Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-12 00:00:00

Позивач [PERSON] у березні 2015 року звернулася до суду із позовом до відповідача [PERSON], визначивши третьою особою по справі управління службу у справах дітей Бабушкінської районної у м. Дніпропетровську ради, прохаючи суд про наступне: надати їй дозвіл на виготовлення та оформлення проїзного документу для виїзду за межі державного кордону країни її малолітньої дитини [PERSON], [INFO], уродженки та мешканки [INFO], без згоди батька [PERSON]; надати дозвіл на виїзд за межі державного кордону України [PERSON], [INFO], уродженки та мешканки [INFO], у супроводі матері [PERSON], без нотаріально посвідченої згоди та супроводу батька [PERSON], строком на один рік з моменту ухвалення судом рішення (а.с. 2-4). В обґрунтування своїх позовних вимог вказала, що перебуває у шлюбі з [PERSON] Від шлюбу є неповнолітня дитина [PERSON], [INFO]. На цей час шлюб між ними не розірвано і бажання його розривати немає. Однак, у звязку з тим, що на даний час відповідач перебуває у розшуку, вона позбавлена можливості отримати від нього дозвіл на вивезення її дитини за кордон. Вона має можливість забезпечити покращення розвитку дитини шляхом вивезення її за кордон для оздоровлення та культурного розвитку. Однак, зробити цього не може, так як не може отримати від відповідача згоди на тимчасовий виїзд дитини за кордон та на оформлення проїзного документа дитини на виїзд за кордон. Без нотаріально засвідченого клопотання одного з батьків, вивезти дитину за кордон неможливо. Згідно з вимогами ст. 313 ЦК України, фізична особа, що не досягла 16 років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків, піклувальників та в їхньому супроводі або у супроводі осіб, які уповноважені ними. Згідно з вимогами ст.ст. 2, 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України», документами, що надають право на виїзд з України і вїзд в Україну та посвідчують особу громадянина України під час перебування за її межами, зокрема є паспорт громадянина України для виїзду за кордон, проїзний документ дитини. Оформлення проїзного документи у дитини провадиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків. За відсутності згоди одного з батьків, виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. Проїзний документ дитини видається органом внутрішніх справ за місцем проживання. Згідно з вимогами п. 2-2 «Правил оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон та проїзного документу дитини, їх тимчасового затримання та вилучення», які затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 57 від 27 січня 1995 року, виїзд за межі України громадян, які не досягли 16 річного віку у супроводі одного із батьків, здійснюється у разі предявлення оригіналу або нотаріального посвідчення копії рішення суду про надання дозволу на виїзд за межі України громадянина, який не досяг 18 річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. Пунктом 2 ст. 10 Конвенції про права дитини, що прийнята 44 сесією Генеральної Асамблеї ООН 20 листопада 1989 року і ратифікована постановою Верховної Ради України 27 лютого 1991 року передбачено те, що держава-учасниця цієї Конвенції поважає право дитини та її батьків залишити будь-яку країну, включаючи власну, і повертатися у свою країну; щодо права залишити будь-яку країну діють лише такі обмеження, які встановлені законом і необхідні для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоровя чи моралі населення або прав і свобод інших осіб, і сумісні з визнаними у цій Конвенції іншими правами. Нормами цієї Конвенції також передбачено, що при здійсненні усіх дій, які вчиняються державними чи приватними установами, у тому числі і судами, щодо дітей, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини, у максимально можливій мірі забезпечується виживання та здоровий розвиток дитини. З наведених підстав, виходячи із пріоритетності інтересів неповнолітньої дитини, спираючись на норми ст.ст. 7, 155 СК України, вважає, що має право на задоволення позову. У судовому засіданні позивач позов підтримала, прохала задовольнити. Пояснення надала аналогічні його тексту. Додатково пояснила, що бажає вивезти дитину на відпочинок у тимчасово окупований Крим, де у її чоловіка є родичі, які можуть забезпечити належний відпочинок дитині. Представник третьої особи узяла участь попередньому у судовому засіданні, де вважала позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню. У судове засідання не зявилася, письмових заяв та клопотань про розгляд справи за її відсутності не надала. Позивач не заперечувала проти розгляду справи за відсутності представника третьої особи. З цих підстав суд, спираючись на норми ч. 3 ст. 36 ЦПК України, суд розглянув справу за відсутності представника третьої особи. Відповідач в силу вимог ч. 9 ст. 74 ЦПК України, вважається таким, який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, але у судове засідання не зявився, письмових заяв та клопотань суду не надав (а.с. 31). Відповідно до вимог ч. 1 ст. 224 ЦПК України якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, то може вирішувати справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановлювати заочне рішення).\~Позивач не заперечувала проти розгляду справи за відсутності відповідача. З цих підстав суд, спираючись на норми ст.ст. 169, 224 ЦПК України, розглянув справу у заочному порядку та ухвалив рішення. Заслухавши пояснення позивача та перевіривши фактичні обставини справи наданими нею письмовими доказами, суд приходить до висновку про можливість задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, від якого мають неповнолітню дитину доньку [PERSON], [INFO] (а.с. 5-6). Згідно з постановою прокурора прокуратури Дніпропетровської області [PERSON] від 31 січня 2013 року, [PERSON] оголошено в розшук, що робить неможливим надання ним згоди на тимчасовий виїзд на відпочинок та оздоровлення його неповнолітньої дитини поза межі України та оформлення проїзного документи дитині на виїзд за кордон (а.с. 9). Судові витрати по справі становлять 487 гривень 20 копійок (а.с. 1-1а). Відповідно до вимог ст. 7 Сімейного кодексу України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених\~\~Конституцією\~\~України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Відповідно до вимог ст. 1, ч. 2 ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну громадян України» та п.18 «Правил оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення» громадянин України має право виїхати з України, крім випадків, передбачених законом та вїхати в Україну; оформлення проїзного документа дитини провадиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників\~\~батьків чи дітей у разі потреби самостійного виїзду неповнолітнього за кордон. За відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може\~\~бути дозволено на підставі рішення суду. Відповідно до вимог ст.ст. 7, 155 Сімейного кодексу України, дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України та Конвенцією про права дитини, а батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Згідно п. 1 ст. 3 Конвенції прав дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. З наведених норм чинного законодавства України та фактичних обставин справи випливає наступне. Відповідач перебуває у розшуку, переховуючись від органів досудового розслідування і тому, у встановленому законодавством порядку, не може надати своїй дружині згоду на вивезення своєї дитини за кордон. Позивач має бажання та можливість разом із неповнолітньою донькою тимчасово виїжджати за межі України для відпочинку та оздоровлення, однак позбавлена такого права, в звязку із тим, що відповідач перебуває у розшуку і не надає обовязкової згоди на оформлення проїзного документу дитині на виїзд за кордон, а також згоду на тимчасовий виїзд дитини за кордон. Бажання матері оздоровити доньку за кордоном не суперечить чинному законодавству, а реалізація права матері і неповнолітньої дитини відпочивати у обраному ними місці, відповідає інтересам дитини. Таким чином, право неповнолітньої дитини на виїзд з України та право матері на вивезення своєї дитини за межі України з боку позивача порушене, а тому підлягає судовому захисту. Суд вважає за можливе захистити порушене право у обраний позивачем спосіб - шляхом надання їй дозволу вивозити за межі України її дитину - неповнолітню [PERSON], [INFO], без згоди та без супроводу її батька [PERSON], протягом року зо дня набрання рішенням законної сили; надання дозволу позивачеві на отримання та виготовлення проїзного документу на вивезення за межі України неповнолітньої [PERSON] без згоди її батька [PERSON] Судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача у фактично понесених межах у сумі 487 гривень 20 копійок. На підставі викладеного,

Outcome: approved