Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-26 00:00:00

Позивач [PERSON] (після державної реєстрації шлюбу [PERSON]) О.О. звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому просила стягнути з нього заборгованість за договором позики від 0702.12.2017 року, оформленого у виді розписки, на суму 20000 грн., вирішити питання судового збору. Позов обґрунтовувала тим, що 02 грудня 2017 року надала у позику [PERSON] на підставі розписки грошові кошти в сумі 20000 грн. Посилаючись на той факт, що боржник не повернув вказані кошти у встановлений сторонами строк, а саме до 31.12.2017 року, просить стягнути з відповідача грошові кошти в сумі 20000 грн. Позивач та її представник в судовому засіданні позов підтримали, просили задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні проти позову не заперечував. Заслухавши сторони, всебічно та повно зясувавши обставини справи, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, надавши їм оцінку у сукупності з дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у звязку з наступним. Судом встановлено, що відповідно до оригіналу письмової розписки від 02.12.2017 року [PERSON] отримав у борг від [PERSON] грошові кошти в сумі 20000 (двадцять тисяч) грн. з вказівкою терміну повернення до 31.12.2017 року. Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того є роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. У відповідності ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. На підтвердження укладення договору позики та його умов представлена розписка [PERSON], яка посвідчує передання визначеної грошової суми, що відповідає положенням ст. 1047 ЦК України. Як свідчить оригінал розписки, договір позики був укладений між фізичними особами. Статтею 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно положень ст. 545 ЦК України, кредитор, приймаючи виконання зобовязання, повинен повернути борговий документ (розписку) боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає на вимогу боржника. Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого боргу. Оригінал вищезазначеної розписки був наданий до суду позивачем, отже знаходився весь цей час у нього. Виходячи з положень ст. 545 ЦК України, прийнявши виконання зобовязання за розпискою від [PERSON] на суму 20000 грн., [PERSON] повинна була повернути [PERSON] оригінал розписки, або ж на вимогу відповідача видати розписку про одержання виконання частково або у повному обсязі. Згідно зі ст. 141 ЦПК України,з відповідача підлягає стягненню на користь позивача понесені нею судові витрати по сплаті судового збору у сумі 704,80 грн. (а.с. 13). Також суд стягує з відповідача на користь позивача витрати, повязані з наданням юридичної допомоги у розмірі 1687,20 грн. згідно квитанції № 11 від 12.02.2018 року адвоката [PERSON] (а.с. 21).

Outcome: approved