Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-27 00:00:00

Позивач [PERSON] предявила до суду позов до Великобірківської сільської ради Тернопільського району про визнання права власності на 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, який розташований по вулиці Шевченка, 38 в селі Великі Бірки Тернопільського району, загальною площею 115,1 кв.м., в тому числі житловою 65 кв.м., без самочинно побудованих будівель: житлової прибудови під літерою «А1», загальною площею 36,6 кв.м. та прибудови під літерою «а1», загальною площею 25,7 кв.м., в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], яка померла 19 листопада 2013 року. Обґрунтовує позов тим, що зазначений житловий будинок знаходиться у спільній частковій власності [PERSON] та [PERSON] по ? частці за кожною. Після смерті її бабці [PERSON] відкрилася спадщина на належну їй ? частину вказаного житлового будинку. Будучи спадкоємцем за заповітом, позивач у встановлений законом строк звернулася до нотаріальної контори, однак у видачі їй свідоцтва про право на спадщину за заповітом відмовлено у звязку із наявністю самочинно побудованих будівель. З цих підстав позивач позбавлена можливості реалізувати свої спадкові права в нотаріальному порядку, тому просила суд визнати за нею право власності на спірне нерухоме майно. В судове засідання представник позивача [PERSON] [PERSON] подала заяву, згідно з якою позовні вимоги підтримала та просила розглядати справу в її відсутності. Представник відповідача в судове засідання подав заяву, відповідно до якої позовні вимоги визнав, просив розглядати справу за його відсутності. За вказаних обставин, з урахуванням вимог ст. 169 ЦПК України, суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній доказів, у відсутності сторін. Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, установив такі обставини: Як убачається зі свідоцтва на право власності на житло від 23 лютого 1994 року, житловий будинок, який розташований в смт. Великі Бірки Тернопільського району по вулиці Шевченка, 38, належить на праві спільної часткової власності [PERSON] та [PERSON] по ? частці. 19 листопада 2013 року [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ИД №159187 від 19 листопада 2013 року, актовий запис №38 Великобірківської селищної ради Тернопільського району Тернопільської області. Після її смерті відкрилася спадщина за заповітом, посвідченим Великобірківською селищною радою Тернопільського району Тернопільської області 29 червня 2006 року, номер у реєстрі 71, згідно з яким вона заповіла все належне їй майно [PERSON] Згідно з ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Як вбачається із позовної заяви, позивач з заявою про відмову від прийняття спадщини до нотаріальної контори не зверталася.\~ Як слідує з довідки №1441, виданої 18 липня 2017 року виконкомом Великобірківської селищної ради Тернопільського району Тернопільської області, [PERSON] проживала та перебувала на реєстраційному обліку за адресою: вул. Шевченка, 38, смт. Великі Бірки Тернопільського району до дня своєї смерті 19 листопада 2013 року. Також, разом з нею на день її смерті за вказаною адресою перебували на реєстраційно обліку: внучка [PERSON], правнучка [PERSON], правнучка [PERSON]. Таким чином, постійно проживаючи разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, в силу ст. 1268 ЦК України України [PERSON] прийняла спадщину після померлої [PERSON] Маючи намір отримати свідоцтво про право на спадщину, [PERSON] звернулася до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, однак постановою державного нотаріуса Тернопільської районної нотаріальної контори [PERSON] від 31 липня 2017 року №155/02-31, їй відмовлено у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на ? частку житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами по вулиці Шевченка, 38 в смт. Великі Бірки Тернопільського району, після смерті [PERSON], у звязку з наявністю самочинно побудованих споруд. Згідно з ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. З посиланням на зазначені норми закону позивач звернулася до суду за захистом її прав у судовому порядку. Вирішуючи питання про те, чи дійсно [PERSON] за життя належала 1/2 частина спірного житлового будинку, суд виходить із наданих доказів. Так, відповідно до свідоцтва на право власності на житло від 23 лютого 1994 року, житловий будинок, який розташований в селі Великі Бірки Тернопільського району по вулиці Шевченка, 38, належить на праві спільної часткової власності [PERSON] та [PERSON] по ? частці кожній. За даними інформаційної довідки про технічний стан нерухомого майна, виданої Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації 25 липня 2017 року №756, станом на 21 липня 2017 року по обліку бюро будинковолодіння №38 по вулиці Шевченка в смт. Великі Бірки Тернопільського району належить [PERSON] та [PERSON] по ? частині кожній. Також, як убачається із вказаної довідки, загальна і житлова площа будинку змінилась за рахунок знесення печей та добудови самочиннох побудованих будівель: житлової прибудови під літерою «А1», загальною площею 36,6 кв.м. та прибудови під літерою «а1», загальною площею 25,7 кв.м. За даними інформаційної довідки, виданої Тернопільським районним бюро технічної інвентаризації від 25 липня 2017 року №757, станом на 01 січня 2013 року ? житлового будинку №38 по вул. Шевченка, 38 в смт. Великі Бірки Тернопільського району Тернопільської області зареєстрована за [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Тернопільським районним бюро технічної інвентаризації 23 лютого 1994 року на підставі розпорядження №28 від 23 лютого 1994 року та записано в реєстрій книзі №1 за реєстровим номером 28. На підставі зібраних у справі доказів судом установлено, що житловий будинок з належними до нього надвірними будівлями та спорудами по вулиці Шевченка, 38 в смт. Великі Бірки Тернопільського району Тернопільської області належав на праві спільної часткової власності [PERSON] та [PERSON] по ? частці кожній. Відповідач права позивача на спірне майно не заперечує. Однак, оскільки, у спірному житловому будинку є самочинні добудови, зокрема: житлова прибудова під літерою «А1», загальною площею 36,6 кв.м. та прибудова під літерою «а1», загальною площею 25,7 кв.м., це стало перешкодою в оформленні позивачем своїх спадкових прав у нотаріальному порядку, зокрема шляхом оформлення у нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину. Відповідно до ч. 2 ст. 376 ЦК України особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Наявність самочинних добудов стало підставою відмови нотаріусом у видачі позивачу свідоцтва про право на спадщину. Однак, у межах даного позову позивач просить визнати за нею право власності на 1/2 частину спірного будинку, яка належала спадкодавцю [PERSON], без урахування зазначених вище самочинних добудов. Аналізуючи в сукупності досліджені докази, встановлені ними обставини та визначені відповідно до них правовідносини сторін, враховуючи вимоги закону, які до них застосовуються, суд приходить до переконання про порушення прав позивача, які підлягають до захисту шляхом задоволення її позовних вимог визнання за [PERSON] права власності на 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами №38 по вулиці Шевченка у смт. Великі Бірки Тернопільського району Тернопільської області, в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], без самочинно добудованих будівель. На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 368, 370, 1226, 1223, 1268 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved