Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-01 00:00:00

Позивач [PERSON] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] , звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] , який проживає за адресою: [ADDRESS] , в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] , на її користь неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за період з 13 вересня 2018 року по 30 червня 2019 року в сумі 32034,91грн. Свої вимоги мотивує тим, що відповідно до рішення Овруцького районного суду по справі № 286/3469/18 від 02.11.2018 з відповідача [PERSON] на її користь на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] [PERSON] , [INFO] стягнуті аліменти в розмірі 1000грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 13.09.2018. Стягнуто з відповідача аліменти на її утримання, в розмірі 1000 грн., щомісячно, починаючи з 13.09.2018 ідо досягнення [PERSON] трирічного віку - [INFO] . Проте відповідач свої зобов`язання сплачувати аліменти за рішенням суду належним чином не виконує, внаслідок чого виник борг по сплаті аліментів на утримання дітей за період з 13.09.2018 по 30.06.2019 в сумі 13435,46 грн. та борг по аліментах на її утримання в сумі 9599,94грн. Вважає, що має право на стягнення неустойки (пені) відповідно до ст. 196 СК України, в сумі 32034,91 грн. за період з 13.09.2018 по 30.06.2019. Тому просила стягнути з відповідача на її користь неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів у розмірі 32034,91грн. Ухвалою суду від 29.08.2019 було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву. Позивач в судовому засіданні вимоги підтримала, посилаючись на обставини, викладені у позові. Відповідач позовні вимоги визнав. Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Дослідивши письмові матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони є батьками [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 5-6) Відповідно до рішення Овруцького районного суду Житомирської області по справі № 286/3469/18 від 02.11.2018 з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] були стягнуті аліменти в розмірі 1000грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 13.09.2018 і до досягнення ними повноліття. Стягнуто з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на її утримання, в розмірі 1000 грн., щомісячно, починаючи з 13.09.2018 ідо досягнення [PERSON] трирічного віку - [INFO] (а.с.7-8). Згідно довідок розрахунку про розмір заборгованості по аліментах виданої Овруцьким районним відділом державної виконавчої служби ГТУЮ у Житомирській області, загальна сума заборгованості по аліментах [PERSON] станом на червень місяць 2019 року становить 23035,40 грн. (а.с.9-12). Суд приймає до уваги дані довідки, зміст яких на день розгляду справи не оспорений. Відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. У статті 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Виходячи з того, що нарахований розмір пені значно перевищує розмір заборгованості по сплаті аліментів, що суперечить положенням ч.1 ст. 196 СК України, відповідно до якої пеня не може перевищувати 100 відсотків заборгованості, суд вважає за необхідне стягнути неустойку у розмірі 23035,40 грн., що дорівнює сумі заборгованості по аліментах. За таких обставин, виходячи із наданих сторонами доказів, дослідивши їх, та надавши оцінку належності, допустимості, достовірності кожному доказу окремо, а також достатності і взаємному зв`язку доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що вимога позивача про стягнення неустойки (пені) підлягає задоволенню частково. Позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п.3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», а тому відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню в дохід держави з відповідача пропорційно розміру задоволених вимог, а саме в сумі 552,53 гривні.

Outcome: partial