Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася через суд з позовом, в якому просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою №14 в будинку № 24 по вулиці Новій в м. Павлограді Дніпропетровської\~\~області, про виселення [PERSON] з вказаної квартири зі зняттям з реєстраційного обліку. В обґрунтування заявленого позову позивач зазначила, що між нею та [PERSON] 27.02.2015 року був укладений договір купівлі - продажу квартири [ADDRESS]. Згідно п. 4 вказаного договору, продавець [PERSON] гарантував, що на момент нотаріального посвідчення договору, буде знято з реєстрації місця проживання власника квартирі та усіх інших зареєстрованих осіб, тобто не пізніше 27.02.2015 року. Колишній власник квартири [PERSON] знявся з реєстраційного обліку, а його дід відповідач по справі [PERSON] до теперішнього часу зареєстрований та мешкає в квартирі [ADDRESS]. Позивач вказує, що неодноразово зверталась до [PERSON], його доньки [PERSON] про добровільне звільнення приміщення, однак її вимоги були проігноровані та квартира до теперішнього часу не передана її у вільне користування. Тому вона вимушена звернутися з цім позовом до суду. В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали у повному обсязі і просили задовольнити.\~\~ Відповідач в судовому засіданні заперечував, але визнав факт, що він зазначену квартиру подарував онуку [PERSON] приблизно у 2000 році, а також пояснив, що на сьогодні дійсно мешкає в цієї квартирі.\~\~\~\~ Суд, вислухавши сторони, дослідивши письмові матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Відповідно ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. На підставі ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Судом встановлено, що позивачу на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS] (а.с.7-8), Відповідно договору купівлі-продажу від 07.02.2015 року складеному між [PERSON] та [PERSON] , остання придбала у [PERSON] вказану квартиру(а.с.7-8). Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 27.02.2015 року, право власності на квартиру [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON].(а.с.9). Також в судовому засіданні було встановлено, що власником квартири [PERSON] став на підставі договору дарування від 26.10.2000 року, відповідно якому [PERSON] подарував спірну квартиру онуку [PERSON], що підтверджується договором купівлі- продажу (а.с.7) та поясненнями самого відповідача наданими в судовому засіданні. Те, що відповідач мешкає в цієї квартирі [ADDRESS], свідчить акт обстеження, складений паспортистами ЖС-2 в присутності сусідів .( а.с.10). З довідки про реєстрацію і склад сім`і слідує, що колишний власник квартири [PERSON] виписан 17.03.2015 року і у квартирі залишається проживати зареєстрований [PERSON] (а.с.11). Приймаючи рішення по суті суд враховує, що позивач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS], а відповідач продовжує проживати в теперішній час во вказаній квартирі, добровільно не бажає знятись з реєстрації за вказаною адресою та звільнити вказану квартиру,суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги. На підставі викладеного,

Outcome: approved