Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-13 00:00:00

Позивач, [PERSON], пред'явила позов до відповідача, [PERSON], за змістом якого позивач просить стягнути із відповідача, [PERSON], на її користь аліменти на утримання сина, [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 доходу (заробітку), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подачі заяви до суду та до закінчення навчання чи до досягнення [PERSON] двадцяти трьох років - у зв'язку з тим, яка з цих обставин настане першою. В обґрунтування своїх позовних вимог [PERSON] у позові зазначила про те, що з відповідачем [PERSON], вона перебувала у шлюбі. Від шлюбу сторони мають сина, [PERSON], [INFO]. 12 липня 2002 року шлюб розірвано. Зараз син позивача навчається на першому курсі Національного університету «Одеська морська академія». [PERSON] потребує матеріальної допомоги і позивач невзмозі утримувати сина. 13 липня 2017 року позивач [PERSON] звернулася до суду з письмовою заявою про збільшення позовних вимог, згідно якої просить збільшити позовні вимоги про стягнення аліментів на сина до 50 % прожиткового мінімуму для особи відповідного віку. У судовому засіданні позивач [PERSON] позов з урахуванням збільшених позовних вимог підтримала повністю та пояснила про те, що, на її думку, позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню повністю. Не заперечила, що відповідач проживає в іншій сім'ї, в якій той виховує ще двох своїх дітей. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнав частково та пояснив про те, що він згоден платити аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON], [INFO], на час його навчання, але не у такому розмірі як заявлено позивачем, адже він має на утриманні ще дві дитини: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], від іншого шлюбу. Через це він переконаний, що розмір аліментів, які підлягають стягненню, має бути зменшений. Суд, вислухавши сторони, вивчивши матеріали цивільної справи, вважає за необхідне вирішити позов за наступних з'ясованих судом обставин. Позивач та відповідач мають сина [PERSON], [INFO], котрий у 2017 році досяг повноліття. Син сторін вступив до Національного університету «Одеська морська академія» і його час навчання обумовлений періодом часу з 25 серпня 2016 року (момент зарахування) по 30 червня 2020 року. У відповідача на даний час існує обов'язок утримання ще двох дітей, а саме: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Указані обставини доводяться відомостями: позовної заяви (а.с. 1-2); копії свідоцтва про народження [PERSON], де його батьками записані [PERSON] та [PERSON] (а.с. 3); копії довідки з Національного університету «Одеська морська академія» про навчання [PERSON] (а.с. 6); копії довідки №259 голови комітету самоорганізації населення мікрорайону «Курчатово» міста Маріуполь Донецької області про склад сім'ї відповідача (а. с. 28); копії посвідчення батьків багатодітної сім'ї [NUMBER], де зазначено, що [PERSON] та [PERSON] мають право на пільги для багатодітної сім'ї (а. с. 27); копії свідоцтв про народження [PERSON] та [PERSON], де їх батьками записані [PERSON] та [PERSON] (а.с. 30-31). Сторонами у відповідності до ч. 1 ст. 61 Цивільного процесуального кодексу України у судовому засіданні визнано факт необхідності утримання відповідачем неповнолітнього [PERSON]. У справі відсутні дані та докази про те, що відповідач є непрацездатним і не може надавати позивачеві матеріальну допомогу на дитину. Сторонами не надано суду доказів про те, що між ними існує домовленість (договір) щодо сплати аліментів на утримання [PERSON]. За таких обставин суд убачає за потрібне задовольнити позов частково з наступних підстав. За змістом ч. 2 ст. 18 Сімейного кодексу України суд застосовує способи захисту прав та інтересів учасників сімейних відносин, які встановлені законом або домовленістю (договором) сторін. При відсутності у даній справі домовленості між сторонами про добровільну сплату аліментів суд керується вимогами закону, а саме тим, що згідно зі ст. ст. 180, 199 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання й у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Прерогатива утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. За таких умов, у контексті установлених судом обставин, вимога позивача про стягнення аліментів з відповідача на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчатися, у справі загалом є обґрунтованою. Втім, суд вважає завищеним заявлений позивачем розмір аліментів у частці, які підлягають стягненню з відповідача на утримання повнолітньої дитини, оскільки такий розмір не у повній мірі співвідноситься з сутністю вимог п. 3 ч. 1 ст. 182, ч. 1 ст. 200 Сімейного кодексу України, з яких вбачається, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина з урахуванням, поряд з іншим, наявності у платника аліментів інших дітей. Таким чином, суд убачає за потрібне позов задовольнити частково зі зменшенням заявленої до стягнення частки доходу відповідача з 1/4 до 1/6. Разом з цим, суд переконаний у необхідності зазначення у рішенні потреби стягувати з відповідача розмір аліментів не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для особи відповідного віку, позаяк це випливає з приписів ч. 1 ст. 200 та ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України (у редакції Закону України від 17.05.2017 № 2037-VIII, який набрав чинності з 08 липня 2017 року), адже зараз мінімальний розмір аліментів на одну особу не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для особи відповідного віку.

Outcome: partial