Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-22 00:00:00

Позивач Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позову позивач посилався на ту обставину, що [PERSON] звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву №б/н від 29.06.2011 року, згідно з якою отримав кредит в розмірі 8100,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Умовами договору передбачено обов`язок позичальника погашати боргові зобов`язання за кредитом до 25 числа місяця, що слідує за місяцем, в якому були здійсненні трати. Однак, в порушення умов договору відповідач станом на 05.05.2019 року має заборгованість в розмірі 15526,83 грн, з яких: 6056,84 грн - заборгованість за тілом кредиту; 3294,94 - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 0,00 грн - заборгованість за нарахованими відсотками; 4109,49 - нарахована пеня за прострочене зобов`язання; 850,00 грн - нараховано пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн; 500,00 грн - штраф (фіксована частина); 715,56 грн - штраф (процентна складова). Тому, позивач просив стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 15526,83 грн за кредитним договором №б/н від 29.06.2011 року та судові витрати в розмірі 1921,00 грн. У судове засідання представник позивача не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справу повідомлявся у встановленому законом порядку, а саме, через оголошення на офіційному веб-сайті «Судова влада України». На підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд, постановивши ухвалу про заочний розгляд справи, розглянув справу на підставі наявних у справі доказів. Всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні в справі докази, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також, достатність і взаємозв`язок доказів в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, а тому, позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. Суд встановив, що між сторонами Публічним акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк» (правонаступником якого є Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк») та [PERSON] виникли кредитні правовідносини, оскільки, відповідач підписав анкету-заяву №б/н від 29.06.2011 року, згідно з якою приєднався до Умов та Правил надання послуг в ПриватБанку, отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок та зобов`язався погашати боргові зобов`язання за кредитом. Указані обставини підтверджуються копіями наданих доказів, зокрема: -анкетою-заявою про приєднання до Умов та правил надання батьківських послуг в ПриватБанку від 29.06.2011 року, згідно з якою [PERSON] ознайомлений з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами ПриватБанку, просив відкрити рахунок та надавати відповідні послуги (а. с. 71); - витягом з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», з якого вбачається, що обов`язковий щомісячний платіж складає 7% від заборгованості (але не менше 50 грн та не більше залишку заборгованості); штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань - 500 грн + 5% від суми заборгованості за кредитним лімітом, з урахуванням нарахованих і прострочених процентів і комісій (а. с. 72); -витягом з Умов та правилами надання батьківських послуг в ПриватБанку (а. с. 73-87). З розрахунку заборгованості вбачається, що станом на 05.05.2019 року [PERSON] має заборгованість в розмірі 15526,83 грн, з яких: 6056,84 грн - заборгованість за тілом кредиту; 3294,94 - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 0,00 грн - заборгованість за нарахованими відсотками; 4109,49 - нарахована пеня за прострочене зобов`язання; 850,00 грн - нараховано пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн; 500,00 грн - штраф (фіксована частина); 715,56 грн - штраф (процентна складова), (а. с. 68-70). Згідно з копією статуту Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк», за рішенням Єдиного акціонера Банку від 21.05.2018 року №519, Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» є правонаступником всіх прав та зобов`язань Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» (а. с. 93-94). Пунктом 2.1.1.12.2 Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку передбачено, що за користування кредитом протягом пільгового періоду клієнт сплачує банку відсотки у розмірі 0,01% від суми операцій за рахунок кредиту. В разі непогашення клієнтом боргових зобов`язань за кредитом до 25 числа місяця, що слідує за місяцем, в якому були здійсненні трати, за користуванням кредитом клієнт сплачує банку відсотки в розмірі, зазначеному в тарифах, що діють на дату нарахування. Сплату відсотків за користування кредитом клієнт здійснює шляхом надання доручення банку про списання грошей з його поточного рахунку в розмірі нарахованих відсотків. Отже, між сторона виникли кредитні правовідносини, де відповідачем порушено право позивача на отримання заборгованості, тому, при вирішенні вказаного спору суд керувався ст. 526 ЦК України, відповідно до якої зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. ст. 627-629, 638 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами і є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив зобов`язання, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Отже, вимоги позивача щодо стягнення заборгованості в розмірі 15526,83 грн (п`ятнадцять тисяч п`ятсот двадцять шість гривень вісімдесят три копійки) за кредитним договором №б/н від 29.06.2011 року підлягають задоволенню. Щодо позовної вимоги про стягнення суми судових витрат, суд виходив з того, що ч. 1 ст. 141 ЦПК України передбачає, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Як вбачається з платіжного доручення №PROM1BОRFD від 11.05.2019 року, позивачем при подачі позовної заяви сплачено судовий збір у розмірі 1921,00 грн (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна гривня). Оскільки, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі, суд стягує з відповідача суму судових витрат у розмірі 1921,00 грн (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна гривня). Враховуючи викладене, на підставі ст. ст. 526, 527, 610-612, 627- 629,638 ЦК України,

Outcome: approved