Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-17 00:00:00

Позивач [PERSON] у березні 2015 року звернувся до Першотравневого районного суду м.Чернівці з позовом до відповідачки [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилався на те, що з відповідачкою вони перебувають у шлюбі, який між ними зареєстровано 26 листопада 1988 року Чернівецьким міським відділом ЗАГС, про що зроблено актовий запис за №2437. Від шлюбу у них 07 березня 1997 року народилася дочка [PERSON]. Разом з тим, подружнє життя не склалось через несумісність характерів, відсутність між ними взаєморозуміння, різні погляди на сімейне життя. Внаслідок цього у них часто виникали непорозуміння та суперечки. З серпня 2014 року вони не підтримують шлюбних відносин, проживають окремо та не ведуть спільного господарства. Вважає, що подальше спільне життя з відповідачкою і збереження шлюбу неможливе і суперечить його інтересам. У звязку із тим, що їх шлюб носить тільки формальний характер, просив його розірвати. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав та просив його задовольнити. Пояснив, що тривалі суперечки, сварки та конфлікти призвели до втрати кохання та поваги один до одного. Він не бажає зберігати сім'ю, адже протягом подружнього життя вони з дружиною неодноразово сварилися та після цього намагались зберегти сім'ю. За час наданий судом для примирення відповідачкою не було здійснено жодних дій щодо примирення. Між ними остаточно втрачено почуття поваги та кохання один до одного. Більше того, він проживає з іншою жінкою з якою має намір створити сім»ю. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала та заперечувала проти розірвання шлюбу. Пояснила, що на даний час у їхніх відносинах з чоловіком наступила криза. Однак вважає, що їх шлюб ще можна зберегти, оскільки вона кохає чоловіка. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав: Так, судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який між ними зареєстровано 26 листопада 1988 року Чернівецьким міським відділом ЗАГС , про що зроблено актовий запис за №2437 (а.с.4). Від вказаного шлюбу у сторін 07 березня 1997 року народилася дочка [PERSON], яка на даний час є повнолітньою. Спільне життя сторін склалось невдало через несумісність характерів, відсутність між ними взаєморозуміння, різні погляди на сімейне життя. З серпня 2014 року подружжя не підтримує шлюбних відносин, не веде спільного господарства та проживає окремо. Судом надавався сторонам термін для примирення, однак вони так і не помирилися, про що підтвердив у судовому засіданні позивач [PERSON] Таким чином, суд вважає, що збереження сім′ї неможливе, оскільки сім′я сторін розпалася остаточно, на даний час їх шлюб носить формальний характер. Шлюбні відносини між ними фактично припинені. Враховуючи наведені вище обставини та фактичні взаємини сторін, суд приходить до висновку, що сім′я у сторін остаточно розпалась і зберегти її уже неможливо. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Враховуючи зазначені вище вимоги закону, спільне небажання сторін зберігати сім'ю, суд вважає, що шлюб між сторонами необхідно розірвати.

Outcome: approved