Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Шосткинського міськрайонного суду Сумської області з позовною заявою, мотивуючи свої вимоги тим, що 20 жовтня 2012 року [PERSON], уклала шлюб з [PERSON]. Від шлюбу вони мають сина - [PERSON], [INFO]. Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 02 березня 2016 року шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано. 20 липня 2016 року відповідач [PERSON], написав нотаріально посвідчену заяву про позбавлення його батьківських прав щодо малолітнього сина [PERSON]. Батько дитини, починаючи з травня 2013 року, проживає окремо та жодного з покладених законом на батьків обов'язків не виконує, не бере педагогічної, матеріальної, грошової, посильної трудової, або будь-якої іншої участі у вихованні сина. [PERSON] ухиляється від виконання батьківських обов'язків. Весь цей час відповідач життям сина не цікавився, не виявляв бажання спілкуватись з дитиною та приймати участь у її вихованні. Син не отримує від батька жодного подарунку на день народження, жодної іграшки. Дитина проживає постійно разом з позивачем та її батьками, всі питання щодо виховання сина вирішуються позивачем самостійно без участі та підтримки з боку відповідача, дитина знаходиться на повному утриманні позивача. З 23 жовтня 2015 року, за рішенням суду відповідач повинен сплачувати аліменти, але від сплати яких він ухиляється. Відповідач не забезпечує харчування, медичного догляду та лікування малолітнього сина [PERSON], [INFO], свідомо ухиляється від спілкування з дитиною, причому робить це без поважних причин, а тому позивач вважає, що є всі підстави для позбавлення його батьківських прав щодо малолітнього сина. Згідно висновку органу опіки та піклування Дарницької РДА в м. Київі про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої дитини [PERSON], [INFO], вбачається те, що орган опіки вважає за необхідне позбавити батківських прав [PERSON] В судове засіданні позивач не з'явилася, але надала суду заяву в який зазначила, що позов підтримує та справу просить слухати без її участі. Відповідач, в судове засідання не з'явився, але в матеріалах справи є нотаріально засвідчена заява в якій він просить бозбавити його батьківських прав відносно сина та справу просить слухати справу без його участі. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, але наддав заяву про слухання справи без їх участі Дослідивши матеріали справи а саме: копію свідоцтва про народження дитини (а.с.8) батьком якої записаний відповідач по справі. Згідно копії рішення (а.с.9) шлюб між відповідачем та позивачем розірвано та на користь позивача стягнуті аліменти з відповідача. Згідно нотаріально засвідченої заяви відповідача (а.с.10) вбачається те, що відповідач просить позбавити його батьківських прав щодо його малолітнього сина. Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку, що позов доведено, а тому підлягає задоволенню повністю. Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства»: «Виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці» Постановою ПВСУ № 3 від ЗО березня 2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» п.16 роз'яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. У відповідності з ч.2 ст.150 Сімейного кодексу України (далі -СК України) батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Враховуючи те, що відповідач по справі жодним чином не був позбавлений інформації стосовно міста перебування мене та моєї дитини, а з мого боку ніколи не створювалися перешкоди у спілкуванні дитини з ним та прийманні участі батька в вихованні, вищевикладенні обставини свідчать про фактичну можливість, але вольове небажання виконувати відносно дитини батьківські обов'язки, покладені на нього законом. Згідно ч.2 ст.141 СК України, розірвання шлюбу між батьками, окреме проживання їх від дитини не впливає на обсяг їхніх прав та не звільняє від обов'язків щодо дитини. У відповідності з ч.2 ст.157 СК України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні. Нехтування батьківськими обов'язками з боку батька, на мою думку, принижує гідність дитини, а наявність людини, яка юридично має права батька, але фактично залишається чужою людиною, може в подальшому привести до негативних наслідків у житті дитини як з моральної, так і з правової точки зору. У відповідності з ч.4 ст.155 СК України ухилення кого-небудь із батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. На підставі викладеного та

Outcome: approved