Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-09 00:00:00

Позивач АТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з даним позовом вказуючи, що 14.07.2006 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 10400,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно укладеного між сторонами договору № б/н від 14.07.2006 року. [INFO] позичальниця [PERSON] померла. Зазначає, що в даному випадку спадкоємцем, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини є [PERSON] 07.02.2019 року позивачем була направлена претензія кредитора до Нікольської державної нотаріальної контори. 08.04.2019 року було отримано відповідь, що спадкоємці [PERSON] у встановлений законом строк звернулися до Нікольської держнотконтори та відкрита спадкова справа № 147/2017. 30.08.2019 року до спадкоємця [PERSON] було направлено лист-претензію, згідно якого позивач пред`явив свої вимоги, але ніяких дій не було виконано. Станом на дату смерті заборгованість позичальника перед банком за кредитним договором № б/н від 14.07.2006 року становить 14766,68 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом в сумі 9952,95 грн., заборгованості за відсотками в сумі 4813,73 грн.В зв`язку з чим просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість у розмірі 14766,68 грн. за кредитним договором № б/н від 14.07.2006 року та судові витрати у виді судового збору в розмірі 2102,00 грн. Ухвалою судді Володарського районного суду Донецької області від 04.05.2020 року по вищевказаній цивільній справі відкрито провадження та справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Крім цього, відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Копія зазначеної ухвали була надіслана сторонам. Також відповідачу разом з ухвалою надіслано копію позовної заяви з доданими до неї документами. Крім цього, даною ухвалою за клопотанням представника позивача витребувано з Тополинської сільської ради Нікольського району Донецької області відомості (довідку) щодо кола зареєстрованих осіб (складу сім`ї), які на час смерті [PERSON] 09.08.2015 року разом з нею проживали (були зареєстровані) за адресою: [ADDRESS] , а також з Нікольської держнотконтори копію спадкової справи заведеної після смерті [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] . Стороною відповідача у встановлений судом строк відзиву на позовну заяву не подано. Інших клопотань учасниками справи не заявлено. Ухвалою Володарського районного суду Донецької області від 25.01.2021 року закрито підготовче провадження у зазначеній цивільній справі та справу призначено до судового розгляду по суті. Представник позивача АТ КБ «Приватбанк» - Савіхіна А.М. у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Проте, надала суду письмову заяву, в якій просила справу розглянути без її участі, а у разі неявки відповідача в судове засідання, просила справу розглянути в заочному порядку на підставі наявних у справі доказах та постановити по справі заочне рішення. Відповідач [PERSON] до суду не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Також, він був повідомлений про дату, час і місце розгляду справи на підставі вимог ч.11 ст. 128 ЦПК України через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Між тим слід зазначити, що зазначений спосіб повідомлення сторони відповідача про дату, час і місце судового розгляду справи, повністю узгоджується з позицією викладеною в постанові Донецького апеляційного суду від 21.02.2019 року у справі № 222/1640/18, провадження № 22-ц/804/746/19. Згідно ч.8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Визнаючи наявні матеріали про права та взаємини сторін достатніми, суд розглянув справу у заочному порядку, в порядку ч.2 ст. 247 ЦПК України без фіксування судового процесу технічними засобами, на підставі наявних у справі доказах у відсутність нез`явившихся сторін. Дослідивши матеріали справи, письмові докази, розглянувши письмову заяву представника позивача суд прийшов до наступного. Так, згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Статтею 16 цього Кодексу визначені способи захисту цивільних прав та інтересів судом. Також ст. 4 ЦПК України гарантовано право особи на звернення до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно правового змісту положень ст.ст. 12, 81, 82 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Судом встановлено, що 14.07.2006 року між АТ КБ «Приватбанк» (на той час ЗАТ) та [PERSON] укладено кредитний договір, згідно якого остання отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом, шляхом підписання заяви № б/н від 14.07.2006 року. В вищевказаній заяві є підпис [PERSON] про те, що вона згодна з тим, що дана заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами Банку складає між нею та банком договір про надання банківських послуг, а також вона ознайомлена та згодна із Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку, тобто [PERSON] прийняла зазначені умови споживчого кредиту. Відповідно до свідоцтва про смерть серія [NUMBER] виданого виконкомом Тополинської сільської ради Володарського району Донецької області 10.08.2015 року позичальниця [PERSON] померла [INFO] , про що зроблено відповідний актовий запис № 12. Згідно наданого позивачем розрахунку, заборгованість позичальниці [PERSON] перед АТ КБ «Приватбанк» за договором № б/н від 14.07.2006 року, станом на дату її смерті, становить 14766,68 грн., з яких: 9952,95 грн. - заборгованість за кредитом, 4813,73 грн. - заборгованість за відсотками. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на усі права та обов`язки, що належали їй на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті, в розумінні ст. 1218 ЦК України. Згідно претензії кредитора в порядку ст. 1281 ЦК України за вих. № SAMDN34000008243090 від 18.12.2018 року АТ КБ «Приватбанк» звернувся до Нікольської державної нотаріальної контори з вимогою повідомити банк про заведення спадкової справи після смерті [PERSON] , включити кредиторські вимоги банку в спадкову масу, про що зробити запис в книзі обліку спадкових справ, повідомити спадкоємців померлого про наявність заборгованості перед банком у розмірі 14766,68 грн., а також просив повідомити про спадкоємців, які звернулися із заявою про прийняття спадщини. Відповідно до листа Нікольської державної нотаріальної контори за вих. № 151/01-16 від 12.02.2019 року, отриманого АТ КБ «Приватбанк» 08.04.2019 року згідно штампу вхідної кореспонденції, повідомлено банк про те, що за даними Спадкового реєстру (інформаційна довідка № 55094452 від 12.02.2019 року) спадкоємці [PERSON] у встановлений законом строк звернулися в Нікольську державну нотаріальну контору, відкрита спадкова справа № 147/2017. Згідно листа-претензії за вих. № SAMDN34000008243090 від 22.08.2019 року, АТ КБ «Приватбанк» звернувся до [PERSON] про сплату заборгованості за кредитним договором № б/н від 18.07.2006 року, за яким у позичальниці [PERSON] виникла заборгованість перед банком у розмірі 14766,68 грн. Відповідно до довідки виконкому Тополинської сільської ради Нікольського району Донецької області № 382 від 15.01.2020 року [PERSON] була зареєстрована та мешкала до дня смерті ( [INFO] ) за адресою: [ADDRESS] , за даною адресою зареєстровані: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 19.08.2019 року, посвідченого державним нотаріусом Нікольської державної нотаріальної контори Ушкало М.К. та зареєстрованого в реєстрі за № 576, спадкоємцем 1/2 частки у спадщині гр. [PERSON] , яка померла [INFO] , є її син гр. [PERSON] . Спадщина, на яку в указаній частці видане це свідоцтво, складається з: земельної ділянки, площею 6.0400 га, кадастровий номер 1421787000:06:000:0364, розташованої на території Тополинської сільської ради Нікольського району Донецької області, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Відповідно до статті 608 ЦК України зобов`язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою. Згідно із положеннями статей 1216, 1218 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За змістом зазначених норм у разі смерті фізичної особи, боржника за зобов`язаннями у правовідносинах, що допускають правонаступництво в порядку спадкування, обов`язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи - її спадкоємця, таким чином, відбувається передбачена законом заміна боржника за зобов`язанням. Перелік зобов`язань, які не входять до складу спадщини, визначений статтею 1219 ЦК України, отже зобов`язання за кредитним договором входять до складу спадщини. Відповідно до ст. 1282 ЦК України, спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто у розмірі, що відповідає його частці у спадщині. Згідно положень ст. 1281 ЦК України спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. Посилання у даній статті про необхідність пред`явлення кредиторами претензій до спадкоємців не означає, що кредитори зобов`язані повідомляти спадкоємців про наявність вимог до спадщини безпосередньо. Таке повідомлення може бути зроблено через нотаріальну контору, оскільки Інструкція про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України дозволяє приймати претензії від кредиторів спадкодавця нотаріусові за місцем відкриття спадщини в строк, установлений даною статтею. Претензії мають бути заявлені у письмовій формі і прийняті незалежно від строку настання права вимоги (абзац перший пункту 189 Інструкції). Таким чином, пред`явлення кредитором своїх вимог до спадкоємців через нотаріуса не суперечить положенням ч.2 ст. 1281 ЦК України. З урахуванням положення статті 1282 ЦК спадкоємці боржника, за умови прийняття спадщини, є боржниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину. При цьому спадкоємці несуть зобов`язання погасити нараховані відсотки і неустойку тільки в тому випадку, якщо вони вчинені позичальникові за життя. Інші нараховані зобов`язання фактично не пов`язані з особою позичальника і не можуть присуджуватися до сплати спадкоємцями. Отже, спадкоємці зобов`язані погасити перед кредитором суми, які виникли у позичальника за життя, однак лише у межах вартості майна, одержаного у спадщину. Часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день з якого вона оголошується померлою (частина друга статті 1220 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята статті 1268 ЦК України). Згідно з частиною першою статті 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Однак відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (частина третя статті 1296 ЦК України). Оскільки після смерті боржника зобов`язання з повернення кредиту входять до складу спадщини, то умови кредитного договору щодо строків повернення кредиту чи сплати його частинами не застосовуються, а підлягають застосуванню норми статті 1282 ЦК України щодо обов`язку спадкоємців задовольнити вимоги кредитора у порядку, передбаченому частиною другою цієї статті. З розрахунку заборгованості вбачається, що за кредитним договором № б/н від 14.07.2006 року між АТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] на день смерті останньої мається заборгованість в розмірі 14766,68 грн. Таким чином, враховуючи те, що відповідач [PERSON] прийняв спадщину після смерті своєї матері [PERSON] , яка померла [INFO] , про що отримав свідоцтво про право на спадщину за законом, тому він є боржником перед кредитором та зобов`язаний погасити перед ним суми, які виникли у позичальника за життя у межах вартості майна одержаного у спадщину, тому з відповідача [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором № б/н від 14.07.2006 року в розмірі 14766,68 грн. Крім того, на підставі ст. 141 ЦПК України, враховуючи, що позов задоволено у повному обсязі, суд вважає, що з відповідача слід стягнути на користь позивача понесені ним при зверненні до суду і документально підтвердженні судові витрати, а саме: судовий збір у розмірі 2102,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved