Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду та свої вимоги мотивує тим, що відповідач - [PERSON] доводиться їй дочкою. Відповідач має трьох дітей: дочку [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO] та дочку [PERSON], [INFO] Рішенням Ковпаківського районного суду м.Суми від 19.11.2008 р. батька її обох онуків [PERSON] та [PERSON] було позбавлено батьківських прав. Відносно онуки- [PERSON], [INFO], [PERSON] є одинокою матір'ю. Соціальну допомогу на цю дитину на цей час [PERSON] не отримує з причин того, що ще у 2012 році виїхала в Турцію, приїздила в Україну останній раз у серпні 2017 р. лише на 4 дні, і з того часу не приїздила. Усі діти відповідача, тобто троє онуків, проживають разом з нею і перебувають на її утриманні. Син відповідача [PERSON], за станом здоров'я визнаний інвалідом дитинства, а тому особливо потребує піклування матері. Таким чином, відповідач - [PERSON] жила разом з нею та трьома дітьми за вказаною вище адресою лише до 2012 р. З 2012 р. усі троє дітей відповідача фактично позбавлені батьківської опіки, діти залишилися проживати разом з нею та повністю знаходяться на її утриманні. Саме вона з часу виїзду відповідача за кордон сплачувала кошти за харчування онуків у школі, за відвідування ними гуртків, відводила та забирала молодших онуків зі школи, саме вона приймала участь у святах онуків, відвідувала батьківські збори, забезпечувала онуків усім необхідним для навчально - виховного процесу. Відповідач навчанням, вихованням та розвитком своїх дітей останні 6 років не займається, розвитком дітей не цікавиться. Відповідач, починаючи з 2012 р. жодної участі у вихованні дітей не приймає, живе за кордоном за невідомою їй адресою, долею дітей не цікавиться. Крім того, вона не надає дітям регулярної матеріальної допомоги і тому діти фактично живуть лише на її пенсію. У зв'язку з цим, просить суд позбавити [PERSON] батьківства стосовно дочки, [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO], дочки [PERSON], [INFO]; встановити опіку над її неповнолітніми онуками [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та призначити її опікуном; стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] в розмірі 1/2 частини з усіх видів її доходу, але не менше ніж 50 відсотків від розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач [PERSON], яка належним чином повідомлялася про час та місце розгляду справи, в судове засідання відзив на позов не надала. Представник третьої особи - Служба у справах дітей Сумської міської ради надав суду висновок про можливість позбавлення батьківських прав відповідача відносно [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та подання про встановлення піклування [PERSON] над неповнолітніми [PERSON], [PERSON] та встановлення опіки над малолітньою [PERSON] Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що [PERSON] не приймає участь у вихованні дітей, останній раз приїздила в липні 2017 р. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є дочкою [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.12). З 17.11.2001 р. [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] (а.с.13). Від спільного проживання мають сина [PERSON], [INFO], та дочку [PERSON], [INFO] (а.с.15,16). Відносно дочки [PERSON], [INFO] [PERSON] є одинокою матір'ю, що підтверджується довідкою наданою Департаментом соціального захисту населення СМР (а.с.54). Рішенням Ковпаківського районного суду м.Суми від 19.11.2008 р. позбавлено [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітніх: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с.11). З довідки, виданої КУ Сумська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів №15 ім.Д.Турбіна, м.Суми, Сумської області від 02.04.2018 р. №108, вбачається, що мати [PERSON] не бере участі у вихованні дитини [PERSON], [INFO] Вихованням [PERSON] займається бабуся [PERSON], дитина проживає разом з нею (а.с.8). З довідки, виданої КУ Сумська класична гімназія СМР від 02.04.2018 р. №117, вбачається, що мати учениці [INFO], [INFO], [PERSON], до школи не приходить, батьківські збори не відвідує, із класним керівником та учителями гімназії з питань навчання та виховання дочки не спілкується. Вихованням [PERSON] займається бабуся [PERSON], дитина проживає разом з нею (а.с.9). Згідно довідки, виданої КУ Сумська загальноосвітня школа І -ІІІ ступенів №18 СМР від 29.03.2018 р. № 85, вбачається, що мати учениці [PERSON] - [PERSON] до школи не приходила за весь час навчання та у вихованні участі не бере. Вихованням [PERSON] займається баба [PERSON], дитина проживає разом з нею (а.с.10). Відповідно до ст.12 Закону України «Про охорону дитинства»,- на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров'я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов'язків відповідно до закону. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно до ч.2, ч.3 ст.150 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Частиною 4 ст. 155 Сімейного кодексу України передбачено, що ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до п. 2 ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України,- мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Пленум Верховного Суду України в п. 16 постанови від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» наголосив, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. З досліджених судом доказів, з урахування зазначених роз'яснень, встановлено, що мати неповнолітніх дітей: [PERSON], [PERSON] та [PERSON] ухиляється від виконання своїх обов'язків, оскільки відповідач не піклуються про фізичний і духовний розвиток дітей, підготовку до самостійного життя, не забезпечує харчування, медичний догляд, лікування дітей, не спілкуються з ними, незважаючи на те, що спілкування з батьками необхідне для їх нормального самоусвідомлення; не виявляє інтересу до внутрішнього світу дітей, не надає матеріальної допомоги на утримання дітей. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, суд розцінює як свідоме ухилення відповідача від виховання дітей, що є винною поведінкою батьків в розумінні вимог вказаних норм матеріального права. З наведеного вище, суд дійшов висновку про законність та обґрунтованість позовних вимог про позбавлення батьківських прав. Вирішуючи питання про встановлення опіки над [PERSON], [INFO] р. н., [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та призначення позивача опікуном, суд виходить з наступного. Статтею 243 Сімейного кодексу України визначено, що опіка над дитиною встановлюється органом опіки та піклування, а також судом у випадках, передбачених Цивільним кодексом України. У статті 58 Цивільного кодексу України зазначено, що опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування. Згідно до ч.3 ст.60 Цивільного кодексу України, суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Відповідно до ст.63 Цивільного кодексу України, опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов'язки опікуна чи піклувальника. Частиною 4 ст.167 Сімейного кодексу України передбачено, що якщо дитина, батьки якої позбавлені батьківських прав, не може бути передана другому з батьків, переважне право перед іншими особами на передання їм дитини мають, за їхньою заявою, баба та дід, повнолітні брати та сестри, інші родичі дитини, мачуха, вітчим. Відповідно до ст.1 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» діти, позбавлені батьківського піклування, - діти, які залишилися без піклування батьків у зв'язку з позбавленням їх батьківських прав, відібранням у батьків без позбавлення батьківських прав, визнанням батьків безвісно відсутніми або недієздатними, оголошенням їх померлими, відбуванням покарання в місцях позбавлення волі та перебуванням їх під вартою на час слідства, розшуком їх органами Національної поліції, пов'язаним з відсутністю відомостей про їх місцезнаходження, тривалою хворобою батьків, яка перешкоджає їм виконувати свої батьківські обов'язки, а також діти, розлучені із сім'єю, підкинуті діти, батьки яких невідомі, діти, від яких відмовилися батьки, діти, батьки яких не виконують своїх батьківських обов'язків з причин, які неможливо з'ясувати у зв'язку з перебуванням батьків на тимчасово окупованій території України або в зоні проведення антитерористичної операції, та безпритульні діти. 13.09.2018 р. Службою у справах дітей Сумської міської ради було складено висновок про можливість позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно сина [PERSON], [INFO] та дочок [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] (а.с.61-63). Крім того, з висновку вбачається, що [PERSON] проживає в Туреччині, приїздить до дітей рідко, останній раз приїздила в липні 2017 р. (а.с.61-63). 14.09.2018 р. Виконавчим комітетом Сумської міської ради було складено подання згідно якого, орган опіки та піклування вважав за доцільне встановити піклування над неповнолітніми та призначити [PERSON] піклувальником над [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], встановити опіку над малолітньою та призначити [PERSON] опікуном над [PERSON], [INFO] Крім того, з подання вбачається, що неповнолітні [PERSON], [PERSON] та [PERSON] не заперечують проти призначення бабусі, [PERSON], їх піклувальником (а.с.64-65). Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав відносно [PERSON], [INFO] р. н., [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], вимоги про встановлення опіки та призначення дітям опікуна [PERSON] ґрунтуються на вимогах діючого законодавства. Також суд вважає обґрунтованою і такою, що підлягає задоволенню вимогу про стягнення з відповідача на аліментів на утримання дітей у зв'язку з тим, що діти потребують матеріальної допомоги від батьків, які згідно закону повинні їх утримувати, а відповідно до ч.2 ст. 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. На підставі ст. 141 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 2114,40 грн. (дві вимоги немайнового характеру: позбавлення батьківських прав, встановлення опіки, одна вимога майнового характеру - стягнення аліментів), оскільки позивачеві згідно ухвали суду від 07.05.2018 р. відстрочено сплату судового збору до ухвалення судового рішення.

Outcome: approved