Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася з позовом до відповідача [PERSON] , про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог вказала, що на підставі витягу з рішення виконавчого комітету Димитровської міської ради від 16.09.2015 року «Про надання згоди на зміну договору найму жилого приміщення» вона є наймачем житлової квартири [ADDRESS] . У вказаній квартирі, крім неї, зареєстровані її колишній чоловік - [PERSON] , 1961 року народження, з 11.08.2011 року, а з 07.10.2015 року її донька - [PERSON] , 1979 року народження, та онук - [PERSON] , 2003 року народження. Шлюб між сторонами був розірваний на підставі рішення Димитровського міського суду Донецької області від 16.06.2014 року. З червня 2014 року відповідач не мешкає у вказаному житловому приміщенні без поважних причин, не сплачує комунальні платежі за квартиру, не приймає участі в утриманні квартири, не має в ній особистих речей та взагалі квартирою не цікавиться. Просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житлом, а саме квартирою [ADDRESS] . В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги, обґрунтовуючи їх викладеними в позовній заяві обставинами. Відповідач до судового засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена у порядку, передбаченому ЦПК України. Відповідно до ст.280 ЦПК України суд вважає можливим ухвалити по справі заочне рішення на підставі доказів, що є в матеріалах справи, оскільки відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання, не повідомив причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Вислухавши пояснення позивача, свідків та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав. Судом встановлено, що на підставі рішення виконавчого комітету Димитроської міської ради від 16.09.2015 року «Про надання згоди на зміну договору найму жилого приміщення» [PERSON] є наймачем житлової квартири [ADDRESS] (а.с.10). Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано, що підтверджується свідоцтвом про шлюб та рішенням Димитровського міського суду Донецької області від 16.06.2014 року (а.с.9, 11). Згідно довідки Відділу ведення Реєстру територіальної громади Виконавчого комітету Мирноградської міської ради від 15.02.2019 року, в квартирі [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с.13). Згідно з актом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Східний» м.Мирнограда №2 від 17.10.2019, [PERSON] , 1961 року народження, зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , але фактично не проживає за вказаною адресою з 2012 року(а.с. 22). Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що її мати живе на [ADDRESS] , де вона також раніше мешкала і зараз часто там буває. У квартирі [ADDRESS] відповідач взагалі ніколи не мешкав. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона мешкає на [ADDRESS] , а позивач є її матір`ю і мешкає на [ADDRESS] . Відповідач [PERSON] не мешкає і ніколи не мешкав у вказаній квартирі з моменту його реєстрації і по теперішній час. Відповідно до ст.71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. В разі, якщо особа не проживає в жилому приміщенні більше шести місяців без поважних на те причин, вона може бути визнана такою, що втратила право користування жилим приміщенням. Порядок визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, визначається ст.72 ЖК України. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] не проживає в квартирі [ADDRESS] більше шести місяців. Поважних причин не проживання відповідача у даній квартирі судом не встановлено. Враховуючи вищенаведене, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved