PERSON], який помер [INFO] року та [PERSON], що підтверджується довідкою сільської ради № 344 від 20.04.2015 року (а.с. 10). Відповідно до ст.ст. 120, 123 ЦК УPCP, кожен з вище перелічених членів колгоспного двору має право по 1/2 частки спірного домоволодіння, яке відносилось до майна колгоспного двору та збереглося по теперішній час. Судом також встановлено, [INFO] року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.12). Ще при житті 19.07.2012 року [PERSON] склав заповіт (а.с.14), відповідно до якого заповів позивачу все своє майно, яке прийняла позивач, що підтверджується заявою №33 від 13.02.2013 року про прийняття нею спадщини (а.с.15). Позивач не може оформити право власності на спадкове майно, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на спадщину, а тому право власності в такому випадку, згідно ст. 392 ЦК України, може бути визнано в судовому порядку. На підставі, наведеного суд вважає, що вимоги позову підлягають до задоволення в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-23 00:00:00

Позивач [PERSON] інтереси якого представляє [PERSON] звернулись з позовом до суду про усунення перешкод у користуванні недобудованим будинком та про зняття з реєстраційного обліку. Відповідачка [PERSON], інтереси якої представляє [PERSON] звернулась до суду з зустрічним позовом про визнання права власності та прав та обов'язків забудовника. У відповідності до ч. 3 ст. 209 ЦПК України суд відкладає складання рішення в повному обсязі та вважає за можливе проголосити вступну та резолютивну частини рішення, повідомивши учасників процесу, що рішення в повному обсязі буде складено протягом п'яти днів.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-30 00:00:00

позивач [PERSON].( (інтереси якого представляє [PERSON]) та позивач [PERSON] (інтереси якого представляє [PERSON].) та її представник по довіреності - [PERSON] звернулися в суд з позовом, який підтримали в судовому засіданні та просили визнати за неповнолітніми [PERSON] та [PERSON] право власності на майно - будинковолодіння, яке складається з житлового будинку -А, веранди -а, сараю -Б, погріба - В, розташоване в [ADDRESS] вартістю 50775грн., яке належить [PERSON] на праві власності, що підтверджується довідкою Лебединської сільської ради №2054 від 22.12.2014р. та провести розподіл вказаного будинковолодіння між [PERSON] та [PERSON] в рівних частинах по ? кожному, мотивуючи тим, що в 2008р.колишня дружина [PERSON] -[PERSON] сплатила власнику будинку відповідачу - [PERSON] вартість житлового будинку і надвірних споруд, розташованих в [ADDRESS], але договір купівлі- продажу не вклала. Власник будинку [PERSON] отримав суму коштів за будинок, але документи не оформив. Після отримання грошей [PERSON] передав будинок в користування [PERSON] і вона разом з дітьми проживала в даному будинку. 25.07.2014р. [PERSON] померла, що змусило позивачів, які є рідними неповнолітніми дітьми [PERSON], звернутися з даним позовом до суду. Відповідач - інтереси якого представляє по довіреності [PERSON], в судовому засіданні позов визнав і не заперечує, щоб за [PERSON] та [PERSON] було визнано право власності за кожним на ? частину будинковолодіння. Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню на тій підставі, що після смерті [PERSON] залишилося будинковолодіння,яким вона користувалася, розташоване в [ADDRESS], вартістю 50775грн., яке на праві власності належить [PERSON]. Спору між сторонами немає, тому суд вважає можливим визнати за [PERSON] та [PERSON]. право власності на - будинковолодіння, розташоване в [ADDRESS], яке належить [PERSON] і розділити його в рівних частках по ? частині кожному. На підставі викладеного, ст.ст.316,328,334 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-30 00:00:00

Позивач [PERSON], інтереси якого представляє адвокат [PERSON], звернувся до Виноградівського районного суду Закарпатської області із позовною заявою до відповідачів [PERSON] акціонерного товариства Державний ощадний банк України, [PERSON] Міністрів України про повернення грошових коштів по облігації. У відповідності до ч.6 ст. 259 ЦПК України, суд відкладає складання рішення в повному обсязі та вважає за можливе проголосити вступну та резолютивну частини рішення, повідомивши учасників процесу, що рішення в повному обсязі буде складено протягом десяти днів. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-26 00:00:00

Позивач [PERSON] , інтереси якого представляє адвокат Макогон А.О., звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивач послався на те, що з 17 березня 2017 року він перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Cпільних дітей не мають. Починаючи з липня 2018 року між ним та відповідачем припинені шлюбні стосунки, вони не ведуть спільне господарство, мешкають окремо. Постійні сварки, різні погляди на спільне життя та непорозуміння між сторонами привели до того, що сім`я перестала існувати, спір про розподіл майна відсутній. Тому позивач просить суд розірвати шлюб з відповідачем. У підготовче судове засідання позивач та представник позивача не з`явилися, позивач подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідач в підготовче судове засідання не з`явилася, подала суду клопотання про розгляд справи за її відсутності, проти розірвання шлюбу не заперечує (а.с.28). Оскільки сторони у підготовче судове засідання не з`явилися, тому відповідно до ч. 2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони з 17 березня 2017 року перебувають у шлюбі, який зареєстрований Дзержинським районним у місті Харкові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 126 (а.с. 9). З липня 2018 року сторони припинили шлюбно-сімейні відносини, між подружжям втрачено взаєморозуміння та почуття любові і поваги, сторони не створили міцної, дружньої сім`ї. Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтями 206 цього Кодексу. Враховуючи викладені обставини, суд вважає встановленим, що подальше спільне проживання подружжя, збереження їх шлюбу неможливе та суперечило б інтересам кожного з них кожного з них, а тому шлюб між сторонами слід розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-25 00:00:00

- позивач [PERSON] (інтереси якого представляє батько [PERSON]В.) звернувся в суд з позовом, який підтримав в судовому засіданні і просив визнати за [PERSON] право власності на спадкове майно, яке залишилося після смерті прабаби [PERSON] яка померла 16.01.2015р. в с.Станіславчик, Шполянського району, актовий запис про смерть №1 від 16.01.2015р., по Станіславчицькій сільській раді, Шполянського району, мотивуючи тим, що після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно: -земельна ділянка площею 2,20 га, вартістю 84555 грн., для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Станіславчицької сільської ради, Шполянського району, яка належала померлій [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю серія ІІІ-ЧР №029361; -майновий пай в розмірі 3246,22грн. в майні КСП «Промінь» с.Станіславчик, Шполянського району, Черкаської області, який належав померлій [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серія ЧЕ-ХХ № 321349. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позов визнала і не заперечує, щоб за позивачем [PERSON] було визнано право власності на спадкове майно, яке залишилося після смерті [PERSON], мотивуючи тим, що при житті [PERSON] склала заповіт на її ім.»я, але вона відмовляється від спадкового майна на користь внука [PERSON] Вислухавши сторони, вивчивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню на тій підставі, що після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно земельна ділянка площею 2,20 га, вартістю 84555 грн., для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Станіславчицької сільської ради, Шполянського району, яка належала померлій [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю серія ІІІ-ЧР №029361, майновий пай в розмірі 3246,22грн. в майні КСП «Промінь» с.Станіславчик, Шполянського району, Черкаської області, який належав померлій [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серія ЧЕ-ХХ № 321349. Спору між сторонами немає, тому суд вважає можливим визнати за позивачем право власності на все спадкове майно, яке залишилося після смерті [PERSON]; А.П. На підставі викладеного, ст.ст.1225, 1261, 1268 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-06 00:00:00

Позивач [PERSON], інтереси якої за довіреністю представляє [PERSON], звернулася до суду з позовом до відповідача ТОВ «Гіпербуд», третя особа на стороні відповідача [PERSON] міська рада, про визнання майнового права на обєкт інвестування, зобовязання вчинити дії та стягнення упущеної вигоди. Позивач посилалася на те, що 19.11.2012 р., між [PERSON] та ТОВ «Гіпербуд» укладено попередній договір № 1-37, відповідно до якого Сторона-2 (Забудовник) зобовязується організувати спорудження та забезпечення введення в експлуатацію обєкту будівництва, здійснити закріплення за Стороною-1 (Інвестором) обєкту інвестування, а також передати Стороні-1 обєкт інвестування, а Сторона-1, в свою чергу, зобовязується здійснити відповідне фінансування обєкту інвестування на умовах, в порядку та строки, що передбачено Договором. Відповідно до п.3.1. договору, запланованим терміном введення обєкту будівництва в експлуатацію ІІ квартал 2012 року. Згідно п.4.2.1. вартість квадратного метра становить 9 840.00 гривень, що еквівалентно 1\~230 доларів США. Ціна договору на момент укладання складала 362\~112 гривень 00 копійок., що згідно курсу обміну валют, встановленого комерційними банками України на день підписання договору, становило 45 \~264,00 дол. США. Відповідно до графіку встановленого п.4.5.2., інвестором 19 листопада 2012 року, було внесено кошти в повному обсязі. 22.08.2013 р. між ТОВ «Гіпербуд», з однієї сторони, інвестором [PERSON] з другої сторони та [PERSON] з третьої сторони укладено договір про заміну сторін в попередньому договорі №1-37 від 19.11.2012 р. відповідно до якого, Сторона 2 відступила Стороні-3 усі права та обовязки за попереднім Договором № 1-37 від 19.11.2012 р. Відповідно до п.2.1. Договору про зміну сторін грошові кошти що внесенні Стороною-2 за попереднім Договором вважаються сплаченими Стороною-3 ([PERSON]) в рахунок виконання зобовязань за Договором. Даний договір є невідємною частиною попереднього Договору № 1-37 від 19.11.2012 р. Відповідно до п. 5.1 попереднього договору після належного і реального виконання Стороною-1 договору Сторона-2 передає йому обєкт інвестування упродовж 3 (трьох) місяців, що слідуватимуть за днем оформлення акту державної приймальної комісії про введення в експлуатацію обєкту.

Outcome: dismissed