Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася з вказаним позовом до суду та просить стягнути на її користь з [PERSON] кошти в сумі 1670 грн.00 коп. за розпискою про позику та судові витрати. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала позовні вимоги та пояснила, що відповідач має перед нею грошове зобовязання тому написав їй боргову розписку, в якій зобовязувався повернути борг до 25.11.2015, але в зазначений строк борг не повернув. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про день, час та місце слухання справи повідомлений належним чином. Суд за згодою позивача ухвалив проводити заочний розгляд справи та вирішити її на підставі наявних доказів. Заслухавши пояснення позивача та дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. 15 листопада 2015 року відповідач [PERSON] маючи перед позивачем грошове зобовязання надав їй боргову розписку на суму 1670 грн. зі строком повернення вказаної суми 15 травня 2015 року. У визначений строк борг не повернув. Отже між сторонами склалися договірні відносини. За правилами ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суми позики). Відповідно до ст.1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. Між сторонами був укладений договір позики, умови якого в частині повернення грошових коштів відповідачем не виконані, що підтверджується оригіналом розписки в матеріалах справи. В силу ст.509 ЦК України, зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання обовязку. В силу ст.524 ЦК України сторони визначили валюту зобовязання у гривні. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Згідно ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлюється строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За правилами ст.545 ЦК України, прийнявши виконання зобовязання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі. Якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобовязання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документу кредитор повинен вказати про це в розписці, яку він видає. Наявність боргового документу у боржника підтверджує виконання ним свого обовязку. Вирішуючи спір, суд бере за основу наявність у позивача оригіналу боргової розписки. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Відповідач не виконав взяте на себе грошове зобовязання, а тому повинен нести відповідальність згідно закону. Таким чином, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог. Позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір у розмірі 487 грн. 20 коп., який підлягає стягненню з відповідача відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved