Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-17 00:00:00

Позивач [PERSON] з урахуванням уточнення (а.с.149-151), звернувся до суду з позовом до ТОВ «Фінансова компанія «Декра», ТОВ «Фінансова компанія «[PERSON] Інвест», ПАТ «[PERSON] Кредит», ПАТ «Брокбізнесбанк», [PERSON], [PERSON] «КАЛЬХЕОН», про визнання недійсним Договір поруки № 08Ф-205 від 14.11.2008 року, укладеним між ТОВ «Фінансова компанія «Декра» та ПАТ «БРОКБІЗНЕСБАНК». Позовні вимоги обґрунтовані посиланням на те, що 14.11.2008 року між АБ «БРОКБІЗНЕСБАНК» та [PERSON] укладено кредитний договір № 08Ф-205, у відповідності до якого [PERSON] надано кредит з кінцевим терміном повернення не пізніше 19.11.2018 року. В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором між [PERSON] та ПАТ «БРОКБІЗНЕСБАНК» укладено Іпотечний договір від 14.11.2008 року, за умовами якого [PERSON] передав в іпотеку майно, а саме: нежитлові приміщення підвалу та першого поверху № 22, 22-А, 22-Б, що розташовані за адресою: м. Київ, вул. Борисоглібська, 16-А, загальною площею 337,10кв.м. В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором між ТОВ «Фінансова компанія «Декра» та ПАТ «БРОКБІЗНЕСБАНК» укладено Договір поруки № 08Ф-205 від 14.11.2008 року, за яким ТОВ «Фінансова компанія «Декра» зобовязувався перед АБ «БРОКБІЗНЕСБАНК» відповідати в повному обсязі за своєчасне і повне виконання позичальником зобовязань за кредитним договором. Оскільки [PERSON] припинив виконання зобовязань за кредитним договором, тому виникла заборгованість. Рішенням Івано-Франківського міського суду від 03.12.2010 року вирішено стягнути в солідарному порядку з [PERSON] та ТОВ «Фінансова компанія «Декра» на користь ПАТ «БРОКБІЗНЕСБАНК» 417705161,97грн., що еквівалентно 2215915,14 доларів США заборгованості за кредитом і відсотками; 304790,38грн. заборгованої пені за кредитним договором, 1700грн. витрат по оплаті судового збору, 120грн. витрат на ІТЗ. Дане рішення набрало законної сили. Постановами державного виконавця відділу примусового виконання ДВС від 15.08.2012 року відкрито виконавчі провадження ВП № 33944091; ВП № 33943579 з виконання виконавчого листа №2-2361/2010 року, виданого Івано-Франківським міським судом 18.10.2011 року. Рішенням Івано-Франківського міського суду від 23.09.2013 року стягнуто солідарно з [PERSON] та ТОВ «Фінансова компанія «Декра» на користь ПАТ «БРОКБІЗНЕСБАНК» заборгованість за нарахованими і несплаченими процентами за користування кредитними коштами по кредитному договору у розмірі 2805174,92грн. та по 1147грн. судового збору з кожного. 31.01.2014 року між ПАТ «БРОКБІЗНЕСБАНК» та ПАТ «[PERSON] Кредит» укладено Договір факторингу, відповідно до якого ПАТ «БРОКБІЗНЕСБАНК» відступив ПАТ «[PERSON] Кредит» права вимоги до [PERSON] за кредитним договором. 05.02.2014 року між ПАТ «БРОКБІЗНЕСБАНК» та ПАТ «[PERSON] Кредит» укладено договір відступлення права вимоги за іпотечними договорами, а 07.02.2014 року додаткова угода до нього. У подальшому, 07.02.2014 року між ПАТ «[PERSON] Кредит» та ТОВ «Фінансова компанія «[PERSON] Інвест» укладено договір факторингу, відповідно до якого ПАТ «[PERSON] Кредит» відступив ТОВ «Фінансова компанія «[PERSON] Інвест» права вимоги до [PERSON] за кредитним договором. 12.12.2014 року між ПАТ «[PERSON] Кредит» та ТОВ «Фінансова компанія «[PERSON] Інвест» укладено договір відступлення права вимоги за іпотечними договорами. Відповідно до витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іпотеки, ТОВ «Фінансова компанія «[PERSON] Інвест» є іпотекодержателем переданного позивачем майна за іпотечним договором від 14.11.2008 року. ПАТ «[PERSON] Кредит» повідомляв позивача про відступлення прав за іпотечними договорами на ТОВ «Фінансова компанія «[PERSON] Інвест».ТОВ «Фінансова компанія «[PERSON] Інвест» повідомляв позивача та ТОВ «Фінансова компанія «Декра» про зміну кредитора в зобов'язанні за кредитним договором та іпотекодержателя за Іпотечним договором. Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 22.05.2014 року замінено сторону виконавчого провадження стягувача ПАТ «БРОКБІЗНЕСБАНК» на ТОВ «Фінансова компанія «[PERSON] Інвест». Постановою державного виконавця відділу примусового виконання ДВС України від 26.08.2014 року замінено назву стягувача у ВП: № 33944091, №33943579, № 33943175 з ПАТ «БРОКБІЗНЕСБАНК» на ТОВ «Фінансова компанія «[PERSON] Інвест».Згідно з Іпотечним догоовром від 14.11.2008 року у випадку невиконання або неналежного виконання позичальником основного зобов'язання по кредитному договору в цілому або в його частині та/або невиконаннчя або неналежного виконання Іпотекодавцем обов'язків, встановлених договором, в цілому або в тій чи іншій його частині, Іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання звернути стягнення на предмет іпотеки. Позивач вважає, що зазначені вище договори факторингу, а також договори відступлення права вимоги за іпотечними договорами, укладено після звернення первісного кредитора до суду за захистом своїх прав щодо примусового стягнення заборгованості, яка виникла внаслідок невиконання боржником своїх зобов'язань, тому такі договори не відповідають положенням чинного законодавства України. На час передачі права грошової вимоги існувало рішення суду, що є підставою для визнання зазначених договорів недійсними. До моменту укладення між ПАТ «БРОКБІЗНЕСБАНК» та ПАТ «[PERSON] Кредит» договору факторингу від 31.01.2014 року, та в подальшому між ПАТ «[PERSON] Кредит» та ТОВ «Фінансова компанія «[PERSON] Інвест» договору факторингу 2 від 07.02.2014 року, кредитор у кредитному зобов'язанні вже реалізував своє право вимоги про дострокове повернення заборгованості за кредитним договором № 08Ф-205 від 14.11.2008 року, укладеним з [PERSON], так і по договору поруки укладеним з ТОВ «Фінансова компанія «Декра», шляхом звернення до суду з позовом, рішення по якому винесено 03.12.2010 року по справі № 2-2361/2010 та від 23.09.2013 року у справі № 344/10423/13-ц, внаслідок чого кредитор ПАТ «БРОКБІЗНЕСБАНК» отримав процесуальний статус стягувача, а не кредитора у зобовязаннях. Внаслідок ухвалення вказаних судових рішень кредитний договір та договір поруки не припинили своєї дії, однак в частині задоволення грошових вимог змінився субєктний склад правовідносин, підстави їх виникнення та метод їх правового регулювання. ПАТ «БРОКБІЗНЕСБАНК» на підставі договору факторингу від 31.11.2014 року відступив ПАТ «[PERSON] Кредит», а ПАТ «[PERSON] Кредит» на підставі договору факторингу 2 від 07.02.2014 року відступив ТОВ «Фінансова компанія «[PERSON] Інвест» недійсне право грошової вимоги (стягнення заборгованості) за кредитним договором № 08Ф-205 від 14.11.2008 року та Договором поруки № 08Ф-205 від 14.11.2008 року, укладеним між ПАТ «БРОКБІЗНЕСБАНК» та [PERSON], ПАТ «БРОКБІЗНЕСБАНК» та ТОВ «Фінансова компанія «Декра». Недійсність відступленого права грошової вимоги за кредитним договором та договором поруки встановлена на підставі п. 2.1 Договору факторингу від 31.11.2014 року, а також нормами чинного законодавства. В подальшому недійсність відступленого права грошової вимоги за кредитним договором та договором поруки встановлена на підставі п. 2.1 договору факторингу від 07.02.2014 року, нормами чинного законодавства України, а також недійсністю первинного відступлення права грошової вимоги. У звязку з недійсністю відступлення права грошової вимоги за основним кредитним договором та договором поруки, недійсним вважається і відступлення прав за Договором іпотеки від 14.11.2008 року. На підставі наведеного просив суд визнати недійсним договір факторингу від 31.01.2014 року, укладеним між ПАТ «БРОКБІЗНЕСБАНК» та ПАТ «[PERSON] Кредит» в частині відступлення права грошової вимоги за кредитним договором № 08Ф-205 від 14.11.2008 року, укладеним між ПАТ «БРОКБІЗНЕСБАНК» та [PERSON] та за Договором поруки № 08Ф-205 від 14.11.2008 року, укладеним між ПАТ «БРОКБІЗНЕСБАНК» та ТОВ «Фінансова компанія «Декра»; визнати недійсним договір відступлення прав за іпотечними договорами від 05.02.2014 року , укладеним між ПАТ «БРОКБІЗНЕСБАНК» та ПАТ «[PERSON] Кредит» в частині відступлення права вимоги за Договором іпотеки від 14.11.2008 року, укладеному між ПАТ «БРОКБІЗНЕСБАНК» та [PERSON], посвідченим приватним нотаріусом Київського МНО [PERSON], зареєстрованого в реєстрі № 5319; визнати недійсним договір факторингу від 07.02.2014 року, укладеним між ПАТ «[PERSON] Кредит» та ТОВ «Фінансова компанія «[PERSON] Інвест» в частині відступлення права грошової вимоги за кредитним договором № 08Ф-205 від 14.11.2008 року, укладеним між ПАТ «БРОКБІЗНЕСБАНК» та [PERSON], та за Договором поруки № 08Ф-205 від 14.11.2008 року, укладеним між ПАТ «БРОКБІЗНЕСБАНК» та ТОВ «Фінансова компанія «Декра»; визнати недійсним договір про відступлення прав за іпотечними договорами від 12.02.2014 року, який був укладений між ПАТ «[PERSON] Кредит» та ТОВ «Фінансова компанія «[PERSON] Інвест» в частині відступлення права вимоги за Договором іпотеки від 14.11.2008 року, укладеним між ПАТ «БРОКБІЗНЕСБАНК» та [PERSON], посвідченим приватним нотаріусом Київського МНО [PERSON], зареєстрованого в реєстрі № 5319, стягнути з відповідачів судові витрати. Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 21.03.2017 року розєднано поєднані у одному провадженні вимоги [PERSON] до ТОВ «Фінансова компанія «Декра», ТОВ «Фінансова компанія «[PERSON] Інвест», ПАТ «[PERSON] Кредит», ПАТ «Брокбізнесбанк», [PERSON], [PERSON] «КАЛЬХЕОН», про визнання недійними договорів, роз'єднати, виділивши їх у два самостійні провадження, а саме: за позовом [PERSON] до ТОВ «Фінансова компанія «Декра», ТОВ «Фінансова компанія «[PERSON] Інвест», ПАТ «[PERSON] Кредит», ПАТ «Брокбізнесбанк», [PERSON], [PERSON] «КАЛЬХЕОН», про визнання недійсним Договір факторингу від 31.01.2014 року, укладеним між ПАТ «БРОКБІЗНЕСБАНК» та ПАТ «[PERSON] КРЕДИТ» в частині відступлення права грошової вимоги за Кредитним договором №08Ф-205 від 14.11.2008 року, укладеним між ПАТ «БРОКБІЗНЕСБАНК» та [PERSON], та за Договором поруки №08Ф-205 від 14.11.2008 року, укладеним між ПАТ «БРОКБІЗНЕСБАНК» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДЕКРА»; Визнання недійсним Договір про відступлення прав за іпотечними договорами від 05.02.2014 року, укладеним між ПАТ «БРОКБІЗНЕСБАНК» та ПАТ «[PERSON] КРЕДИТ», в частині відступлення права вимоги за Договором іпотеки від 14.11.2008 року, укладеним між ПАТ «БРОКБІЗНЕСБАНК» та [PERSON], посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за №5319; Визнання недійсним Договір факторингу від 07.02.2014 року, укладеним між ПАТ «[PERSON] КРЕДИТ» та ТОВ ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «[PERSON] ІНВЕСТ» в частині відступлення права грошової вимоги за Кредитним договором №08Ф-205 від 14.11.2008 року, укладеним між ПАТ «БРОКБІЗНЕСБАНК» та [PERSON], та за Договором поруки №08Ф-205 від 14.11.2008 року, укладеним між ПАТ «БРОКБІЗНЕСБАНК» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДЕКРА»; Визнання недійсним Договір про відступлення прав за іпотечними договорами від 12.02.2014 року, який був укладений між ПАТ «[PERSON] КРЕДИТ» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «[PERSON] ІНСЕСТ» в частині відступлення права вимоги за Договором іпотеки від 14.11.2008 року, укладеним між ПАТ «БРОКБІЗНЕСБАНК» та [PERSON], посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за №5319, та за позовом [PERSON] до ТОВ «Фінансова компанія «Декра», ТОВ «Фінансова компанія «[PERSON] Інвест», ПАТ «[PERSON] Кредит», ПАТ «Брокбізнесбанк», [PERSON], [PERSON] «КАЛЬХЕОН» про визнання недійсним Договір поруки №08Ф-205 від 14.11.2008 року, укладеним між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДЕКРА» та ПАТ «БРОКБІЗНЕСБАНК», виділивши їх у два самостійні провадження. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав в повному обсязі, з мотивів, викладених у позові, заяві про уточнення позовних вимог (а.с.149-151), просив позов задовольнитиє Представник відповідача ТОВ «Фінансова компанія «Декра» в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив. Представник відповідача ТОВ «Фінансова компанія «[PERSON] Інвест» в судове засідання не з'явився, в матеріалах справи наявне письмове заперечення проти позову (а.с.65-67), в якому відповідач позов заперечив, просив в задоволенні відмовити за недоведеністю та відсутністю порушення прав позивача. Представник відповідача ПАТ «[PERSON] Кредит» не з'явився, про причини неявки суд не повідомив. Представник відповідача ПАТ «Брокбізнесбанк» в судове засідання не з'явився, в матеріалах справи наявне письмове заперечення на позовну заяву про визнання недійсним договору поруки (а.с.81-84), в якому відповідач позов заперечив, просив в задоволенні відмовити оскільки позивачем не доведено жодної підстави недійсності договору поруки, визначеної ст. 203 ЦК України. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про причини неявки суд не повідомила. Представник відповідача [PERSON] «КАЛЬХЕОН» в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив. Суд, заслухавши пояснення позивача, враховуючи заперечення представників відповідачів, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому їх дослідженні, прийшов до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею ч.1 ст.5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.ст. 12, 81, 82 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини, визнанні сторонами, не підлягають доказуванню. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 14.11.2008 року між [PERSON] «Фінансова компанія «ДЕКРА» (поручитель) та АБ «БРОКБІЗНЕСБАНК» (кредитор) було укладено Договір поруки № 08Ф-205, відповідно до якого поручитель зобов'язується перед кредитором відповідати в повному обсязі за своєчасне і повне виконання [PERSON] зобовязань по кредитному договору № 08Ф-205 від 14.11.2008 року, а саме: за своєчасне повернення кредиту у розмірі 1940000 доларів США до 19.11.2018 року, за виплату процентів по кредиту у розмірі 15,50% річних до 19.11.2018 року; за виплату штрафних санкцій передбачених кредитним договором (а.с.152-153). Відповідно до ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. Згідно з ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до ст. 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. 31.01.2014 року між ПАТ «БРОКБІЗНЕСБАНК» (АТ «БРОКБІЗНЕСБАНК») та ПАТ «[PERSON] КРЕДИТ» укладено Договір факторингу (з додатковою угодою до нього від 07.02.2014 року), відповідно до якого ПАТ «БРОКБІЗНЕСБАНК» відступив ПАТ «[PERSON] КРЕДИТ» права вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 08Ф-205 від 14.11.2008 року, що укладений між ПАТ «БРОКБІЗНЕСБАНК» та [PERSON], а також Договором поруки № 08Ф-205 від 14.11.2008 року, що укладений між ПАТ «БРОКБІЗНЕСБАНК» та ТОВ «Фінансова компанія «ДЕКРА» (а.с.13-20,21-22). 05.02.2014 року між ПАТ «БРОКБІЗНЕСБАНК» та ПАТ «[PERSON] КРЕДИТ» укладено договір відступлення права вимоги за іпотечними договорами, відповідно до якого ПАТ «БРОКБІЗНЕСБАНК» відступив ПАТ «[PERSON] КРЕДИТ» право вимоги за іпотечним договором, посвідченим приватним нотаріусом Київського МНО від 14.11.2008 року за реєстровим № 5319 (а.с.23-25,26). 07.02.2014 року між ПАТ «[PERSON] КРЕДИТ» та [PERSON] «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «[PERSON] ІНВЕСТ» укладено договір факторингу, відповідно до якого ПАТ «[PERSON] КРЕДИТ» відступив [PERSON] «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «[PERSON] ІНВЕСТ» права вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 08Ф-205 від 14.11.2008 року, що укладений між ПАТ «БРОКБІЗНЕСБАНК» та [PERSON], а також Договором поруки № 08Ф-205 від 14.11.2008 року, що укладений між ПАТ «БРОКБІЗНЕСБАНК» та ТОВ «Фінансова компанія «ДЕКРА» (а.с.27-34). 12.02.2014 року між ПАТ «[PERSON] КРЕДИТ» та [PERSON] «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «[PERSON] ІНВЕСТ» укладено договір відступлення права вимоги за іпотечними договорами, відповідно до якого ПАТ«[PERSON] КРЕДИТ» відступив [PERSON] «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «[PERSON] ІНВЕСТ» право вимоги за іпотечним договором, посвідченим приватним нотаріусом Київського МНО від 14.11.2008 року за реєстровим № 5319 (а.с.35-37,38). 18.02.2016 року [PERSON] «Фінансова компанія «[PERSON] ІНВЕСТ» надіслала [PERSON] вимогу про усунення порушень зобовязань за кредитним договором № 08Ф-205 від 14.11.2008 року (в порядку ст. 35 Закону України «Про іпотеку») (а.с.9-12). Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно з ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 514 ЦК України визначено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, відступлення права вимоги за суттю означає договірну передачу зобов'язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Частиною 1 ст. 203 ЦК України встановлено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Частиною 3 статті 215 ЦК України визначено, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Згідно з ст. 627 ЦК України, відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Судовими рішеннями у цивільних справах № 344/10423/13-ц та № 2-23641/2010 встановлено чинність поруки та дійсність договору поруки № 08Ф-205 від 14.11.2008 року, укладеного між ТОВ «Фінансова компанія «ДЕКРА» та АБ «БРОКБІЗНЕСБАНК». Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, відповідно до ст. 81 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до частини першої статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Виходячи з наведеного, дослідивши усі надані сторонами докази у їх сукупності, перевіривши відповідність позовних вимог діючому законодавству України, суд дійшов висновку про не доведеність та необґрунтованість позову [PERSON]М жодними належними та допустимими доказами, в зв'язку з чим вони до задоволення не підлягають. На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 203, 215, 638 Цивільного Кодексу України, ст. ст. 12,13, 81, 263-265 ЦПК України, -

Outcome: dismissed