Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-22 00:00:00

Позивач [PERSON] , який діє як законний представник (опікун) в інтересах недієздатної [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] , треті особи: треті особи: Святошинська районна в м. Києві державна адміністрація (як орган опіки та піклування), Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Алексашина Юлія Борисівна, згідно вимог якого просить суд визнати недійсним Свідоцтво про право на спадщину за законом на квартиру [ADDRESS] , видане 28 вересня 2015 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Алексашиною Юлією Борисівною на ім`я [PERSON] , [INFO] ; визнати за недієздатною [PERSON] , [INFO] , право власності на квартиру [ADDRESS] , у порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] . Вимоги позовної заяви обґрунтовані тим, що 28 березня 2008 року [PERSON] склала заповіт, яким заповіла все своє майно онуці [PERSON] , яку надалі рішенням суду було визнано недієздатною, а її опікуном призначено [PERSON] , що підтверджується матеріалами справи. Починаючи з 15 вересня 2011 року недієздатна [PERSON] мешкає, зареєстрована та постійно знаходиться в Святошинському психоневрологічному інтернаті. [INFO] [PERSON] померла, а 25 лютого 2015 року на підставі заяви сина померлої - [PERSON] приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Алексашиною Ю.Б. було заведено спадкову справу № 1/2015 після смерті [PERSON] 03 вересня 2020 року позивач [PERSON] , як опікун недієздатної [PERSON] , звернувся до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Алексашиної Ю.Б., із заявою в якій просив видати на ім`я недієздатної [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за заповітом на спадкове майно або Свідоцтво про право на спадщину за законом на відповідну частку спадкового майна, яке залишилось після смерті [PERSON] , [INFO] , оскільки недієздатна [PERSON] є спадкоємцем першої черги за законом. Постановою нотаріуса було відмовлено заявнику у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на Ѕ частку в праві власності на квартиру [ADDRESS] та у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вказану квартиру. Підставою відмови слугувало те, що свідоцтво про право на спадщину на зазначену квартиру вже видано іншому спадкоємцю, а відтак сторона позивача вважає, що для задоволення звернення [PERSON] , який є опікуном та діє від імені недієздатної [PERSON] , слід визнати свідоцтво про право на спадщину, недійсним. З огляду на належним чином оформлений заповіт на ім`я недієздатної [PERSON] , а також враховуючи, що остання вважається такою, що прийняла спадщину після смерті [PERSON] , позивач звернувся до суду з вищевказаною позовною заявою. Ухвалою судді від 16.11.2020 було відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду в підготовчому засіданні. Ухвалою судді від 30.11.2020 забезпечено позов, шляхом накладення арешту на квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою судді, постановленої шляхом внесення до протоколу судового засідання від 17.02.2021 року було здійснено заміну третьої особи з Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації (як органу опіки та піклування) на Деснянську районну в м. Києві державну адміністрацію (як органу опіки та піклування). Ухвалою судді, постановленої шляхом внесення до протоколу судового засідання від 16.03.2021 року, було закрито підготовчий розгляд справи та призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні. В судовому засіданні позивач та його представник вимоги позовної заяви підтримали, просили задовольнити, надаючи пояснення посилались на обставини викладені в позовній заяві. Відповідач та його представник вимоги позовної заяви визнали, про що відповідачем особисто 22.04.2021 року було подано заяву. Представник третьої особи Деснянської районної в м. Києві державну адміністрацію (як органу опіки та піклування) - Петренко Г.В. вимоги позовної заяви підтримала, просила задовольнити. Третя особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Алексашина Юлія Борисівна в судове засідання не з`явилась, про розгляд справи повідомлена належним чином, в ході розгляду справи надала матеріали спадкової справи, щодо майна померлої [PERSON] , одночасно просивши здійснювати розгляд справи за відсутності сторони приватного нотаріуса. Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, суд дійшов наступних висновків. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно із статтями 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. 28 березня 2008 року [PERSON] склала заповіт, згідно із яким все своє майно, де б воно не знаходилося та з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде належати їй на день смерті і на що вона за законом матиме право, заповіла своїй онуці [PERSON] , що підтверджується заповітом, посвідченим державним нотаріусом П`ятнадцятої Київської державної нотаріальної контори Прядко Т.А., зареєстрованим в реєстрі за № 5-775. Рішенням Деснянського районного суду міста Києва 23 грудня 2009 року, було визнано недієздатною [PERSON] , [INFO] . Рішення суду не оскаржувалося та набрало законної сили 04 січня 2010 року. Відповідно до рішення Деснянського районного суду міста Києва від 23 грудня 2009 року та ухвали цього ж суду від 22 лютого 2010 року [PERSON] , [INFO] , призначено опікуном над недієздатною [PERSON] , [INFO] . Починаючи з 15 вересня 2011 року недієздатна [PERSON] , 1983 року народження, мешкає, зареєстрована і постійно знаходиться в Святошинському психоневрологічному інтернаті, що підтверджується відповідною довідкою вказаного інтернату № 92 від 26 серпня 2020 року. [INFO] [PERSON] , [INFO] , померла, що підтверджується Свідоцтвом про смерть Серії [NUMBER] , виданим повторно 05 серпня 2020 року Дніпровським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного пану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). На підставі заяви сина померлої - [PERSON] , 25 лютого 2015 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Алексашиною Ю.Б. було заведено спадкову справу №1/2015 після смерті [PERSON] . Відповідно до частини 1 статті 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу) (частини 1 та 2 статті 1220 ЦК України). Відповідно до частин 1 та 4 статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу. Згідно з частинами другою - четвертою статті 1273 ЦК України фізична особа, цивільна дієздатність якої обмежена, може відмовитися від прийняття спадщини за згодою піклувальника і органу опіки та піклування. Неповнолітня особа віком від чотирнадцяти до вісімнадцяти років може відмовитися від прийняття спадщини за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальника і органу опіки та піклування. Батьки (усиновлювачі), опікун можуть відмовитися від прийняття спадщини, належної малолітній, недієздатній особі, лише з дозволу органу опіки та піклування. Отже, враховуючи, що недієздатна [PERSON] , [INFO] , та її опікун [PERSON] не відмовлялася від прийняття спадщини, а тому недієздатна [PERSON] вважається такою, що прийняла спадщину, яка залишилась після смерті [PERSON] . Відповідно до частин 1 та 3 статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно із частиною 1 статті 1298 ЦК України свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. Відповідно до частини 1 пункту 27 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30 травня 2008 року, отримання спадкоємцем, який прийняв спадщину, свідоцтва про право на спадщину відповідно до статті 1296 ЦК України є правом, а не обов`язком спадкоємця. Відсутність у спадкоємця свідоцтва про право на спадщину не може бути підставою для відмови у відкритті провадження у справі. Отже, видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, ніяким строком не обмежена. Спадкове майно складається з квартири, розташованої по [ADDRESS] . 03 вересня 2020 року позивач [PERSON] , як опікун недієздатної [PERSON] , [INFO] , звернувся до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Алексашиної Ю.Б. із заявою, в якій просив видати на ім`я недієздатної [PERSON] Свідоцтво про право на спадщину за заповітом на спадкове майно або Свідоцтво про право на спадщину за законом на відповідну частку спадкового майна, яке залишилося після смерті [PERSON] , [INFO] , оскільки недієздатна [PERSON] також є спадкоємцем першої черги за законом. Однак, постановою приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Алексашиної Ю.Б. від 03 вересня 2020 року [PERSON] , який діє від імені та в інтересах недієздатної [PERSON] , було відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частку в праві власності на квартиру [ADDRESS] та у видачі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вказану квартиру. Зі змісту вказаної постанови вбачається, що за заявою [PERSON] від 28 вересня 2015 року приватним нотаріусом Алексашиною Ю.Б. було видано [PERSON] Свідоцтво про право на спадщину за законом на квартиру [ADDRESS] . Поряд з цим, приватний нотаріус Алексашина Ю.Б. підтвердила в своїй постанові від 03 вересня 2020 року, що відповідно до частини 4 статті 1268 ЦК України, спадщину після смерті [PERSON] недієздатна [PERSON] прийняла, оскільки на час відкриття спадщини була визнана за рішенням суду недієздатною особою та у відповідності до частин 2 і 4 статті 1273 ЦК України про відмову від спадщини заявлено не було ані нею, ані призначеним опікуном. Однак, оскільки свідоцтво на право на спадщину на зазначену квартиру видано раніше іншому спадкоємцю, для задоволення звернення [PERSON] , який є опікуном та діє від імені недієздатної [PERSON] , необхідно визнати його недійсним, а саме таким, що видане особі, яка не мала права на спадкування, згідно із статтею 1301 ЦК України, що є можливим лише у судовому порядку. Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно підтверджується, що спірна однокімнатна квартира [ADDRESS] , загальною площею 39,4 кв.м., житловою площею 17,8 кв.м., 28 вересня 2015 року була зареєстрована на праві власності за [PERSON] на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом, серія та номер: 188, виданим 28 вересня 2015 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Алексашиною Ю.Б., рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 24821757 від 28.09.2015 року, державний реєстратор: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Алексашина Ю.Б. Згідно з вимогами статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (стаття 1217 ЦК України). Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті (стаття 1233 ЦК України). Відповідно до статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно зі статтею 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Отже, зі змісту вказаних вище норм вбачається, що відповідач [PERSON] , як син померлої [PERSON] , не має права на спадкування за законом з огляду на те, що на випадок своєї смерті [INFO] [PERSON] зробила заповіт, посвідчений державним нотаріусом П`ятнадцятої Київської державної нотаріальної контори Прядко Т.А. (зареєстровано в реєстрі за № 5-775), згідно з яким все своє майно, де б воно не знаходилося та з чого б воно не складалося, вона заповіла своїй онуці [PERSON] . Вказаний заповіт був чинним на момент смерті [PERSON] не змінений та не скасований. [PERSON] відповідно до частини 4 статті 1268 ЦК України вважається такою, що прийняла спадщину після смерті [PERSON] , оскільки на час відкриття спадщини ( [INFO] ) [PERSON] була визнана недієздатною, згідно із рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 23 грудня 2009 року у справі №2о-235/2009р. та у відповідності до частин 2 і 4 статті 1273 ЦК України не було заявлено про відмову від вказаної спадщини ні недієздатною [PERSON] , ні її опікуном - позивачем [PERSON] . Відповідно до статті 1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом. Згідно з частиною 3 пункту 27 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30 травня 2008 року, відповідно до статті 1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину може бути визнано недійсним не лише тоді, коли особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, але й за інших підстав, установлених законом. Іншими підставами можуть бути: визнання заповіту недійсним, визнання відмови від спадщини недійсною, визнання шлюбу недійсним, порушення у зв`язку з видачею свідоцтва про право на спадщину прав інших осіб тощо. Отже, враховуючи, що [PERSON] не мав права на спадкування за законом на спірну квартиру, при наявності ніким не скасованого, не зміненого та дійсного заповіту [PERSON] від 28 березня 2008 року, а також враховуючи, що недієздатна [PERSON] вважається такою, що прийняла спадщину після смерті [PERSON] , суд дійшов висновку, що видане на ім`я [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за законом від 28 вересня 2015 року слід визнати недійсним. Також, оскільки в судовому засіданні доведено, що недієздатна [PERSON] прийняла спадщину після померлої [PERSON] суд дійшов висновку про визнання за нею право власності на квартиру [ADDRESS] . З огляду на те, що недієздатна [PERSON] є особою з інвалідністю II групи та при зверненні до суду з позовом була звільнена від сплати судового збору, суд дійшов висновку, що відповідно до ст.ст. 141, 142 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір в розмірі 2841,16 грн. Докази звільнення відповідача від сплати судового збору суду не надано.

Outcome: approved