Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-17 00:00:00

Позивач [PERSON], яка діє в інтересах неповнолітньої [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, у якій просить позбавити громадянина [PERSON] батьківських прав по відношенню до [PERSON], [INFO]. Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона з 21.05.2010 року по 06.11 2010 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON]. Подружнє життя у них з відповідачем не склалося, та вони фактично припинили спільне проживання в серпні 2010 року. Тобто, разом прожили всього близько трьох місяців. Після того, як вони припинили спільне проживання, вона дізналася, що вагітна від відповідача. [INFO] року вона - [PERSON] народила їхню з відповідачем доньку - [PERSON]. Відповідач не заперечував проти того факту, що він є батьком [PERSON], але приймати участі в її народженні чи вихованні він не забажав. З моменту народження дитини вона виховувала доньку самостійно, оскільки добровільно допомагати їй в утриманні їхньої доньки відповідач не бажав, вона була вимушена в листопаді 2011 року звернутися до Енергодарського міського суду Запорізької області з позовом про стягнення аліментів на утримання доньки. Відповідач позов визнав, про що написав відповідну заяву. Відповідно до рішення Енергодарського міського суду Запорізької області від 03.02.2012 року, з [PERSON] на її користь повинні стягуватися аліменти на утримання неповнолітньої доньки - [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини від всіх видів доходу, починаючи стягнення з 29.11.2011 року і до досягнення дитиною повноліття. Але визнання позову про стягнення аліментів, це було єдине, що зробив батько для своєї доньки. З моменту винесення рішення та по теперішній час відповідач [PERSON] не виплатив ні копійки на утриманя їхньої доньки. Відповідач, будучи батьком дитини, не піклувався та не піклується ні про здоров 'я доньки, ні про її фізичний, духовний і моральний розвиток. Поведінка відповідача - як батька, засвідчує, що він ухиляється від виховання дитини. Вона [PERSON] ніколи не заперечувала проти участі відповідача у вихованні доньки, у спілкуванні з нею. Але бездіяльність відповідача як батька, засвідчує, що він ухиляється від участі у повноцінному вихованні та матеріальному забезпеченню доньки..Відповідач не усвідомлював і не усвідомлює своїх батьківських зобов'язань, ухиляється від забезпечення доньки, навіть, яким-небудь мінімумом уваги, турботи і ласки. На її погляд, він свідомо нехтує своїми батьківськими зобов'язаннями. Будучи батьком [PERSON], відповідач [PERSON] жодного разу не бачив своєї доньки та він навіть не знає як вона виглядає. Вона вважає, що відповідач [PERSON], свідомо, маючи всі реальні можливості, ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню та забезпеченню своєї неповнолітньої доньки [PERSON], що дає їй підстави ставити питання про можливість позбавлення його батьківських прав у відношенні дитини. У судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі та посилаючись на доводи та обґрунтування викладені в позовній заяві, на показання свідків та матеріали справи просять його задовольнити. Представник органу опіки та піклування за довіреністю в судовому засіданні вказала на доцільність позбавлення відповідача батьківських прав про що надала свій письмовий висновок. Прокурор в судовому засіданні позов підтримав, та просить позов задовольнити. Допитані в судовому засіданні свідки сторони позивача [PERSON], [PERSON], [PERSON], фактично зазначили на те, що батько належним чином не виконує обов'язки по вихованню та догляду за донькою. Відповідач у судове засідання двічі не з'явився, про час розгляду справи своєчасно попереджений, що підтверджується повідомленням, заперечень не надіслав, у зв'язку з чим суд вважає згідно з ст. 169, 224 ЦПК України, справу розглянути у заочному провадженні за матеріалами справи. Дослідивши матеріали справи, наявні у справі докази, вислухавши пояснення сторін, показання свідків, суд приходить до наступних висновків. Згідно ч. 3 ст. 10 та ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст. 141 СК України передбачено, що, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язку щодо дитини. Відповідно до ст. 150 СК України передбачено, що батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дитину. Згідно до ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають грунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Відповідно до ч.4 ст. 155 СК України передбачено, що ухилення батьків від виконання батьківських обов 'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов 'язків по вихованню дитини. Пленум Верховного Суду України т п.16 постанову від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» зазначив, що ухилення батьків від виконання своїх обов 'язків має місце,, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування., медичного догляду лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі. необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють Засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її зовнішнього світу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, оскільки підтверджується копією свідоцтва про народження дитини (а.с.7), довідкою про склад сім'ї з ЖЕД -1 № 2280 від 14.10.2014 року (а.с.10), актом обстеження житлово - побутових умов від 10.11.2014 року (а.с.32).

Outcome: approved