Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом про поділ майна, придбаного в шлюбі посилаючись на те, що вона у 1997 році познайомилася з відповідачем [PERSON] , і вони стали проживати однією сім`єю в успадкованому відповідачем будинку за адресою [ADDRESS] . Станом на 1997 рік поруч з вказаним старим будинком відповідачем був збудований фундамент і зведено стіни нового житлового будинку. Зазначає, що перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] з 05.01.2002 року по 01.09.2008 року і з 06.03.2011 року по 11.02.2018 року. За час спільного проживання з відповідачем однією сім`єю в шлюбі вони завершили розпочате відповідачем будівництво житлового будинку та збудували господарські будівлі і споруди за адресою [ADDRESS] . Проживаючи і працюючи в Італії вона постійно підтримувала з відповідачем сімейні відносини, передавала йому зароблені нею гроші, також відповідач в Україні по наданій нею йому довіреності отримував її пенсію. За зароблені нею в Італії кошти, перебуваючи в шлюбі, вони завершили будівництво вказаного нового житлового будинку, в якому було збудовано стелю, зведено дах будинку, шиферну покрівлю, встановлено метелопластикові вікна і двері, в житлових приміщеннях встановлена дерев`яна підлога, в нежитлових - плитка, були здійснені всі внутрішні та зовнішні штукатурні та оздоблювальні роботи, в будинку встановлена душова кабіна, проведена електрофікація, газифікація будинку, водопостачання та водовідведення, проведена система парового опалення з встановлення батарей, двох котлів ( на газове та дров`яне опалення), добудовано до будинку приміщення коридору, позначене в технічному паспорті на садибний індивідувальний будинок літерою 1-1 та приміщення котельні 1-2. Будівництво велося таким чином: вона, позивач передавала відповідачу з Італії гроші, який ніде офіційно не працючи, займався вказаним будівництвом: за предані нею гроші купляв всі необхідні будівельні матеріали, наймав робітників-будівельників, а їй надсилав фотографії поетапно виконаних будіведьних робіт. Вказує, що в січні 2018 року їх сім`я розпалася і відповідач відмовляється визнати вищевказане нерухоме майно їх спільною сумісною власністю, не бажає в добровільному порядку вирішити питання про поділ між ними вказаного нерухомого майна. Просить суд визнати за нею, [PERSON] право власності на Ѕ частину будинку, господарських будівель та споруд за адресою [ADDRESS] , та стягнути з відповідача 1165,81 грн. судового збору та 4600 грн. за надання правової допомоги. Оскільки нею помилково сплачено більшу суму судового збору 2331,63 грн. , просить повернути з державного бюджету надлишково сплачену суму судового збору в розмірі 1165,81 грн. , що становить 1 відсоток від ціни позову. Позивач в судове засідання не з`явилась, представник позивача подала до суду заяву про розгляд справи у її та позивача відсутності Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, представник відповідача адвокат Дикун І. подав до суду заяву в котрій вказав, що між сторонами досягнуто згоди щодо поділу будинку, а тому не заперечує щодо розподілу житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд за адресою [ADDRESS] Ѕ між позивачем та відповідачем . Щодо стягнення судового збору, то вказує , що судовий збір має пропорційно бути розділений між позивачем та відповідачем , оскільки цивільна справа стосується поділу майна. Розгляд справи просить проводити без їх участі. Суд, враховуючи подані заяви сторін , дослідивши письмові докази по справі, прийшов до наступного. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно вимог ч. 1 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.Подружжя вважається сім`єю і тоді, коли дружина та чоловік у зв`язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно. Майном відповідно до ч. 1 ст. 190 та ст. 179 ЦК України є окремі речі, сукупність речей як предметів матеріального світу, щодо яких можуть виникати цивільні права та обов`язки. Згідно вимог ч.1 ст. 62 СК України якщо майно дружини, чоловіка за час шлюбу істотно збільшилося у своїй вартості внаслідок спільних трудових чи грошових затрат або затрат другого з подружжя, воно у разі спору може бути визнане за рішенням суду об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктомправа спільної сумісної власності подружжя. Згідно вимог ч.1 ст. 74 СК України якщо жінка та чоловік, проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, якеє об`єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою, поширюються положення глава 8 цього кодексу. Спільною сумісною власністю подружжявідповідно до частин 2, 3 ст.325 ЦК України можуть бути будь-які види майна, за вийнятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Згідно із ч. 1 ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.Таке ж положення містить і норма ст. 368 ЦК України. Судом встановлено, що 05 січня 2002 року позивач зареєструвала шлюб з [PERSON] у виконавчому комітеті Княждвірської сільської ради, актовий запис за № 1, що стверджується свідоцтвом про одруження серія [NUMBER] , виданим Княждвірською сільською радою 05.01.2002 року.(а.с.7) Пунктом 1 рішення виконавчого комітету Княждвірської сільської ради Коломийського району від 24 червня 2003 року [PERSON] був наданий дозвіл на перебудову старого житлового будинку в [ADDRESS] , а п. 3 вказаного рішення [PERSON] було зобов`язано закінчений будівництвом новий житловий будинок пред`явити технічній комісії сільської ради для здачі в експлуатацію з умовою знесення старого житлового будинку. (а.с.8) На підставі вказаного рішення відповідачу [PERSON] виданий будівельний паспорт на забудову земельної ділянки, винесено в натуру осі розбивки будівель на земельній ділянці площею 0, 1850 га, про що складений відповідний акт від 14.04.2003 року, а 22.09.2003 року складений проект забудови земельної ділянки.(а.с.9-11) Після завершення будівництва нового будинку старий вищевказаний житловий будинок за № 11 знесений, а новозбудованому житловому будинку рішенням виконавчого комітету Княждвірської сільської ради за № 258 від 11 вересня 2018 року присвоєний адресний номер [ADDRESS] .(а.с.12) Рішенням Княждвірської сільської ради від 10 липня 2007 року відповідачу [PERSON] вирішено передати у приватну власність земельну ділянку площею 0, 1850 га, для обслуговування будинку, господарських будівель та споруд. На вказану земельну ділянку відповідач 17.12.2007 року отримав державний акт на право власності на земельну ділянку кадастровий номер [NUMBER] .(а.с.21) Сторони через орган ДРАЦС розірвали шлюб, про що 01 вересня 2008 року Коломийським районним відділом ДРАЦС складений відповідний актовий запис за № 209 (а.с.13) і також 18 грудня 2008 року позивач змінила прізвище [PERSON] на [PERSON] (а.с.14). Як зазначила позивач, у зв`язку з необхідністю коштів для будівництва на вказаній земельній ділянці господарських будівель та споруд вона у 2008 році мала намір поїхати на роботу за кордон, і тоді у неї виникли проблеми з отримання ввізної візи до Італії та з метою отримання такої візи, вони розірвали шлюб за взаємною згодою з відповідачем. 06 березня 2011 року сторони повторно зареєстрували шлюб у виконавчому комітеті Княждвірської сільської ради, актовий запис за № 1, та при реєстрації даного шлюбу позивач змінила моє прізвище [PERSON] на [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] .(а.с.15) Як встановлено, 12 грудня 2017 року на ім`я відповідача [PERSON] виданий технічний паспорт та садибний ( індивідуальний) будинок, згідно якого за адресою [ADDRESS] розташовані: житловий будинок « А», загальною площею 77.7 кв.м, житловою площею 45.7 кв.м, сарай «Б», сарай «В», сарай « В», гараж « Г», вбиральня, криниця, огорожа, замощення.(а.с.17-19) 28 вересня 2018 року право власності на дане нерухоме майно зареєстровано за відповідачем в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, що стверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. (а.с.20) Рішенням Коломийського міськрайонного суду від 11 січня 2018 року шлюб між сторонами розірвано (а.с. 16) Відповідно до Звіту про оцінку майна ТОВ «Віконт -Консалтинг» від 29 жовтня 2018 року оціночна вартість житлового будинку(А), з належними до нього спорудами : сарай (Б), сарай ( В) , сарай (Г) , гараж (Д), вбиральня (Т), криниця (№1), огорожа (№2,3), змощення ( І) становить 233 163 грн. (а.с.25-40) Отже, судом встановлено, що частина спірного майна ( незавершений будівництвом будинок) істотно збільшився у своїй вартості внаслідок грошових затрат позивача і тому дане майно слід визнати спільною сумісною власністю подружжя, а здійснена в шлюбі з відповідачем добудова до будинку є їх спільною сумісною власністю, господарські будівлі та споруди побудовані ними проживаючи однією сім`єю без реєстрації щлюбу і тому також є їх спільною сумісною власністю. Враховуючи вищенаведене, суд вважає позовні вимоги доведеними, та такими що підлягають до задоволення , а тому слід визнати за позивачем [PERSON] право власності на Ѕ частину будинку, господарських будівель та споруд за адресою [ADDRESS] , оціночною вартістю 116 581,5 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 2 ст.133 ЦПК України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Так, згідно з п.1 ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі: зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом. Відповідно до ч.2 ст.7 Закон України «Про судовий збір» в випадках, установлених пунктом 1 частини першої цієї статті, судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми. Встановлено, що позивачем сплачено судовий збір в розмірі 2331,63 грн. (а.с.1) . Ѕ частина спірного майна становить 116 581,5 грн , відповідно 1 відсоток від ціни позову - 1165,81 грн.. Таким чином суд вважає, що є всі підстави для задоволення вимоги позивача про повернення судового збору у розмірі 1165,81 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а відповідно до змісту ч. 2 цієї ж норми інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються на відповідача у разі задоволення позову. А тому з відповідача слід стягнути на користь позивача витрати, пов`язані з правничою допомогою в сумі 4600 грн., які були сплачені позивачем, що підтверджується квитанцією №334004 від 01 листопада 2018 р. (.а.с.41), а також судовий збір в сумі 1165, 81 грн. (а.с.1). На підставі наведеного, ст. ст. 3, 60, 61, 62, 69, 70, 71, 74 СК України, ст. ст.364, 368, 369, 372 ЦК України та

Outcome: approved