Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-13 00:00:00

Позивач АФГ «Ольвія» 10.09.14 року звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача, заявою від 28.07.15 року уточнив позовні вимог, та обґрунтовував позовні вимоги тим, що 30.01.07 року між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено договір оренди земельної ділянки загальною площею 6,926 га відповідно до державного акту Р2-222635 від 10.06.03 року на строк 5 років. Згідно п. 8 вказаного договору після закінчення строку договору орендар має переважне право на поновлення його на новий строк, повідомивши не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору письмово орендодавця про намір продовжити його дію. Державна реєстрація цього договору здійснена Апостолівським відділом Дніпропетровської регіональної філії ДП «Центр ДЗК» 17 квітня 2009 року про що у Державному реєстрі земель вчинено запис за № 040911700167. вважає, що договір є чинним до 17.04.2015 року. За весь час дії договору позивач належним чином виконував свої обов'язки щодо орендної плати та інші, після збору врожаю 2014 року позивач запропонував відповідачу [PERSON] продовжити дію договору, на що вона погодилась, між ними укладена додаткова угода до договору оренди землі від 10.03.14 року, яким за згодою сторін договір оренди землі від 30.01.07 продовжував свою дію ще на 10 років. Однак в здійсненні державної реєстрації їм було відмовлено, оскільки була наявна реєстрація договору оренди цієї ж земельної ділянки від 15.03.13 року, здійснена 02.07.13 року. Таким чином між відповідачами ще в березні 2013 року було укладено нікчемний договір та проведено його державну реєстрацію в порушення прав та законних інтересів позивача. На час розгляду справи в суді надійшла довідка, що реєстрацію договору оренди від 15.03.13 року між сторонами скасовано, однак в державній реєстрації додаткової угоди їм знов відмовлено, оскільки зареєстровано договір оренди спірної земельної ділянки від 02.10.14 року укладений між сторонами. Вважає, що порушено право позивача на переважне право укладення договору оренди по його закінченню, передбачене ст.. 33 ЗУ «Про оренду землі». Тому просив суд визнати за позивачем право на поновлення і продовження терміну дії договору договору оренди землі від 30.01.07 року та додаткового договору від 10.03.14 року до договору оренди землі від 30.01.07 року раніше укладеного між позивачем та ввідповідачем [PERSON], визнати відновленим і продовженим термін дії договору оренди землі від 30.01.07 року та додаткового договору від 10.03.14 року до договору оренди землі від 30.01.07 року раніше укладеного між позивачем та відповідачем [PERSON], визнати укладеним додатковий договір від 10.03.14 року, визнати недійсним договір оренди землі від 15.03.13 року та 02.10.14 року, укладений між [PERSON] та ТОВ «Колор», скасувати державну реєстрацію договорів оренди ввід 15.03.13 та від 02.10.14 року, укладених між відповідачами [PERSON] та ТОВ «Колор», зобов'язати реєстраційну службу внести відповідну інформацію про скасування державної реєстрації зазначених договорів. У судовому засіданні представник позивача АФГ «Ольвія» - Кудлюк О.І. позов підтримав у повному обсязі, просив задовольнити з підстав, вказаних у позовній заяві. У судовому засіданні відповідач [PERSON] позов визнала, пояснивши, що вона має три земельні ділянки - її, чоловіка та сина, передавала їх в оренду позивачу АФГ «Ольвія», в 2013 році закінчувались договори оренди землі та вона вирішила передати земельні ділянки в оренду ТОВ «Колор», підписала з ними договори оренди, потім з'ясовано, що договір земельної ділянки, що належить їй був зареєстрований пізніше і строк оренди закінчується в 2014 році, про що вона повідомила ТОВ «Колор». Навесні 2014 року АФГ «Ольвія» запропонувала їй продовжити договір оренди, вона повідомила, що вже уклала договір оренди зх. ТОВ «Колор», отримала на перед орендну плату від них, але хоче все ж залишитись в «Ольвії», так як вже пересвідчилась, що вони надійно сплачують орендну плату, а ТОВ «Колор» невідомо як буде платити. На що її запевнили, що раз вона вирішила залишитись, то договір буде укладено з ними. Просила позов задовольнити. За заявою відповідача Реєстраційної служби Апостолівського РУЮ праву розглянуто у їх відсутності (а.с.132). У судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що працює бухгалтером в АФГ «Ольвія», їх підприємство укладало договір оренди землі з відповідачем [PERSON], навесні 2014 року вони запропонували [PERSON] продовжити дію договору оренди землі, вона погодилась, підписала додаткову угоду, однак у здійсненні державної реєстрації було відмовлено, оскільки вже зареєстровано договір оренди з відповідачем ТОВ «Колор». За час дії договору підприємство завжди сплачувало орендну плату, ніяких спорів не було. В судовому засіданні представник відповідача ТОВ «Колор» - Зановський А.Л. просив у задоволенні позову відмовити, оскільки сторони не дотримались положення ст.. 33 Закону України «про оренду землі». Суд, вислухавши учасників процесу, дослідивши докази, надані сторонами, приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав. Так, в судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] є власником земельної ділянки кадастровий номер [NUMBER] площею 6,926 га на території Володимирівської сільської ради Апостолівського району, згідно державного акту на право власності на землю [NUMBER], виданий 10.06.2003 року, що підтверджується витягом з державного реєстру прав на нерухоме майно (а.с.8-9). Позивач АФГ «Ольвія» є юридичною особою, займається вирощуванням зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур, що підтверджується витягом з ЄДР юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (а.с.16-17). 30.01.2007 року між позивачем АФГ «Ольвія» та відповідачем [PERSON] укладено договір оренди землі, згідно якого відповідач [PERSON] як орендар передала, а позивач АФГ «Ольвія» як орендар прийняв в строкове платне користування зазначену земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва строком на 5 років. Даний договір зареєстрований в Апостолівському районному відділі Дніпропетровської регіональної філії ДП «Центр Державного земельного кадастру при Держкомземі України» про що в Державному реєстрі вчинено запис від 17.04.2009 року за № 040911700167. (а.с.90-92). 10.03.2014 року між позивачем та відповідачем [PERSON] укладено додатковий договір до договору оренди землі від 30.01.07 року, згідно якого п. 8 договору оренди землі викладено в наступній редакції - дію договору відновлено і продовжено на 10-річний термін (а.с.93). Під час дії вказаного договору оренди землі між АФГ «Ольвія» та [PERSON] - 15.03.2013 року між відповідачам [PERSON] та ТОВ «Колор» укладено договір оренди цієї ж земельної ділянки строком до 02.07.2018 року, який зареєстровано 02.07.13 року Реєстраційною службою Апостолівського РУЮ. 01.09.14 року між відповідачам [PERSON] та ТОВ «Колор» укладено додаткову угоду до договору оренди землі від 02.07.13 року про припинення дії договору оренди шляхом розірвання договору оренди за взаємною згодою(а.с. 126), та 16.09.2014 року реєстраційною службою Апостолівського РУЮ зареєстровано вказане припинення речового права, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень (а.с. 23). 02.10.2014 року між відповідачем [PERSON] та відповідачем ТОВ «Колор» укладено договір оренди цієї ж земельної ділянки(а.с.116-121), який зареєстровано 10.10.14 року Реєстраційною службою Апостолівського РУЮ, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень (а.с.80). Відповідач [PERSON] приступила до виконання умов договору та отримувала орендну плату від відповідача ТОВ «Колор» за оренду її земельної ділянки (а.с.99-108). Відповідач [PERSON] 16.10.14 року, тобто після державної реєстрації договору, звернулась до Реєстраційної служби Апостолівського РУЮ з заявою про не реєстрацію договору оренди землі з ТОВ «Колор» та здійснення реєстрації договору з АФГ «Ольвія» (а.с.81). При вирішенні спору між сторонами суд виходить з наступного. Відповідно до частини першої статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Особа, права якої порушено, може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права. Під способами захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів визначений у статті 16 ЦК України. Згідно з пунктом 2 частини другої статті 16 ЦК України одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання правочину недійсним. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом (частина друга статті 16 ЦК України). Згідно ст.. 13 ЗУ «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Згідно ст.. 15 ЗУ «Про оренду землі» істотними умовами договору оренди землі є , зокрема, строк договору. Закінчення строку, на який було укладено договір є підставою припинення договору оренди згідно п. 1 ч. 1 ст. 31 ЗУ «Про оренду землі». Однак, згідно ч. 1 ст.. 33 ЗУ «Про оренду землі» по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі). Дана стаття визначає два випадки пролонгації договору оренди. Так, частиною 6 ст.. 33 ЗУ «Про оренду землі» передбачено, що у разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. У цьому випадку укладання додаткової угоди про поновлення договору оренди землі здійснюється із: власником земельної ділянки (щодо земель приватної власності). Додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов'язковому порядку. Відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено в суді. В судовому засіданні встановлено, що з 2014 року після закінчення дії договору оренди землі між позивачем та відповідачем [PERSON], позивач земельною ділянкою відповідачки не користується, земельна ділянка перебуває в користуванні відповідача ТОВ «Колор», і ці обставини сторонами не заперечувались. Оскільки після закінчення договору оренди землі позивач як орендар не продовжив користування земельною ділянкою договір оренди від 30.01.07 року не може бути визнаний поновленим з підстав ч. 6 ст. 33 ЗУ «Про оренду землі». Частинами 2-5 ст.. 33 ЗУ «Про оренду землі» передбачено іншу підставу поновлення договору оренди землі та визначається порядок реалізації переважного права - Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов'язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди. При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється. Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення. Аналіз цієї правової норми дає підстави для висновку про те, що переважне право орендаря, яке підлягає захисту відповідно до статті 3 ЦК України, буде порушене, зокрема, в разі укладення договору оренди з новим орендарем на таких же умовах як і з попереднім орендарем, при отриманні письмового повідомлення попереднього орендаря про намір реалізувати переважне право. В судовому засіданні встановлено, що письмово позивач до відповідача [PERSON] з пропозицією укласти договір не звертався, проте вони досягли усної згоди про поновлення договору оренди на тих же умовах та уклали додатковий договір від 10.03.14 року до договору оренди землі від 30.01.07 року, що визнала і не заперечувала в судовому засіданні відповідач [PERSON], та підтвердила своїми показами свідок [PERSON] Відповідач [PERSON] також повідомила позивача, що уклала договір оренди з відповідачем ТОВ «Колор» до моменту закінчення договору оренди з АФГ «Ольвія». Позивачем не надано доказів, що [PERSON] уклала договір з ТОВ «Колор» на таких же умовах, а не на більш вигідних умовах як з АФГ «Ольвія». Крім того, на час розгляду справи даний договір між відповідачами від 10.03.2014 року розірвано за згодою сторін, про що внесені відповідні відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, а отже він не може бути визнаний недійсним, а на відповідача Реєстраційну службу Апостолівського районного УЮ не може бути покладено обов'язок внести інформацію про скасування державної реєстрації договору від 15.03.13 року. Крім того, позивачем не надано доказів, що даним договором від 15.03.13 року було порушено його права - зокрема відмовлено в державній реєстрації додаткового договору від 10.03.14 року до договору оренди землі від 30.01.07 року, оскільки не надано доказів, що позивач звертався до реєстраційної служби з заявою про реєстрацію договору оренди, а витяг на який посилається позивач як на підтвердження даної обставини, здійснено у зв'язку з заявою власника майна, а не в зв'язку з надходженням заяви про реєстрацію договору оренди землі (а.с.8). Тому в задоволені позову в частині визнання недійсним договору оренди від 15.03.13 року між відповідачами [PERSON] та ТОВ «Колор» слід відмовити. Позовні вимоги щодо визнання укладеним додаткового договору від 10.03.14 року до договору оренди землі від 30.01.07 року не можуть бути задоволені, з наступних підстав. Згідно п. 1 ст. 2 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно; Згідно ч. 1 ст. 3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» Державна реєстрація прав є обов'язковою. Інформація про права на нерухоме майно та їх обтяження підлягає внесенню до Державного реєстру прав. Згідно ч. 3 ст. 3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» Права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. А отже, звернення до суду з позовом про визнання укладеною додаткової угоди, за умови коли самі сторони договору цього не заперечують і не звертаються до реєстраційної служби з відповідною заявою про реєстрацію укладеного між ними договору, є безпідставним. Позовні вимоги про визнання переважного права на укладення договору оренди, визнання договору оренди поновленим та визнання неясним договору оренди між відповідачами задоволенню не підлягають з наступних підстав. При укладенні договору оренди землі від 02.10.2014 року між відповідачем [PERSON] та ТОВ «Колор» ними досягнуто згоди з усіх істотних умов договору оренди визначених ст.. 15 ЗУ «Про оренду землі», будь-яких обтяжень даної земельної ділянки в Реєстрі речових прав на не нерухоме майно не було, договір від 30.01.07 року між позивачем та гр.. [PERSON] поновлено не було, даний договір оренди укладений на більш вигідних умовах, аніж договір оренди з позивачем, оскільки згідно п. 9 даного договору орендна плата визначена у розмірі 3% від грошової оцінки земельної ділянки, у той час як п. 9 договору оренди землі від 30.01.07 року передбачалась орендна плата у розмірі не менше 1,5 % від нормативної грошової оцінки землі у розмірі 1110,84 грн.. Твердження представника позивач та відповідача про те, що договір оренди від 02.10.14 року відповідач [PERSON] не підписувала, що договір укладено шахрайським шляхом суд не приймає до уваги, оскільки зазначені обставини не є підставою позовних вимог, зазначених в позовній заяві. Враховуючи, що позивач АФГ «Ольвія» після закінчення договору оренди землі з відповідачкою [PERSON] припинив користування земельною ділянкою, позивач АФГ «Ольвія» та відповідач [PERSON] не звернулись до Реєстраційної служби Апостолівського РУЮ з заявою про реєстрацію додаткового договору від 10.03.14 року до договору оренди землі від 30.01.07 року, та не отримали відмови у здійснені державної реєстрації договору оренди землі, а отже не дотримали вимог ст.. 33 ЗУ «Про оренду землі», договір оренди землі від 02.10.2014 року між відповідачем [PERSON] та ТОВ «Колор» укладено на більш вигідних умовах ніж договір від 30.01.07 року між позивачем АФГ «Ольвія» та відповідачем [PERSON], позовних вимог щодо визнання договору оренди недійсним з інших підстав, аніж порушення переважного права позивача на поновлення дії договору оренди не заявили, суд вважає, що право позивача як орендаря на переважне право укладення договору оренди після закінчення його дії, порушено не було, а тому договір оренди землі від 30.01.07 року не може бути визнаний поновленим на підставі ст.. 33 ЗУ «Про оренду землі», а договір від 02.10.14 року між відповідачами [PERSON] та ТОВ «Колор» не може бути визнаний недійсним. Вимоги про скасування державної реєстрації договору, зобов'язання реєстраційної служби внести відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно є похідними від визнання угоди укладеною, визнання договору поновленим та визнання договорів недійсними, а тому оскільки в задоволенні вказаних вимог слід відмовити, то слід відмовити і в задоволені похідних позовних вимог. Судові витрати не підлягають стягненню, оскільки в позові слід відмовити.

Outcome: dismissed