Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-21 00:00:00

Позивач АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду із вище вказаною позовною заявою, в якій просили стягнути з [PERSON] , [PERSON] на користь АТ КБ «Приватбанк»: заборгованість у розмірі 13 498,06 грн. за кредитним договором №б/н від 23.01.2012; судовий збір. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] у відзиві та письмових поясненнях заперечували проти задоволення позовних вимог. У судове засідання представник позивача АТ КБ «ПриватБанк» не з`явився, просили провести розгляд справи без їх участі та задовільнити позовні вимоги повністю. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] та їх представник адвокат Сідько С.І. не з`явилися, просили провести розгляд справи без їх участі, позовні вимоги не визнали в повному обсязі, з підстав викладених у відзиві та письмових поясненнях. Фіксування судового засідання технічним засобом здійснюється секретарем судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до такого. Частиною 1 ст. 634 ЦК України, передбачено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Таким чином, кредитні правовідносини виникли між сторонами в порядку, передбаченому ч.1\~ст.634 ЦК України\~шляхом приєднання. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що була передана йому позикодавцем) у строк та порядку, що встановлені договором. Згідно ст.536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ст.525 ЦК України, встановлено заборону односторонньої відмови від зобов`язання або односторонньої зміни його умов, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, відповідач зобов`язаний виконувати кредитний договір у відповідності до його умов та законодавства. У відповідності до ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. За змістом ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконання з настанням цієї події. Згідно ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання. Згідно ч.1 ст.625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. ст. 608, 1218, 1219 ЦК України, у зв`язку зі смертю боржника припиняються лише ті зобов`язання, які нерозривно пов`язані з його особою і не можуть бути виконані іншою особою, у той час як у результаті спадкування до спадкоємця переходять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцю на час відкриття спадщини й не припинилися у наслідок його смерті. За змістом зазначених норм у разі смерті фізичної особи, боржника за зобов`язанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво в порядку спадкування, обов`язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи її спадкоємців; таким чином, відбувається передбачена законом заміна боржників за зобов`язанням. Згідно ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. За положеннями ст. 1281 ЦК України (у редакції, що діяла на день відкриття спадщини [INFO] ), спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом одного року від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. Строки, визначені\~статтею 1281 ЦК України, є преклюзивними. Згідно із статтею 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен зі спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора вони зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями і кредитором не встановлено інше. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передано спадкоємцям у натурі. У разі смерті фізичної особи, боржника за зобов`язанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво у порядку спадкування, обов`язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи її спадкоємця, тобто відбувається передбачена законом заміна боржника у зобов`язанні, який несе відповідальність у межах вартості майна, одержаного у спадщину. Таким чином, правовідносини, що виникли між банком та боржником (який помер), після його смерті трансформуються у зобов`язальні правовідносини, що виникли між кредитодавцем та спадкоємцями боржника і вирішуються у порядку положень статті 1282 ЦК України. При вирішенні спорів про стягнення заборгованості за вимогами кредитора до спадкоємців боржника, судам для правильного вирішення справи необхідно встановлювати такі обставини: - чи пред`явлено вимогу кредитором спадкодавця до спадкоємців боржника у строки, визначені частинами другою та третьою статті 1282 ЦК України, оскільки у разі пропуску таких строків, на підставі частини четвертої статті 1281 ЦК України кредитор позбавляється права вимоги; - коло спадкоємців, які прийняли спадщину; - при дотриманні кредитором строків, визначених статтею 1282 ЦК України, та правильному визначенні кола спадкоємців, які залучені до участі у справі як відповідачі, суд встановлює дійсний розмір вимог кредитора (перевіряє розрахунок заборгованості станом на день смерті боржника, який є днем відкриття спадщини); - при доведеності та обґрунтованості вимог кредитора боржника, суду належить встановити обсяг спадкового майна та його вартість, визначивши тим самим межі відповідальності спадкоємця (спадкоємців) за боргами спадкодавця відповідно до частини першої статті 1282 ЦК України. Поняття «строк пред`явлення кредитором спадкодавця вимог до спадкоємців» не тотожне поняттю «позовна давність». Так, частина четверта статті 1281 ЦК України визначає наслідком пропуску кредитором спадкодавця строків пред`явлення вимог до спадкоємців позбавлення права вимоги такого кредитора, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті. Тоді як згідно із частиною четвертою статті 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Відтак, визначені\~статтею 1281 ЦК України строки пред`явлення кредитором вимоги до спадкоємців і позовна давність є різними строками. Сплив перших має наслідком позбавлення кредитора права вимоги (припинення його цивільного права), а отже, і неможливість вимагати у суді захисту відповідного права. Натомість, сплив позовної давності не виключає наявність у кредитора права вимоги та є підставою для відмови у позові за умови, якщо про застосування позовної давності у суді заявила одна зі сторін. Відповідно до статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Сплив визначених статтею 1281 ЦК України строків пред`явлення кредитором вимоги до спадкоємців має наслідком позбавлення кредитора права вимоги за основним і додатковим зобов`язаннями, а також припинення таких зобов`язань. Такий правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року, у справі № 522/407/15-ц (провадження №14-53цс18). Судом установлено, що 23.01.2012\~між АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладено договір №б/н від 23.01.2012,\~згідно якого [PERSON] отримав кредит у розмірі 15 000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно умов договору (т. 1 а.с.8). Факт отримання кредитних коштів [PERSON] підтверджується випискою за картковим рахунком. Згідно довідки АТ КБ «ПриватБанк» вбачається, що між Банком та [PERSON] був підписаний кредитний договір №б/н, за яким було надано наступні кредитні картки: номер картки [NUMBER] , дата відкриття 10.11.2005, термін дії 11/08; номер картки [NUMBER] , дата відкриття 22.05.2007, термін дії 11/12, номер картки [NUMBER] , дата відкриття 23.01.2012, термін дії 11/15; номер картки [NUMBER] , дата відкриття 26.03.2013, термін дії 12/16 (т. 2 а. с. 175 об). Строк дії перевипущеної картки до останнього дня 12.2016 року. Банк виконав свої зобов`язання перед [PERSON] надавши останньому кредитні кошти у вигляді кредитного ліміту в сумі, строки та на умовах, передбачених договором на платіжних карток. [PERSON] в терміни, встановлені договором, свої зобов`язання не виконував, щомісячно кредит не сплачував. У зв`язку з порушеннями зобов`язань за кредитним договором № б/н від 23.01.2012 відповідач [PERSON] \~має заборгованість\~перед ПАТ КБ «ПриватБанк». \~ \~ \~ \~Станом на дату смерті [PERSON] заборгованість позичальника перед Банком за кредитним договором №б/н від 23.01.2012 р. становить - 13 498.06 грн. \~ \~ \~ \~Такий розмір заборгованості є обґрунтованим, здійснений відповідно до умов договору та підтверджений наданими до суду розрахунками (т. 1 а.с. 6-7). [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] зареєстроване та видане Центральним відділом ДРАЦС РС Полтавського МУЮ. (т. 1 а.с.37). У разі смерті фізичної особи, боржника за зобов`язанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво у порядку спадкування, обов`язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи її спадкоємця, тобто відбувається передбачена законом заміна боржника у зобов`язанні, відповідно такими особами є відповідачі - [PERSON] та [PERSON] 29.12.2015 року відповідачі [PERSON] та [PERSON] звернулися з письмовими заявами до Першої Полтавської нотаріальної контори про прийняття спадщини та відповідно отримали свідоцтва про право на спадщину за законом на майно після померлого [PERSON] (т. 2 а.с. 13-36). Згідно копії відповіді завідувача Четвертої полтавської державної нотаріальної контори від 07.05.2016 №568/01-16 вбачається, що ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» повідомлено про те, що на Ваш вих. №SAMDN52000079139011 від 07.04.2016 року, Четверта полтавська державна нотаріальна контора повідомляє, що спадкова справа до майна померлого [INFO] [PERSON] заведена Першою полтавською державною нотаріальною конторою (м. Полтава, вул. Гоголя, 11) та запит направлений за належністю для приєднання до матеріалів спадкової справи (т. 2 а. с. 179). Згідно копії відповіді завідувача Четвертої полтавської державної нотаріальної контори від 07.05.2016 №567/01-16 вбачається, що Першій полтавській державній нотаріальній конторі направлено претензію ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» для приєднання до спадкової справи до майна померлого [INFO] [PERSON] (т. 2 а.с. 180). Разом з тим, як слідує із відповіді в.о. завідувача Першої Полтавської державної нотаріальної контори №197/02-14 від 06.02.2019 повідомлено АТ КБ «ПриватБанк», що претензія SAMDN52000079139011 з вимогами до спадкоємців в порядку ст. 1281 зареєстрована Першою Полтавською державною нотаріальною конторою в книзі обліку та реєстрації спадкових справ за №100 та долучена до матеріалів спадкової справи №560/2015. В разі звернення спадкоємців до Першої Полтавської державної нотаріальної контори, вони будуть проінформовані та ознайомлені зі змістом пред`явленої претензії кредитора. (т. 1 а.с.38). 28.08.2019 АТ КБ «ПриватБанк» до спадкоємців [PERSON] , [PERSON] було направлено лист-претензію, згідно яких АТ КБ «ПриватБанк» пред`явив свої вимоги, але ніяких дій не було виконано.(т. 1 а.с.40,41). 20.12.2019 Банк звернувся з позовом до суду (т. 1 а.с. 1-3). Отже, позивач АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до спадкоємців з претензійною вимогою - 07.04.2016 року, тобто у встановлений на той час цивільним законодавством строк - протягом одного року,\~що передбачений\~ст.\~1281\~ЦК України\~(у\~редакції на\~момент дії\~спірних правових\~відносин),\~так як\~ [PERSON] \~помер \~- [INFO] , та водночас Перша Полтавська державна нотаріальна контора офіційно повідомила АТ КБ «ПриватБанк» про коло спадкоємців [PERSON] , [PERSON] - 06.02.2019 року, відповідно Банк направив листи - претензії до спадкоємців 28.08.2019 року, а з позовом до суду Банк звернувся - 20.12.2019 року. Як вбачається з матеріалів справи АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом протягом 3 років, тобто в межах загального строку позовної давності, так як строк дії перевипущеної останньої картки згідно умов договору закінчився - 31.12.2016 року, а тому підстав для задоволення клопотання відповідачів про застосування строків позовної давності суд не вбачає. На підставі викладеного, суд приходить до висновку про задоволення позову, так як [PERSON] та [PERSON] , як спадкоємці мають виконати належним чином зобов`язання після померлого [PERSON] . Судові витрати по справі сплачені позивачем при подачі позовної заяви до суду складають 2 102 грн. (т. 1 а.с.56). Відповідно до п.1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються у разі задоволення позову на відповідача, в зв`язку з чим слід стягнути з\~ [PERSON] , [PERSON] на користь позивача АТ КБ «ПриватБанк», в рівних частинах судовий збір (2102:2) по 1 051 грн.\~сплачений позивачем при подачі позову.

Outcome: approved