Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-17 00:00:00

Позивач [PERSON] сільська рада Пустомитівського району Львівської області звернулась до Пустомитівскього районного суду Львівської області з позовом до відповідача, в якому просить суд поновити строк позовної давності, визнати недійсною та скасувати державну реєстрацію держаного акту на право приватної власності на землю серії ІV-ЛВ № 052478 виданого виконавчим комітетом Верхньобілківської сільської ради народних депутаів 20.03.2002 року на ім'я [PERSON] та зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 140. Стягнути з [PERSON] судові витрати. В обґрунтування своїх вимог позивач покликається на те, що [PERSON] отримала державний акт на право приватної власності на землю серія ІУ-ЛВ № 052478 від 20.03.2002р. на земельну ділянку 0.4740 га (з них для обслуговування житлового будинку і господарських будівель - 0.1315 га, для ведення особистого селянського господарства -03425га) на підставі рішення виконавчого комітету Верхньобілківської сільської ради від 14.03.2002р. № 13 «Про передачу земельної ділянки у приватну власність для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та ведення особистого селянського господарства в с.Верхня Білка гр. [PERSON]». Дана земельна ділянка знаходиться у с. Верхня Білка Пустомитівського району Львівської області. У 2009 році Пустомитівським районним відділом Львівської регіональної філії ДП «ЦДЗК» присвоєно земельній ділянці кадастрові номери : 4623680800:01:003:0009 - для будівництва й обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд 0.25 га. 4623680800:01:003:0010 - для ведення ОПГ 0.2240 га. У процесі проведеної на підставі рішення Верхньобілківської сільської ради від 2.12.2011р. № 124 інвентаризація земель сільської ради., виявлено порушення законодавства України при наданні у власність [PERSON] земельних ділянок на підставі рішення виконавчого комітету сільської ради № 13 від 2002р. про передачу даної території у приватну власність гр. [PERSON] Неправомірність надання земельних ділянок полягає у тому, що при винесенні рішення від № 13 від 14.03.2002 року виконавчий комітет, вийшов за межі наданих йому повноважень, оскільки відповідно норм Земельного законодавства чинного на час прийняття рішення, передача земельних ділянок у власність віднесена до компетенції органів місцевого самоврядування, за місцезнаходженням земельної ділянки. Окрім цього, позивач вказує, що згідно погодженого у встановленому порядку кварталу індивідуальної житлової забудови «За парком» земельна ділянка площею 0.12 га передбачалася для надання громадянам для житлового будівництва. У той же час, [PERSON] неправомірно отримала дану земельну ділянку для ведення особистого підсобного селянського господарства. Тобто, дана земельна ділянка використовується не за цільовим призначенням. Таким чином, проведена реєстрації права власності на земельні ділянки за [PERSON] на підставі недійсного рішення виконавчого комітету Верхньобілківської сільської ради № 13 від 14.03.2002 року, є недійсною та підлягає скасуванню. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] заявлені вимоги підтримав та просить задоволити. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] за дорученням [PERSON] позовні вимоги позивача заперечила та звернулась до суду з заявою в якій просить в задоволенні позовних вимог позивача відмовити у звязку з спливом строку позовної давності. Вислухавши сторони, проаналізувавши матеріали справи та дослідивши докази у справі у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача задоволенню не підлягають. Судом встановлено, що рішенням № 13 від 14.03.2002 року виконавчого комітету Верхньобілківської сільської ради Пустомитівського району Львівської області було передано [PERSON] безкоштовно у приватну власність для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд земельну ділянку площею 0,2500 га. та для ведення особистого селянського господарства земельну ділянку площею 0,2240 в с. Верхня Білка Пустомитівського району Львівської області. На підставі вказаного рішення позивач виготовила державний акт на право приватної власності серія ІV-ЛВ № 052478, виданий Верхньобілківською сільською радою Пустомитівського району Львівської області 20.03.2002 року та зареєстрований в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №140. Відповідно до вимог ст.ст.125, 126 ЗК України право власності на земельну ділянку виникає з моменту державної реєстрації цього права, а документом, що посвідчує таке право є державний акт. Рішенням № 28 від 25.05.2012 року виконавчого комітету Верхньобілківської сільської ради Пустомитівського району Львівської області було скасовано рішення № 13 від 14.03.2002 року на підставі якого позивач набула право власності на земельну ділянку і реалізувала своє право на безоплатну приватизацію у межах норм, встановлених ЗК України. У відповідності до ст.3 Конституції України права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, яка відповідає перед людиною за свою діяльність. Вимогами ст.74 Закону України „Про місцеве самоврядування в Україні встановлено, що органи місцевого самоврядування є відповідальними за свою діяльність перед юридичними і фізичними особами. Судом встановлено, що рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області 20.12.2013 року, яке набрало законної сили, визнано незаконним та скасувано рішення виконавчого комітету Верхньобілківської сільської ради Пустомитівського району Львівської області №28 від 25.05.2012 року Про скасування рішення виконавчого комітету Верхньобілківської сільської ради Пустомитівського району Львівської області від 14.03.2002 року № 13, з мотивів відсутності у сільської ради повноважень на скасування своїх попередніх рішень на підставі яких виникли виникли правовідносини, повязані із реалізацією певних субєктивних прав та охоронюваних законом інтересів. Згідно ч. 3 ст. 61 Цивільного процесуального кодексу України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Відповідно до статі 14 Конституції України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Згідно з вимогами ст. 19 Конституції України , органи місцевого самоврядування , їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією, законами України. Відповіднодо ч. 1 ст. 10 Закону України „Про місцеве самоврядування Сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами. Відповідно до ч. 2 ст. 11 Закону України „Про місцеве самоврядування Виконавчі органи сільських, селищних, міських, районних у містах рад є підконтрольними і підзвітними відповідним радам, а з питань здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади - також підконтрольними відповідним органам виконавчої влади. Відповідно до ст. 25 Закону України „Про місцеве самоврядування Сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання. Згідно ст. 124 Земельного кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки.\~ Відповідно до пункту 12 Розділу Х «Перехідні положення» Земельного кодексу України до розмежування земель державної та комунальної власності повноваження щодо розпорядження землями (крім земель, переданих у приватну власність, та земель, зазначених в абзаці третьому цього пункту) в межах населених пунктів здійснюють відповідні сільські, селищні, міські ради, а за межами населених пунктів - відповідні органи виконавчої влади.\~ Згідно ст. ст. 12 та 122 Земельного кодексу України виключно до повноваження органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування належить передача земельних ділянок із земель комунальної власності відповідних територіальних громад у власність або у користування. Аналізуючи вищенаведені правові норми, судом встановлено при прийнятті рішення № 13 від 14.03.2002 року «Про передачу земельної ділянки у приватну власність для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та ведення особистого селянського господарства в с. Верхня Білка гр. [PERSON]» виконавчим комітетом Верхньобілківської сільської ради всупереч вимог чинного на момент передачі земельного законодавства України, перевищено межі наданих повноважень та прийнято рішення, яке не входить до його повноважень та віднесено до повноважень сільської ради (пленарних засідань сесії сільської ради). Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч. 1 ст. 257 ЦК України визначено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно ч.1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Згідно ч. 4 ст. 267 ЦК України, сплив позовної давності, по застосування якої заявлено у спорі, є підстави відмови у позові. Судом встановлено, що державний акт на право приватної власності на земельну ділянку виділену рішенням виконавчого комітету Верхньобілківської сільської ради № 13 від [INFO] виданий Верхньобілківською сільською радою Пустомитівського району Львівської області 20.03.2002 року та зареєстрований в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №140. Згідно наявної в матеріалах справи довідки виконкому Верхньобілківської сільської ради № 63 від 28.01.2009 року, згідно по господарських книг Верхньобілківської сільської ради станом на час видачі довідки за [PERSON] значиться приватизована присадибна земельна ділянка площею 0,4740 га. Таким чином, матеріалами справи обєктивно стверджується факт, що приватизація відповідачкою [PERSON] земельної ділянки у 2002 році проводилася Верхньобілківською сільською радою та з цього часу позивач мав право в межах строків позовної давності звернутись до суду за захистом порушених інтересів, однак до подачі позову 10.06.2013 року такі дії позивачем вчинені не були. У звязку із наведеним суд прийшов до висновку, що у задоволенні позовних вимог заявлених позивачем про визання недійсною та скасувати державну реєстрацію держаного акту на право приватної власності на землю серії ІV-ЛВ № 052478 виданого виконавчим комітетом Верхньобілківської сільської ради народних депутаів 20.03.2002 року на ім'я [PERSON] та зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 140, слід відмовити у звязку із пропуском строку позовної давності.

Outcome: dismissed