Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-16 00:00:00

Позивач [PERSON] у травні 2018 року звернувся до суду із позовною заявою до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу (а.с. 3-4). В обґрунтування своїх позовних вимог вказала, що з відповідачем перебуває у шлюбі з 24 червня 2011 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка мешкає разом із нею. Протягом останніх років сімейне життя між подружжям поступово погіршувалося, що в результаті призвело до фактичного припинення, починаючи з жовтня 2017 року, шлюбних відносин. На даний час ведення спільного господарства та сумісне проживання припинено. Оскільки нормальні стосунки між подружжям неможливі, прохає розірвати шлюб. Позивач в судове засідання не зявилася, надала суду заяву з проханням провести судове засідання у її відсутність та зазначила, що примирення з відповідачем неможливе. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с. 53). Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду клопотання про визнання позову в повному обсязі, прохає розірвати шлюб. Не заперечує, щоб донька проживала разом із матірю. Справу прохав розглянути за його відсутності. (а.с. 54). З цих підстав суд, спираючись на норми ст. 247 ЦПК України, розглянув справу за відсутності сторін, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, та ухвалив рішення. Перевіривши фактичні обставини справи письмовими доказами у наданих ними межах, суд вважає за можливе задовольнити позов, виходячи з наступного. У судовому\~засіданні встановлено,\~що сторони\~24червня 2011 року уклали шлюб у Красногвардійському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 549 (а.с. 43). Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка мешкає разом із відповідачем. На даний час сторони не підтримують сімейно-шлюбних відносин. Судові витрати по справі складають 704 гривні 80 копійок (а.с. 2). Згідно з вимогами\~ст. 112 СК України, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Відповідно до вимог\~ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу відновити своє дошлюбне прізвище. Суд, перевіривши фактичні обставини справи письмовими доказами, дійшов до висновку про те, що подальше подружнє життя суперечитиме інтересам позивача, а збереження сім'ї є неможливим. З урахуванням викладеного, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі. Після розірвання шлюбу неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка мешкає з позивачем, залишити мешкати разом з матірю. Через те, що згідно з вимогами ст. 113 Сімейного кодексу України, суд може при ухваленні рішення лише відновити дошлюбне прізвище, а дошлюбним прізвищем позивача є Чегодаєва, а не Золотарьова, суд не може розглядати зазначену у резолютивній частині позову вимогу про зміну прізвища позивача на Золотарьову, як таку, що може бути вирішено судом, оскільки це не відновлення, а зміна прізвища. Зміна прізвища фізичної особи є повноваженнями відповідного територіального відділу державної реєстрації актів цивільного стану. На підставі викладеного,

Outcome: approved