overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-03 00:00:00

Позивач [PERSON] у червні 2014 звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на її користь на утримання неповнолітньої доньки [PERSON]. У позові вказала, що до 05.05.2014 сторони проживали однією сім'єю. Мають спільну неповнолітню дитину [PERSON] народження [INFO], яка проживає разом з позивачкою та перебуває на її повному утриманні. Відповідач добровільно відмовляється надавати допомогу на утримання дитини, хоча зобов'язаний та має можливість надавати таку допомогу. Позивач та відповідач у судове засідання не з'явилися, до суду надіслали заяви у яких просять справу слухати у їх відсутність Згідно ст. ст. 10, 60 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб виникає спір. Суд, вислухавши відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши всі зібрані по справі докази у їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з огляду на наступне. Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Судом установлено, що по 05.05.2014 сторони перебували у шлюбі (а.с. 5). Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], народження [INFO] (а.с. 6). Неповнолітня дитина проживає з позивачкою та перебувають на її повному утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, хоча зобов'язаний надавати таку допомогу. Відповідно до довідки виданої Пирятинським центром первинної медичної допомоги [PERSON], народження [INFO], на «Д» обліку у дитячій консультації не перебувають (а.с. 24). Відповідно ст.ст. 180-183 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від прибутку батька або матері. При цьому суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей та непрацездатних. У відповідності до ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. З матеріалів справи вбачається, що позивачем понесено витрати на правову допомогу у сумі 500 грн. (а.с. 8-10)

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-28 00:00:00

Позивач [PERSON] у червні 2014 р. звернулась до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що перебуває у шлюбі з відповідачем. Від спільного подружнього життя мають неповнолітніх дітей: дочку [PERSON], [INFO] та дочку [PERSON], [INFO]. На сьогоднішній день вони спільно не проживають та на утримання дітей відповідач матеріальної допомоги не надає. Просила стягувати з відповідача аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини зі всіх видів заробітку, але не менш 30 % прожиткового мінімуму для відповідного віку дитини на кожну дитину, щомісячно, до повноліття дітей. В судове засідання позивач, відповідач та третя особа не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Від позивача та відповідача надійшли заява, в яких вони прохають розглянути справу у їх відсутність, позивач позов підтримує, відповідач позов визнає, третя особа поважність причини неявки не повідомила. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони по справі перебувають у шлюбі. Від спільного подружнього життя мають неповнолітніх дітей: дочку [PERSON], [INFO] та дочку [PERSON], [INFO]. На сьогоднішній день сторони спільно не проживають та на утримання дітей, які проживає з позивачкою, відповідач матеріальної допомоги не надає, чим порушує вимогу ст. 180 сімейного кодексу України, яка зазначає, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення їм повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-25 00:00:00

Позивач [PERSON] у червні 2014 р. звернулась до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що перебуває у шлюбі з відповідачем. Від спільного подружнього життя мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. На сьогоднішній день вони спільно не проживають та на утримання сина відповідач матеріальної допомоги не надає. Просила стягувати з відповідача аліменти на утримання сина у розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку, але не менш 30 % прожиткового мінімуму для відповідного віку дитини, до повноліття дитини. В судове засідання позивач та відповідач не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Від них надійшли заява, в яких вони прохають розглянути справу у їх відсутність, позивач позов підтримує, відповідач позов визнає. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони по справі перебувають у шлюбі. Від спільного подружнього життя мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. На сьогоднішній день сторони спільно не проживають та на утримання сина, який проживає з позивачкою, відповідач матеріальної допомоги не надає, чим порушує вимогу ст. 180 сімейного кодексу України, яка зазначає, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення їм повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-22 00:00:00

Позивач [PERSON] у червні 2014 р. звернулась до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що проживала однією сім'єю із відповідачем. Від спільного життя з відповідачам мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. На сьогоднішній день вони спільно не проживають, відповідач ніякої матеріальної допомоги на утримання дочки не надає. Просила стягувати з відповідача аліменти на утримання малолітньої дочки, у розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку, але не менш 30 % прожиткового мінімуму для відповідного віку дитини, щомісячно, до повноліття дитини. В судове засідання позивач та відповідач не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, від позивача до суду надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, позов підтримує, відповідач поважність причини неявки до суду не повідомив. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони по справі проживали спільно, але шлюб не реєстрували. Від спільного життя мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. На сьогоднішній день сторони спільно не проживають та на утримання дочки, яка проживає з позивачкою, відповідач матеріальної допомоги не надає, чим порушує вимогу ст. 180 Сімейного кодексу України, яка зазначає, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення їм повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-10 00:00:00

Позивач [PERSON] у червні 2014 року звернувся до суду із позовною заявою до відповідачки [PERSON] про розірвання шлюбу (а.с. 2). В обґрунтування своїх позовних вимог вказав, що з відповідачкою перебуває у шлюбі з 20 серпня 1999 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], яка мешкає з матір'ю і перебуває на утриманні батьків. Спільне життя з відповідачкою не склалося внаслідок відсутності взаємопорозуміння, різних поглядів на родинні права та обов'язки. В силу таких обставин, вони втратили почуття поваги та кохання один до одного. Шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведеться. Подальше перебування у шлюбі суперечить їхнім інтересам, а тому його необхідно розірвати. Спору про утримання та виховання дітей та поділ майна немає. У судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримав, прохав задовольнити позов у повному обсязі. Надав пояснення аналогічні тексту позовної заяви. Додатково пояснив, що з 2009 року між ними припинені шлюбні стосунки, подальше їх перебування у шлюбі не має сенсу, на примирення він не згоден. Відповідачка позов визнала, проти розірвання шлюбу не заперечувала, відновлення дошлюбного прізвища не бажає. Заслухавши пояснення сторін та перевіривши фактичні обставини справи письмовими доказами, суд приходить до висновку про можливість задоволення позову, виходячи з наступного. У судовому засіданні судом встановлено, що сторони 20 серпня 1999 року уклали шлюб у відділі реєстрації актів громадянського стану виконкому Бабушкінської районної ради м. Дніпропетровська, актовий запис № 536 (а.с. 7). Від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], яка мешкає з відповідачкою. На даний час не підтримують сімейно-шлюбних відносин. Майнового спору не мають. Судові витрати по справі складають 243 гривні 60 копійок (а.с. 1). Згідно зі ст. 112 СК України, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Відповідно до вимог ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу відновити своє дошлюбне прізвище. Суд, перевіривши фактичні обставини справи письмовими доказами, дійшов до висновку про те, що подальше подружнє життя та збереження сім'ї неможливе. Тому позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-01 00:00:00

Позивач [PERSON] у червні 2014 року пред'явив до суду позов до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Зазначені позовні вимоги обґрунтовує тим, що шлюб зареєстровано 15 жовтня 2005 року, про що зроблено актовий запис № 159 виконавчого комітету Зугреської міської ради Донецької області. Від шлюбу [INFO] року народилася дочка [PERSON]. Сімейні стосунки не склались, оскільки між ними відсутнє взаємопорозуміння, вони є людьми з різними характерами та поглядами на життя, між ними часто виникали сварки, з січня 2014 року разом не проживають та не ведуть спільного господарства. Тому вважає, що подальше спільне життя і збереження сім'ї стали неможливими. В судове засідання позивач [PERSON] подав заяву, згідно з якою заявлені позовні вимоги підтримав та просить задоволити, розглянувши справу в його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання подала заяву, згідно з якою заявлені позовні вимоги визнала в повному обсязі, згодна на розірвання шлюбу, просить розглянути справу в її відсутності. Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив такі обставини: 15 жовтня 2005 року сторони вступили у зареєстрований шлюб, про що зроблено актовий запис № 159 виконавчого комітету Зугреської міської ради Донецької області. Від шлюбу сторін [INFO] року народилася дочка [PERSON]. Як слідує з викладених у позовній заяві обставин, якими позивач [PERSON] обґрунтовує свої позовні вимоги, протягом тривалого часу сторони разом не проживають, не ведуть спільного господарства та не підтримують подружніх і сімейних стосунків. Сім'я сторін фактично розпалася і шлюб носить формальний характер. За вказаних обставин судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що мають істотне значення, тому відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України, шлюб підлягає до розірвання.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-01 00:00:00

Позивач [PERSON] у червні 2014 року пред'явила до суду позов до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Зазначені позовні вимоги обґрунтовує тим, що шлюб зареєстровано 02 червня 1995 року, про що зроблено актовий запис № 168 відділу реєстрації актів громадянського стану м. Харцизька Донецької області. Від шлюбу [INFO] року народився син [PERSON]. Сімейні стосунки не склались, оскільки вони є людьми з різними характерами та поглядами на життя, між ними постійно виникали сварки, вони втратили почуття любові та поваги, з січня 2013 року разом не проживають та не ведуть спільного господарства. Тому вважає, що подальше спільне життя і збереження сім'ї стали неможливими. В судове засідання позивач [PERSON] подала заяву, згідно з якою заявлені позовні вимоги підтримала та просить задоволити, розглянувши справу в її відсутності, після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище [PERSON]. Відповідач [PERSON] в судове засідання подав заяву, згідно з якою заявлені позовні вимоги визнав в повному обсязі, згідний на розірвання шлюбу, просить розглянути справу в його відсутності. Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив такі обставини: 02 червня 1995 року сторони вступили у зареєстрований шлюб, про що зроблено актовий запис № 168 відділу реєстрації актів громадянського стану м. Харцизька Донецької області. Від шлюбу сторін [INFO] року народився син [PERSON] Як слідує з викладених у позовній заяві обставин, якими позивач [PERSON] обґрунтовує свої позовні вимоги, з січня 2013 року сторони разом не проживають, не ведуть спільного господарства та не підтримують подружніх і сімейних стосунків. Сім'я сторін фактично розпалася і шлюб носить формальний характер. За вказаних обставин судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що мають істотне значення, тому відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України, шлюб підлягає до розірвання.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-22 00:00:00

Позивач [PERSON] у червні 2015 р. звернулась до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що перебувала у шлюбі з відповідачем. Від спільного подружнього життя мають неповнолітню дочку [PERSON] Доменіку, [INFO]. На сьогоднішній день вони спільно не проживають та на утримання дочки відповідач матеріальної допомоги не надає. Просила стягувати з відповідача аліменти на утримання дочки у розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку, але не менш 30 % прожиткового мінімуму для відповідного віку дитини. В судове засідання позивач та відповідач не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Від них надійшли заява, в яких вони прохають розглянути справу у їх відсутність, позивач позов підтримує, відповідач позов визнає. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони по справі перебували у шлюбі. Від спільного подружнього життя мають неповнолітню дочку [PERSON] Доменіку, 24 червня 2008. На сьогоднішній день сторони спільно не проживають та на утримання дочки, який проживає з позивачкою, відповідач матеріальної допомоги не надає, чим порушує вимогу ст. 180 сімейного кодексу України, яка зазначає, що батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення їм повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-19 00:00:00

Позивач [PERSON] у червні 2015 року звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Зазначені позовні вимоги обґрунтовує тим, що шлюб зареєстровано 24 червня 1977 року. Сімейні стосунки з відповідачем не склались, оскільки дружина позивача виїхала закордон та вони не підтримують спілкування з 2002 року, у зв'язку із цим вони перестали вести спільне господарство, припинилися їх подружні стосунки. З цих підстав позивач [PERSON] вважає, що подальше спільне життя і збереження сім'ї стали неможливими та суперечить його інтересам. В судове засідання позивач [PERSON] подав заяву, згідно з якою заявлені позовні вимоги підтримав та просить їх задоволити у повному обсязі, розглянувши справу в його відсутності. Проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, повторно до суду не з'явилася, не повідомивши про причини неявки. Заяви про розгляд справи за її відсутності не подавала. За вказаних обставин суд приходить до переконання, що згідно з ч. 4 ст. 169, ч. 1 ст. 224 ЦПК України слід ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач згідно з поданою ним письмовою заявою не заперечив проти такого вирішення справи, та відповідно до вимог ст. 225 ЦПК України судом винесено ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив такі обставини: 24 червня 1977 року сторони вступили у зареєстрований шлюб, про що свідчить свідоцтво про шлюб (повторне) [NUMBER] від 28 квітня 2015 року, видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції, актовий запис №687. Від даного шлюбу в подружжя немає неповнолітніх дітей. Як слідує з викладених у позовній заяві обставин, якими позивач [PERSON] обґрунтовує свої позовні вимоги, між сторонами сімейні стосунки не склались, оскільки дружина позивача виїхала закордон та вони не підтримують спілкування з 2002 року, у зв'язку із цим вони перестали вести спільне господарство, припинилися їх подружні стосунки. Сім'я сторін фактично розпалася і шлюб носить формальний характер. За вказаних обставин судом установлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення, тому відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, шлюб підлягає до розірвання. На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 110, 112, ч. 2 ст. 115 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-28 00:00:00

Позивач [PERSON] у червні 2015 року звернувся до суду із позовною заявою до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу (а.с. 2). В обґрунтування своїх позовних вимог вказав, що з відповідачем перебуває у шлюбі з 22 листопада 2002 року. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які мешкають із матірю. Спільне життя з відповідачем не склалося внаслідок відсутності взаємопорозуміння, різних поглядів на родинні права та обовязки. В силу таких обставин, вони втратили почуття поваги та кохання один до одного. Шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведеться. Подальше перебування у шлюбі суперечить їхнім інтересам, а тому його необхідно розірвати. Спору про утримання та виховання дітей та поділ майна немає. У судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримав, прохав задовольнити позов у повному обсязі. Надав пояснення аналогічні тексту позовної заяви. Відповідач вважається такою, що належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, але у судове засідання не зявилась, письмових заяв та клопотань суду не надала (а.с. 29-32). Позивач не заперечував проти розгляду справи за відсутності відповідача. З цих підстав суд, спираючись на норми ст. 169 ЦПК України, розглянув справу за відсутності відповідача, у заочному порядку, та ухвалив рішення. У судовому засіданні судом встановлено, що сторони 22 листопада 2002 року уклали шлюб у відділі реєстрації актів громадянського стану Бабушкінського районного управління юстиції м. Дніпропетровська, актовий запис № 1028 (а.с. 14). Від шлюбу мають неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які мешкають із відповідачем. На даний час не підтримують сімейно-шлюбних відносин. Майнового спору не мають. Судові витрати по справі складають 243 гривні 60 копійок (а.с. 1). Згідно зі ст. 112 СК України, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Відповідно до вимог ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу відновити своє дошлюбне прізвище. Суд, заслухавши пояснення позивача та перевіривши фактичні обставини справи письмовими доказами, дійшов до висновку про те, що подальше подружнє життя та збереження сімї неможливе. Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 20 липня 2015 року сторонам був наданий строк для примирення, однак у відведений строк примирення не відбулось. Тому позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Враховуючи, що під час розгляду справи відповідач не заявила клопотання про відновлення її дошлюбного прізвища, суд приходить до висновку про те, що після розірвання шлюбу дошлюбне прізвище відповідача відновленню не підлягає. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-19 00:00:00

Позивач [PERSON] у червні 2015 року звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Зазначені позовні вимоги обґрунтовує тим, що шлюб зареєстровано 14 червня 2012 року, про що зроблено актовий запис № 654 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції. Сімейні стосунки з відповідачем не склались, оскільки між ними постійно виникають сварки та непорозуміння, в них різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, у зв'язку із цим припинилися їх подружні стосунки та вони перестали вести спільне господарство. З цих підстав позивач [PERSON] вважає, що подальше спільне життя і збереження сім'ї стали неможливими та суперечить її інтересам. В судове засідання позивач [PERSON] подала заяву, згідно з якою заявлені позовні вимоги підтримала та просить їх задоволити у повному обсязі, розглянувши справу в її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання подав заяву, відповідно до якої позов визнав в повному обсязі, просить розглядати справу в його відсутності. Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив такі обставини: 14 червня 2012 року сторони вступили у зареєстрований шлюб, про що зроблено актовий запис № 654 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції. В подружжя від даного шлюбу дітей немає. Як слідує з викладених у позовній заяві обставин, якими позивач [PERSON] обґрунтовує свої позовні вимоги, між сторонами відсутнє взаєморозуміння, виникають сварки, в них різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. У зв'язку із цим припинилися їх подружні стосунки та сторони перестали вести спільне господарство. Сім'я сторін фактично розпалася і шлюб носить формальний характер. За вказаних обставин судом установлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що мають істотне значення, тому відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України, шлюб підлягає до розірвання. На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 110, 112, ч. 2 ст. 115 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved