Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-24 00:00:00

Позивач [PERSON] у листопаді 2015 року звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розподіл майна подружжя, у якому просила: визнати за нею та відповідачем по ? частині квартири [ADDRESS] кожному та припинити право спільної сумісної власності на вказану квартиру. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 22.08.1992 року між сторонами було укладено шлюб. 18.08.2015 року шлюб між сторонами було розірвано, відповідно свідоцтва про розірвання шлюбу. За час перебування у зареєстрованому шлюбі на підставі договору купівлі - продажу від 06.07.1998 року було придбане нерухоме майно - квартиру [ADDRESS] (загальною площею 68,3 кв.м., житловою площею 39,7 кв.м.), яка зареєстрована за відповідачем. Після розірвання шлюбу відповідач проживає окремо, сімейні відносини фактично припинено, спільним побутом з останнім не пов'язані. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Як встановлено в судовому засіданні, 22 серпня 1992 року між сторонами був укладений шлюб, про що Відділом ЗАГС Виконавчого комітету Бабушкінської районної в місті Дніпропетровську ради, зрроблено актовий запис №753. В період перебування у шлюбі, на підставі Договору купівлі-продажу нерухомого майна №288-НД/288-Н від 06.07.1998 року, зареєстрованого Придніпровською товарною біржею, було придбано квартиру [ADDRESS] (загальною площею 68,3 кв.м., житловою площею 39,7 кв.м.), яка зареєстрована за відповідачем. Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER], виданого Бабушкінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, 18.08.2015 року шлюб між сторонами було розрівано. Відповідно до ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно із ч. 3 ст. 61 СК України, якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім'ї, то гроші, інше майно, у тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно із ст. 68 СК України, розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Враховуючи вищевказані правові норми, а також те, що вказана квартира була придбана за час спільного проживання однією сім'єю та зареєстрованого шлюбу, розірвання якого не припиняє право спільної сумісної власності, суд доходить висновку, що спірна квартира, набута подружжям за час шлюбу, є їх спільною сумісною власністю. Відповідно до ст. 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором (ст. 70 СК України). З огляду на те, що матеріали справи не містять відомостей про наявність домовленостей або укладених шлюбних договорів між подружжям, враховуючи, що спірна квартира є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, а у разі такого поділу майна, частки дружини та чоловіка є рівними та відповідач позов визнав в повному обсязі, суд доходить висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими, в повному обсязі доведеними з її боку та слід визнати квартиру [ADDRESS], загальною площею 68,3 кв.м., житловою площею 39,7 кв.м., спільною сумісною власністю подружжя; припинити право спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] на [ADDRESS], загальною площею 68,3 кв.м., житловою площею 39,7 кв.м.; визнати за [PERSON] право власності на ? частину квартири [ADDRESS], загальною площею 68,3 кв.м., житловою площею 39,7 кв.м., як на спільну сумісну власність та визнати за [PERSON] право власності на ? частину спірної квартири, як на спільну сумісну власність. Відповідно ст. 79, 88 ЦПК України, з відповідача необхідно стягнути на користь позивача судовий збір в розмірі 2545 грн.

Outcome: approved