Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-17 00:00:00

Позивач Виконавчий комітет Зеленодольської міської ради звернувся до суду з позовом до [PERSON] в якому просить позбавити відповідача батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , та стягнути з [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, на користь особи, де буде виховуватись та утримуватись дитина, починаючи з дня пред`явлення до суду позову і до досягнення дитиною повноліття. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідач [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків щодо виховання та утримання своєї малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , не виконує та не здійснює жодних дій, спрямованих на його виховання, зокрема, не піклується про здоров`я, фізичний і духовний розвиток дитини, його навчання, не спілкується з дитиною, не виявляє інтересу до його внутрішнього світу, вживає алкогольні напої. Вихованням дитини займається його бабуся [PERSON] . Позивач вказує, що відповідач [PERSON] по відношенню свого малолітнього сина має статус матері-одиначки. Вона ніде не працює, в квартирі за адресою: [ADDRESS] , в якій вона зареєстрована та мешкала з дитиною, безлад, сміття та повна антисанітарія. Зазначає, що на теперішній час відповідач [PERSON] , дитина [PERSON] мешкають в найманому його бабусею [PERSON] житлі за адресою: [ADDRESS] , де також відповідачка нічого не робить, не прибирає, не готує їжу, не займається вихованням дитини, не працює. Повністю утриманням та вихованням дитини займається його бабуся [PERSON] , вона водить його до школи та на гуртки. Позивач вказує, що виконавчим комітетом Зеленодольської міської ради прийнято рішення від 17.12.2020 року №154 про затвердження висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Позивач вважає, що вищевикладені факти свідчать про неналежне виконання [PERSON] своїх батьківських обов`язків, несуть пряму загрозу життю та здоров`ю дитини та є підставою для задоволення позовних вимог про позбавлення її батьківських прав. Ухвалою суду від 16.02.2021 року у даній справі відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання. Відповідач [PERSON] відзив на позов до суду не подала. Ухвалою суду від 15.04.2021 року по даній справі закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті. Представники позивача [PERSON] , [PERSON] в судовому засіданні 27.05.2021 року позовні вимоги підтримали в повному обсязі з підстав зазначених у позовній заяві, просили позов задовольнити. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні 08.06.2021 року позовні вимоги підтримала з підстав, зазначених у позовній заяві, просила задовольнити позов в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином в порядку, передбаченому положеннями ст.129-131 ЦПК України, шляхом направлення судової повістки за зареєстрованим місцем проживання, а також викликалася до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Про причини неявки до суду не повідомила. Представник третьої особи - Служби у справах дітей Апостолівської районної державної адміністрації Дніпропетровської області в судове засідання не з`явилася надала заяву про розгляд справи за її відсутності, підтримує висновок щодо доцільності позбавлення [PERSON] батьківських прав. Відповідно до ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Тому, ураховуючи вказане, а також наявність згоди позивача на проведення заочного розгляду даної справи, суд вважає за можливе на підставі ст.280 ЦПК України розглянути вказану справу у відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказів. Допитана в судовому засіданні 08.06.2021 року в якості свідка [PERSON] пояснила, що відповідач [PERSON] є її донькою, на даний час її онук [PERSON] проживає разом з нею в квартирі, яку вона винаймає за адресою: [ADDRESS] . Зазначила, що вона доглядає за онуком, влаштувала його в школу, водить на гуртки, готує йому їжу, забезпечує його всім необхідним. Відповідач не займається вихованням дитини, вона не готує йому їжу, не працює, доходів не має. Місце проживання її доньки на даний час їй не відомо, останній раз розмовляла з відповідачкою по телефону в березні 2021 року, проте відповідач їй не повідомила своє місце перебування. Також свідок вказала, що її донька [PERSON] ніякої матеріальної допомоги їм з онуком не надає, його навчанням та духовним розвитком не цікавиться, тому дитина на даний час позбавлена батьківського піклування та в такому піклуванні на даний час існує потреба. Свідок [PERSON] в судовому засіданні 08.06.2021 року пояснила, що знає відповідачку [PERSON] , відповідачка була її сусідкою, [PERSON] жила за адресою: [ADDRESS] . Зазначила, що інколи відповідачка позичала в неї гроші. У вказаній квартирі [PERSON] проживала приблизно до 2019 року, а потім переїхала на іншу квартиру, яку винаймала, разом із сином. Відповідачка пояснювала це тим, що у квартирі в якій вона проживала потрібно навести порядок. Вказує, що коли син [PERSON] проживав разом з відповідачкою, він був неохайний, заходів гігієни відповідачка відносно себе та сина не дотримувалася, в дитячий садок [PERSON] сина не водила. Квартиру в якій відповідачка проживала відкрили у 2020 році, коли приїхала мати відповідачки, до квартири неможливо було зайти, оскільки в квартирі був сморід, купи сміття, меблі частково зламані, багато пустих пляшок та інший непотріб. Ззазначила, що вона допомагали матері відповідачки прибирати вказану квартиру, в результаті прибирання вони винесли з квартири приблизно 160 мішків сміття. Зазначає, що на даний час вихованням дитини займається його бабуся [PERSON] . Хлопчик охайний, бабуся водить його до школи, на гуртки, піклується про нього, готує йому їжу, повністю матеріально забезпечує дитину. Місце перебування відповідачки на даний час їй не відомо, останній раз вона бачила її в грудні 2020 року. Суд, заслухавши пояснення представників позивача, показання свідків, дослідивши письмові докази по справі, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] народився [INFO] , батьком якого є [PERSON] , матір`ю [PERSON] . Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження від 18.12.2013 року встановлено, що відомості про батька дитини - [PERSON] , [INFO] , записані відповідно до ч.1 ст.135 СК України (а.с.5, 8). Згідно висновку опікунської ради при виконавчому комітеті Зеленодольської міської ради прийнято рішення про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] (а.с. 10). Рішенням Виконавчого комітету Зеленодольської міської ради №154 від 17.12.2020 року затверджено висновок опікунської ради при виконавчому комітеті Зеленодольської міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] (а.с. 9). Згідно довідки виконавчого комітету Зеленодольської міської ради №30 від 12.01.2021 року встановлено, що за адресою: [ADDRESS] , разом з [PERSON] зареєстровані [PERSON] та [PERSON] (а.с.11). З довідки виконавчого комітету Зеленодольської міської ради №19 від 13.01.2021 року встановлено, що [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] , разом з нею за вказаною адресою проживає донька [PERSON] та онук [PERSON] (а.с.12). Як вбачається з характеристики виданої Зеленодольською загальноосвітньою школою І-ІІІ ступенів № 1 від 18.11.2020 року, [PERSON] навчається у 1-В класі, хлопець навчається в міру своїх можливостей, на уроках працює активно, першим дає відповіді на запитання вчителя. Хлопчику не вистачає самоконтролю і дисципліни в процесі навчальної діяльності, він старанний, намагається виконувати завдання охайно. Дитина забезпечена усім необхідним для навчання, у нього зв`язне мовлення, стійка пам`ять. Хлопчик активний, емоційний, відкритий до спілкування з дітьми, проте, перепади настрою насторожують дітей. Хлопець проживає з мамою та бабусею, мама [PERSON] контакт з класним керівником не підтримує, на прохання прийти до школи для бесіди щодо виховання сина не реагує. Саме бабуся опікується дитиною, приводить його до школи, відвідує батьківські збори, підтримує контакт з учителем (а.с.20). З акту обстеження житлово-побутових умов проживання [PERSON] від 19.10.2020 року встановлено, що при проведенні обстеження умов проживання за адресою [ADDRESS] , встановлено, що дитина проживає разом із мамою [PERSON] та бабусею [PERSON] . Під час перевірки вдома були мама і бабуся, в квартирі чисто, прибрано, дитина на момент перевірки знаходилась у школі. Прибуток сім`ї складається з пенсії бабусі, мама [PERSON] не працює та жодних виплат не отримує. Дитина забезпечена їжею, одягом та взуттям, шкільним приладдям. Зі слів бабусі мама [PERSON] мала проблеми, пов`язані з вживанням алкоголю, зараз не вживає, емоційний контакт з мамою дитина втратила, хлопчик тривожний, погано спить, бабуся планує взяти дитину під опіку (а.с.21-22). З акту обстеження житлово-побутових умов від 03.12.2020 року вбачається, що при проведенні обстеження житлово-побутових умов сім`ї [PERSON] , яка проживає без реєстрації за адресою [ADDRESS] , разом з донькою [PERSON] та онуком [PERSON] , встановлено, що квартира трьохкімнатна, розташована на п`ятому поверсі п`ятиповерхового будинку, в якій здійснений ремонт, є всі комунікації, меблі. В одній кімнаті знаходяться речі господарів помешкання, в другій проживає бабуся з онуком, а в третій - відповідачка [PERSON] . Під час візиту були всі дома. Мати хлопчика [PERSON] в ході бесіди участі не приймала і на запитання не відповідала. Під час бесіди бабуся дитини [PERSON] повідомила, що водить онука до школи, зустрічає зі школи, водить на спортивну секцію по футболу, у бабусі з онуком люблячі, теплі та доброзичливі відносини (а.с.23). З висновку районного органу опіки та піклування Апостолівської райдержадміністрації від 10.03.2021 року № 28-209/0/268-21 встановлено, що орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити [PERSON] , [INFO] , батьківських прав по відношенню до малолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.с.39). Згідно ст. 3 Конвенції про права дитини ратифікованою Постановою ВР № 789-XII від 27.02.1991 (далі-Конвенція) в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Статтею 9 Конвенції визначено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки, зокрема, не піклуються про дитину. Відповідно до ст. 18 Конвенції батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно з ч.1 ст.164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину із пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; 3) жорстоко поводяться із дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засудженні за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Відповідно до ч.ч.3,4 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них. Під час ухвалення рішення про позбавлення батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім`ї (особи) у разі здійснення такого супроводу. Пленум Верховного Суду України в п.п. 15 та 16 постанови від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначенні фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Таким чином, суду надано достатньо доказів, які свідчать про ухилення відповідача [PERSON] від виконання своїх батьківських обов`язків щодо дитини, оскільки вона не піклується про сина, його навчання, підготовку до самостійного життя, не забезпечує умов проживання, необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на фізичний та розумовий розвиток дітей. За таких обставин, винної поведінки відповідача та її свідомого нехтування своїми батьківськими обов`язками, враховуючи права та інтереси дитини, суд дійшов висновку про ухилення відповідача [PERSON] від виконання своїх батьківських обов`язків та необхідність позбавлення її батьківських прав відносно її дитини - [PERSON] , [INFO] . Що стосується вимог про стягнення аліментів, то суд вважає їх такими, що підлягають задоволенню з огляду на наступне. Відповідно до ч.ч.2,3 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову про позбавлення батьківських прав суд приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Відповідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з ч.1 ст.182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до п.17 ч.3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен враховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатного чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Врахувавши вимоги ст.182 СК України та інші обставини, що мають істотне значення, суд вважає, що, на користь особи, де буде виховуватись та утримуватися дитина, з відповідача необхідно стягувати аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, починаючи з 16.01.2021 року до досягнення дитиною повноліття. Питання судових витрат слід вирішити відповідно до ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved