Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-07 00:00:00

Позивач [PERSON] міськрайонний центр зайнятості звернувся 29.12.2016 року в суд з цим позовом, вказуючи, що відповідачу було надано статус безробітного з 01.04.2014 згідно наказу №НТ140401 від 01.04.2014 та призначено виплату допомогу по безробіттю з 07.07.2014 року [PERSON] згідно «Порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітними підприємницької діяльності» №307 від 20.11.2000, було скорочено виплату допомоги по безробіттю строком на 90к.д., наказ від 08.04.2014 №НТ140408, в звязку з тим, що відповідач був звільнений з останнього місця роботи за ст.40 п.4 КЗпПУ (прогул без поважних причин). Наказом від 07.07.2014 №НТ 140707 розпочато виплату допомоги по безробіттю з 07.07.2014 року. Відповідно до даних, отриманих в результаті електронного обміну інформацією з Пенсійним Фондом України, було встановлено, що Відповідач [PERSON], у період перебування на обліку у Котовському міськрайонному центрі зайнятості з 01.04.2014 по 11.02.2015 одночасно знаходився у трудових відносинах за договорами ЦПХ 01.02.2013 без дати припинення. При проведенні перевірки безпосередньо у роботодавця було встановлено, що [PERSON], дійсно працював в ОСББ «Сімя» за договорами ЦПХ з 01.02.2013 (наказ про прийняття від 01.02.2013 № 13-к) по 01.09.2015 (наказ про звільнення від 29.08.2015 № 22- к). В результаті чого [PERSON] було незаконно отримано матеріальне забезпечення - допомоги по безробіттю за період з 07.07.2014 по 11.02.2015 на суму 3916,43 грн. З урахуванням зазначеного позивач просив постановити рішення суду, яким стягнути з [PERSON] кошти, витрачені на матеріальне забезпечення - допомогу по безробіттю у сумі 3916,43 грн. на користь [PERSON] міськрайонного центру зайнятості (66300, Одеська область, м. Подільськ вул. Соборна 239, Р/Р: 37175300900019, МФО: 828011, Код за ЄДРПОУ: 20992050, банк одержувач - ГУДКУ в Одеській області), стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] міськрайонного центру зайнятості судові витрати (судовий збір) по даній справі в сумі 1378,00 грн. Представник позивача за довіреністю [PERSON] в ході розгляду справи підтримала позов у повному обсязі. Відповідач [PERSON], [INFO], ІПН: [NUMBER], який зареєстрований на постійне місце проживання за адресою: [INFO], у судове засідання не зявився на виклик суду втретє. Сповіщався за адресою вказаною у позові та адресою реєстрації свого постійного місця проживання у відповідності до положення ч.5 ст.74 ЦПК України. Виклики до суду повернулись із зазначенням «За зазначеною адресою не проживає». Іншими належними даними про місце перебування чи роботи відповідача суд та позивач не володіє. Згідно абзацу 2 ч. 5 ст.74 ЦПК України у разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. У звязку з відсутністю у судовому засіданні відповідача, з урахуванням закінчення передбачених ст.157 ЦПК України строків розгляду цієї справи, та за згоди представника позивача, справу розглянуто у порядку заочного провадження за наявними у справі письмовими доказами Вислухавши представника позивача та дослідивши докази у справі, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з такого. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач [PERSON] 01.04.2014р. звернувся за сприянням у працевлаштуванні до Котовського міськрайонного центру зайнятості. В поданій заяві про надання статусу безробітного [PERSON] вказав, що через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, у тому числі не забезпечує себе роботою самостійно, а також був ознайомлений під підпис з правами та обовязками зареєстрованого безробітного, що визначені Законами України «Про зайнятість населення» та «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття». Згідно наказу Котовського міськрайонного центру зайнятості №НТ140401 від 01.04.2014 року, [PERSON] було надано статус безробітного та призначено виплату допомоги по безробіттю з 07.07.2014 року. Згідно наказу Котовського міськрайонного центру зайнятості №НТ140408від 08.04.2014 року, [PERSON] булоскорочено виплату допомоги по безробіттю строком на 90к.д., в звязку з тим, що відповідач був звільнений з останнього місця роботи за ст.40 п.4 КЗпПУ (прогул без поважних причин). Згідно наказу Котовського міськрайонного центру зайнятості №НТ140707від 07.07.2014 року, [PERSON] було розпочато виплату допомоги по безробіттю з 07.07.2014 року. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 12 ЗУ «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» та «Порядку розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення безробітним», затвердженого спільним Наказом Міністерства праці та соціальної політики України і ДПА України №60/62 від 13/02/2009 р., було здійснено перевірку обґрунтованості виплати матеріального забезпечення та надання соціальних послуг - [PERSON]. Відповідно до даних, отриманих в результаті електронного обміну інформацією з Пенсійним Фондом України, було встановлено, що відповідач [PERSON], у період перебування на обліку у Котовському міськрайонному центрі зайнятості з 01.04.2014 року по 11.02.2015 рік одночасно знаходився у трудових відносинах за договорами ЦПХ 01.02.2013 без дати припинення. При проведенні перевірки безпосередньо у роботодавця було встановлено, що [PERSON], дійсно працював в ОСББ «Сімя» за договорами ЦПХ з 01.02.2013 (наказ про прийняття від 01.02.2013 № 13-к) по 01.09.2015 (наказ про звільнення від 29.08.2015 № 22- к). В результаті чого [PERSON] було незаконно отримано матеріальне забезпечення - допомоги по безробіттю за період з 07.07.2014 року по 11.02.2015 рік на суму 3916,43 грн. Позивач звертався до відповідача [PERSON] з претензією №613 від 13.06.2016 року, та пропонував добровільно повернути кошти в сумі 3916,43 грн. Проте, на даний час, відповідачем кошти повернені не були. Відповідно п.7 ч.1 ст.1 Закону України «Про зайнятість населення», встановлено, що зайнятість - не заборонена законодавством діяльність осіб, пов'язана із задоволенням їх особистих та суспільних потреб з метою одержання доходу (заробітної плати) у грошовій або іншій формі, а також діяльність членів однієї сім'ї, які здійснюють господарську діяльність або працюють у суб'єктів господарювання, заснованих на їх власності, у тому числі безоплатно. Частиною 1 статті 4 вказаного Закону України «Про зайнятість населення»передбачено, що до зайнятого населення належать особи, які працюють за наймом на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, особи, які забезпечують себе роботою самостійно (у тому числі члени особистих селянських господарств), проходять військову чи альтернативну (невійськову) службу, на законних підставах працюють за кордоном та які мають доходи від такої зайнятості, а також особи, що навчаються за денною формою у загальноосвітніх, професійно-технічних та вищих навчальних закладах та поєднують навчання з роботою. Відповідно до ч.1 ст.7 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», допомога по безробіттю є видом забезпечення за цим Законом. За приписами ч.2 ст.36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» встановлено, що застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов'язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Згідно частини 3 ст.36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов'язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг. Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідач в період знаходження на обліку в центрі зайнятості в якості безробітного, перебував у трудових відносинах з ОСББ «Сімя» та отримував дохід, при цьому не повідомив про цей факт позивача, що призвело до незаконної виплати центром зайнятості допомоги по безробіттю у розмірі 3916,43 грн., а тому вимоги позивача підлягають задоволенню, а сума виплаченого відповідачу соціального забезпечення у вигляді допомоги по безробіттю - примусовому стягненню на користь позивача. Згідно ст.88 ч.1 ЦПК України на відповідача слід покласти понесені позивачем судові витрати по справі у вигляді сплаченого судового збору у розмірі 1378,00грн.

Outcome: approved