Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-01 00:00:00

Позивач, [PERSON], через свого повноважного представника, адвоката [PERSON], предявила до суду позов до відповідача, Машівської сільської ради Семенівського району Чернігівської області, в якому сторона позивача просить визнати за [PERSON], [INFO], право на земельну частку (пай) площею 6,5 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки (паю) по колишньому колективному сільськогосподарському підприємству «Україна» села Машеве Семенівського району Чернігівської області, яке належало померлій 15 листопада 2004 року [PERSON] на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0200844. В обґрунтування позовних вимог у позові зазначено про те, що в селі Машеве Семенівського району Чернігівської області проживала мати позивача [PERSON], яка померла 15 листопада 2004 року. За життя [PERSON] був виданий сертифікат на земельну частку (пай) серії ЧН № 0200844 на право на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності сільгосппідприємства «Україна» розміром 6,5 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі. За життя [PERSON] не розпорядилась своїм майном. Після смерті [PERSON] на її майно відкрилась спадщина. Позивач по справі як спадкоємець першої черги звернулась до Семенівської районної державної нотаріальної контори, але нотаріус, оглянувши документи, відмовилась оформити спадщину в звязку з тим, що сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0200844 був втрачений, про що було дане оголошення газеті «Життя Семенівщини» 01 липня 2017 року. Відповідно до листа відділу у Семенівському районі Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області від 17 липня 2017 року за № 29-25-0.33- 272/113-17 неможливо видати дублікат сертифікату замість втраченого, оскільки власник помер. У звязку з тим, що сертифікат на право на земельну частку (пай) втрачений і на даний час немає можливості документально оформити спадщину, позивач змушена звернутись до суду за захистом своїх прав. У судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, подала суду письмові відомості про розгляд справи за її відсутності, за змістом якої позов підтримала та просила її задовольнити. Представник позивача, адвокат [PERSON], у судовому засіданні позов підтримала повністю та пояснила суду про те, що, на її погляд, існують усі підстави для задоволення позовних вимог [PERSON]. Представник відповідача, Машівської сільської ради Семенівського району Чернігівської області, сільський голова [PERSON], у судове засідання не зявився, але подав до суду заяву, сутність якої зводиться до того, що він просить розглянути справу за його відсутності, позов відповідачем визнається, наслідки визнання позову відповідачеві зрозумілі. Співвідповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнала повністю, не заперечує проти задоволення позову [PERSON]. Представник третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Семенівської районної державної адміністрації Чернігівської області, в особі в. о. голови районної державної адміністрації [PERSON], у судове засідання не зявився, подав до суду письмову заяву про розгляд справи за відсутності представника із зазначенням даних про необхідність вирішення справи на розсуд суду. Представник третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області, за дорученням головний спеціаліст юридичного управління [PERSON], у судове засідання не зявилася, була повідомлена належним чином про час та місце судового засідання, надіслала електронною поштою заяву про розгляд справи за її відсутності із зазначенням даних про необхідність вирішення справи на розсуд суду. Представник третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Семенівської районної державної нотаріальної контори Чернігівської області, державний нотаріус [PERSON], у судове засідання також не зявилася, надіслала до суду письмову заяву про розгляд справи за відсутності представника нотаріальної контори на розсуд суду із зазначенням даних, що після померлої 15 листопада 2004 року [PERSON] заведена спадкова справа за заявою [PERSON], спадкоємця за заповітом щодо житлового будинку. Суд, заслухавши представника позивача, співвідповідача, вивчивши матеріали цивільної справи, при наявних даних та доказах вважає за необхідне вирішити позов за наступних установлених судом обставин. У справі зясовано, що 15 листопада 2004 року померла член колишнього колективного сільськогосподарського підприємства «Україна» [PERSON], першочерговим претендентом (спадкоємцем) відносно прав та обовязків якої є позивач [PERSON]. За життя [PERSON], поряд з іншим, мала право на земельну частку (пай) розміром 6,5 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки (паю) по колишньому колективному сільськогосподарському підприємству «Україна», і це право не реалізоване шляхом виділення земельної ділянки в натурі. Вказані обставини підтверджуються даними письмових доказів, зокрема: копії повторного свідоцтва про народження позивача (а.с. 5); копії свідоцтва про смерть [PERSON] (а.с. 7); копії довідки виконавчого комітету Машівської сільської ради про те, що [PERSON], котра померла 15 листопада 2004 року, на момент смерті була зареєстрована в [INFO], на день смерті проживала разом з невісткою [PERSON], [INFO], та онукою [PERSON], [INFO] (а. с. 8); копії довідки відділу у Семенівському районі Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області про документування за життя [PERSON] сертифікатом на право на земельну частку (пай) (а.с. 10). Виходячи з таких наведених обставин, суд убачає за потрібне позов задовольнити повністю з таких підстав. За змістом положень п. 17 розд. X «Перехідні положення» Земельного кодексу України та ст. 13 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» за своєю правовою природою право на земельну частку (пай) є речовим правом вимагати виділення в натурі (на місцевості) земельної ділянки, що за вартістю відповідає частці особи у сільськогосподарських угіддях, переданих у колективну власність відповідної юридичної особи. За правилами Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» моментом виникнення права на земельну частку (пай) є момент виникнення відповідного права колективної власності на земельну ділянку та існує незалежно від його посвідчення сертифікатом. Сертифікат на право на земельну частку (пай) за своєю суттю має не зовсім правовстановлююче, а більш правопосвідчуюче значення. Такий висновок випливає з позиції законодавця, закладеній у норми ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», згідно якої сертифікат на право на земельну частку (пай) є лише основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), і документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: свідоцтво про право на спадщину; посвідчені у встановленому законом порядку договори купівлі-продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай); рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Таким чином, зважаючи на те, що відповідачем позов визнається повністю, за встановлених у справі обставин суд не вбачає жодних правових перешкод для задоволення позову з визнанням відповідного права за позивачем на підставі ст. 2 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», п. «а» ч. 3 ст. 152 Земельного кодексу України, адже попередній правопосвідчуючий документ (сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0200844) утрачено.

Outcome: approved