Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася з позовом до ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», [PERSON] про визнання поруки припиненою, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідно до умов кредитного договору № MKB7GA00000281 від 22 листопада 2007 року відповідач [PERSON] отримав у ПАТ КБ«Приват Банк» кредит у сумі 45 000,00 дол. США з строком повернення до 19.11.2027р. зі сплатою 11,04 % річних за користування кредитом. З метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та позивачем [PERSON] був укладений Договір поруки від 22.11.2007 року, відповідно до якого поручитель зобов'язується перед кредитором відповідати по зобов'язаннях позичальника, що випливають з кредитного договору, укладеного між банком та позичальником. Однак, з 20.11. 2008року відповідачем ПАТ КБ «ПриватБанк» до кредитного договору MKB7GA00000281 було внесено зміни щодо збільшення відсоткової ставки по кредиту до 13,08% річних, про що свідчить надісланий останнім лист за № 20.1.3.2. /6-22855/4035 на адресу відповідача [PERSON] Позивач вказує на те, що жодного попередження про зміну відсоткової ставки за кредитним договором їй не надсилалось і про збільшення зобовязань по кредитному договору стало відомо у березні 2015року, після отримання від Ужгородського міськрайонного суду копії позовної заяви ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» від 10.12.2014року про стягнення з неї [PERSON] та [PERSON] солідарно заборгованості по кредиту. Зазначає, що 08.04.2015року ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду було залишено без розгляду позов ПАТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON]Я, [PERSON] на підставі п.5 ч.1 ст.207 ЦПК України. Вказує на те, що відповідно до п.13 укладеного між ПАТ КБ «ПриватБанк» та нею як поручителем договору поруки, зміни і доповнення до зазначеного договору, повинні були вноситись тільки за згодою сторін в письмовому вигляді, шляхом укладення відповідної додаткової угоди. Відповідно до п.1 укладеного договору поруки строк, розмір кредиту, цілі, відсотки, розмір кредиту на сплату страхових платежів, винагороду за надання фінансового інструменту, розмір щомісячного платежу, період сплати, порядок погашення заборгованості, відсотки за дострокове погашення кредиту за цим договором, визначені у п.16 цього договору поруки . Зазначає, що у звязку з укладенням зазначених змін в односторонньому порядку, розмір грошових зобов'язань позивачки збільшився перед кредитором ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», отже і грошові зобов'язання [PERSON] та обсяг відповідальності збільшився без її згоди. Тому позивач, з посиланням на ст. 559 ЦК України просила зобовязання поруки за договором поруки № MKB7GA00000281 від 22.11.2007 року визнати припиненим. Позивача [PERSON] та її представник - [PERSON] в судовому засіданні вимоги викладені в позовній заяві уточнили та просили визнати поруку такою, що припинена саме з моменту внесення змін в односторонньому порядку до кредитного договору, зміни відсоткової ставки по кредиту з 20.11.2008року. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, надіслав до суду заяву в якій просить розгляд справи проводити у його відсутності, позовні вимоги підтримує та просив їх задоволити в повному обсязі. Також повідомив, що 06.04.2015року між ним та ПАТ КБ «ПриватБанк» укладено додаткову угоду №1 до кредитного договору № MKB7GA00000281 від 22.11.2007р. , щодо суми заборгованості по кредиту та строків погашення такого, з одночасним укладенням нового договору поруки, поручителем згідно якого є [PERSON] Представник ПАТ КБ «ПриватБанк» - [PERSON] в судовому засіданні просила у задоволення позову відмовити в повному обсязі з підстав наведених у письмових запереченнях поданих до суду. Зазначила, що їй невідомо чи надсилався лист ПАТ КБ «ПриватБанк» від 03.10.2008року на адресу поручителя [PERSON] про зміну відсоткової ставки по кредиту з 0,92 % відсотки за місяць на 13,08 % річних, та вказала на те, що відповідно до договору поруки від 22.11.2007р. сторони погодили, що поручитель зобовязується перед кредитором відповідати за невиконання позичальником [PERSON] усіх його зобовязань, що виникли з кредитного договору укладеного між кредитором та боржником в повному обсязі, як існуючих на теперішній час так і тих, що можуть виникнути в майбутньому. Суд, заслухавши пояснення осіб які брали участь у розгляді справи, перевіривши матеріали справи та зібрані в ній докази, приходить до наступного висновку . Як встановлено в судовому засіданні, 22 листопада 2007 року між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] було укладено кредитний договір № MKB7GA00000281, згідно якого, позичальник отримав кредит у сумі 45 000,00 дол. США на споживчі цілі, зі строком погашення кредиту до 19.11.2027 р., зі сплатою 0,92 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом . Відповідно до п.7 вищезазначеного кредитного договору, в період сплати з 15 по 20 число кожного місяця, позичальник повинен надавати банку кошти (щомісячний платіж) у сумі 560,42 доллари США для погашення заборгованості за кредитним договором, що складається із заборгованості по кредиту, відсотків, винагороди , комісії . Судом встановлено, що для забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] було укладено договір поруки № MKB7GA00000281 від 22.11.2007р., згідно якого, остання поручилася перед Кредитором за виконання зобов'язань позичальника - [PERSON] Згідно п.1 укладеного договору поруки: строк, розмір кредиту, цілі, відсотки, розмір кредиту на сплату страхових платежів, винагороду за надання фінансового інструменту, розмір щомісячного платежу, період сплати, порядок погашення заборгованості, відсотки за дострокове погашення кредиту за цим договором, визначені у п.16 цього договору поруки . Зокрема, п.16.договору поруки визначені особливі умови договору щодо сплати відсотків за користування кредитом у розмірі 0,92 % за міяць у період сплати з 15 по 20 число кожного місяця, повернення кредиту наданого у вигляді не поновлювальної лінії в сумі 45000,00 доларів США у строк з 22 листопада 2007року по 19 листопада 2027року включно. Відповідно до п.13 укладеного договору поруки, зміни і доповнення до нього вносяться тільки за згодою сторін в письмовому вигляді, шляхом укладення відповідної додаткової угоди. Згідно ч.1 ст.1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. За правилами ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник)\~\~зобов'язана\~\~вчинити\~\~на\~\~користь\~\~другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Як вбачається з листа ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» за №20.1.3.2/6-22855/4035 від 03.10.2008р. надісланого позичальнику [PERSON], кредитором було змінено умови кредитного договору № MKB7GA00000281 від 22.11.2007 року та повідомлено про те , що починаючи з 20.11.2008р. відсоткова ставка за вищезазначеним кредитним договором складатиме 13,08 % на рік. Відсоткова ставка/пеня у разі невиконання грошових зобовязань за укладеним кредитним договором змінюється відповідно до зміни відсоткової ставки по кредиту. Отже, розмір грошових зобов'язань [PERSON] збільшився перед ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» , у зв'язку з чим збільшився обсяг відповідальності поручителя без її згоди. Судом встановлено, що 06.04.2015року було укладено додаткову угоду №1 між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» і [PERSON] згідно якої, розмір суми заборгованості було зменшено,а саме розмір відсотків ,комісї та пені. Одночасно 06.04.2015року для забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором № MKB7GA00000281 від 22.11.2007року між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та іншим поручителем [PERSON] було укладено договір поруки за № МКВ7GA00000281/1. Статтею 553 ЦК України визначено, що\~\~за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб. Відповідно до ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Згідно ч. 1 ст. 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Згідно п. 22 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» відповідно до частини першої статті\~\~599 ЦК припинення договору поруки пов'язується зі зміною забезпеченого зобов'язання за відсутності згоди поручителя на таку зміну та за умови збільшення обсягу відповідальності поручителя. При цьому обсяг зобов'язання поручителя визначається як умовами договору поруки, так і умовами основного договору, яким визначено обсяг зобов'язань боржника, забезпечення виконання яких здійснює поручитель. Проте якщо в договорі поруки передбачено, зокрема, можливість зміни розміру процентів за основним зобов'язанням і строків їх виплати тощо без додаткового повідомлення поручителя та укладення окремої угоди, то ця умова договору стала результатом домовленості сторін (банку і поручителя), а отже, поручитель дав згоду на зміну основного зобов'язання. Якщо в договорі поруки такі умови сторонами не узгоджені, а з обставин справи не вбачається інформованості поручителя і його згоди на збільшення розміру його відповідальності, то відповідно до положень частини першої статті 599 ЦК порука припиняється у разі зміни основного зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. У цьому випадку поручитель має право на пред'явлення позову про визнання договору поруки припиненим. Згідно позиції Верховного Суду України, висловленою в постанові у справі №6-20цс11 від 21.05.2012р., згідно з якою збільшення відповідальності поручителя внаслідок зміни основного зобовязання виникає у разі підвищення розміру процентів; відстрочення виконання, що призводить до збільшення періоду, за який нараховуються проценти за користування чужими грошовими коштами; установлення (збільшення розміру) неустойки тощо. Також у постанові Верховного Суду України від 21.05.2012р у справі №6-69цс11 зазначено, що збільшення відповідальності поручителя внаслідок зміни основного зобовязання виникає, зокрема, у разі встановлення нових умов щодо порядку зміни процентної ставки в сторону збільшення, розширення змісту основного зобовязання щодо дострокового повернення кредиту та плати за користування ним. Тому суд, приходить до висновку, що із положень ст. 554 ЦК випливає, що хоча поручитель і пов'язаний із боржником певними зобов'язальними відносинами, він є самостійним суб'єктом у відносинах із кредитором. Це підтверджується його правом висувати заперечення проти кредитора і в тому разі, коли боржник від них відмовився або визнав свій борг (ч. 2 ст. 555 ЦК). Отже у зобов'язаннях, в яких беруть участь поручителі, збільшення кредитної процентної ставки навіть за згодою банку та боржника, але без згоди поручителя, не дає підстав покладати на останнього відповідальність за невиконання або неналежне виконання позичальником своїх зобов'язань перед банком (ч. 1 ст. 559 ЦК). Таким чином, у зв'язку з тим, що відповідно до письмового повідомлення кредитора з 20.11.2008 року між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] було змінено умови кредитування за вказаним кредитним договором, була збільшена процентна ставка по кредитному договору без згоди поручителя\~-\~[PERSON], внаслідок чого збільшився обсяг відповідальності поручителя, суд приходить до висновку про необхідність задоволення вимог позову та визнання поруки такою, що припинена за договору поруки № MKB7GA00000281 укладеного 22 листопада 2007 року між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] Відповідно до ч. 1 ст. 11 та ст. 60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у сукупності, з'ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст.1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення вимог позову в повному обсязі. Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно до ст.ст. 15, 16, 525, 526, 530, 553, 554, 555, 559, 625, 1054 ЦК України, постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» та

Outcome: approved