Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-13 00:00:00

Позивач Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк», звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення\~ заборгованості, мотивуючи свої вимоги тим, що\~ відповідно до укладеного договору № б/н від 15.02.2018 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 9 000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку\~ зі сплатою відсотків за користування кредитом\~ в розмірі, зазначеному в тарифах, що діють на дату нарахування та викладені на банківському сайті https://privatbank.ua/kredity/, з розрахунку 365/366 календарних днів на рік. АТ КБ «Приватбанк» свої зобов`язання за відповідним договором виконав в повному обсязі, а саме, надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. В свою чергу відповідач несвоєчасно виконує свої зобов`язання за договором, в зв`язку з чим станом на 10.01.2020 року у нього виникла заборгованість в сумі 27685\~ грн. 08 коп., яку позивач просить стягнути. У судове засідання представник позивача не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений, звернувся до суду з клопотанням, прохаючи розглядати справу без його участі, позовні вимоги прохав задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, оскільки відповідач визнає борг лише на тілом кредиту, але не визнає заборгованість за нарахованими позивачем відсотками та штрафи, оскільки підписуючи заяву про отримання банківських послуг відповідач не погоджував\~ розмір відсотків\~ та штрафи. Крім того, прохав суд взяти до уваги те, що відповідач являється інвалідом другої групи, а тому звільнений від сплати судового збору. Заслухавши представника відповідача, з`ясувавши обставини справи, дослідивши докази, суд вважає за необхідне позов задовольнити частково. Згідно ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим\~ Кодексом випадках. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.\~ Судом встановлено, що 15.02.2018 року між АТ КБ « Приватбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № б/н згідно умов якого останній\~ отримав кредит у розмірі 9000, 00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку\~ зі сплатою відсотків за користування кредитом\~ в розмірі, зазначеному в тарифах, що діють на дату нарахування та викладені на банківському сайті https://privatbank.ua/kredity/, з розрахунку 365/366 календарних днів на рік. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту Банк керувався п.п.2.1.1.2.5, 2.1.1.2.6\~ Договору, на підставі яких відповідач при укладенні договору\~ дав свою згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміни(збільшення або зменшення) за рішенням та ініціативою банку. За вимог ст. 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Відповідно до анкети-заяви про приєднання до умов та правил надання банківських послуг у Приватбанку від 15.02.2018 року, з умовами якої погодився відповідач, про що свідчить наявність його власноручного підпису на ній, визначено, що заява разом з пам`яткою клієнта, умовами та правилами надання банківських послуг, а також тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг. Як вбачається зі змісту вищевказаного кредитного договору АТ КБ «ПриватБанк» свої зобов`язання перед відповідачем виконав. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Позивач вказує, що в період дії кредитного договору відповідач [PERSON] не дотримувався умов кредитного договору, внаслідок чого станом на 19.01.2020 року в нього виникла заборгованість перед банком у розмірі\~\~ 27685\~ грн. 08 коп., яка складається з наступного : 18 550,08 грн. заборгованість за кредитом; 3927,48 заборгованість за простроченими відсотками, 3 412,92 грн. заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. штраф(фіксована частина) та 1294,52 грн. штраф(процентна складова), яку позивач прохає стягнути. Клієнт зобов`язаний погашати заборгованість за кредитом, процентами за його користування, за перевищення платіжного ліміту, а також сплачувати комісію на умовах, передбачених цим договором. При порушенні клієнтом строків платежу за будь-яким з грошових зобов`язань, передбачених цим договором, більше ніж на 30 днів, клієнт зобов`язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 гривень + 5 % від суми позову. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору. Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Також, згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. При цьому, суд звертає увагу на наступне. З наданої суду позивачем копії\~ заяви № б/н від 15.02.2018\~ року, за якою відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, вбачається, що базова відсоткова ставка\~ за кредитним лімітом на момент підписання договору\~ не була встановлена і відсотки на прострочений кредит\~ нараховані позивачем згідно ст.625 ЦК України, однак даний розмір, а саме,\~ заборгованість за простроченими відсотками в розмірі 3927,48 грн. та\~ 3 412,92 грн. заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит, ніякими доказами не підтверджено, в тому числі і розрахунком заборгованості (а.с.6). Позивач не позбавлений права\~ на стягнення з відповідача заборгованості за відсотками відповідно до ст.625 ЦК України, але по даній справі позивачем не\~ доведено розмір трьох відсотків річних. Розрахунок, наданий позивачем не відповідає зазначеним частинам боргу. Відповідно до ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Статтею 628 Цивільного кодексу України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «ПриватБанк»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. За вимог ст. 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Частиною 1 та 2 ст. 639 Цивільного кодексу України визначено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Відповідно\~ до\~ ч.\~ 1\~ та\~ ч.\~ 2\~ ст.\~ 207\~ ЦК\~ України\~ правочин\~ вважається\~ таким,\~ що\~ вчинений\~ у\~ письмовій\~ формі, якщо\~ його\~ зміст\~ зафіксований\~ в\~ одному\~ або\~ кількох\~ документах,\~ у\~ листах,\~ телеграмах,\~ якими\~ обмінялися\~ сторони. Правочин\~ вважається\~ таким,\~ що\~ вчинений\~ у\~ письмовій\~ формі,\~ якщо\~ він\~ підписаний\~ його\~ стороною\~ (сторонами). Судом встановлено, що при укладанні кредитного договору відповідач проставив свій підпис лише на заяві про укладання договору. Умови Кредитного договору повинні бути чіткими і зрозумілими для споживача таких послуг. Разом з тим, у заяві на приєднання відсутні умови щодо процентної ставки та відповідальності за прострочення платежів. Банк вказував, що такі умови знаходилися на сайті www.privatbank.ua , як невід`ємні частини спірного договору. У цих умовах і міститься інформація про процентну ставку та про штрафи за прострочку оплати боргу. Проте, умови на даному сайті не можуть бути застосовані судом, адже, у анкеті-заявці відсутня інформація, що позичальник ознайомилася з умовами, які містяться саме на зазначеному сайті. Більше того, сам банк неодноразово їх змінював, а тому, мав можливість подати до суду примірник таких умов, який може містити положення, які є менш сприятливими для позичальника. На цій підставі суд прийшов до висновку, що банк не підтвердив, які ж конкретні умови він запропонував позичальнику при підписанні анкети-заяви, так як на поданому банком екземплярі умов відсутній підпис позичальника. З урахуванням основних засад цивільного законодавства та необхідності особливого захисту споживача у кредитних правовідносинах, суд зазначає, що пересічний споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити свої права бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту та Умов та правил надання банківських послуг, оскільки Умови та правила надання банківських послуг це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору. Враховуючи такі обставини у справі, наведені норми цивільного законодавства, суд приходить до висновку, що наведені умови/правила/тарифи не можна вважати складовою частиною укладеного між сторонами договору. Відтак, суд приходить до висновку, що відповідач не міг ефективно здійснити свої права бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту та Умов та правил надання банківських послуг. Отже, позовні вимоги про стягнення 500,00 грн. штрафу(фіксована частина) та 1294,52 грн. штрафу (процентна складова), задоволенню не підлягають, адже позичальник не підписав жодного документу, який би обумовлював порядок та умови нарахування і сплати\~ таких платежів. Така правова позиція була висловлена: - в Постанові Верховного суду від 11 липня 2018 року по справі № 356/1261/16-ц; - в Постанові Верховного суду від 06 червня 2018 року по справі № 754/13763/15-ц; - в Постанові від 10 травня 2018 року по справі № 239/100/15-ц; - в Постанові від 18 квітня 2018 року по справі № 234/10860/16-ц; - в Постанові від 06 березня 2018 року, справа № 308/4155/14-ц; - в Постанові від 21 лютого 2018 року справа № 203/5497/13-ц; - в Постанові від 14 лютого 2018 року справа № 578/132/16-ц; До аналогічних висновків приходив і Верховний суд України у справах №6-16цс15, № 6-698цс15, № 6-757цс15. Викладене узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, висловленою у постанові від 03.07.2019 року по справі №342/180/17. В частині\~ стягнення з відповідача заборгованості за тілом кредиту в розмірі 18 550,08 грн. позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню. Відповідно до ст.625 ЦК України,\~ боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Судовий збір покладається на сторони\~ пропорційно розміру задоволених вимог у відповідності з п.3 ч.2 ст. 141 ЦПК України. Враховуючи, що позивач при зверненні до суду з даним позовом сплатив судовий збір, позов було задоволено частково, однак відповідач, як інвалід 2 групи, від сплати судових витрат звільнений, суд у відповідності до ст.141 ЦПК України, вважає за необхідне судові витрати у виді сплаченого позивачем АТ КБ «Приватбанк» при зверненні з позовом до суду судового збору у розмірі пропорційно до розміру задоволених позовних вимог віднести на рахунок держави. Так, позивачем зазначена сума позову в розмірі 27 685,00 грн., при цьому при зверненні до суду останнім сплачено судовий збір в розмірі 2 102 грн. Суд, задовольняючи позов частково, та стягуючи з відповідача на користь позивача суму заборгованості в розмірі 18 550, 08 грн., вважає за необхідне віднести на рахунок держави судові витрати пропорційно розміру задоволених вимог в сумі 1408,43 грн. ( 18 550, 08 х 2102 : 27 685,00).

Outcome: partial