Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася з вищевказаним позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дитини та на її утримання. Свої вимоги мотивує тим, що 06.10.2007 року між нею та відповідачем укладено шлюб, від я кого мають дитину [PERSON] , [INFO] . Відповідач ухиляється покладеного на нього обов`язку утримувати дитину. Оскільки між ними не досягнуто згоди з цього приводу, вона змушена вирішити це питання в судовому порядку, тому що її матеріальне становище не дозволяє в повній мірі забезпечувати дитину. В судове засідання позивач [PERSON] підтримала свої вимоги з підстав зазначених у позовній заяві, та просила суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. В судове засідання відповідач [PERSON] , не з`явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомив. Дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданим Тернівським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №469. Від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 24.07.2018 року. Відповідно до копії розрахункового листа за червень 2018 року, [PERSON] працює в ТОВ «Промремонти». Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з нормами ч.ч.8, 9 ст.7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. В загальній декларації прав людини проголошено, що діти мають право на особливе піклування і допомогу. В Декларації прав людини проголошено, дитині законом та іншими заходами повинен бути забезпечений спеціальний захист та надані можливості та умови, які б дозволяли їй розвиватися фізично, розумово, морально, духовно та в соціальному відношенні здоровим та нормальним шляхом, що дитина повинна рости під піклуванням та відповідальністю своїх батьків та у будь-якому разі в атмосфері матеріальної забезпеченості, що суспільство та органи публічної влади повинні здійснювати особливе піклування про дитину, яка не має достатніх коштів для існування, що дитина за будь-яких обставин повинна бути серед тих, хто першим отримує захист та допомогу. В конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Статтею 182 СК України, визначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує, зокрема стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, а також інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 18 Конвенції про захист прав дитини (далі Конвенції), суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ч.1 ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Згідно з ч.2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ч. 4 ст. 84 СК Україниправо на утримання має вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Таким чином, необхідною умовою утримання дружини, з якою проживає дитина є можливість чоловіка надавати матеріальну допомогу. Аналізуючи зібрані у справі докази та встановлені судом обставини, суд дійшов до переконання, що відповідач є особою працездатного віку, протипоказань за станом здоров`я не має, інших аліментних зобов`язань не несе, на обліку у центрі зайнятості не перебував, на час звернення до суду мав постійне місце роботи, відтак є фінансово - спроможним, а тому в змозі утримувати матеріально як дитину так і дружину. Таким чином, дослідивши докази у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню та з відповідача [PERSON] має бути стягнуто аліменти у розмірі 1/4 заробітку (доходу) платника аліментів, щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з дня подання позовної заяви і до повноліття дитини, а також з відповідача має бути стягнуто аліменти на утримання дружини у розмірі 1/4 заробітку (доходу) платника аліментів, щомісячно. Згідно ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь держави судові витрати, які складаються з судового збору в розмірі встановленому Законом. Згідно ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень, зокрема у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved