Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-27 00:00:00

Позивач Виконавчий комітет міської ради як орган опіки та піклування в інтересах малолітнього [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до відповідачки [PERSON] , треті особи на стороні позивача Комунальна медична установа «Обласний спеціалізований будинок дитини», Чернівецькій міський центр соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді про відібрання дитини від матері без позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. В позові посилається на те, що на обліку дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах перебуває малолітній [PERSON] , [INFO] . Вказує на те, що батько дитини - [PERSON] , [INFO] , відповідно до інформації державної установи «Чернівецький слідчий ізолятор» від 27.06.2019 р.. вибув до державної установи «Райківецька виправна колонія (№78)» Хмельницької області для відбування призначеного судом покарання у вигляді 1 рік 6 місяців позбавлення волі. Зазначає, що малолітній [PERSON] 17.06.2019 р. був доставлений до комунального некомерційного підприємства «Міська дитяча клінічна лікарня» сторонньою особою, яка повідомила, що мати дитини, [PERSON] , перебуває в неадекватному стані та не може виконувати свої батьківські обов`язки. Працівниками закладу охорони здоров`я та органу внутрішніх справ України складений відповідний акт про дитину, яку батьки, інші родичі або законний представники відмовилися забрати з пологового будинку, іншого закладу охорони здоров`я від 18.06.2019 року. Вказує на те, що відповідно до постанови Садгірського районного суду м. Чернівці від 21.06.2019 року громадянку [PERSON] визнано винною у вчиненні адміністративних правопорушень передбачених ч.1 ст. 184 КУпАП та накладено адміністративне стягнення. Зазначає, що згідно із інформацією комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги «Садгора» від 26.06.2019 р., під обслуговуванням в установі перебуває родина громадянки [PERSON] . Вказує на те, що малолітній [PERSON] був оглянутий неврологом в МДП 18.04.2019 р., та в подальшому мав бути оглянутий у хірурга. [PERSON] направлено на нейросонографію голови. Мати рекомендації лікаря-невролога не виконала. Дитина залишилась недообстеженою. Зазначає, що за останні 2-3 місяці громадянка [PERSON] припинила з`являтися до амбулаторії про що сімейний лікар [PERSON] повідомила Чернівецький міський центр соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді. Вказує на те, що відповідно до інформації комунального некомерційного підприємства «Міська дитяча клінічна лікарня» від 16.07.2019 р., громадянка [PERSON] за період перебування дитини у закладі навідувала сина лише один раз, з перерахованих необхідних речей принесла лише декілька підгузків. Бажання забрати дитину не виявила. Зазначає, що рішенням виконавчого комітету міської ради від 16.07.2019 р. №392/13 малолітнього [PERSON] направлено до комунальної медичної установи «Обласний спеціалізований будинок дитини». За час перебування дитини у закладі мати жодного разу не навідувала сина, не цікавилась його життям та здоров`ям. Вказує на те, що рішенням Садгірського районного суду м. Чернівців від 26.10.2018 р. громад [PERSON] позбавлена батьківських прав по відношень: неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , та малолітніх , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Таким чином, мати дитини - [PERSON] раніше позбавлена батьківських прав по відношенню до чотирьох дітей, самоусунулась від виховання та утримання сина, не виявила бажання забрати його з дитячого закладу; піклуватися про фізичний, духовний розвиток і майбутнє малолітньої дитини. Просить відібрати малолітнього [PERSON] , [INFO] від матері [PERSON] без позбавлення її батьківських прав. Також просять стягнути з [PERSON] аліменти на утримання малолітнього [PERSON] , [INFO] , в розмірі 900 гривень із врахуванням інфляційних показників(індексацією), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для потреб дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. У підготовчому судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримав в повному обсязі та надав суду пояснення згідно позовних вимог, які просив задовольнити. У підготовчому судовому засіданні представники третіх осіб на стороні позивача [PERSON] , [PERSON] позов підтримали в повному обсязі та надали суду пояснення згідно позовних вимог, які просив задовольнити. У підготовчому судовому засіданні відповідачка [PERSON] позов визнала та надала заяву про визнання позову. За ч. 1 ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як вказує ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. За ч. 4 ст. 200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статями 206, 207 цього Кодексу. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно висновку органу опіки та піклування від 21.08.2019 року № 01/02-24/2147 зазначено про доцільність відібрання малолітнього [PERSON] [INFO] гр. [PERSON] без позбавлення її батьківських прав. Судом встановлено, що згідно копії повторного свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 19.07.2019 року, актовий запис № 537, [PERSON] народився [INFO] . Батьками записані батько [PERSON] , мати [PERSON] . Судом встановлено, що згідно акту закладу охорони здоров`я та органу внутрішні їх справ України про дитину, яку батьки (матір або батько), інші родичі або законний представник відмовилися забрати з пологового будинку, іншого закладу охорони здоров`я від 18.06.2019 року зазначено, що дитину [PERSON] доставлено в лікарню сторонньою особою. Судом встановлено, що згідно листа КМУ «Міська дитяча клінічна лікарня» від 19.06.2019 року № 363/01-21 зазначено, що 17.06.2019 року о 20.40 год. в лікувальний заклад швидкої медичної допомоги доставлена дитина [PERSON] [INFO] без супроводу батьків. Дитина [PERSON] знаходиться на обстежені в неврологічному відділенні - педіатричні ліжка, батьки та родичі жодного разу з моменту поступлення дитини не навідували. Судом встановлено, що згідно листа державної установи «Райківецька виправна колонія №78» [PERSON] , [INFO] засуджений 25.04.2018 року Шевченківським районним судом м.Чернівці за ст.ст. 185 ч.2, 395, 70 ч.1 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі відбуває міру кримінального покарання в державній установі «Райківецька виправна колонія №78». Судом встановлено, що згідно постанови Садгірського районного суду м.Чернівці від 21.06.2019 року [PERSON] притягнуто до адміністративної від повільності за ч.1 ст. 184 КпАП України та накладено адміністративне стягнення у виді попередження. Судом встановлено, що згідно листа Служби у справах дітей Чернівецької міської ради від 19.07.2019 року №1/1134 на обліку дітей, які опинилися в складних життєвих обставинах перебуває малолітній [PERSON] [INFO] . На даний час малолітній знаходиться в КМУ «МДКЛ» в наслідок неналежного виконання батьками своїх батьківських обов`язків. Судом встановлено, що згідно листа КМУ «Міська дитяча клінічна лікарня» від 16.07.2019 року № 436/01-21 за період перебування в дитячій лікарні дитину [PERSON] мати навідувала лише один раз 2 тижні тому, з перерахованих необхідних речей для дитини принесла лише декілька підгузків. Бажання забрати дитину не виявила. Судом встановлено, що згідно рішенням Чернівецької міської ради Виконавчого комітету від 16.07.2019 року № 392/13 направлено малолітнього [PERSON] [INFO] в комунальну медичну установу «Обласний спеціалізований будинок дитини» на повне державне утримання. Судом встановлено, що згідно листа Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги «Садгора» Чернівецької міської ради від 26.06.2019 року №490 малолітній [PERSON] був оглянутий неврологом в МДП 18.04.2019 р., та в подальшому мав бути оглянутий у хірурга. [PERSON] направлено на нейросонографію голови. Мати рекомендації лікаря-невролога не виконала. Дитина залишилась недообстеженою. Судом встановлено, що згідно рішення Садгірського районного суду м.Чернівці від 26.10.2018 року позбавлено батьківських прав громадянку [PERSON] , [INFO] , по відношенню до неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , та малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в зв`язку із тим, що вона ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до положень ч. 1 ст. 170 СК України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування. Під час ухвалення рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них без позбавлення їх батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім`ї (особи) у разі здійснення такого супроводу. Згідно із пунктами 2-5 частини першої ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва. Пунктом 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року роз`яснено, що зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконання ним батьківських обов`язків. Ухвалюючи таке рішення, суд має право вирішити питання про відібрання дитини у відповідача і передати органам опіки та піклування (якщо цього потребують її інтереси), але не повинен визначити при цьому конкретний заклад. Європейський суд з прав людини зазначив, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у як найкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у як найкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (Мамчур проти України, № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року). З огляду на викладене суд зазначає, що основними підставами для відібрання дитини від батьків серед іншого є випадки, що охоплюють ситуації, коли залишення дитини у батьків є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. Така небезпека може випливати не лише із поведінки батьків (безвідповідальне ставлення до дитини та невжиття заходів щодо забезпечення лікування дитини у зв`язку із її тяжким станом здоров`я), а й із їх особистих негативних звичок. Для відібрання дитини від батьків достатня наявність ризику лише для життя, здоров`я або лише для морального виховання. Варто враховувати й ступінь небезпеки для кожної окремо взятої дитини, враховуючи її фізичний та психічний розвиток. Згідно з положеннями ч. 2, 3 ст. 170 СК України, у виняткових випадках, при безпосередній загрозі для життя або здоров`я дитини, орган опіки та піклування або прокурор мають право постановити рішення про негайне відібрання дитини від батьків. У цьому разі орган опіки та піклування зобов`язаний негайно повідомити прокурора та у семиденний строк після постановлення рішення звернутися до суду з позовом про позбавлення батьків чи одного з них батьківських прав або про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав. Якщо відпадуть причини, які перешкоджали належному вихованню дитини її батьками, суд за заявою батьків може постановити рішення про повернення їм дитини. Відповідно до ст. 5 Закону України «Про організацію забезпечення соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування», правого статусу дитини, позбавленої батьківського піклування» за умови втрати дитиною батьківського піклування відповідна служба у справах дітей зобов`язана протягом двох місяців підготувати комплект документів, який підтверджує набуття дитиною статусу дитини-сироти, дитини, позбавленої батьківського піклування. Згідно зі ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, поважати дитину. Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини. Але відповідачка не усвідомлює важливості належного виконання нею батьківських обов`язків. Спосіб життя матері, безвідповідальне її ставлення до виконання обов`язків щодо утримання та виховання сина стали причинами для прийняття органом опіки та піклування рішення щодо відібрання дитини. Зазначені факти вказують на ухилення відповідачки від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, що згідно зі статями 164, 170 Сімейного кодексу України є причиною для відібрання дитини від батьків без позбавлення їх батьківських прав. Частиною 4 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 року також передбачено, що позбавлення батьківських прав або відібрання дитини у батьків без позбавлення їх цих прав не звільняє батьків від обов`язку утримувати дітей. Згідно ч. 4 ст. 170 СК України, при задоволенні позову про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав суд вирішує питання про стягнення з них аліментів на дитину. Відповідно ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншою, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) батьків, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Таким чином, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів суд, визначаючись щодо розміру аліментів, враховує те, що відповідачка є здоровою, працездатною особою, визнала позовні вимоги щодо стягнення аліментів на утримання сина, суд вважає справедливим та обґрунтованим визначити аліменти на утримання дитину твердій грошовій сумі в розмірі 900 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття, з дня подачі позовної заяви, а саме з 10 вересня 2019 року. На підставі п.п. 2-5 ч. 1 ст. 164, ч. 2 ст. 166, ч. 1, 2 ст. 170, 182, 183 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved