Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду та свої вимоги мотивує тим, що [INFO] померла її прабабка [PERSON] , про що 04.03.2006 в Книзі реєстрації смертей було зроблено відповідний актовий запис за № 657, місце реєстрації: Відділ реєстрації актів цивільного стану Сумського міського управління юстиції Сумської області (Свідоцтво про смерть Серія [NUMBER] ). Померлою [PERSON] за життя було складено заповіт, посвідчений 12 грудня 2005 року приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Бурбика Т.А., зареєстрований у реєстрі за № 4650, відповідно до якого [PERSON] заповідала [PERSON] належну їй на праві приватної власності 1/3 (одну третю) частину жилої квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (шістдесят один). Заповіт був зареєстрований в Спадковому реєстрі 12 грудня 2005 року за № 38147524. Так, 08 серпня 2006 року батьки малолітньої [PERSON] звернулися до Третьої Сумської державної нотаріальної контори із спільною заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] . В спадковому реєстрі була зареєстрована спадкова справа. Отже, після смерті [PERSON] єдиною спадкоємицею за заповітом на 1/3 частину квартири [ADDRESS] є саме [PERSON] - позивачка, яка в установлений законом порядок прийняла спадщину. Коли в результаті оголошеного карантину в державі чоловік [PERSON] нажаль залишився без роботи та родина опинилася в складному матеріальному становищі, в тому числі і через важку хворобу самої [PERSON] (арахноїдальна кіста головного мозку), остання вирішила оформити право власності на 1/3 частку квартири, яку їй залишила у спадщину [PERSON] відповідно до заповіту від 12.12.2005 року (1/3 частка квартири [ADDRESS] ) та звернулася із відповідною заявою до Сумської міської державної нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Так, з письмової відповіді на своє звернення [PERSON] дізналася, що державний нотаріус не може видати їй свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 12.12.2005 на 1/3 частку квартири [ADDRESS] , який залишила [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] . В своїй відповіді від 17.10.2020 державний нотаріус Дрюков О.М. зазначив, що до матеріалів спадкової справи № 319/2006, яка була заведена Третьою Сумською державною нотаріальною конторою після смерті померлої [INFO] [PERSON] , долучено копію рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 20.11.2006 по справі № 2-3887/2006, на підставі якого було визнано та зареєстровано право власності на цю 1/3 частку зазначеної вище квартири за [PERSON] . Отже, 20 листопада 2006 року Ковпаківським районним судом м. Суми було прийняте рішення по цивільній справі № 2-3887/06 за позовною заявою [PERSON] до Сумської міської ради, треті особи: Третя Сумська державна нотаріальна контора, [PERSON] про визначення часток співвласників в спільній сумісній власності на квартиру та визначення права власності в порядку спадкування. Позивачка [PERSON] дізналася про існування зазначеного рішення 17 жовтня 2020 року, коли звернулася із заявою до Сумської міської державної нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 1/3 частку квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Згодом, вважаючи рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 20.11.2006 незаконним, протиправним та таким, що грубо порушує її права та законні інтереси, [PERSON] звернулася до Сумського апеляційного суду із апеляційною скаргою. 09 лютого 2021 року Сумський апеляційний суд задовольнив апеляційну скаргу позивачки, рішення № 2-3887/06 Ковпаківського районного суду м. Суми від 20 листопада 2006 року скасував і прийняв постанову, якою відмовив в задоволенні позовних вимог [PERSON] . Таким чином, позивачка [PERSON] 28 травня 2021 року звернулася до Сумської міської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом щодо майна померлої [INFO] [PERSON] . Але державний нотаріус відмовив позивачці [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на майно, що належало померлій [PERSON] , видавши їй про це Постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій. В даному випадку документами на підставі яких має бути видано свідоцтво про право на спадщину, на частину квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , є оригінал документу, що підтверджує набуття права власності [PERSON] , а саме Свідоцтво про право власності на житло, видане Управлінням комунального майна та приватизації Сумської міської ради від 28.05.1998, записане у реєстрову книгу за реєстровим № 202 від 01.07.1998. Позивачка не має в наявності оригіналу Свідоцтва про право власності на житло, видане померлій [PERSON] . Управлінням комунального майна та приватизації Сумської міської ради від 28.05.1998, записане у реєстрову книгу за реєстровим № 202 від 01.07.1998. Вона має лише копію цього правовстановлюючого документу. Таким чином, позивачка [PERSON] позбавлена можливості оформити право власності на майно, спадкоємицею якого вона стала після смерті [PERSON] . У зв`язку з цим просить суд визнати за [PERSON] право власності на 1/3 частину квартири [ADDRESS] , в порядку спадкування за заповітом від 12 грудня 2005 року після смерті її прабабки, [PERSON] , померлої [INFO] . Відповідач [PERSON] в судовому засіданні не заперечував проти задоволення позову [PERSON] . Представник третьої особи - Сумської міської державної нотаріальної контори надав заяву, у якій просив суд справу розглядати без його участі. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке. Судом встановлено, що [INFO] народилася [PERSON] , батько - [PERSON] , мати - [PERSON] (а.с 18). 09.10.2019 [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] , прізвище після державної реєстрації шлюбу чоловіка та дружини - [PERSON] (а.с. 19). Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , - [INFO] померла [PERSON] (а.с.20). З заповіту від 12.12.2005 вбачається, що [PERSON] , [INFO] , належну їй на праві приватної власності 1/3 (одну третю) жилої квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (шістдесят один), вона заповідає [PERSON] , [INFO] (а.с. 21-22), який зареєстрований в Спадковому реєстрі під № 38147524 (а.с. 23). 08.08.2006 [PERSON] та [PERSON] звернулися до Третьої Сумської державної нотаріальної контори із спільною заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] (а.с. 24). 17.10.2020 [PERSON] отримала відповідь від державного нотаріуса Дрюкова О.М., у якій він зазначив, що до матеріалів спадкової справи № 319/2006, яка була заведена Третьою Сумською державною нотаріальною конторою після смерті померлої [INFO] [PERSON] , долучено копію рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 20.11.2006 по справі № 2-3887/2006, на підставі якого було визнано та зареєстровано право власності на цю 1/3 частку зазначеної вище квартири за [PERSON] (а.с. 25-27). Постановою Сумського апеляційного суду від 09.02.2021 рішення № 2-3887/06 Ковпаківського районного суду м. Суми від 20 листопада 2006 року скасовано і відмовлено в задоволенні позовних вимог [PERSON] (а.с. 28-32). [PERSON] 28 травня 2021 року звернулася до Сумської міської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом щодо майна померлої [INFO] [PERSON] , але державний нотаріус відмовив [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на майно, що належало померлій [PERSON] , видавши їй про це Постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій (а.с. 33). З Свідоцтва про право власності на житло від 28.05.1998 вбачається, що квартира [ADDRESS] належить на праві приватної спільної сумісної власності [PERSON] та членам її сім`ї [PERSON] та [PERSON] (а.с. 34). Відповідно до статті 15 ЦК України, - кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 16 ЦК України). Частина друга статті 16 ЦК України містить можливі способи захисту цивільних прав та інтересів. Відповідно до положень статті 1216 ЦК України, - спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно зі статтею 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За змістом статті 1223 ЦК України, - право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (стаття 328 ЦК України). Згідно з нормами ст.ст. 12, 81 ЦПК України, - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Стаття 76 ЦПК України передбачає, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України, - доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, а відповідно до ч. 2 ст. 78 цього ж Кодексу обставини справи, які за законом мають бути підтверджені засобами доказування, не можуть бути підтверджені іншими засобами доказування. Згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України, - обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом Відповідно до ст. 95 ЦПК України, - письмовими доказами є будь-які документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, - суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню шляхом визнання за нею права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, - судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Так, як позивачці було відстрочено сплату судового збору до ухвалення судового рішення у справі, тому слід стягнути з відповідача на користь держави 1136 грн. 67 коп. судового збору. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved