Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-19 00:00:00

Позивач [PERSON] посилається в обґрунтування своїх вимог на те, що з 1995 року по 2000 рік вона та відповідач [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають повнолітнього сина [PERSON], [INFO], який навчається в комунальному закладі «Бериславський медичний коледж» Херсонської обласної ради на відділенні «Лікувальна справа» за денною формою навчання. Відповідач [PERSON] матеріальної допомоги на утримання сина не надає. Позивач [PERSON] просить суд щомісячно стягувати з відповідача [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн., на весь час навчання сина. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала позов. В судовому засіданні відповідач [PERSON] проти позову заперечив та пояснив, що вони з позивачем мають сина [PERSON], на утримання якого він сплачував аліменти в розмірі 1/6 частини від заробітку до досягнення сином повноліття, після того він не має можливості надавати синові матеріальну допомогу. Так, з травня місяця 2013 року він не працює, має нерегулярний та мінливий дохід. При цьому, він має на утриманні неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Крім того, він має грошові зобов'язання перед АТ «Дельта Банк», де в 2012 році отримав кредит. Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення сторін, суд встановив наступні обставини та визначив відповідно до них правовідносини. З 1995 року по 2000 рік позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають повнолітнього сина [PERSON], [INFO]. [PERSON] навчається в комунальному закладі «Бериславський медичний коледж» Херсонської обласної ради на відділенні «Лікувальна справа» за денною формою навчання. Термін навчання з 01 вересня 2011 року по 30 червня 2015 року. Після розірвання шлюбу сторони однією сім'єю не проживають, син живе разом з позивачем [PERSON] та повністю знаходиться на її утриманні. Відповідач [PERSON] проживає окремо, матеріальної допомоги на утримання сина [PERSON] не надає. Згідно ч.1, ч.2 ст.199 СК України якщо повнолітня дитина продовжує навчання і у зв'язку з цим потребує матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати її до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Відповідно до Декларації прав дитини, Конвенції про права дитини, Закону України «Про освіту», ст.150 СК України, а також відповідно до загальновстановлених моральних засад та принципів батьки зобов'язані поважати дитину, сприяти здобуттю нею належної світи та спеціальності. Основними умовами, за яких можливе утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання у навчальному закладі, є : повнолітні діти потребують такої допомоги та батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу (платоспроможні). В судовому засіданні встановлено, що у зв'язку з навчанням повнолітній [PERSON] потребує матеріальної допомоги. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] має можливість надавати матеріальну допомогу своєму повнолітньому синові [PERSON], який продовжує навчання. Згідно ч.1 ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітню дитину у твердій грошовій сумі або у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 СК України. Ні мінімального, ні максимального розміру аліментів на повнолітню дитину Сімейний кодекс України не встановлює. Згідно ч.2 ст.200 СК України при визначення розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує : стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. При виборі способу визначення розміру аліментів суд враховує, що з травня місяця 2013 року відповідач [PERSON] не має постійної роботи, має нерегулярний та мінливий дохід, тому аліменти на утримання його повнолітнього сина можуть бути присуджені у твердій грошовій сумі. При визначені розміру аліментів суд враховує, що відповідач [PERSON], крім повнолітнього сина [PERSON], має також неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], яких він зобов'язаний утримувати відповідно до вимог Сімейного кодексу України. При визначенні розміру аліментів суд враховує, що весь тягар по утриманню повнолітнього сина [PERSON] несе позивач [PERSON], яка лише з 10 січня 2014 року має тимчасову роботу (медична сестра Горностаївської центральної районної лікарні на час відпустки по догляду за дитиною), де отримує невелику заробітну плату, та має поганий стан здоров'я, у зв'язку з чим постійно потребує лікування. Враховуючи викладене, а також вимоги розумності та справедливості, суд вважає можливим визначити розмір аліментів відповідача [PERSON] на утримання повнолітнього сина [PERSON], який продовжує навчання, в твердій грошовій сумі в розмірі 250 грн. Згідно ч.1 ст.191 СК України аліменти на дітей присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. На підставі викладеного, суд вважає можливим щомісячно стягувати з відповідача [PERSON] аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі 250 грн., починаючи з 25 листопада 2013 року, на весь час навчання сина у комунальному закладі «Бериславський медичний коледж» Херсонської обласної ради, але не довше досягнення ним двадцяти трьох років. Згідно ст.88 ЦПК України суд вважає можливим стягнути з [PERSON] на користь держави судовий збір в сумі 243,60 грн.

Outcome: approved