Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-14 00:00:00

Позивач - [PERSON] звернулася з позовом про захист прав споживача, визнання недійсним пункту 4.4. Кредитного договору та доповнення Кредитного договору пунктом 5.6. щодо погашення заборгованості за курсом 4,86 грн., посилаючись на те, що 19.09.2008р. уклала з ПАТ «Банк Форум» Кредитний договір №0284/08/03-ЕNavW, за яким отримала кредит в сумі 19 000 доларів США для придбання нерухомості на вторинному ринку строком до 18.09.2018р. Пунктом 4.4. Кредитного договору передбачено, що за кожен випадок невиконання або неналежного виконання зобов'язань позичальник має сплатити банку штраф в розмірі 5000 грн. Вказаний пункт позивач просить визнати недійсним з підстав, передбачених ст. ст. 203, 215, 549 ЦК України, оскільки штраф може встановлюватися лише у відсотках від реального зобов'язання, боргу, а не у фіксованій сумі. Доповнити Кредитний договір пунктом 5.6. позивач просить на підставі ч. 2 ст. 652 ЦК України, посилаючись на те, що має місце передбачена вказаною нормою сукупність правових підстав для зміни правочину і можливості погашення заборгованості за курсом 4,86 грн. за 1 дол. США. Підтримавши в судовому засіданні позовні вимоги, позивач просила їх задовольнити. Представник відповідача-1 ПАТ «Банк Форум» надав письмові заперечення, просив у задоволенні позову відмовити з підстав його необгрунтованості. Представник відповідача-2 НБУ надав письмові заперечення, просив у задоволенні позову відмовити з підстав його необгрунтованості. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами доказ у їх сукупності та взаємозв'язку, судом встановлено наступне. 19.09.2008р. між [PERSON] та ПАТ «Банк Форум» був укладений Кредитний договір №0284/08/03-ЕNavW, за яким позивач отримала кредит в сумі 19 000 доларів США для придбання нерухомості на вторинному ринку строком до 18.09.2018р. на умовах сплати 10, 5 % річних. В подальшому, - після початку процедури ліквідації банку, сторони уклали Додаткову угоду №1, в якій виклали у новій редакції пункти щодо номерів рахунків для повернення позичальником кредиту, сплати процентів та здійснення відповідних нарахувань за Кредитним договором. Пунктом 4.4. Кредитного договору передбачено, що за кожен випадок невиконання або неналежного виконання зобов'язань позичальник має сплатити банку штраф в розмірі 5000 грн. Доводи позивача про недійсність вказаного пункту Кредитного договору з підстав, передбачених статтями 203, 215 ЦК України, суд оцінює критично, оскільки стаття 549 ЦК України не містить заборони щодо встановлення штрафу у фіксованій (твердій грошовій) сумі, а ст. 627 ЦК України передбачає, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагентів та визначенні умов договору. Відповідно, вимога про визнання недійсним пункту 4.4. Кредитного договору не підлягає задоволенню. Вимога про доповнення Кредитного договору пунктом 5.6. щодо можливості погашення заборгованості за курсом 4,86 грн. не підлягає задоволенню, оскільки закон не передбачає право суду без згоди однієї зі сторін правочину внести до нього зміни, окрім як за наявності одночасно умов, встановлених ст.652 ЦК України. Так, відповідно до ч.2 ст.652 ЦК України, якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, договір може бути розірваний за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов: 1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане; 2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися; 3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору; 4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона. Чинним законодавством України не передбачений стабільний курс долара США до національної валюти - гривні. Положенням про встановлення офіційного курсу гривні до іноземних валют та курсу банківських металів, затвердженим постановою Правління Національного Банку України N 496 від 12.11.2003 р., визначається, що офіційний курс гривні до іноземних валют, зокрема до долара США встановлюється щоденно. Для розрахунку курсу гривні до іноземних валют використовується інформація про котирування іноземних валют станом на останню дату. Відповідно до ст. 36 Закону України «Про Національний банк України», офіційний курс гривні до іноземних валют встановлюється Національним банком. Отже, стабільність курсу гривні до іноземних валют законодавчо не закріплена. Таким чином, при укладенні Кредитного договору в іноземній валюті та взявши на себе зобов'язання щодо погашення цього кредиту саме в доларах США, сторони за договором мали виходили з того, що така зміна обставин - зміна курсу національної валюти України до долара США можливо настане, а тому повинні були передбачити та врахувати підвищення валютного ризику за цим договором. Позивач мала можливість отримати кредит в національній валюті та уникнути валютних ризиків, крім того, після підвищення курсу долара по відношенню до гривні мала змогу звернутися з пропозицією до ПАТ «Банк Форум» про зміну умов Кредитного договору, натомість, до банку не зверталася. Заслуговують на увагу доводи відповідачів про те, що після значного зростання курсу валют між банком та позивачем укладався Додатковий договір №1, в якому сума наданого кредиту зазначена знову в доларах США, що підтверджує обізнаність позивача щодо зміни курсу, надання вільної згоди з продовженням дії Кредитного договору на умовах повернення кредиту і сплати процентів у доларах США та можливість усунути вказані обставини шляхом направлення банку відповідно ї письмової пропозиції про зміну умов договору. Позиція щодо правильного застосування судами положень ч. 2 ст. 652 ЦК України викладена у пунктах 15, 16 постанови Пленуму ВССУ від 30.03.2012р. №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», в яких, зокрема, зазначено, що при посиланнях на кризу чи інші суттєві обставини суд має враховувати положення частини другої статті 652 ЦК і виходити з того, що закон пов'язує можливість розірвання договору безпосередньо не з наявністю істотної зміни обставин, а з наявністю одночасно чотирьох умов, визначених частиною другою цієї статті, а саме по собі зростання/коливання курсу іноземної валюти не є достатньою підставою для розірвання кредитного договору на підставі статті 652 ЦК, оскільки зазначене стосується обох сторін договору, й позичальник при належній завбачливості міг виходячи з динаміки зміни курсів валют із моменту введення в обіг національної валюти та її девальвації, передбачити в момент укладення договору можливість зміни курсу гривні України до іноземної валюти, а також можливість отримання кредиту в національній валюті. Оскільки позивачем не доведена сукупність обставин, встановлених ч. 2 ст. 652 ЦК України по відношенню до спірних правовідносин, правових підстав для задоволення позовної вимоги про доповнення Кредитного договору пунктом 5.6. суд не убачає. Отже, у задоволенні позову слід відмовити у повному обсязі. Враховуючи викладене та

Outcome: dismissed