Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Хотинського районного суду із позовною заявою до [PERSON] про визнання особистої приватної власності на незавершене будівництвом житловий будинок та присадибні споруди і будівлі. В обґрунтування позову посилається на те, що 18 вересня 1989 року вона уклала шлюб із [PERSON] , який зареєстрували у виконавчому комітеті Клішковецької сільської ради Хотинського району. При цьому, проживали із чоловіком у її батьків в с. Клішківці, Хотинського району. Зазначає, що 10 січня 1994 року на підставі Договору купівлі-продажу вона придбала в [PERSON] житловий будинок 1900 року забудови, що розташований в [ADDRESS] . На той час вона та її чоловік [PERSON] зареєструвалися за вказаною адресою, про що свідчать дані погосподарської книги, там і проживали. При цьому, 28 січня 1994 року виконком Клішковецької сільської ради, розглянувши її заяву, своїм рішенням № 10/1 від 28 січня 1994 року «Про надання земельної ділянки у користування», надав їй в постійне користування , для ведення особистого підсобного господарства земельну ділянку розміром 0,27 га., яка розташована біля житлового будинку [ADDRESS] , який куплений у гр. [PERSON] . Вказує, що 28 січня 1994 року виконком Клішковецької сільської ради розглянувши її заяву, своїм рішенням надав Дозвіл на будівництво житлового будинку, сараю, вбиральні, літньої кухні та гаражу. Згідно Проекту забудови земельної ділянки індивідуального забудовника та Акту виносу в натурі земельної ділянки індивідуального забудовника, на земельній ділянці № 3011-1854 в 1994 року на місці старої будівлі, розпочали будівництво житлового будинку з присадибними спорудами. При цьому, що вони в 1994 році розпочали будівництво житлового будинку на місці старого житлового будинку, який належав [PERSON] , що підтверджує довідкою сільської ради Зазначає, що як в Договорі купівлі продажу житлового будинку від 10 січня 1994 року, в Рішенні виконкому Клішковецької сільської ради про надання земельної ділянки в постійне користування від 28 січня 1994 року в отриманому Дозволі на будівництво житлового будинку від 28 січня 1994 року та оформленні будівельного паспорту № 114 від 22 липня 1994 року, стороною покупцем, заявником до сільської ради, відділу архітектури виступає тільки вона одна. Крім того, оплату за проектну документацію на забудову земельної ділянки та оформлення будівельного паспорту № [NUMBER] здійснила вона особисто 22 липня 1994 року в розмірі 4000 (чотири тисячі) карбованців. Також, вказує, що будівництво житлового будинку, вбиральні та огорожі по [ADDRESS] , здійснювалося її рідним братом [PERSON] , двоюрідним братом [PERSON] та вінчальним батьком [PERSON] . Однак, в 1999 році вони із чоловіком [PERSON] припинили свої сімейні стосунки, офіційне припинення яких оформлено 30 червня 2000 року, про що було видано Свідоцтво про розірвання шлюбу. 30 жовтня 2000 року вона зареєструвала свій шлюб із [PERSON] . У зв?язку із одруженням, вони переїхали проживати до чоловіка [PERSON] у [ADDRESS] , де й проживають по даний час. Таким чином, починаючи з грудня 1999 року будівництво спірного недобудованого житлового будинку, який розташований по [ADDRESS] , нею було припинено. Жодних будівельних робіт або інших дій щодо завершення недобудованого житлового будинку розпочатого в 1994 році, а ні вона, а ні її колишній чоловік [PERSON] або теперішній чоловік [PERSON] не проводили. Вважає, що нерухоме майно, зокрема: незавершене будівництвом житлового будинку, вбиральні та огорожа, які розташовані по [ADDRESS] не є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя із теперішнім чоловіком [PERSON] та розподілу між нею та відповідачем [PERSON] не підлягає, так як розпочате у 1994 році не припинене будівництво у 1999 році задовго до реєстрації шлюбу, зокрема 30 жовтня 2000 року. Так, бажаючи оформити право власності як на земельну ділянку, яка передана в постійне користування у 1993 році та незавершене будівництво житлового будинку, вбиральня та огорожа, розташованого по [ADDRESS] , вона звернулася із відповідними заявами до Клішковецької сільської ради Хотинського району. Крім того, зазначає, що 08 серпня 2003 року рішенням 10-ї сесії ХХІV скликання Клішковецької сільської ради «Про передачу землі у приватну власність», площу 0,50 га., в тому числі для обслуговування житлового будинку 0,25 га та для ведення особистого присадибного господарства 0,25 га передано їй у постійне користування. На підставі зазначеного рішення, 09 листопада 2004 року вона отримала Держаний акт на право власності на земельну ділянку. 12 квітня 2012 року рішенням виконавчого комітету Клішковецької сільської ради незавершеному будівництвом житлового будинку, вбиральні та огорожі присвоєно юридичну адресу [ADDRESS] . При цьому, згідно Довідки про технічний стан нерухомого майна, станом на 31 травня 2019 року становить 81 відсоток. Зазначає, що на підставі наведених документів була проведена Державна реєстрація права власності на об`єкт незавершеного будівництва з належними спорудами, зокрема: житловий будинок, вбиральня та огорожа. Також, вказує, що у зв`язку із відсутністю порозумінь, поваги одне до одного, спільної думки щодо вирішення звичайних побутових та сімейних питань, через постійні конфлікти, починаючи з грудня 2017 року їх спільне подружнє життя та шлюбні відносини були фактично припинені. Однак, незважаючи на те, що відповідач [PERSON] до незавершеного будівництва житлового будинку з належними спорудами права не має, при бажанні переоформити зазначене спірне незавершене будівництв житлового будинку з належними спорудами, зокрема: вбиральня та огорожу на доньку від першого шлюбу [PERSON] , [INFO] , перешкоджає, відмовляється надати згоду. Так, при зверненні до нотаріальної контори на переоформлення незавершеного будівництвом житлового будинку з належними спорудами (вбиральню та огорожу) на доньку від першого шлюбу [PERSON] , відповідач [PERSON] надати згоду відмовляється, так як вона офіційно перебуває з відповідачем у шлюбі, а для переоформлення зазначеного нерухомого майна необхідна згода подружжя. На підставі вищевикладеного, просить суд задовольнити заявлені позовні вимоги, визнавши за нею особистої приватної власності на незавершене будівництвом житловий будинок та присадибні споруди й будівлі. Позивач та представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили суд їх задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача Раєвський І.А. в судовому засіданні заперечував відносно заявлених позовних вимог, мотивуючи це тим, що [PERSON] спільною працею із своєю дружною [PERSON] в період часу із 2000 по 2005 рік та за спільні кошти сім`ї побудували стіни, дах, замовили столярні вироби (вікна та двері), чим в загальному довели будівництво до 81 % готовності. Третя особа [PERSON] у судове засідання не з`явився, однак надіслав на адресу суду заяву, в якій просить розглядати справу в його відсутності. При цьому зазначив, що будівництво спірного житлового будинку вони розпочали разом із [PERSON] у 1994 році. Однак, після того, як їхні спільні сімейні стосунки в 1999 році були припинені, було припинено й будівництво спірного житлового будинку. Не заперечує проти задоволення позову, шляхом визнання спірного незавершеного будівництвом житлового будинку, розташованого в с. Клішківці, Хотинського району за [PERSON] . Допитана в судовому засіданні в якості свідка, позивач [PERSON] пояснила суду, що в 1994 році вона спільно із тодішнім її чоловіком [PERSON] почали будівництво житлового будинку, розташованого в [ADDRESS] . При цьому в 1999 році його будівництво було припинено, у зв?язку із припиненням сімейних відносин із відповідачем [PERSON] . На той час будинок був піднятий стінами та накритий. В кінці 2000 року вона вийшла заміж за [PERSON] та переїхала проживати до нього в м. Хотин, а будівництво будинку у с. Клішківці так і не продовжувалося. Вона займалася оформленням документів на незавершений будівництвом житловий будинок, якому в 2012 році було присвоєно нову юридичну адресу. Намагаючись оформити документи на спірний будинок за своєю донькою [PERSON] , відповідач відмовляється від згоди, мотивуючи це тим, що якщо розподілу підлягає їхній спільний будинок в м. Хотин, тому й має бути розділено будинок в с. Клішківці, хоча особисто ніяких дій щодо його будівництва не здійснював. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив суду, що будівництво спірного будинку в [ADDRESS] , проводилося до 2000 року. Він особисто допомагав робити двері та вікна в будинку. Підтвердив, що будинок був піднятий стінами та накритий і з того часу більше нічого не змінювалося. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив суду, що будівництво спірного будинку проводилося протягом шести років, у 2000 році було припинено. Будинок був піднятий та накритий, встановлені вікна та двері, однак [PERSON] ніякої участі в будівництві не приймав. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив суду, що будівництво спірного будинку в [ADDRESS] тривало починаючи з 1994 року по 1999 рік. З того часу він так і стоїть з піднятими стінами, накритий та встановленими вікнами та дверима. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив суду, що будівництво даного будинку розпочала його сестра [PERSON] спільно з її першим чоловіком [PERSON] у 1994 році та завершила в 1999 році. На той час були збудовані стіни будинку, встановлені двері та вікна та накрито будинок. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила суду, що її батько [PERSON] участі в будівництві будинку в с. Клішківці ні разу не приймав, так як він був побудований із першим чоловіком матері [PERSON] . Однак, батько вимагає розподілу будинку.\~\~\~ Допитавши сторін, свідків, вивчивши та дослідивши матеріали справи суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Правилами ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 5 ст. 81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Частиною першою ст. 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. За загальними положеннями ЦПК України обов`язок суду під час ухвалення рішення вирішити, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги позивача та якими доказами вони підтверджуються; перевірити наявність чи відсутність певних обставин за допомогою доказів шляхом їх оцінки; оцінити подані сторонами докази та дійти висновку про наявність або відсутність певних юридичних фактів. Відповідно до витягу із Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 00023688864 від 16.08.2019 року вбачається, що 18 вересня 1989 року [PERSON] уклала шлюб із [PERSON] у виконавчому комітеті Клішковецької сільської ради Хотинського району, за актовим записом № 47, який при цьому було розірвано між ними 30 червня 2000 року у відділі ДРАЦС Хотинського РУЮ в Чернівецькій області (а.с. 6). Згідно договору купівлі-продажу від 10 січня 1994 року, зареєстрованого в Клішковецькій сільській Раді народних депутатів, [PERSON] купила в [PERSON] належний йому на праві особистої власності жилий будинок, 1990 року забудови, одноповерховий, саманний, жилою площею 18 кв.м., що знаходиться в [ADDRESS] на земельній ділянці Клішковецької сільської Ради народних депутатів (а.с. 9-10). Так, рішенням виконкому Клішковецької сільської Ради народних депутатів від 28 січня 1994 року про надання земельних ділянок у користування, [PERSON] було закріплено 0,27 га. біля жилого будинку, який вона купила у [PERSON] по [ADDRESS] (а.с. 12-13). При цьому, виконкомом Клішковецької сільської ради та головним архітектором Хотинського району [PERSON] 28 січня 1994 року було надано дозвіл на будівництво житлового будинку, сарая, літньої кухні та гаража (а.с. 19). Відповідно до довідки виконкому Клішковецької сільської ради Хотинського району\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ № 1736 від 10.07.2019 року вбачається, що дійсно [PERSON] , [INFO] був куплений житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , та дійсно в 1994 році було розпочато будівництво нового житлового будинку на місці старого житлового будинку (а.с. 29). Судом встановлено, що 30 жовтня 2000 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували свій шлюб у Відділі РАГС Хотинського РУЮ Чернівецької області, актовий запис № 67, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] (а.с. 30). Крім того, згідно рішення Клішковецької сільської ради від 08 серпня 2003 року, [PERSON] надані земельні ділянки загальною площею 0,50 га, із яких: 0,25 га. для будівництва обслуговування житлового будинку та господарських будівель; 0,25 га. для ведення особистого селянського господарства (а.с. 31). При цьому, судом встановлено, що 09 листопада 2007 року [PERSON] було видано державні акти на право власності на вищевказані земельні ділянки, а саме: на земельну ділянку, площею 0,2500 га., для будівництва та обслуговування жилого будинку та господарських будівель, серії ЯД № 115791 (а.с. 32); на земельну ділянку, площею 0,2238 га., для ведення особистого селянського господарства (а.с. 33). Також, згідно рішення виконавчого комітету Клішковецької сільської ради Хотинського району від 11 квітня 2012 року було присвоєно незавершеному будівництвом житловому будинку [PERSON] юридичну адресу: [ADDRESS] (а.с. 35). Із витягу з реєстру права власності на нерухоме майно вбачається, що власником об`єкту незавершеного будівництва, з належними спорудами за адресою: [ADDRESS] є [PERSON] (а.с. 36). Так, Верховний Суд України у постанові від 07.12.2016 року\~ по справі № 6-1568цс16 дійшов правового висновку, що належність майна до спільної сумісної власності подружжя визначається не тільки фактом придбання його під час шлюбу, але й спільною участю подружжя коштами або працею в набутті майна. Застосовуючи норму статті 60 СК України та визнаючи право спільної сумісної власності подружжя на майно, суд повинен установити не тільки факт набуття майна під час шлюбу, але й той факт, що джерелом його набуття були спільні сумісні кошти або спільна праця подружжя. Тобто статус спільної сумісної власності визначається такими чинниками:1) час набуття майна; 2) кошти, за які таке майно було набуте (джерело набуття). Норма статті 60 СК України вважається застосованою правильно, якщо набуття майна відповідає цим чинникам. Тому сам по собі факт придбання спірного майна в період шлюбу не є безумовною підставою для надання такому майну статусу спільної сумісної власності подружжя. Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постанові від 24.01.2020 року в справі № 910/10987/18 звернув увагу на те, що відповідно до частини 1 статті 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. При цьому, п. 1 ч. 1 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначає, що державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва, проводиться на підставі укладеного в установленому законом порядку договору, предметом якого є нерухоме майно, речові права на яке підлягають державній реєстрації, чи його дубліката. Згідно зі ст. 23 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (державна реєстрація прав) - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За змістом наведеної норми державна реєстрація прав не є підставою набуття права власності, а є лише засвідченням державою вже набутого особою права власності, що унеможливлює ототожнення факту набуття права власності з фактом його державної реєстрації. При дослідженні судом обставин існування в особи права власності, необхідним є перш за все встановлення підстави, на якій особа набула таке право, оскільки сама по собі державна реєстрація прав не є підставою виникнення права власності, такої підстави закон не передбачає. Подібний висновок викладений в постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.03.2019 у справі N 911/3594/17, а також у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.02.2018 у справі N 925/1121/17, від 17.04.2019 у справі N 916/675/15. Таким чином, оформлення та реєстрація права власності на незавершений будівництвом житловий будинок із належними до нього господарськими спорудами, який розташований у\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ [ADDRESS] , яка булла здійснена під час перебування [PERSON] в шлюбі із [PERSON] не свідчить про те, що він є набутим ними в шлюбі за рахунок спільних коштів подружжя. Посилання представника відповідача [PERSON] про те, що його довіритель [PERSON] своєю спільною працею із [PERSON] , за спільні кошти, в період перебування в шлюбі здійснювали будівництво спірного, незавершеного будівництвом житлового будинку в [ADDRESS] не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні.\~ Таким чином, суд дійшов висновку, що вказаний незавершений будівництвом житловий будинок з господарськими спорудами не є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя та поділу не підлягає. Аналогічних висновків суд дійшов і щодо вимог [PERSON] про визнання за нею права власності на земельні ділянки, а саме: для будівництва та обслуговування житлового будинку й господарських будівель, а також ведення особистого селянського господарства, що знаходяться по [ADDRESS] Відповідно до ч.1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ не заборонені законом. Виходячи із змісту ст. 392 ЦК України право власності встановлюється в судовому порядку, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Згідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Крім того ч.ч. 2,3 ст. 331 ЦК України визначено, що право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає із моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачене, але прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту його державної реєстрації. Так, до завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна). У разі необхідності, особа, зазначена в абзаці першому цієї частини, може укласти договір щодо об`єкта незавершеного будівництва після проведення державної реєстрації права власності на нього відповідно до закону. На час розгляду справи в суді встановлено, що житловий будинок в [ADDRESS] є об`єктом незавершеного будівництва. Пленум Верховного Суду України у постанові від 07.09.2017 року у справі № 6-47цс16 зробив правовий висновок, що новостворене нерухоме майно набуває юридичного статусу житлового будинку після прийняття його до експлуатації і з моменту державної реєстрації права власності на нього. Однак до цього, не будучи житловим будинком з юридичного погляду, об`єкт незавершеного будівництва є сукупністю будівельних матеріалів, тобто речей як предметів матеріального світу, щодо яких можуть виникати цивільні права та обов`язки. Враховуючи вищевикладені обставини, позовні вимоги [PERSON] слід задовольнити в повному обсязі, визнавши за нею право власності на будівельні матеріали незавершеного будівництвом житлового будинку, вбиральні та огорожі, що розташовані по [ADDRESS] , а також на земельні ділянки для будівництва та обслуговування даного будинку й господарських будівель та ведення особистого селянського господарства. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача [PERSON] слід стягнути судові витрати в розмірі 840,70 грн. на користь позивача [PERSON] . На підставі викладеного, та

Outcome: approved