overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-28 00:00:00

позивач [PERSON] у грудні 2018 року звернулася до суду із вказаним позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений 20 грудня 2014 року у Хімкінському управлінні РАЦС Головного управління РАЦС Московської області Російської Федерації між [PERSON] та [PERSON] , актовий запис № 1651, посилаючись на те, що сімейне життя з відповідачем не склалося і шлюбні відносини між ними фактично припинені, сімейного бюджету не ведуть, проживають окремо. Збереження шлюбу вважає неможливим. Від шлюбу у сторін у [INFO] народився син [PERSON] . Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 18 грудня 2018 року відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче засідання. 16 квітня 2019 року судом закритопідготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Представник позивача у судовому засіданні 18.07.2019 позов підтримав та просив його задовольнити. Представник відповідача у судовому засіданні 18.07.2019 позов визнала. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази по справі, а також з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, а також враховуючи інші обставини життя подружжя, суд вважає, що позовні вимоги належить задовольнити з наступних підстав. Згідно свідоцтва про укладення шлюбу 20 грудня 2014 року у Хімкінському управлінні РАЦС Головного управління РАЦС Московської області Російської Федерації між позивачем та відповідачем було зареєстровано шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 1651 (а.с.9-10). Під час шлюбу сторін у них [INFO] народився син [PERSON] (а.с.11). Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що між сторонами у справі склалися негативні стосунки, оскільки сторони між собою не знаходять порозуміння, втратили один до одного почуття поваги та кохання, внаслідок чого вже тривалий час між подружжям не підтримуються сімейно-шлюбні стосунки, сторони не ведуть спільного господарства, проживають окремо, наміру зберігати сім`ю позивач не має, а відтак збереження шлюбу суперечило б її інтересам. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-20 00:00:00

Позивач [PERSON] у грудні 2019 року звернувся до суду із позовною заявою до відповідачки [PERSON] про розірвання шлюбу (а.с. 1-2). В обґрунтування своїх позовних вимог вказав, що з відповідачкою перебуває у шлюбі з 19 вересня 2008 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] , яка мешкає разом із відповідачкою. Протягом останніх років сімейне життя між подружжям поступово погіршувалося, що в результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. На даний час ведення спільного господарства та сумісне проживання припинено. Оскільки нормальні стосунки між подружжям неможливі, прохає розірвати шлюб. Позивач в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій позов підтримав та прохав задовольнити (а.с. 20). Відповідачка в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій позов визнала та не заперечувала проти його задоволення (а.с. 21). З цих підстав суд, спираючись на норми ст. 247 ЦПК України, розглянув справу за відсутності сторін, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, та ухвалив рішення. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Перевіривши фактичні обставини справи письмовими доказами у наданих ними межах, суд вважає за можливе задовольнити позов, виходячи з наступного. У судовому засіданні встановлено, що сторони 19 вересня 2008 року уклали шлюб у Амур-Нижньодніпровському відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 907 (а.с. 5). Від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] (а.с. 6), яка мешкає разом із відповідачкою. На даний час сторони не підтримують сімейно-шлюбних відносин. Судові витрати по справі складають 768 гривні 40 копійок (а.с. 1). Згідно з вимогами ст. 112 СК України, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Відповідно до вимог ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу відновити своє дошлюбне прізвище. Суд, перевіривши фактичні обставини справи письмовими доказами, дійшов висновку про те, що подальше подружнє життя суперечитиме інтересам позивачки, а збереження сім`ї є неможливим. З урахуванням викладеного, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі. Після розірвання шлюбу неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] , яка мешкає із відповідачкою, залишити мешкати разом з нею. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-21 00:00:00

Позивач [PERSON] у жовні 2015 року звернувся до Першотравневого районного суду м.Чернівці з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилався на те, що з відповідачкою вони перебувають у шлюбі, який між ними зареєстровано 13 вересня 1990 року Чернівецьким міськвідділом ЗАГС, про що зроблено актовий запис №1892. Разом з тим, їх подружнє життя не склалось через різні погляди на подружнє життя та вирішення побутових проблем. Відповідачка постійно нехтувала сімейними цінностями, у звязку із чим з її ініціативи між ними часто виникали суперечки. Вказані обставини негативно впливали на стан його здоров»я та спричиняли йому душевні страждання. Протягом пяти років сімейне життя між ними поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. На даний час вони припинили фактичні шлюбні відносини, не ведуть спільного господарства та проживають окремо. Вважає, що подальше спільне життя з відповідачкою і збереження шлюбу неможливе і суперечить його інтересам. У звязку із тим, що шлюб носить тільки формальний характер, просив його розірвати. В судове засідання позивач [PERSON] не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Надав заяву, у якій розгляд справи просив провести без його участі. Позовні вимоги підтримав в повному обємі та просив їх задовольнити. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не зявилася, хоча належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи. Надала заяву, в якій розгляд справи просила провести у її відсутність. Позовні вимоги визнала повністю та не заперечувала проти розірвання шлюбу. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав: Так, судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який між ними зареєстровано 13 вересня 1990 року Чернівецьким міськвідділом ЗАГС, про що зроблено актовий запис за №1892 (а.с.11). Від шлюбу у сторін неповнолітніх дітей немає. Спільне життя сторін склалось невдало через різні погляди на подружнє життя, несумісність характерів та відсутність спільних інтересів. На даний час вони припинили фактичні шлюбні відносини, не ведуть спільного господарства та проживають окремо. Таким чином, суд вважає, що збереження сім»ї неможливе, оскільки сім»я сторін розпалася остаточно, на даний час їх шлюб носить формальний характер. Шлюбні відносини між ними фактично припинені. Враховуючи наведені вище обставини та фактичні взаємини сторін, суд приходить до висновку, що сім»я у сторін остаточно розпалась і зберегти її уже неможливо. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Враховуючи зазначені вище вимоги закону, спільне небажання сторін зберігати сім'ю, суд вважає, що шлюб між сторонами необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-11 00:00:00

Позивач [PERSON] у жовні 2015 року звернувся до Першотравневого районного суду м.Чернівці з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилався на те, що з відповідачкою вони перебувають у шлюбі, який між ними зареєстровано 14 лютого 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, про що зроблено актовий запис за №153. Від шлюбу у них [INFO] року народилася дочка [PERSON]. Разом з тим, подружнє життя з відповідачкою не склалось через відсутність взаєморозуміння та різні погляди на сімейне життя, у зв'язку із чим між ними часто виникали суперечки. З жовтня 2014 року вони припинили фактичні шлюбні відносини та введення спільного господарства. На даний час між ними втрачено почуття кохання, взаєморозуміння та взаємоповаги один до одного. Вважає, що подальше спільне життя з відповідачкою і збереження шлюбу неможливе і суперечить його інтересам. У зв'язку із тим, що шлюб носить тільки формальний характер, просив його розірвати. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Надав заяву, у якій розгляд справи просив провести без його участі. Позовні вимоги підтримав в повному об'ємі та просив їх задовольнити. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, хоча належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи. Надала заяву, в якій розгляд справи просила провести у її відсутність. Позовні вимоги визнала повністю та не заперечувала проти розірвання шлюбу. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав: Так, судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який між ними зареєстровано 14 лютого 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, про що зроблено актовий запис за №153 (а.с.3). Від шлюбу у сторін [INFO] року народилася дочка [PERSON] (а.с.4). Спільне життя сторін склалось невдало через відсутність між ними взаєморозуміння та різні погляди на сімейне життя. На даний час вони припинили фактичні шлюбні відносини та не ведуть спільного господарства. Таким чином, суд вважає, що збереження сім»ї неможливе, оскільки сім»я сторін розпалася остаточно, на даний час їх шлюб носить формальний характер. Шлюбні відносини між ними фактично припинені. Враховуючи наведені вище обставини та фактичні взаємини сторін, суд приходить до висновку, що сім»я у сторін остаточно розпалась і зберегти її уже неможливо. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Враховуючи зазначені вище вимоги закону, спільне небажання сторін зберігати сім'ю, суд вважає, що шлюб між сторонами необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-15 00:00:00

Позивач [PERSON] у жовні 2015 року звернувся до Першотравневого районного суду м.Чернівці з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилався на те, що з відповідачкою вони перебувають у шлюбі, який між ними зареєстровано 17 березня 2002 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції. Від шлюбу у них [INFO] народилася дочка [PERSON], яка на даний час є повнолітньою. Разом з тим, подружнє життя з відповідачкою не склалось. На даний час вони припинили фактичні шлюбні відносини. Вважає, що подальше спільне життя з відповідачкою і збереження шлюбу неможливе і суперечить його інтересам. У зв'язку із тим, що шлюб носить тільки формальний характер, просив його розірвати. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Надав заяву, у якій розгляд справи просив провести без його участі. Позовні вимоги підтримав в повному об'ємі та просив їх задовольнити. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, хоча належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи. Надала заяву, в якій розгляд справи просила провести у її відсутність. Позовні вимоги визнала повністю та не заперечувала проти розірвання шлюбу. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав: Так, судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який між ними зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, про що зроблено актовий запис за №306 (а.с.3). Від шлюбу у них [INFO] народилася дочка [PERSON], яка на даний час є повнолітньою. Спільне життя сторін склалось невдало. На даний час вони припинили фактичні шлюбні відносини. Таким чином, суд вважає, що збереження сім»ї неможливе, оскільки сім»я сторін розпалася остаточно, на даний час їх шлюб носить формальний характер. Шлюбні відносини між ними фактично припинені. Враховуючи наведені вище обставини та фактичні взаємини сторін, суд приходить до висновку, що сім»я у сторін остаточно розпалась і зберегти її уже неможливо. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Враховуючи зазначені вище вимоги закону, спільне небажання сторін зберігати сім'ю, суд вважає, що шлюб між сторонами необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-19 00:00:00

Позивач [PERSON] у жовтні 2013 р. звернулась до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що перебуває у шлюбі з відповідачем. Від спільного подружнього життя мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. На сьогоднішній день вони спільно не проживають та на утримання дочки відповідач матеріальної допомоги не надає. Просила стягувати з відповідача аліменти на утримання дочки у розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку, але не менш 30 % прожиткового мінімуму для відповідного віку дитини, щомісячно, до повноліття дітей. В судове засідання позивач та відповідач не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Від позивача надійшла заява, в якій вона прохає розглянути справу у її відсутність, позов підтримує; відповідач поважність причини неявки суду не повідомив. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони по справі перебували у шлюбі. Від спільного подружнього життя мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. На сьогоднішній день сторони спільно не проживають та на утримання дочки, яка проживає з позивачкою, відповідач матеріальної допомоги не надає, чим порушує вимогу ст. 180 сімейного кодексу України, яка зазначає, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення їм повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-07 00:00:00

Позивач [PERSON] у жовтні 2013 року звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON], про визнання договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS], укладеного між нею та відповідачем 5 січня 2000 року на Універсальній товарній біржі «Допомога м» дійсним, оскільки у теперішній час вона не має можливості вільно здійснювати права власника квартири, так як договір купівлі-продажу не посвідчено нотаріально. Позивач [PERSON] у судовому засіданні підтримала позов. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з'явилася, про день та час слухання справи повідомлялася належним чином через повідомлення у пресі, а тому суд за згодою позивача розглядає справу заочно. Суд, вислухавши позивача, вивчивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані и підлягають задоволенню на підставі ст. 219 ЦК України так як у судовому засіданні достовірно встановлено, що справжня воля сторін була спрямована на укладення договору купівлі-продажу, а договір від 5 січня 2000 року, укладений на Універсальній товарній біржі «Допомога м» не посвідчено нотаріально у зв'язку з юридичною неграмотністю сторін, тобто з причин, які не залежали від їх волі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-19 00:00:00

Позивач [PERSON] у жовтні 2014 р. звернулась до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що перебувала у шлюбі з відповідачем. Від спільного подружнього життя мають неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] та дочку [PERSON], [INFO]. На сьогоднішній день вони спільно не проживають та на утримання дітей відповідач матеріальної допомоги не надає. Просила стягувати з відповідача аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини зі всіх видів заробітку та витрати на правову допомогу. В судове засідання позивач та відповідач не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Від них надійшли заява, в яких вони прохають розглянути справу у їх відсутність, позивач позов підтримує, відповідач позов визнає. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони по справі перебували у шлюбі. Від спільного подружнього життя мають неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] та дочку [PERSON], [INFO]. На сьогоднішній день сторони спільно не проживають та на утримання дітей, які проживають з позивачкою, відповідач матеріальної допомоги не надає, чим порушує вимогу ст. 180 сімейного кодексу України, яка зазначає, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення їм повноліття. Позивачеві були надані юридичні послуги зі складання позовної заяви до суду в сумі 150 грн. (квитанція від 16.10.2014 р.). Відповідно до ст. 84 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача і витрати на правову допомогу у сумі 150 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-09 00:00:00

Позивач [PERSON] у жовтні 2014 р. звернулась до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що проживала однією сім'єю з відповідачам, але шлюб не реєстрували. Від спільного життя мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. На сьогоднішній день вони спільно не проживають та на утримання сина відповідач матеріальної допомоги не надає. Просила стягувати з відповідача аліменти на утримання сина у розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку, але не менш 30 % прожиткового мінімуму для відповідного віку дитини, до повноліття дитини. В судове засідання позивач та відповідач не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Від них надійшли заява, в яких вони прохають розглянути справу у їх відсутність, позивач позов підтримує, відповідач позов визнає. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони проживали однією сім'єю, але шлюб не реєстрували. Від спільного життя мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. На сьогоднішній день сторони спільно не проживають та на утримання сина, який проживає з позивачкою, відповідач матеріальної допомоги не надає, чим порушує вимогу ст. 180 сімейного кодексу України, яка зазначає, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення їм повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-26 00:00:00

Позивач [PERSON] у жовтні 2014 року звернувся у суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. У позові вказав, що на даний час сім'я сторін фактично розпалась. Підставою для розпаду сім'ї стало непорозуміння та постійні сварки, у зв'язку з чим сторони припинили шлюбні відносини та червня 2013 року проживають окремо. Позивач примиритися категорично не бажає. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей: [PERSON], народження [INFO] та [PERSON], народження [INFO]. Сторони у судове засідання не з'явилися, на адресу суду надіслали заяви у яких просили суд слухати справу у їх відсутність, позивач підтримує свої позовні вимоги у повному обсязі з підстав викладених у позові, відповідач визнає позовні вимоги, проти розірвання шлюбу не заперечує. Згідно ст. ст. 10, 60 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб виникає спір. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши всі зібрані по справі докази у їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з огляду на наступне. Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Судом установлено, що факт перебування сторін у шлюбі підтверджується свідоцтвом про одруження виданим 15.10.2014 центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Полтавського міського управління юстиції (а.с. 4). Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: [PERSON], народження [INFO] та [PERSON], народження [INFO] (а.с. 11, 12). Спору про місце мешкання якої у сторін не виникає. Неповнолітні [PERSON] та [PERSON] залишаються проживати з батьком [PERSON] При розгляді справи про розірвання шлюбу судом було всебічно з'ясовано взаємостосунки сторін, дійсні мотиви розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. З'ясувавши фактичні взаємини подружжя, врахувавши норми сімейного законодавства, та те, що шлюбні відносини між сторонами припинені, суд рахує, задовольнити позов та розірвати шлюб.

Outcome: approved