Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-15 00:00:00

Позивач [PERSON] з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», який є правонаступником ПАТ «ОТП Банк», звернувся до суду з вищезазначеним позовом посилаючись на те, що 12 лютого 2012 року між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» та [PERSON] був укладений договір про надання споживчого кредиту № [NUMBER], згідно умов якого відповідач отримала кредит в сумі 4769,00 грн. Згідно з умовами договору факторингу № 22/12/2014/3 від 22 грудня 2014 року ПАТ «ОТП Банк» у відповідності до ст.ст. 512, 514, 1077-1079, 1082, 1084 ЦК України відступило, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло право вимоги за кредитним договором про надання споживчого кредиту № [NUMBER] від 12.02.2012, укладеним між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» та [PERSON] У звязку з невиконанням відповідачем зобовязань за кредитним договором № [NUMBER] від 12.02.2012 року, станом на 28.11.2016 за ним існує заборгованість перед ПАТ «ОТП Факторинг Україна» в сумі 22558,13 грн., з яких: - залишок заборгованості за тілом кредиту 21221,39 грн.; - залишок заборгованості за відсоткам 1336,74 грн. Цю суму, а також судовий збір у розмірі 1378,00 грн. позивач і просить стягнути з відповідача. Представник позивача в судове засідання не зявився, просив розглядати справу за відсутності позивача, на підставі наявних у справі доказів /а.с. 5/. Відповідач про день та час розгляду справи повідомлена належним чином /а.с. 33/, але до суду не зявилася, причини неявки суд не повідомила, своїх заперечень проти позову не надала. За таких обставин суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів, та оголосив заочний розгляд справи згідно ст.ст. 224-228 ЦПК України. Відповідно до ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу технічними засобами не здійснюється. В судовому засіданні встановлено, що 12 лютого 2012 року між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» та [PERSON] був укладений договір про надання споживчого кредиту № [NUMBER], згідно умов якого відповідач отримала кредит в сумі 4769,00 грн на придбання товару у продавця. Кредит надавався строком на 12 місяців, розмір процентної ставки складає 0,01 % річних /а.с. 7-9/. Згідно з п.1.4.6 кредитного договору платежі по кредиту нараховуються щомісячно, виходячи зі строку кредиту, в розмірі, вказаному в графіку платежів. Відповідач підписала договір та графік платежів (зворот а.с.9). Відповідно до умов договору факторингу від 22 грудня 2014 рок ПАТ «ОТП Банк» відступило, а «ОТП Факторинг Україна» прийняло право вимоги за кредитним договором № [NUMBER] від 12.02.2012, укладеним між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» та [PERSON] /а.с. 12-16/. У звязку з невиконанням відповідачем зобовязань за кредитним договором № [NUMBER] від 12.02.2012 станом на 28.11.2016 за ним існує заборгованість перед ПАТ «ОТП Факторинг Україна» в 22558,13 грн., яка складається з: - залишку заборгованості за тілом кредиту 21221,39 грн.; - залишку заборгованості за відсоткам 1336,74 грн, що підтверджується розрахунком /а.с. 6/. Відповідно до ч.2 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором. Згідно з вимогами ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязується повернути позикодавцеві позику в строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ст. 1080 ЦК України договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження. Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобовязанні в обсязі і умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобовязанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Частиною 2 статті 1050 ЦК України передбачено, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Відповідно до п. 1.5.6 кредитного договору «У випадку невиконання позичальником умов договору, Банк має право звернутись до відповідного суду для стягнення заборгованості за договором в примусовому порядку. Встановлені в судовому засіданні обставини витікають з правовідносин по належному виконанню зобовязань та з недопустимості односторонньої відмови від виконання зобовязань і наслідків, які виникають при неналежній відмові. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що права позивача порушені неналежним виконанням зобовязання, відповідачем, а тому позовні вимоги суд вважає обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України у разі задоволення позовних вимог судові витрати підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved