Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-15 00:00:00

позивач в листопаді 2019 року звернувся до суду з вищевказаним позовом до відповідача. В обґрунтування позову вказує, що відповідач [PERSON] , 18.06.2016 року рухаючись в м.Києві, керуючи транспортним засобом ВАЗ д.н.з. [NUMBER] , не врахував дорожню обстановку, не обрав безпечної швидкості для руху, в результаті здійснив зіткнення з автомобілем Сузукі, д.н. [NUMBER] , що призвело до їх пошкодження, чим порушив ст.124 КУпАП. На дату скоєння цієї пригоди водій [PERSON] не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Вина [PERSON] у скоєнні вищезазначеної ДТП підтверджується постановою Оболонського районного суду м.Києва від 02.09.2016 року. В результаті ДТП був пошкоджений автомобіль Сузукі д.н. [NUMBER] , що належить [PERSON] . Вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу, відповідно до висновку до звіту № 2791 про оцінку автомобіля Сузукі д.н. [NUMBER] та складає 25723 грн. 65 коп. Зазначена шкода особисто винуватцем не була відшкодована потерпілій особі. Власник пошкодженого автомобіля з метою отримання відшкодування звернувся до МТСБУ з відповідною заявою до якої було надано копію полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ/8412671 з терміном дії - 24.02.2016 до 23.04.2017 р. У зв`язку з настанням події , передбаченої п41.1 ст.41 Закону, МТСБУ 17.02.2017 здійснило виплату відшкодування потерпілій особі в розмірі 25723,65 грн.(копія наказу МТСБУ № 1410 від 17.02.2017 про сплату та копія платіжного доручення № 1410 рв від 17.02.2017 року. Також зазначають, що МТСБУ додатково понесені витрати на послуги аварійного комісара в розмірі 370 грн. Посилаючись на ст.1191 ЦК України та п.38.2.1 ст.38 Закону, вказують, що після проведення виплати у них виникло право зворотної вимоги до відповідача. 17.02.2017 року № 3/1-05/30902 МТСБУ звернулось до [PERSON] з листом про компенсацію витрат в добровільному порядку , який залишено без задоволення. Посилаючись на ст.1166, 1188, ч.1 ст.1191 ЦК України, ст.38, 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» просять суд стягнути з відповідача на свою користь понесені витрати в сумі 25723 грн. 65 коп., 370 грн. витрат на послуги аварійного комісара та судові витрати в сумі 1921 грн. Ухвалою від 21 грудня 2019 року по справі відкрито спрощене провадження. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав заяву в якій вказує, що позов підтримує та проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи судом повідомлявся як шляхом направлення судових повісток так і шляхом публікації на сайті судової влади, причини неявки не повідомив. Суд за згодою представника позивача вважає за можливе провести заочний розгляд по справі без участі відповідача. Дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступне. 18.06.2016 року о 22 год. 36 хв. [PERSON] керуючи автомобілем «ВАЗ» д.н. [NUMBER] на перехресті вул.Нова Кільцева дорога та пр.Мінським у м.Києві, будучи не уважним не виконав вимогу дорожнього знака «Напрямок руху по смугам», не надав дорогу мотоциклу «Сузукі» д.н. [NUMBER] , в результаті чого здійснив з ним зіткнення, внаслідок чого вказані транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Своїми діями порушив п.п.2.3(б) , 16.6 ПДР. Постановою Оболонського районного суду м.Києва від 02.09.2016 [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом строком на 6 місяців. Також у вищевказаній постанові міститься посилання на те, що постановою Оболонського районного суду м.Києва від 20.07.2016 [PERSON] під час вчинення ДТП перебував у стані алкогольного сп`яніння. Результат тесту на алкоголь - 2, 93 %. Відповідно до ч. 6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відомості щодо наявності полісу цивільно-правової відповідальності відповідача в матеріалах справи відсутні. Згідно п. 21.1. ст. 21 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» з урахуванням положень пункту 21.3 цієї статті на території України забороняється експлуатація транспортного засобу (за винятком транспортних засобів, щодо яких не встановлено коригуючий коефіцієнт в залежності від типу транспортного засобу) без поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чинного на території України, або поліса (сертифіката) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладеного в іншій країні з уповноваженою організацією із страхування цивільно-правової відповідальності, з якою МТСБУ уклало угоду про взаємне визнання договорів такого страхування. Відповідно до п.п. та п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Пунктом 40.3 ст. 40 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ має право залучати аварійних комісарів, експертів або юридичних осіб, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти, у порядку, встановленому Уповноваженим органом, для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків у випадках, визначених у статті 41 цього Закону. Цивільно-правова відповідальність потерпілого була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (Поліс № АЕ/8412671 з терміном дії - з 24.04.2016 до 23.04.2017 ) Потерпілий звернувся до позивача з повідомленням про ДТП та заявою про виплату страхового відшкодування від 22.11..2016 року. Вартість відновлювального ремонту автомобіля потерпілого , пошкодженого внаслідок ДТП склала 25723 грн. 65 коп. Розрахунок та виплата страхового відшкодування проводилися на основі: звіту №2791; наказу № 1410 від 17.02.2017 року. Позивач відшкодував завдані відповідачем збитки внаслідок ДТП у розмірі 25723 грн.65 коп., що підтверджується платіжним дорученням № 1410 рв від 17.02.2017 року, а також витрати на послуги аварійного комісара в розмірі 370 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 6983/4 від 19.12.2016 р. На момент розгляду справи відповідач не сплатив зазначену суму страхового відшкодування. Частиною 2 ст.1187 ЦК України визначено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. За приписами ч. 1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Пунктом 38.2 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону. За таких обставин, суд доходить до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача в порядку регресу виплаченого позивачем страхового відшкодування в межах заявлених позовних вимог, а тому позов слід задовольнити в повному обсязі. Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому також підлягає стягненню з відповідача на користь позивача судовий збір. На підставі викладеного та

Outcome: approved