Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася з позовом до [PERSON], [PERSON], третя особа без самостійних вимог: виконавчий комітет Благовіщенської міської ради про усунення перешкод в користуванні власністю, позбавлення права користування житловим приміщенням, зняття з реєстраційного обліку. Позов мотивувала тим, що їй у відповідності до свідоцтва про право на спадщину за заповітом належить квартира по [ADDRESS]. В даній квартирі зареєстровані з 08.10.2013 року та проживають до даного часу [PERSON] та її донька [PERSON]. Власниця квартири [PERSON] неодноразово попереджувала відповідачку [PERSON] знятись з реєстрації та звільнити її квартиру, оскільки сама бажає вселитись в квартиру та проживати в ній. Однак на неодноразові попередження власниці, відповідач з донькою не реагують та далі продовжують проживати в зазначеній квартирі. Позивач просить усунити перешкод в користуванні власністю, позбавити права користування житловим приміщенням, зняття з реєстраційного обліку відповідачів [PERSON] та [PERSON] Позивач та представник позивача у судове засідання не з'явилися. Представник позивача направив до суду заяву в якій просить розглянути справу у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, направив до суду заяву в якій просить розглянути справу у його відсутності, не заперечує проти заявлених вимог. Відповідач [PERSON] та законний представник малолітньої [PERSON] у судове засідання не з'явилася. Про день і час розгляду справи була повідомлена у встановленмоу законом порядку, причину своєї неявки суду не повідомила. На підставі ст.197 ч.2 ЦПК України справа розглянута у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами. Відповідно до ч.1 ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів що у даному випадку вбачається за доцільне. Суд дослідивши матеріали справи приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи позивачу [PERSON] у відповідності до свідоцтва про право на спадщину та витягу з державного реєстру про право власності на нерухоме майно, належить квартира по [ADDRESS] (а.с.9-10). Матеріалами справи підтверджено що у даній квартирі зареєстровані з 08.10.2013 року відповідач [PERSON] та її донька [PERSON] (а.с. 11-15). Наявність реєстрації відповідачів в квартирі [ADDRESS], порушує право приватної власності позивача і перешкоджає вільно розпоряджатися, володіти та користуватися своєю власністю. Відповідно до ч. 1 ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира або інше приміщення, придатне для проживання в ньому, у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Згідно зі ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», місцем перебування є адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік, місцем проживання є адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік, реєстрацією є внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації. Статтею 383 ЦК України передбачено, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї. Згідно ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та відповідно ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Стаття 386 ЦК України передбачає, що держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. В силу ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Згідно з ст. 155 ЖК України, власник квартири чи її частки не може бути позбавлений права користування своїм житловим приміщенням, крім випадків, передбачених законодавством. Відповідач та її донька в спірній квартирі з реєстраційного обліку не зняті, що перешкоджає власнику у здійсненні нею права користування та розпорядження власністю, своїми діями Відповідач порушує вимоги ст. 47 Конституції України в якій зазначено, що кожен має право на житло, а також те, що ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду, а також були порушені і вимоги ст. 9 ЖК України, в якій зазначено, що ніхто не може бути виселений із займаного житлового приміщення, або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Реєстрація та проживання Відповідачів за вказаною адресою заважає власнику квартири в повній мірі і на власний розсуд користуватись належним її майном. Суд вважає, що та обставина, що відповідач [PERSON] та її донька [PERSON] продовжують бути на реєстраційному обліку за вказаною адресою, порушує законні права позивача, як власника майна, тобто належної позивачеві на праві власності квартири. Таким чином вимога позивача щодо усунення перешкоди у здійсненні права користуватися та розпоряджатися власністю підлягає задоволенню шляхом визнання відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням та зняття відповідачів з реєстраційного обліку за зазначеною адресою. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Outcome: approved