Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-24 00:00:00

Позивач [PERSON] пред'явила до суду позов до Тернопільської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування на ? частку квартири [ADDRESS]. Обґрунтовує позов тим, що мати позивача [PERSON] відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом успадкувала зазначену частку квартири, яка належала померлому [PERSON], однак не змогла здійснити державну реєстрацію права власності на нього. Після смерті матері позивача відкрилася спадщина за заповітом, згідно з яким [PERSON] заповіла позивачу все належне їй на день смерті майно. Позивач [PERSON] у встановлений законом строк звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, однак у видачі їй свідоцтва про право на спадщину за заповітом нотаріусом відмовлено у зв'язку з відсутністю реєстрації права власності на вказану частку квартири. З цих підстав позивач позбавлена можливості реалізувати свої спадкові права в нотаріальному порядку, тому просить суд визнати за нею право власності на спірне нерухоме майно. В судове засідання представник позивача [PERSON] - [PERSON] подала письмову заяву, згідно з якою позов підтримала та просить задоволити, розглянувши справу в її відсутності. Представник відповідача Тернопільської міської ради Гулкевич С.Б. подала до суду письмову заяву, згідно з якою при вирішенні спору поклалася на думку суду та просить розглянути справу в її відсутності. За вказаних обставин, з урахуванням вимог ст. 169 ЦПК України, суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній доказів, у відсутності сторін та представника третьої особи. Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, установив такі обставини: Як слідує з викладених у позовній заяві обставин, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги, позивач [PERSON] є дочкою [PERSON] Як слідує з свідоцтва про право на спадщину за законом від 27 квітня 2012 року, виданого приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Бурою Н.О., матір позивача [PERSON] успадкувала ? частку квартири [ADDRESS], належну на праві власності [PERSON], померлому [INFO]. Тернопільським міським бюро технічної інвентаризації [PERSON] видано технічний паспорт на квартиру [ADDRESS]. Як слідує з викладених обставин у позовній заяві, [PERSON] за життя не змогла здійснити державну реєстрацію права власності на спадкове майно. Як убачається з відповіді Першої тернопільської державної нотаріально контори №4119/01-16, [INFO] [PERSON] померла. З постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 02 жовтня 2015 року №3649/02-31, винесеної державним нотаріусом Першої тернопільської державної нотаріально контори Нечай Л.С. слідує, що після смерті [PERSON] відкрилася спадщина за заповітом, посвідченим приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Бурою\~Н.О. 28 жовтня 2011 року, зареєстрованим в реєстрі за № 2128, згідно яким померла [PERSON] заповіла усе належне йому майно на користь [PERSON] Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Отримавши свідоцтво про право на спадщину на зазначену частку квартири, [PERSON] таким чином набула право власності на нього, однак не здійснила державну реєстрацію права власності на спадкове майно, а тому відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини після померлої [PERSON] входить зазначена частка квартири. Згідно з ч. 1 ст. 1268 УК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. З постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 02 жовтня 2015 року №3649/02-31, винесеної державним нотаріусом Першої тернопільської державної нотаріально контори Нечай\~Л.С., слідує, що після [PERSON], 08 травня 2013 року Першою тернопільською державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу №313/2013. Відповідно до матеріалів спадкової справи спадкоємцем за заповітом, яка спадщину прийняла є дочка спадкодавця [PERSON] Інших спадкоємців, які мають право на обов'язкову частку у спадщині, немає. Маючи намір отримати правовстановлюючі документи на спадкове майно, [PERSON] через свого представника [PERSON] звернулася до Першої тернопільської державної нотаріальної контори, однак постановою від 02 жовтня 2015 року №3649/02-31 [PERSON] відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - видачі на свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] у зв'язку з відсутністю реєстрації права власності на вказану частку квартири. Відповідно до ч. 1 ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права та обтяження на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним та юридичним особам, державі в особі органів, уповноважених управляти державним майном, іноземцям та особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним організаціям, іноземним державам, а також територіальним громадам в особі органів місцевого самоврядування, а саме право власності на нерухоме майно. Таким чином, у зв'язку з відсутністю реєстрації права власності на вказану частку квартири за спадкодавцем [PERSON], позивач, як спадкоємець за заповітом, позбавлена можливості реалізувати свої права шляхом отримання у нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину. Відповідач - Тернопільська міська рада - права позивача [PERSON] на вказану частку квартири не оспорює. Аналізуючи в сукупності досліджені докази, встановлені ними обставини та визначені відповідно до них правовідносини сторін, враховуючи вимоги закону, які до них застосовуються, суд приходить до переконання про порушення прав позивача, які підлягають до захисту шляхом задоволення її позовних вимог - визнання за [PERSON] права власності на на ? частку квартири [ADDRESS], в порядку спадкування за заповітом за її померлою матір'ю [PERSON] На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 182, 392, 1218, 1223, 1268 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved