Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-19 00:00:00

Позивач вказує, що йому відповідно до свідоцтва про право на спадщину від 28.10.2010 року належать земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальними площами 2,9099 та 2,9138 га., які знаходяться на території Мотовилівської сільської ради відповідно з кадастровими номерами 1823184600:01:002:0026 та 1823184600:03:004:0069. Нещодавно йому стало відомо, що невідомі особи від його імені підписали та зареєстрували договори оренди землі щодо належних йому земельних ділянок з СФГ «Едельвейс» строком на 15 років. Договори укладені та підписані сторонами 07.12 та 10.12.2015 року відповідно та зареєстровані 04.01.2016 року Бердичівським міськрайонним управлінням юстиції Житомирської області. З даного приводу позивач вказує, що ні на момент підписання вищевказаних договорів ні на момент їх реєстрації у відповідних органах, він не перебував на території України і жодних повноважень щодо права розпоряджатися належними йому земельними ділянками на території України представникам СФГ «Едельвейс» та іншим особам не надавав. Наявний підпис в договорах оренди земельних ділянок від імені [PERSON] йому не належить та є вчинений йому не відомою особою, а тому він вимушений звернутися до суду з даним позовом. 20 січня 2017 року на адресу суду надійшла заява представника позивача про зменшення позовних вимог, відповідно до якої він просить позовну вимогу щодо скасування державної реєстрації речового права у справі №282/627/16 залишити без розгляду. Представник позивача у судове засідання на розгляд справи не зявився, в наявній в матеріалах справи заяві зменшені позовні вимоги свого довірителя підтримує в повному обємі та просить справу слухати у його відсутності. Представник відповідача [PERSON] у судове засідання на розгляд справи не зявився, в наявній в матеріалах справи заяві позовні вимоги не визнає та просить справу розглядати у його відсутності. Згідно з ч. 2 ст. 197 ЦПК України, суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Відповідно до договору оренди землі від 07.12.2015 року [PERSON] передав в оренду СФГ «Едельвейс» строком на 15 років земельну ділянку загальним розміром 2,9138 га. з кадастровим номером 1823184600:03:004:0069 . Відповідно до договору оренди землі від 07.12.2015 року [PERSON] передав в оренду СФГ «Едельвейс» строком на 15 років земельну ділянку загальним розміром 2,9099 га. з кадастровим номером 1823184600:01:002:0026 . Висновок експерта №15989/15990/1632 від 09.12.2016 року вказує, що підпис від імені [PERSON] в договорах оренди землі, які укладені 07.12.2015 року між [PERSON] та СФГ «Едельвейс про передачу в оренду земельних ділянок з кадастровими номерами 1823184600:03:004:0069 та 1823184600:01:002:0026 виконано не [PERSON], а іншою особою з наслідуванням його підпису. Таким чином відповідно до ст. 210 ЦК України передбачено, даний правочин є вчиненим і даний договір оренди земельної ділянки є укладеним. Позивач заперечує свій підпис на укладеному договорі, посилаючись на те, що даний договір він не підписував. Відповідно до п. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першо-третьою, п'ятою-шостою ст. 203 Цього кодексу. Статтею 203 ЦК України встановлені умови дійсності правочину, а саме зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Особа, яка вчинила правочин, повинна мати відповідний обсяг цивільної дієздатності Волевиявлення учасника правочину має бути вільним та відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятись у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на настання правових наслідків, що обумовлені ним. Відповідно до п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» вказується, що недійсним може бути визнано лише укладений правочин. І не може бути визнаний недійсним правочин, який не вчинено. Судом встановлено, що при укладанні даних договорів оренди землі були порушені дві вимоги щодо умов дійсності правочину, передбачені ст. 203 ЦК України. А саме: вимога про те, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним та відповідати його внутрішній волі. Оскільки в судовому засіданні встановлено, що позивач не підписував договорів оренди з відповідачем, то суд приходить до висновку, що змінені позовні вимоги [PERSON] підлягають до задоволення. Оскільки рішення ухвалено на користь позивача, то з відповідача підлягає стягненню на його користь понесені судові витрати в сумі 1102,40 грн.

Outcome: approved