overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-29 00:00:00

Позивач [PERSON] Лукаші звернувся до суду із позовом, в якому зазначає, що він з відповідачкою по справі знаходиться в зареєстрованому шлюбі з 11 травня 1989 року. На даний час неповнолітніх дітей не мають, діти вже повнолітні. Вони разом не проживають та не ведуть спільного господарства, протягом тривалого часу кожен із подружжя проживають своїм життям. Тому просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачкою. В судове засідання позивач [PERSON] не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. В судове засідання відповідач [PERSON] не зявилась, надала заяву в якій просить суд розглядати справу за її відсутністю, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Вивчивши матеріали цивільної справи, дослідивши надані суду докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню. Судом встановлено, що сторони по справі з 11 травня 1989 року знаходяться в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про одруження, видане Вірменською РСР Виконкомом народних депутатів Шамшадінського району Арцвабердською сільською радою, актовий запис № 16 (а.с.6,7). Судом встановлено, що сторони по справі разом не проживають та не ведуть спільного господарства. Згідно ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушення до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст. 112 СК України, суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотні значення. Відповідно до ст. 112 ч.2 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно ч.2 ст.114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. На підставі викладеного, враховуючи те, що подальше збереження родини з урахуванням їх взаємних відносин неможливо і суперечить інтересам сторін, суд вважає позовні вимоги позивача обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. У звязку із задоволенням позовних вимог, на підставі ст.88 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути сплачений позивачем судовий збір у розмірі 640,00 грн., що документально підтверджено.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-21 00:00:00

Позивач [PERSON] «Львівобленерго» звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON] про відшкодування вартості електичної енергії не облікованої внаслідок порушення споживачем Правил користування електричною енергією для населення в сумі 107,25 грн. Враховуючи довготривалість та складність виготовлення рішення у повному обсязі, суд вважає можливим проголосити вступну і резолютивну частину рішення та відкласти складання повного рішення на п'ять днів, що відповідає вимогам ч. 3 ст. 209 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-11 00:00:00

Позивач [PERSON] лютого 2015 року звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В поданій до суду позовній заяві посилалася на те, що спільне життя з відповідачем не склалося, останній рік спільно не проживають, не ведуть спільного господарства, втрачені фізичні та духовні зв'язки. В судовому засіданні позивач повністю підтримала свої позовні вимоги, наполягала на розірванні шлюбу, на примирення не згодна. Відповідач [PERSON] повністю визнав позовні вимоги, також просив розірвати шлюб. Суд, заслухавши пояснення та обґрунтування сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що сторони по справі [PERSON] та [PERSON] з 31 серпня 1996 року перебувають в зареєстрованому шлюбі. Відповідно до ст. 111 СК України суд вживає заходи щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Аналіз статті 111 СК України дає підстави вважати, що закріплена у статті норма є диспозитивною. Суд може вживати заходів щодо примирення подружжя лише у тому випадку, якщо це не буде суперечити моральним засадам суспільства. Статтею 24 СК України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Судом встановлено, що збереження шлюбу між сторонами на паритетних засадах неможливе, вжиття судом заходів щодо примирення буде суперечити інтересам сторін та моральним засадам суспільства. Суд приходить до висновку, що сім'я розпалась остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, тому шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-01 00:00:00

Позивач [PERSON] має доньку [PERSON] [INFO], батьком якої зареєстрований відповідач [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини серії [NUMBER], виданим виконавчим комітетом Пологівської сільської ради Пологівського району Запорізької області 14.11.2012 року. 04.02.2015 року позивач [PERSON] пред'явила позов до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на свою користь на утримання доньки [PERSON] [INFO] у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви і до досягнення донькою повноліття. Позивач [PERSON] подала до суду заяву про підтримання позову та про розгляд справи без її участі. Відповідач [PERSON] подав до суду заяву про визнання позову та про розгляд справи без його участі. Дослідивши матеріали справи та давши оцінку доказам, суд знаходить позов таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідач [PERSON], будучи батьком [PERSON] [INFO], зобов'язаний її утримувати до повноліття, тому з нього підлягають стягненню аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Крім того, з відповідача належить стягнути на користь держави судовий збір в сумі 243,6грн., оскільки позивача звільнено від сплати судових витрат при подачі позову до суду. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-09 00:00:00

Позивач [PERSON] має доньку [PERSON] [INFO], батьком якої зареєстрований відповідач [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини серії [NUMBER] виданим виконкомом Чапаєвської сільської ради Пологівського району Запорізької області 27.04.2011 року. 30.10.2014 року [PERSON] пред'явила позов до [PERSON] про стягнення на її користь аліментів на утримання малолітньої доньку [PERSON] [INFO] у розмірі 1000грн. щомісячно з усіх видів доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, до настання донькою повноліття. Позивач [PERSON] 10.11.2014 року подала до суду заяву про зменшення розміру своїх позовних вимог про стягнення аліментів до 700грн., яку просить задовольнити та розглянути справу без її участі. Відповідач [PERSON] подав до суду заяву про визнання зміненого позову та про розгляд справи без його участі. Дослідивши матеріали справи та давши оцінку доказам, суд знаходить позов таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідач [PERSON], будучи батьком [PERSON] [INFO] зобов'язаний її утримувати до повноліття, тому з нього підлягають стягненню аліменти на утримання дитини у розмірі 700грн. щомісячно до досягнення нею повноліття. Крім того, з відповідача належить стягнути на користь позивача, понесені нею витрати за надання правової допомоги в сумі 250грн., а також на користь держави судовий збір в сумі 243,6грн., оскільки позивача звільнено від сплати судових витрат при подачі позову до суду. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-27 00:00:00

Позивач [PERSON] має на праві власності житловий будинок за адресою: [ADDRESS]. В даному будинку крім нього, зареєстровані та проживали його дружина та її дочка, відповідачі по справі. З осені 2009 року відповідачі у вказаному будинку не проживають. Позивач сплачує житлово-комунальні послуги за відповідачів, які матеріальної допомоги йому на оплату житлово-комунальних послуг не надають. Просить визнати [PERSON] та [PERSON] особами, що втратили право на користування жилим приміщенням. В судове засідання позивач не з'явився, подав заяву про підтримання позовних вимог повністю, покликаючись на викладені в позовній заяві підстави. Відповідачі в судове засідання не з'явились, [PERSON] повідомила суду про визнання позову та вказала, що дійсно з дочкою не проживають в даному будинку. Виходячи з наведеного, суд вважає за необхідне прийняти визнання відповідачами позову. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для цього законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що позивач [PERSON] має на праві приватної власності житловий будинок [ADDRESS]. Відповідачі зареєстровані в даному будинку, який знаходиться за адресою: [ADDRESS], але не проживають в ньому з осені 2009 року. Згідно ст.405 ЦК України при відсутності члена сім'ї власника житла без поважних причин понад один рік, він втрачає право на користування цим житлом та у відповідності до ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання [PERSON] та [PERSON] особами, що втратили право на користування жилим приміщенням. Визнання відповідачами позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-06 00:00:00

Позивач [PERSON] має сина [PERSON] [INFO], батьком якого зареєстрований відповідач [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини серії [NUMBER], виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Пологівського районного управління юстиції Запорізької області 03.03.2011 року. 28.01.2014 року позивач [PERSON] пред'явила позов до [PERSON] про стягнення аліментів на свою користь на утримання сина [PERSON] [INFO] у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) починаючи від дня подачі заяви і до його повноліття. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, однак подала до суду заяву про підтримання позову та про розгляд справи без її участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, однак подав до суду заяву про визнання позову та про розгляд справи без його участі. Дослідивши матеріали справи та давши оцінку доказам, суд знаходить позов таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідач [PERSON], будучи батьком [PERSON] [INFO] зобов'язаний його утримувати до повноліття, тому з нього підлягають стягненню аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Крім того, з відповідача належить стягнути на користь держави судовий збір в сумі 243,6грн., оскільки позивача звільнено від сплати судових витрат при подачі позову до суду. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-17 00:00:00

Позивач [PERSON] мале підприємство Діол звернувся до суду із даним позовом, просив зобовязати [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] не перешкоджати ПМП Діол у перенесенні гаражних боксів з орендованої ним земельної ділянки по вул. Центральна б/н у м. Ірпені на нове місце пров. Озерний у м. Ірпені на виконання рішення виконкому Ірпінської міської ради № 110/8 від 22.04.2008 року, а також звільнити гаражні бокси від наявного у них майна. [PERSON] звернулася до суду із зустрічним позовом та доповнюючою позовною заявою до зустрічної позовної заяви до Приватного малого підприємства Діол, треті особи гаражний кооператив Привокзальний, Відділ ДВС Ірпінського міського управління юстиції у Київській області, Ірпінська міська рада Київської області, виконавчий комітет Ірпінської міської ради Київської області про усунення перешкод в користуванні власністю, доповнюючою позовної заявою до зустрічної позовної заяви до Приватного малого підприємства Діол, Ірпінської міської ради Київської області, виконавчого комітету Ірпінської міської ради Київської області, треті особи - гаражний кооператив Привокзальний, Відділ ДВС Ірпінського міського управління юстиції у Київській області про усунення перешкод в користуванні гаражними боксами, визнання незаконними рішення виконавчого комітету Ірпінської міської ради Київської області від 22.04.2008 року № 110/8, рішення Ірпінської міської ради Київської області № 287-8-У від 22.12.2006 року та Договору оренди від 01.06.2007 року, просила зобовязати відповідача ПМП Діол не чинити їй перешкод в користуванні належним їй гаражем в м. Ірпінь по вул. Привокзальна, звільнивши проїзд до її гаража від будівельних матеріалів; стягнути з відповідача ПМП Діол на її користь для відшкодування моральної шкоди 50\~000,0 гривень; визнати незаконними та скасувати рішення Ірпінської міської ради Київської області № 287-8-У від 22.12.2006 року про надання земельної ділянки ПМП Діол в оренду; рішення виконавчого комітету Ірпінської міської ради Київської області від 22.04.2008 року № 110/8; Договір оренди земельної ділянки від 01.06.2007 року з ПМП Діол; стягнути з відповідачів судові витрати та витрати за надання правової допомоги. Заслухавши пояснення учасників судового процесу, вивчивши письмові докази по справі, враховуючи те, що для виготовлення повного тексту рішення необхідний значний час,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-02 00:00:00

Позивач [PERSON] Малколм звернувся в суд з позовом про розірвання шлюбу між ним та відповідачем [PERSON] посилаючись на те, що подружнє життя у них не склалося. Вони люди різних характерів та поглядів на життя, через що в сімї часто виникали сварки та непорозуміння. Вони не проживають разом, не ведуть спільного господарства, не підтримують подружніх стосунків. Вважає, що шлюб між ними існує формально, а тому просить його розірвати. Представник позивача [PERSON] Малколм [PERSON] в судове засідання не зявився, подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, проти надання сторонам терміну на примирення категорично заперечив. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, однак подала суду заяву із клопотанням про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги визнає та погоджується на розірвання шлюбу. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, суд розглянув справу у відсутності сторін без фіксації судового процесу технічними засобами. Суд, дослідивши та оцінивши докази по справі, встановив [PERSON] Малколм та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі із 25 червня 2016 року, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії І-ИД №129274, виданим 25.06.2016 року Тернопільським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області. У даному шлюбі дітей немає. Судом із позовної заяви зясовано, що сторони не проживають разом, не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства, вони втратили почуття взаєморозуміння та любові один до одного, стали чужими людьми. Сумісне життя подружжя і збереження сімї є неможливим. Шлюб існує лише формально. За таких обставин, суд вважає, що шлюб слід розірвати так, як подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, оскільки порушує його особисті права та законні інтереси. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-15 00:00:00

Позивач [PERSON] Маряна Володимирівна звернулася в суд з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 15 вересня 2011 року Смиковецькою сільською радою Тернопільського району Тернопільської області, актовий запис 06. Заявлені вимоги мотивує тим, що сімейне життя не склалося із-за різних характерів та переконань, тривалий сторони спору не проживають сім'єю, не ведуть спільного господарства, не повязані сімейним побутом та стали чужими людьми один одному, а тому, оскільки шлюб з відповідачем носить виключно формальний характер, позивач вважає, що їх сімя розпалася остаточно. В судове засідання позивач не зявився, однак надав заяву в якій позов підтримує на просить розглядати спір за власної відсутності. Відповідач в судове засідання не зявився, суду направив заяву про визнання позову, з клопотанням розглядати спір за власної відсутності. Розглянувши матеріали справи суд встановив наступні обставини: Сторони перебувають у шлюбі з 15 вересня 2011 року, котрий був зареєстрований Смиковецькою сільською радою Тернопільського району Тернопільської області, актовий запис 06. Від шлюбу у сторін спору є спільна дитина син [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст.112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сімї суперечитиме інтересам одного з них. На цьому ж наголошує Верховний Суд України в п. 10 Постанови Пленуму за № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійним та поділ спільного майна подружжя» - проголошена Конституцією України охорона сімї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Як зазначив в позові позивач, сімейне життя не склалося з причини різних характерів та переконань, тривалий час сторони спору не проживають сім'єю, не ведуть спільного господарства, не повязані сімейним побутом та стали чужими людьми один одному. В свою чергу відповідач не бажає зявитися до суду та пояснити можливі мотиви задля збереження шлюбу. Відтак суд вважає за недоцільне надавати строк на примирення, шлюб необхідно розірвати, як такий, збереження якого суперечитиме інтересам сторін спору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-16 00:00:00

Позивач [PERSON] Мар`яна Іванівна звернулася в суд з позовом до Залозецької селищної ради Зборівського району Тернопільської області про визнання права власності на спадкове майно за законом після смерті [PERSON], а саме на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами. Позивач подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує з мотивів викладених у позовній заяві та просить їх задовольнити. Відповідач надав заяву, в якій просять слухати справу без участі представника, позов визнає. Суд, в силу п.2 ст.158 ЦПК України, вважає за можливе розглянути дану справу без участі сторін. Дослідивши та оцінивши докази у справі, суд встановив, що 1 лютого 2004року помер [PERSON], що стверджується свідоцтвом про смерть серія 1-ИД № 154534 від 02 лютого 2004 року, актовий запис № 4. Після його смерті відкрилася спадщина на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, а саме: А житловий будинок, пд. підвал, а прибудова, сх. сходи, Б стодола,В стайня, Г сарай, 1ворота, 2 огорожа, що в с. Гаї-за-Рудою, вул. Зелена, буд № 6, Зборівського району, Тернопільської області. Спадщину прийняла дружина спадкодавця [PERSON], яка померла 16.03.2013 року, що стверджується свідоцтвом про смерть серія 1-ИД № 149594 від 18 березня 2013 року, актовий запис № 5, не оформивши спадкових прав. До складу спадкоємців за законом належить [PERSON] Мар`яна Іванівна, яка спадщину прийняла та [PERSON] - дочка спадкодавця, яка відмовилася від спадкування про що свідчить відповідна заява. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку встановленого законодавством для прийняття спадщини, він не заявив про відмову від неї. Як вбачається із ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Приймаючи до уваги, що позивач є спадкоємцем майна, згідно закону і прийняла спадщину, інші особи не претендують на спадок, до неї правомірно перейшли права та обов'язки (спадщина), отже за нею слід визнати право власності на спадкове майно.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-09 00:00:00

Позивач [PERSON] Мар`яна Іванівна звернулася до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей: сина [PERSON] Віталійовича-14 січня 2014р.н. та сина [PERSON] 19 лютого 2015р.н. по 600 гривень щомісячно на кожну дитину до досягнення дітьми повноліття. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей добровільно не надає. \~ Позивач подав заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує з мотивів викладених у позовній заяві та просить їх задовольнити. \~ Відповідач подав клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає. Дослідивши та оцінивши зібрані докази, суд встановив наступні обставини справи. \~ Сторони перебувають в зареєстрованому 14 липня 2013 року в Цебрівській сільській раді Зборівського району Тернопільської області шлюбі, актовий запис №1, свідоцтво про шлюб серія І-ИД №091053. У шлюбі у них народилося двоє дітей: [PERSON] - [INFO], актовий запис №2, свідоцтво про народження серія 1-ИД № 192829 від 27 січня 2014 року та [PERSON] [INFO], актовий запис №2, свідоцтво про народження серія 1-ИД № 206181 від 23 лютого 2015 року. Вимогами ст.180 Сімейного Кодексу України передбачено що, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову, відповідно до ст.191 Сімейного кодексу України. \~ Відповідно до ч.1 ст.184 Сімейного кодексу України, якщо платник має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. \~ При визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне становище позивача та платника аліментів, матеріальне становище дітей, на яких призначаються аліменти. Суд вважає, що позов підлягає до задоволення, шляхом стягнення із відповідача в користь позивача аліментів на утримання неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] по 600 гривень на кожну дитину щомісячно, починаючи з 02.02.2016 р. до досягнення дітьми повноліття. \~ Відповідно до ст.367 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць слід допустити до негайного виконання.

Outcome: approved