Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-21 00:00:00

Позивача [PERSON] звернувся до Рівненського міського суду з позовом в якому просить стягнути з [PERSON] борг за договором позики від 14 червня 2000 року в сумі 10 000 дол. США, що еквівалентно 215 764, 97 грн., три відсотка річних та судові витрати. В обґрунтування позовних вимог вказує, що 14 червня 2000 року відповідач отримав від нього грошові кошти в сумі 10 000 дол. США. У підтвердження даної позики 14 червня 2000 року була написана розписка, яка підписана відповідачем. 01 липня 2015 року він звернувся із вимогою до [PERSON] про повернення позичених грошових коштів. Однак, на момент подачі позову до суду відповідач кошти так і не повернув. У судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали, просили його задоволити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час дату та місце судового розгляду був повідомлений у встановленому законом порядку, однак подав суду заперечення і на викладені в них обставини в задоволенні позову просив відмовити та розглянути справу без його участі. Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позовслід задоволити із наступних підстав. Як убачається зі змісту ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Судом установлено, що відповідач [PERSON] позичив у [PERSON] 10 000 дол. США, що підтверджується розпискою від 14 червня 2000 року. Згідно ч.2 ст.1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначення кількості речей. 01 липня 2015 року позивач звернувся до відповідача із вимогою повернути позику впродовж тридцяти днів. Частиною 2 ст.530 ЦК України регламентовано, що якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. У відповідності до вимог ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За час прострочення виконання грошового зобов'язання відповідачу нараховані три проценти річних в сумі 106, 32 грн. Суму боргу за борговою розпискою від 14 червня 2000 року складає 10 000 дол. США, що за курсом НБУ еквівалентно 215 764, 97 грн. не повернув. Положеннями ст. ст.526, 610 ЦК України регламентовано, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У відповідності до ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають наслідки, встановлені договором або законом. Враховуючи вищенаведене, суд прийшов до висновку, що з [PERSON] на користь [PERSON] слід стягнути 10 000 дол. США, що за курсом НБУ еквівалентно 215 764, 97 грн., три проценти річних в сумі 106, 32 грн. та понесені позивачем судові витрати. На підставі ст.ст.526, 530, 625, 1046, 1047, 1049 ЦК України, ст.ст. 88, 213-215 ЦПК України, суд -

Outcome: approved