Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-23 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернулася до Чугуївського міського суду Харківської області з позовом до [PERSON] про встановлення юридичного факту та визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом. Позивач вказала, що [INFO] померла її бабуся - [PERSON]. Після смерті її бабусі відкрилася спадщина, яка складається з права на земельну частку (пай). Однак Позивач не може отримати свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно через відсутність оригіналу правовстановлюючого документа, через необхідність встановлення факту родинних відносин та через необхідність встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Позивач - [PERSON], в судове засідання не з'явилася, належним чином була повідомлена про час і місце розгляду справи, через канцелярію суду надала заяву про слухання справи без її участі, позовні вимоги підтримала, та просила суд позов задовольнити. Відповідач - [PERSON], в судове засідання не з'явився, належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, через канцелярію суду надав заяву про слухання справи без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечував. Суд відповідно до ст. 169 ЦПК України вважає за можливе розглядати справу у відсутності не з'явившихся осіб за наявними доказами справи. Дослідивши та перевіривши письмові докази по справі, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. [INFO] померла бабуся Позивача - [PERSON]. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої входить: право на земельну частку (пай), який належав померлій на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], виданого на підставі рішення Чугуївської райдержадміністрації від 25 червня 1996 року №347. Оскільки [PERSON], померла в 1996 році, правовідносини, пов'язані зі спадкуванням її майна регулюються Цивільним кодексом Української РСР 1963 року. Згідно ч. 1, 2 ст. 524 ЦК Української РСР спадкоємство здійснюється за законом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Згідно ч. 1 ст. 529 ЦК Української РСР При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Спадкоємцем першої черги був би син [PERSON] - [PERSON]. Проте [INFO] [PERSON] помер, що підтверджено Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим Великобабчанською сільською радою Чугуївського району Харківської області, актовий запис №22. Позивач є рідною донькою [PERSON], що підтверджено Свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим 16 квітня 1983 року Великобабчанською сільською радою Чугуївського району Харківської області, актовий запис №5. Згідно ст. 527 ЦК Української РСР Спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті. Згідно ч. 2 ст. 529 ЦК Української РСР Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю. Відповідно до ст. 548 Цивільного кодексу УРСР для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків відмови від спадщини у встановленому законодавством України порядку. Тобто Позивач вважається такою, що прийняла спадщину, крім того, у встановленому законодавством України порядку остання від спадщини не відмовлялася. Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим Наказом Міністерства юстиції України №296/05 від 22.02.2012, не передбачено оформлення спадкових прав за відсутності оригіналу правовстановлюючого документа, тому Позивач позбавлена права в позасудовому порядку оформити свої спадкові права. Таким чином, право Позивача на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом після смерті бабусі, [PERSON], є невизнаним, що дає їй право в порядку ст. 3 Цивільного процесуального кодексу України звернутися до суду за захистом своїх прав. Свідоцтво про народження [PERSON] було втрачено за невідомих обставин. Також у вказаному сертифікаті прізвище спадкодавця вказано як «[PERSON]» замість правильного «[PERSON]». У відповідності з п.14 розділу 5 Правил реєстрації актів громадянського стану в Україні, затверджених наказом Мінюсту України від 18.10.2000 року, реєстрація смерті та внесення даних до свідоцтва про смерть здійснюється на підставі паспорту померлого. У відповідності до свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого Великобабчанською сільською радою Чугуївського району Харківської області 07.06.1996 року, [PERSON] померла [INFO] в с. Велика Бабка Чугуївського району Харківської області. Згідно зі ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту від якого залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п. 1 Постанови пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах встановлення фактів, що мають юридичне значення» зі змінами від 25.05.1998 року Звернути увагу судів на те, що відповідно до статей 255, 271 ЦПК України в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 N 7 «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов'язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Згідно ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. У відповідності до п. 17 перехідних положень ЗК України сертифікат на право на земельну частку (пай), вважається правовстановлюючим документом і є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі. В разі смерті власника такого сертифіката, спадкування права на земельний пай здійснюється за нормами чинного законодавства, згідно норм ЦК України. Статтею 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» встановлено, що право на земельну частку (пай) мають: громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом чи Державним актом. Відповідно до п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). На підставі викладеного,

Outcome: approved