Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-29 00:00:00

Позивач АТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості з [PERSON] , вказуючи, що відповідно до укладеного договору № б/н від 23.01.2008 відповідач отримав кредиту розмірі 4000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. У порушення умов договору [PERSON] зобов`язання не виконав, в зв`язку з чим, станом на 30.04.2019 має заборгованість в сумі 162515,03 грн., яка складається з наступного: 2016,68 грн. - тіло кредиту, 156405,85 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 4092,50 грн. - заборгованість за пенею та комісією. Разом з тим, законодавством не передбачено вимагати від боржника повернення лише повної суми заборгованості, а кредитодавець на свій розсуд може вимагати від боржника будь-яку частину суми заборгованості. Таким чином, заборгованість до стягнення становить 119236,95 грн., яка складається з: 2016,68 грн. - заборгованість за кредитом, 117220,27 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом з 08.02.2008 по 30.12.2018. Просить суд стягнути з відповідача заборгованість по кредитному договору та понесені судові витрати. Заочним рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 05.09.2019 стягнуто з [PERSON] , [INFO] , ІПН [NUMBER] , на користь акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк»,код ЄДРПОУ 14360570, рах. № [NUMBER] , МФО 305299, заборгованість по кредитному договору № б/н від 23.01.2008 в розмірі 119236,95 грн. та сплачений судовий збір в сумі 1921 грн., а всього 121157,95 грн. [PERSON] звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення від 05.09.2019. Так, ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 05.03.2020 скасовано заочне рішення від 05.09.2019 та призначено справу до розгляду в спрощеному позовному провадженні. До суду відповідачем 13.03.2020 скеровано відзив на позов, яким у задоволенні позову просить суд відмовити в повному обсязі. В обґрунтування своїх заперечень посилається на застосування позовної давності (ним подано окрему заяву про застосування строків позовної давності), оскільки з моменту, як він в останнє користувався послугами АТ КБ «Приватбанк» та спливу строку дії картки у 03.2016 до дати подання банком позову минуло більше трьох років. Також, вказує у відзиві, що він, будучи студентом, отримав у АТ КБ «Приватбанк» картку для виплати йому стипендії, на додаток до якої йому видали кредитну картку «Універсальна» № [NUMBER] зі строком дії до 03.2016. В матеріалах справи наявна заява відповідача про видачу йому кредитної картки з кредитним лімітом 100 (сто) гривень з відсотковою ставкою 22,8 % річних, розмір комісії за кредитне обслуговування - 1% від суми заборгованості; строк дії кредитного ліміту відповідає строку дії картки; порядок погашення заборгованості - щомісячними платежами 7% від суми заборгованості. Аналогічні умови узгоджені у довідці про умови використання кредитної картки «Універсальна» на звороті, підписаній відповідачем. Відтак, саме такі (а не будь-які інші) умови кредитування можна вважати погодженими сторонами умовами кредитного договору. Відповідач не пам`ятає, скільки саме коштів він вносив і знімав, після закінчення строку її дії у березні 2016 року, нової кредитної картки у АТ КБ «Приватбанк» не отримував. Остання оплата по картці була 29.02.2016 в сумі 1500 грн. [PERSON] заперечує проти застосування до правовідносин сторін Умов та Правил надання банківських послуг Приватбанку у редакції, наданій позивачем, оскільки даний документ не містить ознак його узгодження відповідачем і немає доказів того, що саме цю, а не будь-яку іншу редакцію Умов і Правил, мав відповідач, коли у 2008 році отримував кредитну картку «Універсальна». До того ж, він не ознайомлений і ніколи не був ознайомлений з вказаними умовами ні у якій редакції. Крім того, вважає, що заявлені позивачем суми є безпідставними і не доведеними, а нараховані ним відсотки - математично необґрунтованими. До суду 16.04.2020 представником позивача скеровано відповідь на відзив, яким просили позовні вимоги банку задовольнити в повному обсязі. Вказують, що при укладенні кредитного договору, [PERSON] 24.02.2011 підписав Анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг та був ознайомлений з Умовами та правилами надання банківських послуг затверджених наказом банку від 06.03.2010. Вважають, що ними надано всю необхідну інформацію в письмовому вигляді, результатом якого є факт підписання сторонами кредитного договору. Крім того, в договорі прописана валюта кредитування, відсоткова ставка, винагороди, розмір платежу, відповідальність, права та обов`язки сторін договору тощо. Також, просили суд не застосовувати строк позовної давності до даних правовідносин. Представник позивача в судове засідання не з`явився, скерували до суду заяву, якою позов підтримав в повному обсязі, розгляд справи просив проводити без його участі. В судовому засіданні відповідач позов не визнав та заперечував проти його задоволення, суду пояснив, що не заперечує того факт, що йому біла видана кредитна картка «Універсальна» № [NUMBER] зі строком дії до 03.2016, проте після закінчення строку її дії у березні 2016 року нової кредитної картки у АТ КБ «Приватбанк» не отримував, тобто договір закінчився у березні 2016 року, а із позовом до суду сторона позивача звернулася лише 24.05.2019, після спливу трьох років. Крім того, законодавство чітко встановлює перелік документів, на підставі яких здійснюється переказ і видача коштів з рахунків, нарахування процентів, за відсутності таких доказів у позивача вищевикладене означає недоведеність позовних вимог, що унеможливлює і стягнення будь-яких коштів. Суд, заслухавши думку відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до укладеного договору № б/н від 23.01.2008 [PERSON] отримав від ПАТ КБ «Приватбанк» кредит у розмірі 4000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,80% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Станом на 30.04.2019 відповідач має заборгованість в сумі 162515,03 грн., яка складається з наступного: 2016,68 грн. - тіло кредиту, 156405,85 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 4092,50 грн. - заборгованість за пенею та комісією. Разом з тим, позивач вимагав стягнути 119236,95 грн., яка складається з: 2016,68 грн. заборгованість за кредитом, 117220,27 грн. заборгованість по процентам за період з 08.02.2008 по 30.12.2018. Згідно з ст.ст.526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Частиною 2 статті 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Позивачем надано суду «Розрахунок заборгованості за договором №б/н від 23.01.2008 укладеного між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] станом на 30.04.2019», в якому наведено рух коштів (суми та дати розрахунку), а також виникнення заборгованності та прострочення платежів. Як зазначено в позовній заяві, позивачем визнано, що «...Відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором» Згідно з даним розрахунком, починаючи з 08.02.2008 почато нарахування процентів на прострочену заборгованість за кредитом в зв`язку з порушенням боржником строків повернення процентів по кредиту та кредитних коштів. Відповідно до п.5.7 «Правила користування платіжною карткою», банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов`язань в цілому або у встановленої Банком долі в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обов`язків за цим Договором. Згідно п. 5.2 «Умов та правил надання банкіських послуг» у разі порушення власником або довіренною особою вимог діючого законодавства України та/або умов данного Договору та/або у разі виникнення Овердрафту Банк має право призупинити здійснення розрахунків по карті (заблокувати карту) та/або визнати карту недійсною до моменту усунення порушень, а також вимагати дострокового виконання боргових обов`язків в цілому або у встановленою Банком часткою у разі невиконання власником або довіреною особою власника своїх боргових обов`язків та інших обов`язків за цим Договором. Відповідно до ч. ст.1054 та ч.2 ст.1050 ЦК України наслідком порушення Боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право Заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Оскільки кредитний договір є двостороннім договором, то права й обов`язки виникають у кожного контрагента. Згідно зі ст. 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України). Відповідно до вимог ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново (ч.ч. 1, 3 ст. 264 ЦК України). Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст, 257 ЦК України). За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України), а саме після 29.02.2016, коли відбулася остання оплата відповідачем по картці. Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу. Відповідно до ст. 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо). Позовна давність в один рік застосовується, зокрема до вимог про стягнення неустойки (пені, штрафу) (п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України). Строк дії картки ( [NUMBER] ) за якою виникла заборгованість скінчився у 2016 році. Автоматичне списання коштів банком з інших рахунків відповідача не є підставою переривання строку позовної давності у розумінні положень ст. 264 ЦК України, оскільки переривання строку можливе лише тоді, коли такий строк не закінчився. При цьому, бездіяльність боржника (не оспорювання списання коштів) не свідчить про визнання ним боргу. Відповідно до п.9.12 Умов та правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії Договору, він автоматично лонгується на такий же термін. Відповідно до заяви позичальника, яка є складовою частиною кредитного договору, строк дії кредитного ліміту відповідає строку дії кредитної картки. Заява позичальника про припинення дії договору в матеріалах справи відсутня, а тому відбулась його пролонгація із збереженням тих умов, на яких його було укладено, зокрема щодо умов про порядок пролонгації договору, які також залишаються чинними. Згідно з правовою позицією, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 19.03.2014 (справа №6-14 цс 14), відповідно до правил користування карткою, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту, перебіг позовної давності (ст. 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст. 261 ЦК України), а не закінченням строку дії договору. З позовом до суду позивач звернувся лише травні 2019 року, тобто поза межами строку позовної давності в розумінні положень ст. 264 ЦК України, що є підставою для відмови в задоволенні позову

Outcome: dismissed