Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-14 00:00:00

Позивач ВАТ «Ощадбанк» в особі філії Донецького обласне управління ВАТ Ощадбанк звернувся до Волновського районного суду Донецької області з позовом (уточненим 13.12.2016 року та 08.12.2017 року) до [PERSON], яким просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором про іпотечний кредит № 3981 від 18.07.2013 року в розмірі 274569,55 грн. Позивач в обґрунтування своїх вимог за позовом посилається на те, що 18.07.2013 Філія Донецьке обласне управління ВАТ Державний ощадний банк та [PERSON] уклали кредитний договір № 3981, згідно якого відповідачу був наданий кредит в сумі 180400, 00 зі сплатою 17,5 відсотків річних за користування кредитом з кінцевим терміном повернення 15 липня 2033 року. З боку позивача всі зобов'язання за договором виконані належним чином, Відповідачу був виданий кредит у розмірі 180400,00 грн., проте відповідач свої зобов'язання за договором не виконує, внаслідок чого за ним утворилася заборгованість в розмірі 274569,55 грн. Відповідно до ухвали Волноваського районного суду донецької області від 26.09.2016 року справа за клопотанням відповідача передана за підсудністю до Дніпровського районного суду м. Києва. Згідно із ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 10.01.2017 справа направлена до Червонозаводського районного суду м. Харкова за підсудністю за клопотанням відповідача. 03.10.2017 року справа відповідно до протоколу повторного автоматизованого розгляду судової справи надійшла в провадження судді Теслікової І.І. У ході розгляду справи позивачем були збільшені та уточнені позовні вимоги, в яких позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 3981 від 18.07.2013 року, що станом на 08.12.2017 р. складає 274569,55 грн., яка складається з заборгованості за кредитом - 168373,28 грн, процентів за користування кредитом - 52632,63 грн., інфляційне збільшення- 44387,94 грн, три проценти річних від суми заборгованості - 9175,70 грн. У судове засідання представник Відкритого акціонерного товариства Державний ощадний банк України в особі філії - Донецького обласного управління ВАТ Ощадбанк не з'явився, через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні заяви підтримав в повному обсязі, просив задовіольнити, зазначив, що не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі. Відповідач та його представник у судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, причини неявки до суду не повідомив, заперечень проти позову не надав. З огляду на наведене, на підставі ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив про заочний розгляд справи. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав: Судом встановлено, що № 3981 від 18.07.2013 Філія Донецьке обласне управління ВАТ Державний ощадний банк та [PERSON] уклали кредитний договір № 3981, згідно якого відповідачу в сумі 180400, 00 зі сплатою 17,5 відсотків річних за користування кредитом з кінцевим терміном повернення 15 липня 2033 року Відповідно умов зазначеного кредитного договору відповідач прийняв на себе зобов'язання щодо погашення суми кредиту рівними частинами в розмірі 751, 67 грн та сплату процентів, нарахованих Банком на залишок Основної суми боргу за кредитом, щомісячно до останнього робочого дня місяця, наступного за звітним, починаючи з 1 серпня 2013 року. З боку позивача всі зобов'язання за договором виконані належним чином, Відповідачу був виданий кредит у розмірі 180400,00 грн., проте відповідач свої зобов'язання за договором не виконує, внаслідок чого за ним утворилася заборгованість в розмірі 274569,55 грн. Зазначена заборгованість складається з заборгованості за кредитом - 168373,28 грн, процентів за користування кредитом - 52632,63 грн., інфляційне збільшення- 44387,94 грн, три проценти річних від суми заборгованості - 9175,70 грн. Відповідачем [PERSON] були допущені прострочення погашення суми кредиту у звязку з чим банк звернувся з позовною заявою до суду. Відповідно до вимог ст. 526,527, 530 ЦПК України зобовязані виконуватись належним чином та в установлений строк відповідно до умов договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобовязання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Суду не надано належних та допустимих доказів, які свідчать про наявність підстав звільнення від відповідальності за порушення зобовязання, відповідно до ст. 617 ЦК України. Згідно з ч. 2 ст. 651 ЦК України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення умов договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Заяв, клопотань відповідно до ст.267 ЦК України (застосування строків позовної давності) відповідач до суду не надавав. За таких обставин, враховуючи вище визначене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. Згідно платіжних доручень, позивачем при предявленні позову до суду був сплачений судовий збір у розмірі 3261,46 гривень. Також позивачем в ході розгляду справи збільшені позовні вимоги, які підлягають сплаті судовим збором, та не були сплачені позивачем в розмірі 1378,00 гривень. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, а саме з відповідача на користь позивача стягуються витрати по оплаті судового збору в сумі 3261,46 грн. та на користь Держави в сумі 1378,00 грн. На підставі викладеного і

Outcome: approved