Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-02 00:00:00

Позивач [PERSON] року звернулась до суду з позовною заявою, в якій просить суд розірвати шлюб між нею та [PERSON] , зареєстрований 01.08.2014 року Саксаганським відділом реєстрації актів цивільного стану м. Кривого Рогу, актовий запис №574. В обґрунтування позовних вимог вказала, що 01.08.2018 року сторони уклали шлюб. Від шлюбу у сторін неповнолітніх дітей не має. З 02 лютого 2020 року зв`язку із погіршенням між ними відносин, сімейні стосунки між ними фактично припинені. З того часу вони спільних сімейних обов`язків та бюджету вони не мають, спільне господарство не ведуть. Вони стали один для одного чужими людьми. На теперішній час вони не можуть навіть спілкуватися один з одним. За її глибоким переконанням подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини, скільки між ними на теперішній час склалися неприязні відносини, втрачено почуття любові, довіри та поваги. Підстави для вжиття судом заходів щодо примирення подружжя відсутні. Позивач вважає, що збереження та подальше існування шлюбних відноси вважає неможливим, оскільки подальше спільне життя їх подружжя і збереження шлюбу суперечить її інтересам. Згідно автоматизованого розподілу судової справи від 11.06.2020 року справа передана судді Гриню Н.Г. Ухвалою суду від 13.07.2020 року прийнято до розгляду цивільну справу та призначено до судового розгляду за правилами спрощеного позовного. Від позивача надійшла до суду письмова заява про розгляд справи за її відсутності, позов підтримує та просить позовні вимоги задовольнити. Від відповідача надійшла до суду письмова заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає. Дослідивши письмові докази по справі, надавши їм оцінку в сукупності, враховуючи позицію сторін, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову з огляду на наступне. Судом встановлено, що 01 серпня 2014 року зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] )Центрально-Міським відділом державної реєстрації актів цивільного реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №574 (а.с. 4). Від шлюбу сторони дітей не мають. Шлюбно-сімейні стосунки між сторонами припинено, спільне господарство не ведуть, у зв`язку із різними поглядами на сімейне життя. Між ними втрачено почуття любові та поваги один до одного. Відповідно до ч.2 ст.104, ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду згідно ст.110 СК України. Згідно з ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам хоча б одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст.206 ЦПК України, позивач може відмовитись від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження по справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У раз визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання відповідачем позову не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Суд не застосовує положення ст.111 СК України, оскільки в судовому засіданні зібрано достатньо доказів, які підтверджують, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї стали неможливими, а збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам, адже позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач - не заперечує проти його розірвання, визнавши позовні вимоги. Аналізуючи викладене, приймаючи до уваги, що шлюб між подружжям існує лише формально, зберегти їх сім`ю на майбутнє неможливо, оскільки це суперечитиме їх інтересам, з урахуванням обопільної згоди сторін на розірвання шлюбу, суд вважає за необхідне ухвалити рішення із задоволенням позовних вимог [PERSON] та розірванням шлюбу, зареєстрованого між нею та [PERSON] Центрально-Міським відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №574. Згідно зі ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Із свідоцтва про шлюб слідує, що під час державної реєстрації шлюбу [PERSON] змінила своє дошлюбне прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] », яке суд враховуючи відсутність заяви відповідача про зміну або залишення прізвища суд вважає за необхідне залишити дійсне прізвище позивача [PERSON] . Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, згідно з ст.142 ЦПК України, суд враховує ухвалення рішення на користь позивача у зв`язку з визнанням відповідачем позову, а тому вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 50% судового збору, сплаченого нею при поданні позову, що становить 420,40 грн., а інші 50% (420,40 грн. відповідно) - повернути позивачу з державного бюджету.

Outcome: approved