Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-11 00:00:00

Позивач [PERSON] просить визнати за ним право власності на 13/20 частки земельної ділянки кадастровий номер 6825855000:01:006:0001 розташованої в [ADDRESS] , а позивач [PERSON] просить визнати за нею право власності на 1/5 частки земельної ділянки кадастровий номер\~6825855000:01:006:0001\~розташованої в\~ [ADDRESS] . Посилаються на те, що вони є співвласниками домоволодіння по [ADDRESS] . Земельна ділянка під обслуговування вказаного житлового будинку із господарчими будівлями та спорудами належала [PERSON] , яка померла [INFO] , спадщина після смерті, якої розподілена. Оформити свої права на земельну ділянку позивачі не мають змоги оскільки звернувшись до нотаріуса за оформленням спадкових прав на земельну частку (пай), отримали відмову нотаріуса\~щодо оформлення\~спадкових прав,\~у зв`язку\~із тим,\~що право власності на вказану земельну ділянку переходить до всіх співвласників житлового будинку із господарчими будівлями та спорудами без зміни цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника. Позивачі в судове засідання не з`явились, подали заяви про розгляду справи без їх участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, подав заяву, в якій позов визнав та просив розглянути справу без його участі. Оскільки розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд встановив наступне. Згідно із ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Позивачі є співвласниками домоволодіння по [ADDRESS] із частками 13/20 ( [PERSON] ) та 1/5 ( [PERSON] ), що підтверджується рішенням Ярмолинецького районного суду від 19.11.2020 р. у справі №689/1851/20, витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. Земельна ділянка\~під обслуговування\~вказаного житлового\~будинку із\~ господарчими будівлями та спорудами належала [PERSON] , яка померла [INFO] , спадщина після смерті, якої розподілена, що підтверджується свідоцтвом про право власності від 18.06.2013 р., свідоцтвом про смерть [PERSON] [NUMBER] від 28.08.2019 р.. Оформити свої права на земельну ділянку позивачі не мають змоги. Звернувшись до нотаріуса за оформленням спадкових прав на земельну ділянку, позивачі отримали відмову нотаріуса щодо оформлення спадкових прав від 05.04.2020 р. за №88/01-16, оскільки право власності на вказану земельну ділянку переходить до всіх співвласників житлового будинку із господарчими будівлями та спорудами без зміни цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника, тобто, земельна ділянка є нерозривно пов`язаною із нерухомим майном на якому воно розташоване. Однак, не зважаючи на це, належність земельної ділянки до складу спадкового майна після смерті [PERSON] підтверджується матеріалами справи. Згідно із ст. 377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Розмір та кадастровий номер земельної ділянки, право на яку переходить у зв`язку з переходом права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, є істотними умовами договору, який передбачає набуття права власності на ці об`єкти (крім багатоквартирних будинків та об`єктів державної власності, що підлягають продажу шляхом приватизації). Відповідно до ст. 120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Відповідно до ч. 4 ст. 120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. Згідно із ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно із ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно із ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно із ст. 16 ЦК України способом захисту свого права є визнання права. Позивачі спадщину прийняли, у т.ч. стосовно спірної земельної ділянки. Позов визнано відповідачем у заяві від 12.08.2021 р.. Згідно із ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Таким чином, позов слід задовольнити. Згідно із ст. 141 ЦПК України судові витрати покладаються на відповідача.

Outcome: approved