overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-04 00:00:00

Позивач [PERSON] у березні 2016 р. звернувся до суду з вищезазначеним позовом, у якому просить ухвалити рішення, яким стягнути з [PERSON] суму боргу 192563,29 грн. та 1925,63 у відшкодування витрат по оплаті судового збору. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на те, що ним 27 лютого 2014 року були передані у борг [PERSON] кошти в розмірі 110000 грн. Всі його намагання, що були направленні на повернення коштів, жодного результату не дали: відповідач борг йому не повернув. З урахуванням відсотків річних та втрат від інфляції сума боргу складає 192563,29 грн. В судове засідання позивач та відповідач не зявилися, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі, відповідач поважність причини неявки не повідомив. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON] 27 лютого 2014 року були передані у борг [PERSON] кошти в розмірі 110000 грн. Згідно статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник, зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. У відповідності до ч. 1 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладання договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. На підтвердження викладеного вище відповідачем було підписано договір позики. Всі намагання позивача, що були направленні на повернення коштів, жодного результату не дали: відповідач свої обіцянки не виконує. Як зазначається в ч. 1 ст. 509 ЦК України зобовязанням є право відношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. У відповідності до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. З урахуванням відсотків річних та втрат від інфляції сума боргу складає 192563,29 грн. За таких обставин позов підлягає задоволенню. При зверненні до суду позивачем сплачено 1925,63 грн. судового збору. Вказана суми відповідно до ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-05 00:00:00

Позивач [PERSON] у березні 2016 р. звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що перебуває у шлюбі із відповідачем. Від шлюбу вони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. На сьогоднішній день вони спільно не проживають та на утримання сина відповідач матеріальної допомоги не надає. Просила стягувати з відповідача аліменти на утримання сина у розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для відповідного віку дитини. В судове засідання позивач та відповідач не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Від позивача надійшла заява, в якій вона прохає розглянути справу у її відсутність, позов підтримує, відповідач поважність причини неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони по справі перебувають у шлюбі. Від шлюбу вони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. На сьогоднішній день сторони спільно не проживають та на утримання сина, який проживає з позивачем, відповідач матеріальної допомоги не надає, чим порушує вимогу ст. 180 сімейного кодексу України, яка зазначає, що батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення їм повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-16 00:00:00

Позивач [PERSON] у березні 2016 р. звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що перебувала у шлюбі із відповідачем. Від шлюбу вони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. На сьогоднішній день вони спільно не проживають та на утримання сина відповідач матеріальної допомоги не надає. Просила стягувати з відповідача аліменти на утримання сина у розмірі 1/3 частини зі всіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для відповідного віку дитини. В судове засідання позивач та відповідач не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Від позивача надійшла заява, в якій вона прохає розглянути справу у її відсутність, позов підтримує, відповідач поважність причини неявки суду не повідомив. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони по справі перебували у шлюбі. Від шлюбу вони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. На сьогоднішній день сторони спільно не проживають та на утримання сина, який проживає з позивачем, відповідач матеріальної допомоги не надає, чим порушує вимогу ст. 180 сімейного кодексу України, яка зазначає, що батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення їм повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-11 00:00:00

Позивач [PERSON] у березні 2016 р. звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що проживала однією сімєю з відповідачам, але шлюб не реєстрували. Від спільного життя мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. На сьогоднішній день вони спільно не проживають та на утримання сина відповідач матеріальної допомоги не надає. Просила стягувати з відповідача аліменти на утримання сина у розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для відповідного віку дитини. В судове засідання позивач та відповідач не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Від них надійшли заяви, в яких вони прохають розглянути справу у їх відсутність, позивач позов підтримує, відповідач позов визнає, не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання сина. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони по справі проживали однією сімєю, але шлюб не реєстрували. Від спільного життя мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. На сьогоднішній день сторони спільно не проживають та на утримання сина, який проживає з позивачем, відповідач матеріальної допомоги не надає, чим порушує вимогу ст. 180 сімейного кодексу України, яка зазначає, що батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення їм повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-07 00:00:00

Позивач [PERSON] у березні 2016 року звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Зазначені позовні вимоги обґрунтовує тим, що шлюб зареєстровано 05 серпня 2010 року, про що зроблено актовий запис Відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області. Від шлюбу народилася дочка - [PERSON], [INFO]. Сімейні стосунки з відповідачем не склались, оскільки між ними відсутнє взаєморозуміння, виникають сварки, в них різні погляди на сімейне життя, у зв'язку із цим припинилися їх подружні стосунки та вони перестали вести спільне господарство. З цих підстав позивач [PERSON] вважає, що подальше спільне життя і збереження сім'ї стали неможливими та суперечить його інтересам. В судове засідання позивач [PERSON] подав заяву, згідно з якою заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив розглядати справу в його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання подала заяву, в якій просила слухати справу в її відсутності, позовні вимоги визнала в повному обсязі та не заперечила проти задоволення позову. Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив такі обставини: 05 серпня 2010 року сторони вступили у зареєстрований шлюб, про що зроблено актовий запис № 1069 Відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області. Від даного шлюбу в подружжя є дочка - [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 04 жовтня 2011 року, видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції у Тернопільській області. Як слідує з викладених у позовній заяві обставин, якими позивач [PERSON] обґрунтовує свої позовні вимоги, між сторонами відсутнє взаєморозуміння, виникають сварки, в них різні погляди на сімейне життя. У зв'язку із цим припинилися їх подружні стосунки та вони перестали вести спільне господарство Сім'я сторін фактично розпалася і шлюб носить формальний характер. За вказаних обставин судом установлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що мають істотне значення, тому відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України, шлюб підлягає до розірвання.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-03 00:00:00

Позивач [PERSON] у березні 2016 року звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Зазначені позовні вимоги обґрунтовує тим, що шлюб зареєстровано 08 березня 1997 року, про що зроблено актовий запис №292 Відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Тернопільської міської Ради народних депутатів. Від шлюбу в подружжя є повнолітній син. Сімейні стосунки з відповідачем не склались. У зв'язку із тим, що він є інвалідом ІІ групи, сварки та непорозуміння, які часто виникають між ними, негативно впливають на його здоров'я та самопочуття. З цих підстав позивач [PERSON] вважає, що подальше спільне життя і збереження сім'ї стали неможливими та суперечить його інтересам. В судове засідання позивач [PERSON] подав заяву, згідно з якою заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив розглянути справу в його відсутності. Не заперечив проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, повторно до суду не з'явилася, не повідомивши про причини неявки. Заяви про розгляд справи за її відсутності не подавала. За вказаних обставин суд приходить до переконання, що згідно з ч. 4 ст. 169, ч. 1 ст. 224 ЦПК України слід ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач згідно з поданою ним письмовою заявою не заперечив проти такого вирішення справи, та відповідно до вимог ст. 225 ЦПК України судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив такі обставини: 08 березня 1997 року сторони вступили у зареєстрований шлюб, про що зроблено актовий запис №292 Відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Тернопільської міської Ради народних депутатів. Від даного шлюбу в подружжя неповнолітніх дітей немає. Як слідує з викладених у позовній заяві обставин, якими позивач [PERSON] обґрунтовує свої позовні вимоги, між сторонами часто виникають сварки. Зазначене негативно впливає на здоров'я та самопочуття позивача, оскільки він є інвалідом ІІ групи. Сім'я сторін фактично розпалася і шлюб носить формальний характер. За вказаних обставин судом установлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення, тому відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, шлюб підлягає до розірвання. На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 110, 112, ч. 2 ст. 115 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-04 00:00:00

Позивач [PERSON] у березні 2016 року звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Зазначені позовні вимоги обґрунтовує тим, що шлюб зареєстровано 10 квітня 2010 року, про що зроблено актовий запис № 29 Відділом реєстрації актів цивільного стану Бережанського районного управління юстиції у Тернопільській області. Сімейні стосунки з відповідачем не склались, оскільки між ними часто виникають сварки та відсутнє взаєморозуміння, в них різні погляди на сімейне життя, відповідач агресивно та з неповагою відносить до позивача, домашнім господарством не займається. З цих підстав позивач [PERSON] вважає, що подальше спільне життя і збереження сім'ї стали неможливими та суперечить його інтересам. В судове засідання позивач [PERSON] подав заяву, згідно з якою заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив розглядати справу в його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання подала заяву, в якій просила слухати справу в її відсутності, не заперечила проти задоволення позову. Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив такі обставини: 10 квітня 2010 року сторони вступили у зареєстрований шлюб, про що зроблено актовий запис № 29 Відділом реєстрації актів цивільного стану Бережанського районного управління юстиції у Тернопільській області. Від даного шлюбу в подружжя є дочка - [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 02 вересня 2010 року, видане Відділом реєстрації актів цивільного стану Бережанського районного управління юстиції у Тернопільській області. Як слідує з викладених у позовній заяві обставин, якими позивач [PERSON] обґрунтовує свої позовні вимоги, між сторонами відсутнє взаєморозуміння, виникають сварки, в них різні погляди на сімейне життя, відповідач агресивно та з неповагою відносить до позивача, домашнім господарством не займається. Сім'я сторін фактично розпалася і шлюб носить формальний характер. За вказаних обставин судом установлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що мають істотне значення, тому відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України, шлюб підлягає до розірвання.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-19 00:00:00

Позивач [PERSON] у березні 2016 року звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Зазначені позовні вимоги обґрунтовує тим, що шлюб зареєстровано 24 жовтня 2009 року, про що зроблено актовий запис № 1849 Відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції. Від шлюбу народився син - [PERSON], [INFO]. Сімейні стосунки з відповідачем не склались, оскільки між ними часто виникають сварки, відповідач сім'єю не піклується, у зв'язку із цим припинилися їх подружні стосунки та вони перестали вести спільне господарство. З цих підстав позивач [PERSON] вважає, що подальше спільне життя і збереження сім'ї стали неможливими та суперечить її інтересам. В судове засідання позивач [PERSON] подала заяву, згідно з якою заявлені позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила розглядати справу в її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання подав заяву, в якій просив слухати справу у його відсутності, позовні вимоги визнав в повному обсязі та не заперечив проти задоволення позову. Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив такі обставини: 24 жовтня 2009 року сторони вступили у зареєстрований шлюб, про що зроблено актовий запис № 1849 Відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції. Від даного шлюбу в подружжя є син - [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 17 лютого 2012 року, видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції. Як слідує з викладених у позовній заяві обставин, якими позивач [PERSON] обґрунтовує свої позовні вимоги, між сторонами виникають сварки, відповідач сім'єю не піклується. У зв'язку із цим припинилися їх подружні стосунки та сторони перестали вести спільне господарство. Сім'я сторін фактично розпалася і шлюб носить формальний характер. За вказаних обставин судом установлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що мають істотне значення, тому відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України, шлюб підлягає до розірвання.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-17 00:00:00

Позивач [PERSON] у березні 2016 року року пред`явив до суду позов до відповідачки [PERSON] про розірвання шлюбу, покликаючись на те, що шлюб зареєстровано 24 січня 2009 року, про що зроблено актовий запис № 40 Відділу реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області . Від шлюбу [INFO] народилася дочка [PERSON] . Спільне життя з відповідачкою не склалося, між ними постійно виникали сварки , через які страждала дитина , внаслідок чого вони припинили подружні стосунки , перестали проживати разом та не ведуть спільного господарства . Просить розірвати шлюб , оскільки перебування у шлюбі суперечить його інтересам. У судове засідання позивач [PERSON] подав заяву, згідно із якою просить розглядати справу за його відсутності, зазначивши, що позовні вимоги підтримує та просить задоволити. Відповідачка [PERSON] у судове засідання подала заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій зазначила, що проти розірвання шлюбу та задоволення позовних вимог не заперечує . Суд, дослідивши та оцінивши докази по справі, встановив такі факти: сторони вступили у зареєстрований 24 січня 2009 року, про що зроблено актовий запис № 40 Відділу реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області . Від шлюбу сторін [INFO] народилася дочка [PERSON] . Сімейне життя сторін не склалося , між ними постійно виникали сварки , за присутності неповнолітньої дочки , внаслідок чого сторони припинили подружні стосунки , не ведуть спільного господарства, разом не проживають. Згідно зі ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За вказаних обставин суд вважає, що сім`я сторін фактично розпалася і шлюб носить формальний характер. \\~ \\~ \\~ \\~Таким чином, судом установлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є таким, що суперечить інтересам позивача та неповнолітньої дочки сторін , тому відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України, шлюб підлягає до розірвання.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-21 00:00:00

Позивач [PERSON] у березні 2017 р. звернувся до суду з зазначеним вище позовом, посилаючись на те, що він перебуває з відповідачкою в зареєстрованому шлюбі з 23 грудня 1995 року. У період даного шлюбу відповідачка [INFO] народила сина [PERSON], неповнолітніх дітей від даного шлюбу не має. Позивач зазначив, що з 2008 р. він з відповідачкою проживають окремо, спільного господарства не ведуть, шлюбно-сімейні стосунки не підтримують, оскільки подружжя має різні погляди на сімейні цінності та обов'язки, що призводить до постійних сварок, у зв'язку з чим просить шлюб розірвати, строку для примирення не потребує. Позивач в судове засідання не з'явився, просив розглянути справу за його відсутності, позов підтримав та просили його задовольнити. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності позивача. Відповідачка в судове засідання не з'явилась, про час та місце слухання справи повідомлялась судом належним чином, шляхом розміщення оголошення на сайті Святошинського районного суду м. Києва, а тому суд на підстав ст. 224 ЦПК України, вважає можливим розглянути справу за відсутності останньої на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню за такими обставинами. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 23.12.1995 р. (а.с. 6). Від даного шлюбу сторони спільних неповнолітніх дітей не мають. Як встановлено в судовому засіданні, сторони тривалий період часу не підтримують шлюбно-сімейні стосунки, спірного господарства не ведуть, мають окремий бюджет та проживають окремо. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України - суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхнім дітей, що мають істотне значення. Суд приходить до висновку, що збереження шлюбу сторін буде суперечити інтересам позивача. Таким чином, в судовому засідання достовірно встановлено, що сторони тривалий час не підтримують шлюбно-сімейні відносини, спільного господарства не ведуть, при цьому позивач категорично зазначив, що не має наміру примиритися з відповідачкою, доказів відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України, які б спростовували б позовні вимоги, відповідачка суду не надала, в зв'язку з чим суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-10 00:00:00

Позивач [PERSON] у березня 2014 р. звернулась до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що перебуває у шлюбі з відповідачем. Від спільного подружнього життя мають неповнолітніх дітей: дочку [PERSON], [INFO] та дочку [PERSON], [INFO]. На сьогоднішній день вони спільно на утримання дітей відповідач матеріальної допомоги не надає. Просила стягувати з відповідача аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини зі всіх видів заробітку, але не менш 30 % прожиткового мінімуму для відповідного віку дитини на кожну дитину, щомісячно, до повноліття дітей. В судове засідання позивач та відповідач не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Від них надійшли заява, в яких вони прохають розглянути справу у їх відсутність, позивач позов підтримує, відповідач позов визнає. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони по справі перебувають у шлюбі. Від спільного подружнього життя мають неповнолітніх дітей: дочку [PERSON], [INFO] та дочку [PERSON], [INFO]. На сьогоднішній на утримання дітей, які проживають з позивачкою, відповідач матеріальної допомоги не надає, чим порушує вимогу ст. 180 Сімейного кодексу України, яка зазначає, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення їм повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-16 00:00:00

Позивач [PERSON] у вересні 2014 р. звернулась до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що перебувала у шлюбі з відповідачем. Від спільного подружнього життя мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. На сьогоднішній день на утримання дочки відповідач матеріальної допомоги не надає. Просила стягувати з відповідача аліменти на утримання дочки у розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку, але не менш 30 % прожиткового мінімуму для відповідного віку дитини, щомісячно, до повноліття дочки. В судовому засіданні позивач позов підтримала із зазначених у ньому підстав, відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони по справі перебували у шлюбі. Від спільного подружнього життя мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. На сьогоднішній день сторони спільно не проживають та на утримання дочки, яка проживає з позивачкою, відповідач матеріальної допомоги не надає, чим порушує вимогу ст. 180 сімейного кодексу України, яка зазначає, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення їм повноліття. Разом з тим, відповідач на сьогоднішній день є інвалідом І групи, є непрацездатним, отримує пенсію 949 грн. на місяць. Суд вважає, що відповідач [PERSON] сам потребує допомоги. За таких обставин в задоволенні позову необхідно відмовити з урахуванням матеріального стану позивача та відповідача, а також стану здоров'я відповідача.

Outcome: dismissed