Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-27 00:00:00

позивач в листопаді 2013 р. звернувся до суду із вимогами до відповідача про звернення стягнення на автобус пасажирський, марки: Богдан, моделі: А09201, 2006 року випуску, реєстраційний номер: [NUMBER], № шасі (кузова): [NUMBER], та автобус пасажирський, марки: Богдан, моделі: А09201, 2006 року випуску, реєстраційний номер: [NUMBER], № шасі (кузова): [NUMBER], які належить відповідачу, в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 10-04-08-0023_035/R01 від 08.04.2010 року в сумі 146835,26 грн., яка складається з простроченої заборгованості зі сплати кредиту - 61980,76 грн., простроченої заборгованості зі сплати процентів - 17681,32 грн., пені - 10123,94 грн., штрафу -57049,24 грн., посилаючись на те, що зазначеним договором відповідачу було надано кредит в розмірі 307000,00 грн. В забезпечення виконання зобов'язань із ним 08.04.2010 р. було укладено договір застави, предметом якого є в тому числі і зазначені вище автобуси. Відповідач, отримавши кредит, свої зобов'язання щодо повернення кредиту та сплати процентів за договором не виконує, в зв'язку з чим станом на 13.11.2013 р. має заборгованість у сумі 146835,26 грн. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся судом за адресою місця реєстрації, вказаній у довідці Відділу адресно-довідкової роботи ГУДМС в м. Києві та Київській області (а.с. 142). Поштова кореспонденція повернулася на адресу суду за закінченням встановленого терміну зберігання. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача та ухвалити заочне рішення відповідно до ст. 224 ЦПК України, оскільки представник позивача не заперечував проти заочного розгляду справи. Суд, вислухавши пояснення представника позивача та дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Тобто належним виконанням зобов'язання з боку відповідача є повернення кредиту в строки, у розмірі та у валюті, визначеними кредитним договором. Відповідно до змісту ст.ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. За змістом ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору. Статтею 1050 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо договором установлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстрочкою), то при простроченні повернення чергової частини позикодавець має право зажадати дострокового повернення частини позики, що залишилася, й сплати відсотків, що йому належать. Судом встановлено, що 08.04.2010 року між Акціонерним банком «Діамант», правонаступником якого є Позивач, та Відповідачем був укладений Кредитний договір № 10-04-08-0023_035/R01, відповідно до умов якого Позивач надав кредит Відповідачу у розмірі 307000,00 грн., зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 28%, строком повернення до 07.04.2012 р. (а.с. 6-10). Згідно п. 3.8. Кредитного договору, Відповідач взяв на себе зобов'язання забезпечити повне повернення фактично отриманого кредиту не пізніше терміну повернення кредиту, вказаного в п. 1.1. цього Договору. В зв'язку з неналежним виконанням Відповідачем своїх зобов'язань щодо повернення кредиту та сплаті процентів за користування кредитним коштами станом на 13.11.2013 року наявна заборгованість, що складається з зобов'язань по погашенню кредиту в сумі 61980,76 грн., процентів за користування кредитом в сумі 17681,32 грн. (а.с. 18). Умовами розділу 5 «Відповідальність Сторін» Кредитного договору передбачена відповідальність Відповідача за невиконання (неналежне виконання) умов Кредитного договору. Так п. 5.1. Кредитного договору передбачена сплата пені в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період сплати (прострочення) від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання, а також сплата штрафу в розмірі 50% від суми невиконаних/неналежно виконаних зобов'язань за Кредитним договором. Таким чином Позивачем станом на 13.11.2013 року Відповідачу була нарахована неустойка за несплату (непогашення) ним кредиту та процентів у відповідності до умов Кредитного договору в сумі 67173,18 грн., з яких: пеня в сумі 10123,94 грн., штраф у сумі 57 049,24 грн. Загальний розмір заборгованості Відповідача за Кредитним договором станом на 13.11.2013 року становить 146835,26грн. 21.10.2013 року Позивач надіслав Відповідачу Лист № 9141/25.2-02 з вимогою про погашення заборгованість за Кредитним договором в повному обсязі, в триденний строк з моменту отримання вимоги (а.с. 16-17). Проте, станом на день звернення до суду вимоги відповідачем не виконані. В забезпечення виконання зобов'язань за вказаним Кредитним договором, 08.04.2010 року між Акціонерним банком «Діамант», правонаступником якого є Позивач, та Відповідачем був укладений Договір застави транспортних засобів, предметом якого є належні позивачу транспортні засоби - автобуси 6 штук, в тому числі і автобус пасажирський, марки: Богдан, моделі: А09201, 2006 року випуску, реєстраційний номер: [NUMBER], № шасі (кузова): [NUMBER], та автобус пасажирський, марки: Богдан, моделі: А09201, 2006 року випуску, реєстраційний номер: [NUMBER], № шасі (кузова): [NUMBER]. Відповідно до п. 8.3 Договору застави транспортних засобів, цей договір діє до остаточного виконання зобов'язань за Кредитним договором. Згідно п. 1.2 вищевказаного договору застави в силу цього договору Заставодержатель має право у разі невиконання або неналежного виконання зобов'язання чи його частини, одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмету застави переважно перед іншими кредиторами заставодавця. Пунктом 4.1. Договору застави встановлено, що заставодержатель набуває право звернення стягнення на Предмет застави в разі настання будь-якого з наступних випадків: - у випадку невиконання або неналежного виконання Заставодавцем Зобов'язання в цілому або в тій чи іншій його частині в Строки, передбачені Кредитним договором (в тому числі й у випадках невиконання (неналежного виконання) Зобов'язання при реалізації Заставодержателем права вимоги дострокового виконання Зобов'язання); - у випадку, якщо Заставодавець порушив будь - який з обов'язків, що зазначені в п. 3.3.1. - п. 3.3.9. цього Договору; - у випадку, якщо Заставодавець порушив будь - яку з гарантій/запевнень Заставодавця, наведених в цьому Договорі; - у випадку використання отриманих кредитних коштів Заставодавцем не за призначенням; - у випадку порушення Заставодавцем відповідних умов зберігання або експлуатації Предмета застави в залежності від того, зменшено чи ні вартість Предмету застави (підстава - висновок Заставодержателя про перевірку стану Предмету застави і умов його зберігання та експлуатації); - в інших випадках, передбачених чинним законодавством України. Заставодержатель має право самостійно обрати порядок реалізації Предмета застави (п. 4.5). В ході розгляду справи достовірно встановлено, що в період дії кредитного договору відповідач не дотримувався його умов; станом на 13.11.2013 р. має заборгованість перед позивачем у сумі 146835,26 грн., яка складається з простроченої заборгованості зі сплати кредиту - 61980,76 грн., простроченої заборгованості зі сплати процентів - 17681,32 грн., пені - 10123,94 грн., штрафу -57049,24 грн. Відповідно до ст.589 ЦК України у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. Суд, враховуючи викладене, знаходить позовні вимоги обґрунтованими, в судовому засіданні доведеними. На підставі ст.88 ЦПК України підлягають відшкодуванню понесені та документально підтверджені судові витрати позивача у розмірі 1468,35 грн. судового збору. На підставі ст.ст. 16, 526, 527, 530, 590, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 19, 20 Закону України «Про заставу», ст.ст. 25, 28 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень»,

Outcome: partial