Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-28 00:00:00

Позивач, від імені якого діє представник [PERSON] , звернулася до суду з позовом про зняття заборони на нерухоме майно, житловий будинок №19 з господарсько-побутовими будівлями, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Позов мотивує тим, що 15.11.1969 року вона уклала шлюб з [PERSON] . 20.10.1972 року на підстав договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку їм було надано дозвіл на будівництво житлового будинку за адресою: [ADDRESS] . Згідно технічного паспорту виданого Олександрійським МБТІ від 12.10.2009 року та технічного паспорту виданого Олександрійським МБТІ від 24.05.2019 року на житловий будинок [ADDRESS] , будівництво розпочато в 1972 року, закінчено у 1980 році. Вони з чоловіком, перебуваючи у зареєстрованому шлюбі, закінчили будівництво будинку, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, та не знали, що його треба здавати в експлуатацію, та отримувати свідоцтво про право на власність. Так тільки 23.12.2011 року, її чоловік, як номінальний власник, отримав Свідоцтво про право на власність на нерухоме майно, а саме на житловий будинок, з господарськими будівлями [ADDRESS] . що видане на підставі рішення Виконавчого комітету Олександрійської міської ради від 01.12.2011 року. Земельна ділянка, на якій розташований зазначений житловий будинок була приватизована. Був отриманий Державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЯЛ № 844920 за кадастровим номером 1844904137 виданий 23.09.2011 року, на земельну ділянку розміром 0,045 га, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , на ім`я її чоловіка, [PERSON] . [INFO] , [PERSON] помер. Після його смерті, вона, як єдина спадкоємиця, звернулась до Олександрійської міської державної нотаріальної контори №1 з заявою про оформлення своїх спадкових прав на майно, що залишилося після смерті чоловіка. 06.06.2019 року вона отримала Свідоцтво про право на спадщину за законом, посвідченого державним нотаріусом Олександрійської міської державної контори №1 Півняк Н.С. у реєстрі за № 1-110 на земельну ділянку переданою для будівництва та обслуговування житлового будинку пл. 0,0450 га. Кадастровий № 3510300000:09:334:0005, розташованої за адресою: [ADDRESS] . 06.06.2019 року отримала Свідоцтво про право на спадщину за законом посвідченого державним нотаріусом Олександрійської міської державної контори №1 Півняк Н.С. у реєстрі за № 1-109 на житловий будинок №19 з господарської побутовими будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Під час оформлення спадщини з`ясувалося, що згідно інформації від 06.06.2019 року, ідентифікаційний номер документа 169533189 , на житловий будинок, з господарсько-побутовими будівлями, розташованим за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомості: 1846516135103 та земельну ділянку, кадастровий номер: 510300000:09:334:00: накладено обтяження. Згідно алфавітної книги реєстрації заборон по прізвищам (1950-1999 р.) Першої Кіровоградської ДНК запис про заборону на прізвище « [PERSON] » відсутній . Обтяження на майно, згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, було накладене ще 29.06.1979. за часів Радянського Союзу у зв`язку з отриманням [PERSON] суди у розмірі 700 рублів за зобов`язанням від 18.12.1972 року для будівництва будинку. Зазначену суду вони з чоловіком погасили ще у1974 році та виконали усі взяті зобов`язання перед «Стройбанк». З 1974 року по теперішній час ані банківською установою «Стройбанк», ані правонаступниками не пред`являлися жодні претензії стосовно наявності невиконаних боргових, кредитних зобов`язань її чоловіка. «Стройбанк СРСР» був створений у 1959 році, це був Всесоюзний банк фінансування капітальних вкладень. У 1987 році він припинив своє існування шляхом реорганізації з виділенням банків галузевої спрямованості. Виділені банки були розміщені по всій території Радянського Союзу. Тобто визначити який банк на території України став правонаступником «Стройбанку СРСР» є неможливим. Вона має на меті подарувати будинок, належний їй на праві власності. Звернутися до банку з заявою про вилучення з Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна заборони на відчуження він не має можливості, оскільки банк припинив своє існування. В судове засідання позивач та представник позивача не з`явились, про дату час та місце розгляду справи повідомлені належним чином причину неявки суду не повідомили, представник позивача через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи без її участі та участі позивача, зазначила, що позовні вимоги підтримують в повному обсязі з підстав зазначених у позові та просить їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки не повідомив. Представник Олександрійської міської ради Кіровоградської області в судове засідання не з`явився, про дату час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи без їх участі, не заперечував щодо задоволення позовних вимог. Представник Олександрійського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Кіровоградській області в судове засідання не з`явився, про дату час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки не повідомив. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 01.11.2018 року [PERSON] 15 листопада 1969 року уклав шлюб з [PERSON] , прізвище після державної реєстрації шлюбу [PERSON] [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 29.10.2018 року. 20.10.1972 року на підставі договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку [PERSON] надано дозвіл на будівництво житлового будинку за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до декларації про готовність об`єкта до експлуатації зареєстрованої Інспекцією ДАБК у Кіровоградській області від 25.10.2011 року за №КД14211063863, технічного паспорту виданого Олександрійським МБТІ від 12.10.2009 року та технічного паспорту виданого Олександрійським МБТІ від 24.05.2019 року на житловий будинок [ADDRESS] , будівництво розпочато в 1972 року, закінчено у 1980 році. Згідно зобов`язання від 18.12.1972 року [PERSON] від Олександрійського відділення Стройбанк отримав суду у розмірі 700 рублів строком на сім років до 31.12.1980 року, для будівництва будинку. Згідно свідоцтва про право на власність на нерухоме майно від 23.12.2011 року за [PERSON] , зареєстровано право приватної власності на житловий будинок, з господарськими будівлями [ADDRESS] . Відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯЛ № 844920 від 23.09.2011 року, власником земельної ділянки площею 0,045 га, кадастровим номером 1844904137 , що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , є [PERSON]. Згідно Свідоцтва про право на спадщину за законом від 06.06.2019р. посвідченого державним нотаріусом Олександрійської міської державної контори №1 Півняк Н.С. у реєстрі за № 1-109 спадкоємцем житлового будинку №19 з господарської побутовими будівлями , що знаходиться за адресою: [ADDRESS] після [PERSON] , який помер [INFO] є його дружина [PERSON] . Згідно Свідоцтва про право на спадщину за законом від 06.06.2019 року, посвідченого державним нотаріусом Олександрійської міської державної контори №1 Півняк Н.С. у реєстрі за № 1-110 спадкоємцем земельної ділянки переданої для будівництва та обслуговування житлового будинку пл. 0,0450 га. кадастровий № 3510300000:09:334:0005, розташованої за адресою: [ADDRESS] після [PERSON] , який помер [INFO] є його дружина [PERSON] . Згідно відомостей з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями, розташованого за адресою: [ADDRESS] накладено заборону на підставі повідомлення б/н від 29.06.1979 року видавник не вказано, Олександріяуголь . З відповіді Олександрійського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Кіровоградській області від 30.09.2019 року вбачається, що виконавчі документи майнового та немайнового характеру за 2016-2019 роки , по яким боржником виступає [PERSON] до Олександрійського ВДВС не надходили, виконавчі провадження за 2008-2015 роки знищені за строком зберігання. Відповідно до п 2 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 03.06.2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» передбачено, що позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Відповідачами в справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби, а також відповідний орган доходів і зборів, банк та іншу фінансову установу, які у випадках, передбачених законом, виконують судові рішення. Статтею 316 ЦК України визначено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до положень ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Частинами 1, 2 ст. 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно зі ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд; власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Статтею 59 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Відповідно до ч. 1 ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. З огляду на викладене, враховуючи те, що позивач позбавлений права вільно розпоряджатися власним майном, оскільки неможливо скасувати накладений арешт в позасудовому порядку, суд вважає, що позовні вимоги позивача про зняття заборони з майна підлягають задоволенню.

Outcome: approved