Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на її утримання. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідач є її батьком, наразі є повнолітньою, навчається на другому курсі денного відділення в Ужгородському національному університеті, коштів на повноцінне існування їй не вистачає, а відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги їй не надає, у звязку з чим просить стягнути з відповідача аліменти на її користь в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) до досягнення 23-х років. У судовому засіданні представник позивача зазначила, що її довірителька [PERSON] народилася 06.10.1997 року, коли їй було пять років батьки розлучилися, з того часу вона батька не бачила і з ним не спілкувалася. До досягнення повноліття батько сплачував аліменти на її утримання. На даний час позивачка є студенткою Ужгородського національного університету, навчається на другому курсі денного відділення хімічного факультету за напрямом підготовки «Екологія, охорона навколишнього середовища та збалансоване природокористування». Стипендії, яку вона отримує не вистачає, живе разом з матірю. Відповідач [PERSON] офіційно працює, тому позивач вважає, що він має можливість надавати матеріальну допомогу своїй дочці до досягнення нею 23-х років у розмірі 1/4 частини заробітку. Представник відповідача в судовому засіданні заперечив проти позову, при цьому зазначив, що [PERSON] дійсно є батьком [PERSON] У звязку зі складними відносинами з матірю позивача він, на жаль, не мав можливості спілкуватися та виховувати свою дочку, однак регулярно сплачував аліменти на її утримання до досягнення нею повноліття. На даний час, він одружився вдруге і від цього шлюбу в нього є двоє дітей: [PERSON], 13.07.2009 року, та [PERSON], 27.04.2005 р.н, яких він теж зобовязаний утримувати. Оскільки, при розлученні з матірю позивача, він залишив їм окрему квартиру, для нової сімї він вимушений був придбати нове житло в кредит, по якому наразі має заборгованість. Хоча, відповідач офіційно працює, його матеріальний стан та боргові зобовязання, не дають можливості надавати матеріальну допомогу в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) позивачу, яка є повнолітньою та отримує стипендію. При цьому представник відповідача зазначив, що відповідач погоджується сплачувати аліменти на утримання своєї дочки [PERSON] в розмірі 1/8 частки заробітку (доходу) на час навчання, але не довше, ніж до досягнення нею двадцяти трьох років. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які є у справі в їх сукупності та заслухавши доводи сторін, суд приходить до наступних висновків. Судом з копії свідоцтва про народження серія І-ФМ № 069156 від 29.10.1997 року встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON], яка народилася 06.10.1997 року. На час розгляду справи позивач [PERSON] є повнолітньою, що підтверджується паспортом громадянина України Серія ВР № 538796, виданим Ужгородським РВ ГУДМС України в Закарпатській області 19.12.2013 року. Як вбачається з наданих документів, а саме з довідки № 83 від 05.10.2015 року та довідки № 165 від 03.06.2016 року, виданих Ужгородським національним університетом, [PERSON] є студенткою другого курсу денного відділення хімічного факультету ДВНЗ «Ужгородського національного університету». З письмових заперечень відповідача вбачається, що він на даний час одружився вдруге і від цього шлюбу в нього є двоє дітей: [PERSON], 13.07.2009 року, та [PERSON], 27.04.2005 р.н, що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями свідоцтв про народження. Також зазначив, що Рішенням Апеляційного суду Закарпатської області від 21.01.2016 року з нього стягуються аліменти в розмірі 1/6 частини заробітку на користь його доньки [PERSON], [INFO], до досягнення нею 23-річного віку. Хоча, відповідач офіційно працює, його матеріальний стан та боргові зобовязання, не дають можливості надавати матеріальну допомогу в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) позивачу, яка є повнолітньою та отримує стипендію. Просить врахувати, що відповідно до ст. 198 СК України, обовязок батьків утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги покладається за умови, якщо вони можуть надавати таку матеріальну допомогу. Що стосується позовної вимоги щодо стягнення аліментів на користь позивача до досягнення нею 23-х років, то відповідно до ч. 2 ст. 199 СК України, право на утримання припиняється у разі припинення навчання. З письмових пояснень на заперечення від 10.06.2016 року, поданих позивачем вбачається, що вона не погоджується з доводами відповідача, при цьому вказує на те, що дружина відповідача займається бізнесом, працює вчителем в школі і вони разом з відповідачем утримують спільних дітей. Вважає, що сплата аліментів не погіршить майнового стану [PERSON], у звязку з чим просить стягнути з відповідача 1/4 частки заробітку (доходу) на її утримання з часу подання заяви до суду до досягнення нею 23-х років. З Довідки вих. № 35 віл 07.06.2016 року, виданої Міжнародною асоціацією інституцій регіонального розвитку «МАІРР» вбачається, що [PERSON] дійсно працює на громадських засадах без збереження заробітної плати в Асоціації «МАІРР» згідно Наказу 3 1 від 05.01.2016 року на посаді виконавчого директора; заробітна плата за період з січня 2016 року по червень 2016 року складає 0,00 грн. З Довідки про доходи вих. № 07-70-05/35-641 від 14.12.2015 року, виданої Закарпатською митницею ДФС вбачається, що гр. [PERSON] працює у Закарпатській митниці ДФС на посаді головного державного інспектора, загальна сума доходу за період з січня 2015 р. по листопад 2015 р. складає 57\~492,92 грн., з яких 12\~233,36 грн. податки та інші обовязкові платежі, 5\~098,54 грн. сплачені аліменти. З Довідки про доходи вих. № 07-70-05/35-346 від 05.07.2016 року, виданої Закарпатською митницею ДФС вбачається, що гр. [PERSON] працює у Закарпатській митниці ДФС на посаді головного державного інспектора, загальна сума доходу за період з січня 2016 р. по червень 2016 р. складає 28\~182,57 грн. З цього доходу утримано внески до фондів та податок з доходів фізичних осіб 5\~602,76 грн. Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 Сімейного кодексу, яка зокрема передбачає обовязок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (ст. ст. 199, 200, 201 Сімейного кодексу України). При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Згідно з ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року, судам роз'яснено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Частиною 1 ст. 200 СК України встановлено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Вказані обставини в своїй сукупності дають суду підстави зробити висновок, що, оскільки, на утриманні відповідача знаходяться двоє неповнолітніх дітей [PERSON], 13.07.2009 року, та [PERSON], 27.04.2005 р.н,, ним сплачуються аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], до досягнення нею 23-річного віку, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог. А саме, стягувати з відповідача 1/8 частки заробітку (доходу) щомісячно, починаючи від дня пред'явлення позову до суду з 29.10.2015 року до закінчення [PERSON] навчання, але не довше, ніж до досягнення нею двадцяти трьох років. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Відповідно до ч. 3 ст. 209 та ч. 1 ст. 218 ЦПК України 11 липня 2016 року було проголошено вступну та резолютивну частини рішення. Повний текст рішення складено та підписано 15 липня 2016 року. На підставі ст.ст. 80, 141, 182, 191, 199, 200 СК України,

Outcome: partial