Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-16 00:00:00

Позивач, [PERSON], предявив позов до відповідача, [PERSON], згідно даних якого позивач просить зменшити розмір аліментів, що утримуються з нього на підставі судового наказу Семенівського районного суду Чернігівської області від 21 жовтня 2011 року у справі № 2-н-84/2011р. на користь відповідача на утримання дитини [PERSON], [INFO], з 1/4 частини з усіх видів його заробітку на 1/6 частину з усіх видів його заробітку, але не менше 30 відсотків мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 01 листопада і до моменту повноліття дитини. В обґрунтування своїх позовних вимог [PERSON] у позові зазначив про те, що на підставі судового наказу Семенівського районного суду Чернігівської області від 21 жовтня 2011 року у справі № 2-н-84/2011р. на позивача було покладено обовязок сплачувати аліменти відповідачеві на утримання дитини [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку, але не менше 30 відсотків мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 19 жовтня 2011 року і до повноліття дитини. Протягом цього періоду часу 1/4 частина з його заробітку утримувалася і автоматично перераховувалося на рахунок відповідача, що підтверджується довідкою з місця роботи позивача публічного акціонерного товариства «Словянські шпалери - КФТП» від 05 серпня 2016 року № 226 про утримання аліментів із заробітної плати. 29 серпня 2015 року позивач одружився, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії I-ЕЛ № 099225, а 14 липня 2016 року у нього народився син [PERSON], що у свою чергу підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ЕЛ № 183794. Зараз на його утриманні перебувають новонароджений син та дружина, яка знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Крім утримання новонародженого сина та дружини, позивач навчається в приватному акціонерному товаристві «Вищий навчальний заклад «[PERSON] управління персоналом» на контрактній основі за що самостійно вносить плату за навчання у розмірі 3050 гривень 00 копійок за семестр. На сьогоднішній день позивач працює в публічному акціонерному товаристві «Словянські шпалери - КФТП» вантажником, але у звязку зі складною економічною ситуацією в країні підприємство постійно скорочує штат або переводить працівників на роботу з нижчим окладом, тому на даний час він вже проходить стажування щодо роботи вантажником-комірником, що передбачає значне зменшення заробітної плати. Окрім аліментів, котрі автоматично перераховуються відповідачеві на утримання малолітньої доньки [PERSON], позивач постійно спілкується з дитиною, дарує їй подарунки, забирає кожну другу суботу місяця до себе додому, піклується про неї та й на далі буде приймати учать у її вихованні, допомагати матеріально по мірі своїх можливостей. Також позивач зауважує, що у відповідача є вже інша сімя, але, на скільки позивачеві відомо, ані відповідач, ані її нинішній чоловік не заробляють собі на життя, внаслідок чого він здогадується, що аліменти, які він сплачує на утримання доньки, є єдиним джерелом фінансування для всієї сімї відповідача. У судове засідання позивач [PERSON] не зявився, направив в суд свого повноважного представника [PERSON]. Представник позивача, адвокат [PERSON], у судовому засіданні позов підтримав повністю та пояснив суду про те, що, на його переконання, розмір стягуваних з позивача аліментів має бути зменшений по суті за обставин, викладених у позові. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов не визнала повністю та пояснила про те, що, на її погляд, основи для задоволення позову відсутні. Вона зараз не працює, проте працює нинішній чоловік, утримує двох малолітніх дітей. Дитина [PERSON] хворіє, але звичайними хворобами як і всі діти. Представник відповідача, адвокат [PERSON], у судовому засіданні позов також не визнав повністю та пояснив про те, що позовні вимоги [PERSON] щодо зменшення розміру стягуваних з нього аліментів є, на його думку, такими, що у деякій мірі не повністю відповідають дійсній ситуації, яка зараз склалася в сімях сторін. Суд, вислухавши представника позивача, відповідача та її представника, вивчивши матеріали цивільної справи, вважає за необхідне вирішити позов за наступних установлених судом обставин. Згідно судового наказу Семенівського районного суду Чернігівської області від 21 жовтня 2011 року позивач зобовязаний сплачувати аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду, тобто з 19 жовтня 2011 року, і до повноліття дитини, тобто до 25 листопада 2018 року (копія судового наказу на а.с. 5). Після ухвалення такого судового рішення позивач 29 серпня 2015 року зареєстрував новий шлюб з [PERSON] (копія свідоцтва про шлюб на а.с. 10). У шлюбі з [PERSON] у позивача народилася дитина, [PERSON], 09 липня 2016 року (копія свідоцтва про народження на а.с. 11). На цей час позивач власного майна не має, для проживання нової сімї винаймає житло за гроші, він працює та отримує вищу освіту за плату, матеріально утримує сина та переважно нову дружину, адже [PERSON], власного суттєвого доходу не має через безробіття, що доводиться сукупністю відомостей позовної заяви (а.с. 2-3), контракту на навчання та довідок (а.с. 6-9, 47-51). За таких обставин, суд убачає за потрібне зазначити про слушність позовної вимоги позивача щодо зменшення розміру стягуваних з нього аліментів з таких правових підстав. У відповідності до правил ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Отже, беручи до уваги доведеність погіршення матеріального становища позивача, адже на його утриманні з часу ухвалення рішення про стягнення аліментів фактично опинилися ще одна дитина та здебільшого нова дружина, позивач навчається за плату, розмір стягуваних за рішенням суду з позивача аліментів має бути дійсно зменшений з 1/4 частки до 1/6 частки заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, позаяк такий новий розмір аліментів ураховуватиме стан здоровя та матеріальне становище дитини, на утримання якої стягуються аліменти, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, а також наявність у платника аліментів іншої дитини, дружини, як це обумовлено правилами ст. 182 Сімейного кодексу України щодо обставин, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів. З огляду на викладене, вимогу позивача у частині зменшення розміру аліментів суд вважає правомірною. Зазначені вище доводи відповідача та її представника у судовому засіданні про незгоду з позовом не спростовують вказані обставини зміни матеріального та сімейного стану позивача та згадані норми чинного законодавства, а тому судом при ухваленні даного рішення відхиляються. Підсумовуючи викладене вище, суд приходить до висновку, що позов в цілому має бути задоволений повністю. Спираючись на сутність правил, закладених у норми ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, при задоволенні позову суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати, а саме оплачений позивачем у ході подачі позову судовий збір у розмірі 551 гривня 20 копійок (квитанції на а.с. 1, 18).

Outcome: approved