Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-27 00:00:00

Позивач в липні 2015 року звернувся до суду з вищезазначеним позовом. Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що відповідно до п. 1 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою КМУ від 21.07.2005 року № 630 позивачем [PERSON] ВУВКГ КП «Компанія «Вода Донбасу» надавались послуги з водопостачання та водовідведення відповідачу. Для розрахунку за надані послуги відповідачу було відкрито особистий рахунок № 5021. Згідно п. 18 Правил надання послуг, розрахунковим періодом оплати послуг з водопостачання та водовідведення є календарний місяць. Плата вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунком. Відповідач не сплачував своєчасно вартість отриманих послуг з водопостачання та водовідведення, внаслідок чого за період з 01.02.2012 року по 01.05.2014 року утворилася заборгованість у сумі 3776,68 грн. Представник позивача у судовому засіданні позов підтримала, дала пояснення, які за своїм змістом відповідають змісту позовної заяви. Просила стягнути з відповідача заборгованість по сплаті за отримані послуги з водопостачання та водовідведення в розмірі 3776,68 грн. і витрати по судовому збору в розмірі 243,60 грн. Відповідач у судовому засіданні позов не визнав. Заперечував проти позову з тих підстав, що у той період часу, за який виникла заборгованість він був відсутній за адресою м. Торецьк, с. Кірове, вул. Юності 23-1 у звязку з перебуванням на тривалому лікуванні у лікарні і фактично не користувався послугами з водопостачання та водовідведення. За вказаною адресою крім нього ніхто більше не проживає. Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги частково підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 64, 68 ЖК України наймач та члени його сімї зобовязані своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Судом встановлено, що відповідач проживає за адресою [INFO], і, відповідно, є споживачем послуг з водопостачання і водовідведення. Для розрахунку за надані послуги відповідачу було відкрито особистий рахунок № 5021. Внаслідок несвоєчасної оплати відповідачем послуг за водопостачання і водовідведення, утворилась заборгованість. Як вбачається з наданих позивачем та перевірених судом розрахунків, заборгованість відповідача за комунальні послуги станом на 01.05.2014 року складає 3776,68 грн. Оцінюючи доводи відповідача відносно відсутності обовязку сплачувати за послуги водопостачання і водовідведення у період фактичної відсутності його, як споживача послуг за місцем їх отримання, суд виходить з наступного: п. 29 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення визначено право споживача на зменшення розміру плати у разі: тимчасової відсутності споживача та/або членів його сімї на підставі письмової заяви споживача та офіційного документа, що підтверджує його/їх відсутність (довідка з місця тимчасового проживання, роботи, лікування, навчання, проходження військової служби, відбування покарання). У судовому засіданні зясовано, що відповідач не звертався з письмовою заявою про зменшення розміру плати до відповідача. Доказів такого звернення суду сторонами на надано. За таких обставин, суд приходить до висновку, що відповідач належним чином не виконує свої обовязки по сплаті комунальних послуг. Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, а відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Таким чином, суд вважає позовні вимоги щодо стягнення заборгованості у сумі 3776,68 грн. доведеними, тому такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі відповідно до розрахунку позивача. Щодо позовної вимоги про стягнення судового збору в розмірі 243,60 грн. суд зазначає наступне: Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Згідно п. 9 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» у редакції на час звернення позивача з позовом до суду, від сплати судового збору звільняються інваліди I та II груп. В судовому засіданні встановлена і не заперечується сторонами та обставина, що відповідач є інвалідом II групи. З огляду на це, суд приходить до висновку, що понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору не підлягають стягненню з відповідача. Отже, позовна вимога по стягненню з відповідача судового збору в розмірі 243,60 грн. не може бути задоволена судом.

Outcome: partial