Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-07 00:00:00

Позивач [PERSON] районна\~адміністрація Львівської\~міської ради звернулась до суду із позовом до відповідача, просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON], [INFO], крім того просить стягувати на користь Дитячого дошкільного будинку №1 аліменти на утримання [PERSON], у розмірі 930 грн. щомісячно, починаючи з дня предявлення позову та до досягнення дитиною повноліття. У судовому засіданні представник позивача [PERSON], по належній довіреності від 10.09.2018р., вимоги підтримав. Мотивує тим, що відповідач з часу народження сина самоусунулась від участі у вихованні та утриманні дитини. За час перебування дитини в «Будинку дитини №1 для дітей з порушенням центральної нервової системи та порушенням психіки» жодного разу не відвідувала сина, не цікавилась станом його здоровя, з дитиною не спілкується, кошти на утримання не надає. З підстав ухилення відповідача від виконання батьківських обовязків просить позов задоволити. В підтвердження вимог покликається на документи про дитину, висновок органу опіки та піклування, копії відповідей з будинку дитини, інші долучені до справи докази, які просить вважати вичерпними в обґрунтування позову. Відповідач у судове засідання повторно не зявилась, про слухання справи повідомлена належним чином, про причини неявки не повідомила, відзив на\~позовну заяву\~або клопотання\~про відкладення\~розгляду справи\~не подала. Враховуючи представлені докази, суд вважає можливим розглянути справу у її відсутності та ухвалити заочне рішення, проти чого представник позивача не заперечив. Представник третьої особи в судовому засіданні висловилась про підтримання позову і обґрунтованість висновку органу опіки та піклування від 08.06.2018р. про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON]. На даний час ситуація не змінилась, тому підтримала позов. Оглянувши матеріали справи, заслухавши думку учасників процесу, оцінивши в сукупності зібрані по справі докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з таких мотивів. У відповідності до ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. У відповідності до вимог ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані піклуватися про здоровя дитини, її фізичний, духовний, моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, виконувати інші обовязки. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є матірю малолітньої дитини [PERSON], [INFO]. (а.с. 7) Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно з ст.165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. З долученого до справи висновку органу опіки і піклування [PERSON] районної адміністрації Львівської міської ради від 08.06.2018р. вбачається, що висновку про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав передувала ретельна і детальна перевірка стосунків дитини з матірю. З такого слідує, що відповідач не проявляє інтересу до життя, здоровя та виховання сина, протягом тривалого часу не контактує з ним, не забезпечує його матеріально. Отже, висловлено позицію про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав щодо малолітньої дитини [PERSON]. (а.с 5-6) Згідно листа Дитячого дошкільного будинку №1 за місцем перебування малолітнього [PERSON], з моменту влаштування дитини в заклад, батьки жодного разу сина не відвідували, життям та здоровям дитини не цікавились. (а.с. 9) Таким чином, слід вважати встановленим факт, що відповідач протягом тривалого часу, а саме з моменту влаштування малолітнього [PERSON], 28.04.2012р.н., в Будинок дитини №1 м. Львова (згідно розпорядження Турківської РА №336 від 20.08.2012р., а.с. 12) за її заявою, ухиляється від виконання обовязків по вихованню свого сина, не вживає жодних заходів для виконання таких у будь-який спосіб та не бажає їх виконувати. Враховуючи наведені вище обставини суд приходить до переконання про підставність позову в частині про позбавлення батьківських прав [PERSON], оскільки встановлено, що протягом тривалого часу, відповідач без жодних поважних причин не виконує обовязків матері по вихованню, утриманню дитини, самоусунулась від виконання таких по відношенню до сина, тому її слід позбавити батьківських прав. Що стосується вимоги про стягнення аліментів на утримання малолітнього [PERSON], [INFO], то суд враховує наступні обставини. У відповідності до вимог ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Законом передбачена рівність такого обовязку. Згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного Кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Встановлено, що відповідач, самоусунулась від обовязку по утриманню дитини, хоча такий в рівній мірі покладений на обох батьків і закріплений в сімейному законодавстві. Дану обставину суд приймає при ухваленні рішення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік»\~встановлено прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2018 року - 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривні, з 1 грудня - 2027 гривень. При визначенні розміру аліментів суд погоджується з думкою позивача про стягнення таких у твердій грошовій сумі, оскільки відповідач постійних, стабільних доходів не має. Враховується стан здоровя та матеріальне становище дитини, так і стан здоровя, матеріальне становище відповідача, наявність утриманців. Враховуючи вищенаведене, суд вважає доцільним задоволити вказані вимоги, та ухвалити про стягнення на користь Дитячого дошкільного будинку №1 аліменти на утримання [PERSON], у розмірі 930 грн. щомісячно, починаючи з 13.06.2018р. та до досягнення дитиною повноліття. Крім того, суд вважає за необхідне розяснити сторонам, що у відповідності до ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів,\~визначений за\~рішенням суду\~або домовленістю\~між батьками,\~може бути\~згодом зменшено\~або збільшено\~за рішенням\~суду за\~позовом платника\~або одержувача\~аліментів у\~разі зміни\~матеріального або\~сімейного стану,\~погіршення або\~поліпшення здоров'я\~когось із\~них та\~в інших\~випадках,\~передбачених цим\~Кодексом. При цьому у відповідності до вимог ч. 6 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір в розмірі 704,80 грн. Також, згідно п. 1 ч. 1\~ст. 430 ЦПК України\~слід допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved