Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-28 00:00:00

Позивач [PERSON] пред`явив до суду позов, котрий у подальшому уточнив (а.с. 140-143), до відповідачів Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області, [PERSON] , третя особа: Гаї Шевченківська сільська рада, у якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просив зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Тернопільської області скасувати у Поземельній книзі Державного земельного кадастру запис про земельну ділянку кадастровий номер 6125282100:02:001:0704, власник [PERSON] , шляхом внесення до Державного земельного кадастру відомостей про зміну меж і площі земельної ділянки, кадастровий номер 6125282100:02:001:0704 та підстав виникнення права, а саме: площа земельної ділянки 0,0867 га; документ, який є підставою для виникнення права: рішення сесії Гаї Шевченківської сільської ради від 01 лютого 2006 року № 214 та рішення сесії Гаї Шевченківської сільської ради № 43 від 16 серпня 2006 року; зовнішні межі та координати поворотних точок земельної ділянки [PERSON] з сторони суміжного землекористувача [PERSON] так, як вони зазначені в Технічній документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) [PERSON] по [ADDRESS] , площею 0,0897 га, виготовлений в 2017 році фізичною особою-підприємцем [PERSON] . В обґрунтування вказаних вимог зазначає, що він є забудовником житлового будинку по [ADDRESS] . 25 листопада 2009 року рішенням цієї сільської ради № 298, із змінами внесеними рішенням № 106 від 18 травня 2017 року, йому надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо складення документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд в межах населеного пункту с. Гаї Шевченківські». Виконавши усі встановлені законом дії, спрямовані на виконання вказаного рішення, позивачу було відмовлено у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру у зв`язку з наявністю перетину його ділянки з іншою кадастровий номер 6125282100:02:001:0704, котра рахується за [PERSON] Останній на даний момент помер. Його спадкоємцем є [PERSON] . Позивач вважає безпідставним факт реєстрації права власності на зазначену земельну ділянку за [PERSON] , оскільки державний акт серії ТР 04048, який таке право посвідчує, не засвідчений підписами і печатками голови Гаї-Шевченківської сільської ради і начальника Відділу держкомзему у Тернопільському району, а межі земельної ділянки не погоджені з суміжним землекористувачем [PERSON] . Позивач звертає увагу на те, що при внесенні до Державного земельного кадастру відомостей про земельну ділянку [PERSON] не було надано рішення Гаї Шевченківської сільської ради № 214 від 01 лютого 2016 року, яким встановлено, що [PERSON] слід надати земельну ділянку у приватну власність площею 0,08 га, а не 0,0918 га. Усе це призвело до того, що у Поземельній книзі Державного земельного кадастру внесено відомості, котрі перешкоджають йому закінчити процедуру приватизації своєї земельної ділянки. У процесі розгляду справи судом було замінено третю особу її правонаступником Байковецькою сільською радою Тернопільського району Тернопільської області (а.с. 193) Головне управління Держгеокадастру у Тернопільській області подало відзив у якому просило відмовити у задоволенні позову, вказавши, що зміни у Поземельну книгу щодо площі та меж земельної ділянки можуть бути внесені лише за заявою власника (користувача) на підставі відповідної документації із землеустрою, додатком до якої є обмінний файл, що містить дані щодо розташування земельної ділянки, її меж, площі та відповідні координати. (а.с. 89-91) У відповіді на відзив, представник позивача зазначив, що вважає твердження представника Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області необґрунтованими. Підстав для перенесення до Держаного земельного кадастру відомостей про земельну ділянку, власником якої значиться [PERSON] , не було, оскільки вона не була зареєстрована у Державному реєстрі земель. (а.с. 165-168) 12 листопада 2018 року судом постановлено ухвалу, якою суддя Сливка Л.М. прийняла до свого провадження вказану справу після того як у ній було проведено повторний автоматизований розподіл. (а.с. 169) У судове засідання позивач та його представник адвокат Федірко В.С., не з`явились. Кожен із них подав заяву про розгляд справи за його відсутності. Представник Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області у судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи. Про причини неявки суду не повідомив. За даних обставин розгляд справи слід провести за відсутності цього представника на підставі пункту 1 ч. 3 ст. 223 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України). З аналогічних міркувань суд вважає за необхідне розглянути справу за відсутності [PERSON] , котра будучи повідомленою про дату, час та місце розгляду справи у судове засідання не з`явилась та про причини неявки суду не повідомила. Представник Байковецької сільської ради у судове засідання не з`явився, подавши заяву про розгляд справи за його відсутності. (а.с. 191) Перевіривши та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд встановив наступні обставини. 25 лютого 1992 року рішенням Лозівської сільської ради Тернопільського району № 7 [PERSON] виділено присадибну земельну ділянку площею 0,0897 га з вільного присадибного фонду під будівництво індивідуального житлового будинку в [ADDRESS] та встановлено межі земельної ділянки в натурі. Того ж дня, тобто 25 лютого 1992 року, рішенням Лозівської сільської ради № 5 [PERSON] . виділено присадибну земельну ділянку площею 0,08 га з присадибного фонду під будівництво індивідуального житлового будинку в [ADDRESS] та встановлено межі земельної ділянки. Крім цього, рішенням Шляхтинської сільської ради № 78 від 26 березня 1999 року [PERSON] виділено земельну ділянку розміром 23?2 м в постійне користування в селі Гаї-Шевченківські, яка знаходиться за його будинком. Зважаючи на це, рішення Гаї-Шевченківської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області № 214 від 01 лютого 2006 року [PERSON] передано безоплатно у приватну власність земельну ділянку в [ADDRESS] , площею 0,092 га для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель. (а.с. 42, 43) Однак, рішенням Гаї-Шевченківської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області № 41 від 16 серпня 2006 року, рішення Шляхтинської сільської ради № 78 від 26 березня 1999 року було відмінене, оскільки ця земельна ділянка належить [PERSON] (а.с. 44) Рішенням Гаї-Шевченківської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області від 16 серпня 2006 року № 43 внесено зміни в рішення цієї сільської ради № 214 від 01 лютого 2006 року, зазначивши у ньому наступне: надати гр. [PERSON] земельну ділянку у приватну власність площею 0,08\~га, згідно рішення Лозівської сільської ради № 6 від 18 листопада 1994 року про виділення земельної ділянки. Вказані обставини доказуванню не підлягають в силу вимог частини 4 ст. 82 ЦПК України, оскільки встановлені такими, що набрали законної сили рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17 липня 2007 року (справа № 2-3522/2007; а.с. 45-46) та ухвалою апеляційного суду Тернопільської області від 18 вересня 2007 року у цій же справі (а.с. 47-50). Цим рішення суду першої інстанції, котре залишено без змін апеляційним судом, зобов`язано [PERSON] усунути перешкоди в користуванні належною [PERSON] земельною ділянкою для індивідуального будівництва по [ADDRESS] , розміром 23?2 м, шляхом демонтажу муру на межі. 25 листопада 2009 року Гаї-Шевченківська сільська рада Тернопільського району Тернопільської області прийняла рішення № 298, яким дала дозвіл позивачу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо складення документів, що посвідчують право на земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд орієнтовною площею 0,0897 га за рахунок земель житлової та громадської забудови в межах населеного пункту [ADDRESS] . [ADDRESS] , яка перебувала в його користуванні станом на 01 січня 2002 року. (а.с. 15) Рішенням Гаї-Шевченківської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області № 106 від 18 травня 2017 року, було внесено зміни до вказаного вище рішення № 298 від 25 листопада 2009 року та викладено його в наступній редакції: «Дати дозвіл гр. [PERSON] на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки орієнтовною площею 0,0897 га в натурі (на місцевості) для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд за рахунок земель житлової та громадської забудови в межах села [ADDRESS] . Розробити технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) подати на розгляд та затвердження у встановленому законом порядку. Контроль за виконанням даного рішення покласти на комісію з питань земельних відносин, екології, охорони довкілля, будівництва та транспорту.». 11 жовтня 2017 року, на виконання цього рішення, [PERSON] уклав договір з ФОП [PERSON] про виконання робіт з розроблення документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), в межах населеного пункту, [ADDRESS] та обмінного файлу (формату ХML). (а.с. 10) Така документація була розроблена. 13 березня 2018 року державним кадастровим реєстратором Відділу у Тернопільському районі міськрайонного управління у Тернопільській області та м. Тернополі Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області прийнято рішення про відмову в задоволенні заяви [PERSON] у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру, оскільки має місце перетин цієї земельної ділянки з іншою кадастровий № 6125282100:02:001:0704; площа співпадає на 5,863%. (а.с. 37-40) Як вбачається з Поземельної книги, земельна ділянка з кадастровим № 6125282100:02:001: [NUMBER] та цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) на праві приватної власності рахується за [PERSON] на підставі державного акта ТР 04048 від 11 грудня 1999 року. ЇЇ площа 0,0918 га. (а.с. 123-134) З відзиву Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області вбачається, що відомості про описану у попередньому абзаці земельну ділянку внесено на підставі обмінного файлу та згідно пункту 2.1 Тимчасового порядку ведення державного реєстру земель, затвердженого наказом Державного комітету України по земельних ресурсах від 02 липня 2003 року № 174, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25 липня 2003 року за № 641/7962. Вказаний обмінний фал був перевірений реєстратором структурного підрозділу Центру ДЗК 09 березня 2006 року про що зроблено відмітку. Суд звертає\~увагу на\~дату перевірки\~і зазначає,\~що на\~той момент\~ще не\~існувало рішення\~Гаї-Шевченківської\~сільської ради\~Тернопільського району\~Тернопільської області\~від 16\~серпня 2006\~року №\~43, в результаті прийняття якого, по суті, розмір земельної ділянки, виділеної [PERSON] , зменшився з 0,0918 га до 0,08\~га. Однак ця обставина не нівелює факту прийняття самого рішення і правових наслідків, котрі воно породило, а вони вилились у те, що площа земельної ділянки [PERSON] , якій у подальшому був присвоєний кадастровий номер 6125282100:02:001:0704, становить 0,08 га, а не 0,0918 га. З огляду на це не відповідають дійсності і дані, корі внесені до державного акта серії ТР 04048 від 11 грудня 1999 року. Питання недійсності цього акта позивачем не порушувалось, а тому судом не досліджується. У подальшому, в зв`язку з набранням чинності Законами України «Про Державний земельний кадастр», «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», постановою Кабінету Міністрів України № 1051 від 17 жовтня 2012 року «Про затвердження Порядку ведення Державного земельного кадастру», та на виконання окремого доручення Держгеокадастру від 11 січня 2016 року № 6/3-15-0.212, 27 вересня 2016 року щодо земельної ділянки з кадастровим номером 6125282100:02:001:0704 (площею 0,0918\~га) було відкрито Поземельну книгу. Ці дії були здійснені автоматично, тобто без подання заяви власника (користувача) цієї земельної ділянки. Таким чином до цієї Поземельної книги було внесено відомості, котрі не відповідають правовстановлюючим документам. [INFO] [PERSON] помер. Спадщину після його смерті прийняла дружина [PERSON] Вказані обставини підтверджується відповіддю в.о. завідувача Першої тернопільської державної нотаріальної контори Рудніцького А.Я. від 29 серпня 2018 року № 2764/01-16. (а.с. 101) Надаючи оцінку вказаним обставинам справи, суд керується наступними нормами права та прийшов до таких висновків. Відповідно до частини 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з частинною 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. (частина 1 ст. 81 ЦПК України) Відповідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Згідно з статтями 77, 78, 79 та 80 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно з статтею 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до статті 55 ЦПК України, у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив. Відповідно до положень статті 14 Конституції України право власності гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичним особами, державою виключно відповідно до закону. Згідно з частинами 1, 2 ст. 328 ЦК України, право власності набуте на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Частинами 1-4 ст. 24 Закону України «Про державний земельний кадастр» встановлено, що державна реєстрація земельної ділянки здійснюється при її формуванні шляхом відкриття Поземельної книги на таку ділянку. Державна реєстрація земельних ділянок здійснюється за місцем їх розташування відповідним Державним кадастровим реєстратором центрального органу виконавчої, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин. Державна реєстрація\~земельних ділянок\~здійснюється за\~заявою особи,\~якій за\~рішенням органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування надано дозвіл на розроблення документації із землеустрою, що є підставою для формування земельної ділянки при передачі її у власність чи користування земель державної чи комунальної власності, або уповноваженої нею особи. Для державної реєстрації земельної ділянки Державному кадастровому реєстратору, який здійснює таку реєстрацію, подаються: заява за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері земельних відносин; оригінал документації із землеустрою, яка є підставою для формування земельної; документація із землеустрою, яка є підставою для формування земельної ділянки у формі електронного документа. Заява з доданими документами надається заявником особисто чи уповноваженою ним особою або надсилається поштою цінним листом з описом вкладення та повідомленням про вручення. Відповідно до частин 1-5 ст. 25 Закону України «Про державний земельний кадастр», земельна книга є документом Державного земельного кадастру, який, зокрема, містить такі відомості про земельну ділянку: кадастровий номер; площу; кадастровий план земельної ділянки. Поземельна книга відкривається одночасно з державною реєстрацією земельної ділянки. Поземельна книга ведеться в паперовій та електронній (цифровій) формі. Поземельна книга закривається у разі скасування державної реєстрації земельної ділянки. До Поземельної книги в паперовій формі долучаються всі документи, які стали підставою для внесення відомостей до неї. Відповідно до частин 1-5 ст. 34 Закону України «Про державний земельний кадастр», на кадастровому плані земельної ділянки, зокрема, відображаються: площа земельної ділянки; зовнішні межі земельної ділянки (із зазначенням суміжних земельних ділянок, їх власників, користувачів суміжних земельних ділянок державної чи комунальної власності); координати поворотних точок земельної ділянки; кадастровий номер земельної ділянки; кадастрові номери суміжних земельних ділянок (за наявності). Таблиці із зазначенням координат усіх поворотних точок меж земельної ділянки переліку земельних угідь, їх площ, відомостей про цільове призначення земельної ділянки та розробника документації із землеустрою на земельну ділянку є невід`ємною частиною кадастрового плану земельної ділянки. Відповідно до пункту 115 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2012 р. № 105 (далі Порядок), державна реєстрація земельних ділянок, переданих у власні, (користування) без проведення їх державної реєстрації (в тому числі у разі, коли відомостей про земельні ділянки, право власності (користування) на які виникло до 2004 року, внесені до державного реєстру земель), здійснюється на підставі технічної документа: землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі місцевості) за заявою їх власників (користувачів земельних ділянок державної і комунальної власності) в порядку, визначеному для державної реєстрації земельної ділянки. Відповідно до пункту 110 Порядку, для державної реєстрації земельної діл Державному кадастровому реєстраторові, який здійснює таку реєстрацію, подаються: заява про державну реєстрацію земельної ділянки за формою згідно з додатком 22; оригінал погодженої відповідно до законодавства документації із землеустрою, яка є підставою для формування земельної ділянки; електронний документ. Відповідно до пункту 60 Порядку, запис у Поземельній книзі скасовується (поновлюється) Державним кадастровим реєстратором на підставі рішення суду. Відповідно до пункту 61\~Порядку,\~скасування (поновлення)\~запису в\~Поземельній книзі\~здійснюється шляхом\~внесення до\~Державного земельного\~кадастру відомостей\~про його\~скасування (поновлення)\~із зазначенням\~дати та\~підстави для\~скасування (поновлення,\~ посади, прізвища та ініціалів Державного кадастрового реєстратора, який (поновив) запис, та формування з використанням програмного забезпечення Державного земельного кадастру нових аркушів Поземельної книги, які засвідчуються: в електронній (цифровій) формі - електронним цифровим підписом Державного кадастрового реєстратора; у паперовій формі - підписом Державного кадастрового реєстратора скріплюються його печаткою. Частинами 1 та 2 ст. 16 ЦК України визначено, що суд може захистити цивільне право або інтерес способом, відмінним від того, котрий визначений у частині 2 цієї статті, якщо він встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Статтею 152 Земельного кодексу України, встановлено, що держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів. У даному випадку, суд вважає, що має місце порушення прав позивача на розпорядження земельною ділянкою, право власності на яку він набув у порядку, встановленому законом. Обраний [PERSON] спосіб захисту такого свого порушеного права суд вважає найбільш доцільним та допустимим, а тому його слід застосувати.

Outcome: approved