Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-27 00:00:00

Позивач [PERSON] подала до суду позовну заяву, в якій просить розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON] , який зареєстрований 25.11.2000 року міським відділом реєстрації актів громадянського стану м. Харкова, актовий запис № 821. Свої вимоги мотивувала тим, що на протязі останніх років шлюбного життя у сторін виникають свари з вини відповідача, який зловживає спиртними напоями; не стало порозуміння. Виявилось, що у них різні погляди на сім`ю, поведінка відповідача стала тільки погіршуватись. Примирення між ними вважає неможливим і підстав для збереження шлюбу не має. У судове засідання позивач не з`явилась. Через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи у її відсутність. Зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, наполягає на розірванні шлюбу. Шлюбно - сімейні відносини з відповідачем припинені з 11 лютого 2020 року, мешкають окремо з 13 лютого 2020 року, спільне господарство не ведуть. Спору про майно між сторонами не має. Після розірвання шлюбу, прізвище просить залишити без змін. Крім того, зазначила, що на відшкодуванні судового збору не претендує. Відповідач у судове засідання не з`явився. Через канцелярію суду також надав заяву про розгляд справи у його відсутність, зазначивши, що позовні вимоги визнає в повному обсязі, не заперечує проти розірвання шлюбу. Зазначив, що шлюбно-сімейні відносини з позивачем припинені з 11 лютого 2020 року, мешкають окремо з 13 лютого 2020 року, спільне господарство не ведуть. Вказав, що спору про майно між ними не має. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами. Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 25 листопада 2000 року, який зареєстрований міським відділом реєстрації актів громадянського стану м. Харкова, актовий запис № 821. Від шлюбних стосунків сторони неповнолітніх дітей не мають. Сімейно-шлюбні відносини між сторонами припинено, шлюб носить формальний характер, спільне господарство не ведеться, на примирення не згодні. Згідно ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя, згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, оскільки в ході засідання встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, що мають істотне значення. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що збереження сім`ї є неможливим, а тому наявні підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам, а також положенням статті 51 Конституції України, відповідно до якої шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. За таких обставин, суд вважає, що шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved