Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-27 00:00:00

Позивач АТ «Кредобанк» звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості, мотивуючи свої вимоги тим, що 03.10.2016 року між ПАТ «Кредобанк» та [PERSON] було укладено Кредитний договір №4192/2016. Відповідно до умов Договору банк надав відповідачу кредит в сумі 918979, 02 грн. з кінцевим строком повернення заборгованості до 01.10.2023 року, а відповідач повинен повернути кредит і сплатити за його користування відсотки в строки та на умовах, що передбачені договором. Для забезпечення виконання зобов`язань, які виникають з Кредитного договору №4192/2016 від 03.10.2016 року між ПАТ «Кредобанк» та [PERSON] 23.11.2016 року укладено Договір застави №11513. Предметом застави є рухоме майно: автотранспорт марки BMW, модель 730І, 2016 року випуски, колір - чорний, об`єм двигуна - 1998 куб.см., номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] . З метою приведення статуту у відповідність до вимог ЗУ «Про внесення до деяких законодавчих актів України щодо спрощення ведення бізнесу та залучення інвестицій емітентами цінних паперів» від 16.11.2017 № 2210-VIII та згідно з рішенням акціонера № 03/2018 від 29.11.2018 року ПАТ «Кредобанк» змінило своє найменування на АТ «Кредобанк». В результаті порушення умов Кредитного договору станом на 13.12.2019 року відповідач має заборгованість за кредитом в розмірі 1051870, 68 грн. На підставі наведеного представник позивача просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за Кредитним договором в загальній сумі 1051870, 68 грн. та витрати по сплаті судового збору. В судове засідання представник позивача не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, у своїй заяві просить розглядати справу у його відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки не повідомив. Суд вважає можливим розглядати справу у відсутність відповідача, за наявних у справі матеріалів. Вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Банку підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 03.10.2016 року між ПАТ «Кредобанк» та [PERSON] було укладено Кредитний договір № 4192/2016. Відповідно до умов Договору банк надав відповідачу кредит в сумі 918979, 02 грн. з кінцевим строком повернення заборгованості до 01.10.2023 року, а відповідач повинен повернути кредит і сплатити за його користування відсотки в строки та на умовах, що передбачені договором. Відповідно до п. 4.1.1. Кредитного договору повернення суми кредиту здійснюється щомісячно разом із нарахованими процентами рівними сумами (далі - ануїтитний платіж) протягом усього строку кредитування (п. 2.1.), не пізніше останнього робочого дня поточного місяця, згідно Графіку погашення заборгованості, який є невід`ємною частиною цього Договору. Згідно п. 4.5. Кредитного договору, Позичальник уповноважує та безвідклично доручає Банку здійснювати договірне списання Банком з усіх його поточних рахунків, відкритих у Банку (його відділеннях), грошових коштів і спрямовувати їх на погашення заборгованості за кредитом, нарахованими процентами, комісіями, а також можливої неустойки (штрафу, пені) за цим Договором. Відповідно до п. 4.9. Кредитного договору, Банк у випадках передбачених п. 2.10. Кредитного договору вправі вимагати дострокового повернення кредиту, процентів, комісій та інших належних до сплати платежів за Кредитним договором, про що письмово повідомляє Позичальника. Згідно з п. 5.1. Кредитного договору, за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань за цим Договором Позичальник, крім відшкодування збитків, сплачує пеню в розмірі подвійної діючої до Договору процентної ставки, але не менше 10 грн. за кожен день прострочення. Відповідно до п. 5.2. Кредитного договору , за невиконання взятих на себе зобов`язань по поверненню кредиту Позичальник, крім сплати пені, відшкодовує Банку заподіяні збитки в повному обсязі, в тому числі й упущену вигоду. Згідно із ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Принцип повернення, строковості та платності означає, що кредит має бути поверненим позичальником банку у визначений у кредитному договорі строк з відповідною сплатою за його користування. Для забезпечення виконання зобов`язань, які виникають з Кредитного договору №4192/2016 від 03.10.2016 року між ПАТ «Кредобанк» та [PERSON] 23.11.2016 року укладено Договір застави №11513. Предметом застави є рухоме майно: автотранспорт марки BMW, модель 730І, 2016 року випуски, колір - чорний, об`єм двигуна - 1998 куб.см., номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] . Відповідно до п. 1.3. Договору, заставна вартість Предмета застави визначається Сторонами у сумі - 1850974, 92 грн. Як встановлено при розгляді справи, Банк свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором. Як вбачається з письмових матеріалів справи, відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, в порушення умов Договору кредиту, а також вимог ст. 509, 526, 1054 ЦК України відповідачка зобов`язання за вказаним вище договором не виконав. Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним Договором. Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання. Відповідно до ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. У зв`язку з невиконанням відповідачем своїх зобов`язань за Договором станом на 13.12.2019 року у нього виникла заборгованість перед Банком у розмірі 1051870,68 грн., з яких: - 768217, 01 грн. - заборгованість за тілом кредиту; - 201417, 50 - заборгованість за відсотками; - 80236, 17 грн. - заборгованість за пенею; - 2000, 00 грн. - понесені банком судові витрати. Відповідно до ч. 1 ст. 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Статтею 599 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. 11.02.2019 року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Черник Н.С. було вчинено виконавчий напис, який зареєстрований в реєстрі № 240, яким було запропоновано звернути стягнення на предмет застави, зокрема транспортний засіб марки BMW, модель 730І, 2016 року випуски, колір - чорний, об`єм двигуна - 1998 куб.см., номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , який належить [PERSON] 08.05.2019 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Мілоцьким О.Л. відкрито ВП №59058780. В ході здійснення виконавчих дій було винесено постанову про розшук майна боржника від 26.07.2019 року. На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов`язань і заборгованість за Договором не погашає. Як встановлено в судовому засіданні та доведено зібраними по справі доказами, відповідач умови укладеного Договору не виконує, кредит та відсотки за користування кредитом не сплачує, а тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги Банку підлягають задоволенню в повному обсязі й з відповідачки на користь Банку підлягає стягненню заборгованість за Договором на загальну суму 1049870, 68 грн. В частині стягнення понесених банком судових витрат в сумі 2000, 00 грн. суд вважає необхідним відмовити за недоведеністю таких вимог. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в сумі 15778, 06 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial