Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-18 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач в березні 2016 року звернувся в суд з позовом, в якому просив зобов`язати відповідача усунути йому перешкоди в користуванні будинком, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , шляхом вселення його до даного будинку та передачу йому ключів від нього. Ухвалою суду від 14.09.2016 року позов прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, призначено попереднє судове засідання. Ухвалою суду від 28.09.2016 року справа призначена до розгляду. 13.04.2017 року позивачем уточнено позовні вимоги. Відповідно до наданих уточнень позивач просить виділити йому в натурі 7/25 частин будинку [ADDRESS] , в основній частині житлового будинку літ. «Б», а саме: перший поверх будинку літ. «Б» з облаштуванням окремого входу, припинити право спільної часткової власності його та відповідача щодо вказаного житлового будинку, визначити порядок користування земельною ділянкою площею 528,6 кв.м за вказаною адресою Відповідно до заяви від 29.03.2017 року позивач просить витребувати докази від відповідача, призначити експертизу в даній справі та виділити йому в натурі 7/25 частин будинку основної частини з облаштуванням окремого входу. 24.07.2017 року за клопотанням позивача у справі призначена судова будівельно-технічна, земельно-технічна та оціночно-будівельна експертиза. 25.10.2018 року позивачем надано уточнення позовних вимог, відповідно до яких позивач просить позовну вимогу про виділення йому в натурі 7/25 частин будинку в наступній редакції: виділити йому в натурі: житловий будинок літ. Б у складі приміщень: 1-8 кухня площею 24,4 кв.м, 1-15 сумісний санвузол площею 27,4 кв.м, загальна площа 51,8 кв.м; з господарських будівель і споруд літ. «С» яму вигрібну; Ѕ літ. «№1» огорожу; підвальне приміщення, що розташоване під частиною приміщень житлового будинку літ.Б (1-8 кухня площею 24,4 кв.м, 1-15 сумісний санвузол площею 27,4 кв.м); в особисте користування земельну ділянку площею 148,0 кв.м, що включає, в тому числі площу частини житлового будинку літ. Б 51,8 кв.м, з облаштуванням проходу через хвіртку з боку [ADDRESS] по фасадній межі земельної ділянки. Ухвалою суду від 31.10.2018 року визначено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 18.01.2019 року підготовче провадження у справі закрите. В судовому засіданні позивач позов підтримав, просить винести рішення по справі згідно висновку експерта по виділенню в натурі житлового приміщення за адресою: [ADDRESS] . Кошти, витрачені по даній справі, просить розділити між сторонами порівну. Відповідач та її представник позов не визнали, суду надані письмові пояснення, відповідно до яких поділ будинку не можливий, без оформлення документів про право власності або право користування земельною ділянкою. Заслухавши пояснення сторін, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони є співвласниками житлового будинку [ADDRESS] . Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном, а частинами 1, 2 ст. 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Частиною 1 ст. 321 даного закону передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (ч. 1, 2 ст. 328 ЦК України) Судом встановлено,\~що житловий\~будинок,\~розташований за\~адресою:\~ [ADDRESS] \~є спільною\~частковою власністю\~сторін.Рішенням Апеляційного суду Кіровоградської області від 06.03.2013 року визнано за [PERSON] право власності на 7/25 частин будинку з надвірними будівлями по [ADDRESS] , залишивши у власності [PERSON] 18/25 частин зазначеного будинку з надвірними будівлями. Згідно ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової власності або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. Частиною 1 ст.356 ЦК України зазначено, що власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Відповідно до частин 1-3 ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Згідно ст. 361 ЦК України також зазначено, що співвласник має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності. Відповідно до вимог ст. 364 ЦК України, позивач як співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. За змістом цієї норми виділ частки зі спільного майна це перехід частини цього майна у власність учасника спільної власності пропорційно його частки в праві спільної власності й припинення для цієї особи права на частку у спільному майні. Вид майна, що перебуває у спільній частковій власності, впливає на порядок виділу з нього частки. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЗК України, - володіння, користування розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюється за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди у судовому порядку. Статтею 367 ЦК України передбачено, що майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Позивач звернувся в суд з позовом про усунення перешкод в володінні і розпорядженні майном та вселення його в спільний будинок. В результаті низки змін позовних вимог позивач просить виділення його частки в натурі. Порядок проведення робіт з поділу, виділу та розрахунку часток житлових будинків, будівель, споруд, іншого нерухомого майна при підготовці проектних документів щодо можливості проведення цих робіт визначається Інструкцією № 55 (Наказ Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 18.06.2007 року № 55 «Про затвердження Інструкції щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна»). Так, згідно з пунктами 1.2, 2.1, 2.4 цієї Інструкції поділ об`єкта нерухомого майна (виділ частки) на окремі самостійні об`єкти нерухомого майна здійснюються відповідно до законодавства на підставі висновку щодо технічної можливості такого поділу (виділу) з дотриманням чинних будівельних норм. Відповідно до п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 04.10.1991 року «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» роз`яснив судам, що в спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. Якщо виділ технічно можливий, але з відхиленням від розміру часток кожного власника, суд з врахуванням конкретних обставин може провести його зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації учаснику спільної власності, частка якого зменшилась. Крім того, в абз.4 п. 7 та п. 8 Постанови «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян жилий будинок», Пленум Верховного Суду України роз`яснив, що при поділі жилого будинку суд зобов`язаний зазначити в рішенні, яка відокремлена частина будинку конкретно виділяється і яку частку в будинку вона складає, а також, які підсобні будівлі передаються власнику. Різні господарські будівлі (літні кухні, сараї тощо) є підсобними будівлями складають з будинком одне ціле. Відповідно до висновку експерта № 38/58 від 16.07.2018 року судової будівельно-технічної, земельно-технічної, оціночно-будівельної експертизи, враховуючи вимог ДБН В.2.2-15-2005 «Будинки і споруди. Житлові будинки. Основні положення», п.2.24 площа загальної кімнати в однокімнатній квартирі повинна бути не меншою 15 кв.м, в інших квартирах не менше 17 кв.м. мінімальна площа спальні на одну особу 10 кв.м, на дві 14 кв.м. Мінімальна площа кухні в однокімнатній квартирі 7 кв.м, у дво- та більше кімнатах 8 кв.м. 2.26 В однокімнатних квартирах замість кухонь допускається передбачити кухні-ніші за умови їх обладнання електроплитами та влаштування в них примусової вентиляції. п.3.6 Приміщення, що мають природне освітлення, повинні бути забезпечені провітрюванням через стулки вікон, кватирки або інші пристрої. п. 2.27 Мінімальні розміри площі санвузлів: суміщений санвузол (обладнаний ванною, умивальником, унітазом, місцем для пральної машини) 3,8 м; п. 2.30 Ширина підсобних приміщень квартир повинна бути не менше: - кухні 1,8 м, передпокою 1,5 м, коридорів, що ведуть до житлових кімнат 1,1 м. Таким чином, відповідно до діючих нормативних вимог при ізолюванні виділених квартир необхідно забезпечити мінімальний склад приміщень: житлової кімнати площею не менше 10 кв.м, кухні не менше 7,0 кв.м, суміщеного санвузла не менше 3,8 кв.м. Враховуючи фактичні об`ємно-планувальні особливості досліджуваного житлового будинку, відповідно до вимог нормативно-правових актів у галузі будівництва виділити частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] , відповідно до часток власників: [PERSON] з часткою 7/25 та [PERSON] з часткою 18/25, технічно не надається можливим. Згідно наданого експертом варіанту поділу, фактична (реальна) частка позивача [PERSON] складає 25/100, що на 3/100 менше ідеально належної, частка [PERSON] складає 75/100, що на 3/100 більше ідеально належної. Визначити вартість будівельних робіт по переобладнанню, необхідних для здійснення розподілу в натурі спірного житлового будинку, можливо на підставі розробленої та погодженої в установленому законом порядку проектної документації на реконструкцію. Крім того, поділ будинку в натурі можливий за умови, якщо співвласники оформили право власності або право користування на земельну ділянку під будинком, без документів на землю виділ часток є неможливий. Як вбачається з матеріалів справи позивачем не надано документів про приватизацію земельної ділянки під будинком, не внесено пропозицій щодо виплати компенсації, також не надано доказів щодо розроблення та погодження в установленому законом порядку проектної документації на реконструкцію. Відповідач також таких документів не має, оскільки земельна ділянка під будинком не приватизована. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову [PERSON] . Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, у разі відмови в задоволенні позову. Судові витрати покладаються на позивача.

Outcome: dismissed