Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-20 00:00:00

Позивач [PERSON] через представника звернувся в суд із вказаним позовом до відповідача [PERSON], в якому просив витребувати у відповідача приміщення № 4-1, 4-2, 4-3, 1/3 вбиральні літ. «Л», 1/7 огорожі № 1, 2, що складає 11/100 частин житлового будинку № 35 по вул. Рилєєва в м. Харкові з відповідною частиною надвірних будівель шляхом виселення відповідача, і передати (повернути) зазначене нерухоме майно позивачу. В обґрунтування своїх вимог позивач посилався на те, що відповідно до укладеного ним із відповідачем договору позички, 16.12.2009 року він безоплатно передав відповідачу в тимчасове користування вказане вище нерухоме майно зі строком користування до 16.06.2010 року, але відповідач порушила взяті на себе зобовязання за укладеним договором і у вказаний строк житлове приміщення йому не повернула та продовжує ним користуватися, чим порушує права позивача. Позивач та представник позивача у судове засідання не зявились, однак представником позивача до суду була подана заява, в якій позовні вимоги підтримує з підстав, наведених у позові, просив розглядати справу за відсутності представника позивача і в разі неявки відповідача ухвалити заочне рішення. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, письмових заперечень проти позову суду не подала, про час та місце розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином, в тому числі через оголошення у пресі, про причини неявки суд не повідомила. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, відповідно до договору міни, посвідченого 16.12.2009 року ПН ХМНО [PERSON] за реєстровим № 3975, позивач [PERSON] є власником приміщень № 4-1, 4-2, 4-3, житловою площею 13,5 кв.м., загальною площею 31,4 кв.м., 1/3 частини вбиральні літ. «Л», 1/7 частини огорожі № 1,2, що складає 11/100 частин житлового будинку № 35, що знаходиться по вул. Рилєєва в м. Харкові. Відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 19.01.2010 року за № 25078160, право власності на зазначений вище обєкт нерухомості зареєстровано в КП «ХМБТІ» за позивачем [PERSON] 16.12.2009 року позивач [PERSON] безоплатно передав, а відповідач [PERSON] прийняла в тимчасове користування приміщення № 4-1, 4-2, 4-3, житловою площею 13,5 кв.м., загальною площею 31,4 кв.м., 1/3 вбиральні літ. «Л», 1/7 огорожі № 1, 2, що складає 11/100 частин житлового будинку № 35 по вулиці Рилєєва в місті Харкові з відповідною частиною надвірних будівель, про що між ними був укладений в письмовій формі договір позички від 16.12.2009 року. Згідно ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Нормою ч. 1 ст. 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до п. 5 договору позички від 16.12.2009 року, строк позички діє до 16.06.2010 року. Умов щодо пролонгації строку дії позички договір позички від 16.06.2010 року не містить. Відповідно до п. 11 договору позички від 16.12.2009 року, після закінчення строку позички відповідач [PERSON] зобовязана була передати приміщення позивачу [PERSON] протягом 1 місяця. Відповідно до ст. 836 ЦК України, якщо після припинення договору користувач не повертає річ, позичкодавець має право вимагати її примусового повернення, а також відшкодування завданих збитків. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] в добровільному порядку не повертає позивачу [PERSON] належні йому приміщення, отримані відповідачем [PERSON] в тимчасове безкоштовне користування. У звязку з цим, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача щодо примусового повернення належного йому майна. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно до ст. ст. 526, 530, 629, 836 ЦК України,

Outcome: approved