overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-19 00:00:00

Позивач [PERSON] у жовтні 2016 р. звернувся до суду з зазначеним вище позовом, посилаючись на те, що на підставі рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 13.08.2012р. з нього на користь відповідачки стягнуто аліменти на утримання їх спільного сина [PERSON] в розмірі ? частини з усіх видів його заробітку до повноліття сина, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач зазначає, що 07.11.2012 р. він зареєстрував шлюб з громадянкою [PERSON], яка [INFO] р. народила доньку [PERSON] та [INFO] р. сина [PERSON], у зв'язку з чим його дружина, яка на даний час перебуває у відпустці по догляду за дитиною та двоє новонароджених дітей перебувають на повному його утриманні, що свідчить про зміну матеріального становища позивача, а тому останній просить суд зменшити розмір аліментів з ? частини з усіх видів його заробіку на 17 % з усіх видів його заробітку. Позивач та відповідачка до суду не з'явились, подали заяви, відповідно до яких, позивач позовні вимоги підтримав, відповідачка позов визнала та не заперечувала проти його задоволення, просили розглянути справу за їх відсутності (а.с. 20, 21). Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 р. за № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» - у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальні частині рішення посилання на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Судом встановлено, що відповідачка [PERSON] повністю визнала позовні вимоги [PERSON], що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, у зв'язку з чим поданий позов підлягає повному задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-20 00:00:00

Позивач [PERSON] у жовтні 2016 р. звернувся до суду з позовними вимогами про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини. Ухвалою суду від 21.11.2016 р. позовні вимоги [PERSON] про визначення місця проживання дитини залишено без розгляду. В обгрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що він перебуває з відповідачкою в зареєстрованому шлюбі з 30 вересня 2005 року. Від даного шлюбу відповідачка [INFO] р. народила дочку [PERSON]. Позивач зазначив, що тривалий час він з відповідачкою спільного господарства не ведуть, шлюбно-сімейні стосунки не підтримують, мають окремий бюджет, та втратили почуття любові та поваги один до однго, у зв'язку з чим подальше їх спільне проживання та збереження сім'ї є неможливим, а тому позивач просив шлюб розірвати. Позивач в судовому засіданні підтримав, а відповідачка визнала позов та не заперечувала проти розірвання шлюбу. Суд, заслухавши сторін та дослідивши матеріали справи вважає позов підлягає задоволенню. Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 р. за № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» - у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальні частині рішення посилання на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Судом встановлено, що відповідачка [PERSON] повністю визнала позовні вимоги [PERSON], що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, у зв'язку з чим поданий позов підлягає повному задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-19 00:00:00

Позивач [PERSON] у жовтні 2016 року звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Зазначені позовні вимоги обґрунтовує тим, що шлюб зареєстровано 09 травня 2004 року, про що зроблено актовий запис № 4 Білецькою сільською радою Тернопільського району Тернопільської області. Від шлюбу народилося троє дітей - дочка [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO] та дочка [PERSON], [INFO]. Сімейні стосунки з відповідачем не склались, оскільки протягом останніх пів року вони разом не проживають, шлюбні відносини фактично призупинились, між ними відсутнє порозуміння, любов та повага. У відповідача нова сім'я та власні погляди на життя. З цих підстав позивач [PERSON] вважає, що шлюб носить формальний характер, а тому збереження сім'ї стало неможливим та суперечить його інтересам. В судове засідання позивач [PERSON] подав заяву, згідно з якою заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив розглянути справу в його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання подала заяву, відповідно до якої позовні вимоги визнала у повному обсязі, не заперечила проти задоволення позову та просила розглядати справу в її відсутності. Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив такі обставини: 09 травня 2004 року сторони вступили у зареєстрований шлюб, про що зроблено актовий запис № 4 Білецькою сільською радою Тернопільського району Тернопільської області. Від даного шлюбу в подружжя є троє дітей - дочка [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про народження [NUMBER] від 30 вересня 2016 року, видане Білецькою сільською радою Тернопільського району Тернопільської області, син [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] від 03 вересня 2007 року, видане Білецькою сільською радою Тернопільського району Тернопільської області, та дочка [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про народження [NUMBER] від 04 лютого 2009 року, видане Білецькою сільською радою Тернопільського району Тернопільської області. Як слідує з викладених у позовній заяві обставин, якими позивач [PERSON] обґрунтовує свої позовні вимоги, сторони протягом останніх пів року разом не проживають, шлюбні відносини фактично призупинились, між сторонами відсутнє порозуміння, любов та повага. У відповідача нова сім'я та власні погляди на життя. Сім'я сторін фактично розпалася і шлюб носить формальний характер. За вказаних обставин судом установлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що мають істотне значення, тому відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України, шлюб підлягає до розірвання.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-01 00:00:00

Позивач [PERSON] у жовтні 2016 року звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Зазначені позовні вимоги обґрунтовує тим, що шлюб зареєстровано 12 листопада 1993 року, про що зроблено запис №1674 Відділом ЗАГС м. Тернополя та видано свідоцтво про одруження серії ІІ-ИД № 257003. Останнім часом між ними постійно виникають сварки та непорозуміння, оскільки в них різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, у звязку із цим припинилися їх подружні стосунки та вони перестали вести спільне господарство. З цих підстав позивач [PERSON] вважає, що подальше спільне життя і збереження сім'ї стали неможливими та суперечить його інтересам. В судове засідання позивач [PERSON] подав заяву, згідно з якою заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив розглянути справу в його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання подала заяву, в якій просила слухати справу в її відсутності, позовні вимоги визнала у повному обсязі. Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив такі обставини: 12 листопада 1993 року сторони вступили у зареєстрований шлюб, про що зроблено запис № 1674 Відділом запису актів громадянського стану Тернопільської міської Ради народних депутатів. Судом встановлено, що неповнолітніх дітей в подружжя немає. Як слідує з викладених у позовній заяві обставин, якими позивач [PERSON] обґрунтовує свої позовні вимоги, в сторін різні погляди на сімейне життя, у звязку із цим припинилися їх подружні стосунки та вони перестали вести спільне господарство. Сім'я сторін фактично розпалася і шлюб носить формальний характер. Відповідно до вимог ст. 112 СК України, при розгляді справи про розірвання шлюбу, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхній дітей, що\~ має істотне значення. За вказаних обставин судом установлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що мають істотне значення, тому відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України, шлюб підлягає до розірвання. Крім того, на підставі ст. 88 ЦПК України, з [PERSON] в користь [PERSON] слід стягнути судовий збір за подання позову про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-14 00:00:00

Позивач [PERSON] у жовтні 2016 року звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Зазначені позовні вимоги обґрунтовує тим, що шлюб між ними зареєстровано 19 липня 2014 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб 1-ИД № 132792, видане Тернопільським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, актовий запис № 1075. Від шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO]. Протягом останнього часу між сторонами постійно виникають сварки та непорозуміння, оскільки в них різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. Спільно не проживають з 25 серпня 2016 року. У зв'язку з цим між ними практично припинилися шлюбні стосунки, перестали вести спільне господарство. Подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення. З цих підстав позивач [PERSON] просить розірвати шлюб. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник заявлені позовні вимоги підтримали у повному обсязі, проти надання строку для примирення заперечили, просили розірвати шлюб. Відповідач [PERSON] в судовому засідання позовні вимоги визнала у повному обсязі, не заперечила проти задоволення позову, проти надання строку для примирення заперечила. Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив такі обставини: 19 липня 2014 року сторони вступили у зареєстрований шлюб, про що зроблено актовий запис № 1075 Тернопільським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області. Від даного шлюбу в подружжя є син: [PERSON], 08 травня 2015 року, про що свідчить свідоцтво про народження серії ГИД № 216960 від 15 травня 2015 року, видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції. Як слідує з викладених у позовній заяві обставин, якими позивач [PERSON] обґрунтовує свої позовні вимоги, між сторонами відсутнє взаєморозуміння, в них різні погляди на сімейне життя, у зв'язку із цим припинилися їх подружні стосунки та вони перестали вести спільне господарство. Сім'я сторін фактично розпалася і шлюб носить формальний характер. Відповідно до вимог ст. 112 СК України, при розгляді справи про розірвання шлюбу, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхній дітей, що має істотне значення. За вказаних обставин судом установлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що мають істотне значення, тому відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України, шлюб підлягає до розірвання. Крім того, на підставі ст. 88 ЦПК України, з [PERSON] в користь [PERSON] слід стягнути судовий збір за подання позову про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-14 00:00:00

Позивач [PERSON] у жовтні 2016 року звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Зазначені позовні вимоги обґрунтовує тим, що 04 серпня 1990 року між ними зареєстровано шлюб, про що видано свідоцтво про шлюб, актовий запис № 1201. Від даного шлюбу у них народилося дві дочки: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Протягом останніх одинадцяти років сторони разом не проживають. Подальше спільне проживання і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Відповідач зловживає спиртними напоями, у зв'язку з чим позивач не бажає йти разом з ним в орган державної реєстрації актів цивільного стану для розірвання шлюбу. З цих підстав позивач [PERSON] просить розірвати шлюб. В судове засіданні позивач [PERSON] подала заяву, згідно з якою заявлені позовні вимоги підтримала, просила розглянути справу в її відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечила. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, до суду не з'явився, не повідомивши про причини неявки. Заяви про розгляд справи за його відсутності не подавав. За вказаних обставин суд приходить до переконання, що згідно з ч. 4 ст. 169, ч. 1 ст. 224 ЦПК України слід ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач, згідно з поданою нею заявою, не заперечила проти такого вирішення справи, та відповідно до вимог ст. 225 ЦПК України судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив такі обставини: 04 серпня 1990 року сторони вступили у зареєстрований шлюб, про що зроблено запис № 1201 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції. Судом встановлено, що в подружжя немає неповнолітніх дітей. Як слідує з викладених у позовній заяві обставин, якими позивач [PERSON] обґрунтовує свої позовні вимоги, сторони протягом одинадцяти років не проживають разом, між ними практично припинилися шлюбні стосунки, сторони перестали вести спільне господарство. Сім'я сторін фактично розпалася і шлюб носить формальний характер. Відповідно до вимог ст. 112 СК України, при розгляді справи про розірвання шлюбу, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне житгя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхній дітей, що має істотне значення. За вказаних обставин судом установлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що мають істотне значення, тому відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України, шлюб підлягає до розірвання. Крім того, на підставі ст. 88 ЦПК України, з [PERSON] в користь [PERSON] слід стягнути судовий збір за подання позову про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-30 00:00:00

Позивач [PERSON] у жовтні 2016 року звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Зазначені позовні вимоги обґрунтовує тим, що шлюб зареєстровано 04 жовтня 2012 року, про що зроблено актовий запис №1561 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції. Від шлюбу народилася дочка [PERSON]. Сімейні стосунки з відповідачем не склались, оскільки між ними часто виникають сварки та непорозуміння, в них різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, у звязку із цим припинилися їх подружні стосунки, вони перестали вести спільне господарство. З цих підстав позивач [PERSON] вважає, що подальше спільне життя і збереження сім'ї стали неможливими та суперечить її інтересам. В судове засідання позивач [PERSON] подала заяву, згідно з якою заявлені позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила розглянути справу в її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання подав заяву, в якій просив слухати справу в його відсутності, позовні вимоги визнав у повному обсязі, не заперечив проти задоволення позову. Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив такі обставини: 04 жовтня 2012 року сторони вступили у зареєстрований шлюб, про що зроблено актовий запис №1561 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції. Від даного шлюбу в подружжя є дочка [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про народження серії 1?ИД номер 173206 від 09 лютого 2013 року, видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області. Як слідує з викладених у позовній заяві обставин, якими позивач [PERSON] обґрунтовує свої позовні вимоги, між сторонами відсутнє взаєморозуміння, виникають сварки, в них різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. У звязку із цим припинилися їх подружні стосунки, сторони перестали вести спільне господарство. Сім'я сторін фактично розпалася і шлюб носить формальний характер. За вказаних обставин судом установлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що мають істотне значення, тому відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України, шлюб підлягає до розірвання.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-30 00:00:00

Позивач [PERSON] у жовтні 2016 року звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Зазначені позовні вимоги обґрунтовує тим, що шлюб зареєстровано 04 травня 2006 року, про що зроблено актовий запис №427 Відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області. Від шлюбу народилася дочка [PERSON]. Сімейні стосунки з відповідачем не склались, оскільки в них різні погляди на сімейне життя, між ними часто виникають сварки, у звязку із цим вони перестали вести спільне господарство. З цих підстав позивач [PERSON] вважає, що подальше спільне життя і збереження сім'ї стали неможливими та суперечить її інтересам. В судове засідання позивач [PERSON] подала заяву, згідно з якою заявлені позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила розглянути справу в її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання подав заяву, в якій просив слухати справу в його відсутності, позовні вимоги визнав у повному обсязі, не заперечив проти задоволення позову. Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив такі обставини: 04 травня 2006 року сторони вступили у зареєстрований шлюб, про що зроблено актовий запис №427 Відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області. Від даного шлюбу в подружжя є дочка [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про народження серії І?ИД номер 037211 від 20 жовтня 2006 року, видане Відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області. Як слідує з викладених у позовній заяві обставин, якими позивач [PERSON] обґрунтовує свої позовні вимоги, між сторонами виникають сварки, в них різні погляди на сімейне життя. У звязку із цим припинилися їх подружні стосунки, сторони перестали вести спільне господарство. Сім'я сторін фактично розпалася і шлюб носить формальний характер. За вказаних обставин судом установлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що мають істотне значення, тому відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України, шлюб підлягає до розірвання.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-14 00:00:00

Позивач [PERSON] у жовтні 2016 року звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Зазначені позовні вимоги обґрунтовує тим, що шлюб між ними зареєстровано 12 липня 2013 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ИД № 094957, видане Гаї-Шевченківською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області, актовий запис № 2. Від шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ИД № 094957, актовий запис № 8. Між сторонами постійно виникають сварки та непорозуміння, оскільки в них різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. Спільно не проживають протягом двох років. У звязку з цим між ними практично припинилися шлюбні стосунки, перестали вести спільне господарство. Подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення. З цих підстав позивач [PERSON] просить розірвати шлюб. В судовому засіданні позивач [PERSON] заявлені позовні вимоги підтримала у повному обсязі, проти надання строку для примирення заперечила, просила розірвати шлюб. Відповідач [PERSON] в судовому засідання позовні вимоги визнав у повному обсязі, не заперечив проти задоволення позову, проти надання строку для примирення заперечив. Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив такі обставини: 12 липня 2013 року сторони вступили у зареєстрований шлюб, про що зроблено актовий запис № 2 Гаї-Шевченківською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області. Від даного шлюбу в подружжя є син - [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про народження серії 1?ИД № 195380 від 09 липня 2014 року, видане Гаї-Шевченківською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області. Як слідує з викладених у позовній заяві обставин, якими позивач [PERSON] обґрунтовує свої позовні вимоги, між сторонами відсутнє взаєморозуміння, в них різні погляди на сімейне життя, у звязку із цим припинилися їх подружні стосунки та вони перестали вести спільне господарство. Сім'я сторін фактично розпалася і шлюб носить формальний характер. Відповідно до вимог ст. 112 СК України, при розгляді справи про розірвання шлюбу, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхній дітей, що\~ має істотне значення. За вказаних обставин судом установлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що мають істотне значення, тому відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України, шлюб підлягає до розірвання. Крім того, на підставі ст. 88 ЦПК України, з [PERSON] в користь [PERSON] слід стягнути судовий збір за подання позову про розірвання шлюбу.

Outcome: approved