Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-01 00:00:00

Позивач, акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (надалі -позивач) звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості в розмірі 26036,18 грн. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач звернувся до ПАТ КБ «Приват Банк» з метою отримання банківських послуг , у зв,язку з чим підписав заяву №б/н від 06.02.2017 року , згідно якої отримав кредит у розмірі 500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок .Відповідач підтвердив свою згоду на те , що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами Банку , які викладені на банківському сайті , складає між ним та банком договір про надання банківських послуг , що підтверджується підписом у заяві . Взяті на себе зобов'язання за Кредитним договором банк виконав своєчасно і повністю, надавши Відповідачу вищевказані грошові кошти, але Відповідач до теперішнього часу не виконує взяті на себе зобов,язання. Ухвалою Дзержинського районного суду м.Харкова від 26 грудня 2018 року справу передано на розгляд до Комінтернівського районного суду м. Харкова. Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 05 лютого 2019 року позовну заяву прийнято до розгляду , відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження . Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи в його відсутність, заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з,явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що відповідач звернувся до ПАТ КБ «Приват Банк» з метою отримання банківських послуг , у зв,язку з чим підписав заяву №б/н від 06.02.2017 року , згідно якої отримав кредит у розмірі 500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок . Відповідач підтвердив свою згоду на те , що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами Банку , які викладені на банківському сайті , складає між ним та банком договір про надання банківських послуг , що підтверджується підписом у заяві . Матеріалами справи встановлено, що взяті на себе зобов'язання за зазначеним Договором банк виконав вчасно й повністю, надавши кредитні кошти. Згідно ст.ст. 526, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідачем зобов'язання за кредитним договором належним чином та своєчасно не виконувалися й не виконуються до теперішнього часу. Відповідно до частини другої статті 1054 та частини другої статті 1050 Цивільного кодексу України наслідком порушення Позичальником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право Кредитора достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов,язань за кредитним договором Відповідача станом на 21.10.2018 року має заборгованість - 26036,18 грн. , яка складається з наступного: - 13667,44грн. - заборгованість за кредитом; - 3526,29грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; -7126,44 грн. - нараховано пені, - 500 ,00 грн. - штраф (фіксована складова); -1216,01 грн. - штраф (процентна складова). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Як вбачається з розрахунку заборгованості на суму виниклої заборгованості позивачем нарахована пеня та сума штрафів, яка складається з фіксованої частини та процентної складової, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення штрафів в розмірі 500,00 грн. ( фіксована частина); - 1216,01 грн. (процентна складова) задоволенню не підлягають, виходячи з наступного. Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов'язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов'язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України ). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Умовами спірного договору, передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань по даному договору, внаслідок чого нарахування пені відбувається за кожний день прострочення. У той самий час, згідно Умов та правил надання банківських послуг передбачена сплата штрафів як виду цивільно-правової відповідальності за невиконання або неналежне виконання грошових зобов'язань по кредитному договору, процентів за користування кредитом, комісії за обслуговування. Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 11 жовтня 2017 року № 347/1910/15-ц. За таких обставин суд вважає, що стягненню підлягає сума заборгованості за кредитним договором а саме : 13667,44 грн. - тіло кредиту ; 3526,29 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом; 7126,44 грн. - заборгованість з пені. Відповідно до ст. ст. 526, 1054 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу; за кредитним договором позичальник зобов'язаний повернути кредит та сплатити проценти. Враховуючи, що відповідач взятих на себе кредитних зобов'язань належним чином не виконує, суд знаходить позовні вимоги Банку про стягнення заборгованості за договором кредиту, обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню. Питання про судові витрати суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: partial