Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-06 00:00:00

Позивач [PERSON] предявила до суду позов до відповідача [PERSON] міської ради, третя особа Перша [PERSON] державна нотаріальна контора, про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON], померлої 13 вересня 2016 року. Обґрунтовує позов тим, що після смерті її бабусі [PERSON] відкрилася спадщина за заповітом, згідно з яким [PERSON] заповіла їй ? частини квартири по вул. Д.Галицького, 6/47 в м. Тернополі. У звязку з тим, що після смерті бабусі позивач залишалася сама з малолітньою дитиною в м. Тернополі, а всі її родичі проживають у Російській Федерації, вона тимчасово виїхала до них, у Росію. Повернувшись до Тернополя, вона звернулася нотаріуса, але виявилось, що строк на подання заяви про прийняття спадщини вже пропущений. З цих підстав позивач просила визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини тривалістю три місяці з дня набрання рішенням законної сили. Позивач [PERSON] у судове засідання подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Від відповідача [PERSON] міської ради надійшла заява про розгляд справи за відсутності їх представника. Згідно з поданою заявою у вирішенні справи відповідач поклався на думку суду. Від заінтересованої особи Першої [PERSON] державної нотаріальної конторинадійшла заява про розгляд справи без участі її представника. Проти задоволення позову не заперечує. За вказаних обставин, з урахуванням вимог ст. 169 ЦПК України, суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній доказів, у відсутності сторін та третьої особи. Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, установив такі обставини: 13 вересня 2016 року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть від 14 вересня 2016 року, запис №1435 [PERSON] міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області. Згідно з заповітом, складеним 14 липня 2009 року у м. Тернополі, посвідченим державним нотаріусом [PERSON] та зареєстрованим у реєстрі за №3-2919, [PERSON] заповіла [PERSON] належну їй на праві приватної власності ? частку квартири №47, розташованої на бульварі [PERSON], 6 в місті Тернополі, та заощадження, де б вони не знаходились, з усіма нарахуваннями. 15 березня 2017 року [PERSON] звернулась із заявою про прийняття спадщини до Першої [PERSON] державної нотаріальної контори. З відповіді Першої [PERSON] державної нотаріальної контори від 15 березня 2017 року №1048/01-16 вбачається, що [PERSON] звернулася до нотаріальної контори з метою прийняття спадщини після смерті [PERSON], однак, вже за сплином установленого законом 6-місячного строку для прийняття спадщини, у звязку з чим їй запропоновано звернутися до суду за продовженням цього строку. З цієї ж відповіді, а також з інформаційної довідки зі Спадкового реєстру, № довідки 47083432 від 15 березня 2017 року, слідує, що після смерті [PERSON] спадкова справа не заводилася, жоден із спадкоємців із заявою про прийняття спадщини чи відмову від неї не звертався. Таким чином, судом установлено, що спадкоємцем за заповітом після померлої [PERSON] є [PERSON] (позивач у справі), яка у встановлений законом строк та спосіб спадщину після померлої [PERSON] не прийняла. Відповідно до ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.\~\~ Згідно з ч. 2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Виходячи з зазначених положень закону, строк прийняття спадщини після померлої [PERSON] закінчився 13 березня 2016 року. Статтею 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини. Як убачається з обставин, викладених в позовній заяві, якими позивач обгрнутовує свої позовній вимоги, одразу після смерті її бабусі [PERSON] вона переїхала до Російської Федерації, де проживала протягом тривалого часу. Відповідач права позивача [PERSON] на визначення їй додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини не оспорює. Згідно з роз'ясненнями, наданими в п. 24 постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, повязані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Враховуючи, що строк прийняття спадщини позивачем пропущений у зв'язку із тим, що вона протягом тривалого часу перебувала за межами України, суд приходить до переконання, що позивач пропустила строк звернення до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини з поважних причин, тому вважає можливим визначити їй додатковий строк у три місяці для подання такої заяви. На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 1218, 1220, 1261, 1268, 1272 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved