Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-11 00:00:00

позивач [PERSON] районна адміністрація Львівської міської ради звернулась до суду із позовом до [PERSON], з участю третьої особи: ЛМКП «Айсберг», в якому просить зобовязати відповідача власника квартири №15 на вул. Наливайка, 12, демонтувати за власні кошти самовільно влаштований кондиціонер на дворовому фасаді будинку №12 на вул. Наливайка у м. Львові. В обґрунтування внесеного позову покликається на те, що 19 вересня 2016 року головою [PERSON] районної адміністрації Львівської міської ради прийнято розпорядження №392 «Про демонтаж кондиціонера, самовільно влаштованого на дворовому фасаді будинку №12 на вул.Наливайка», яким затверджено висновок міжвідомчої комісії Галицького району про демонтаж вищевказаного кондиціонера. 07 жовтня 2016 року ЛМКП «Айсберг» скерувало відповідачу попередження, яким повідомлено про підготовку пакету документів для скерування до суду. 12 жовтня 2016 року ЛКП «Айсберг» складено акт про те, що відповідач не виконав вищевказане розпорядження. Враховуючи вищенаведене, [PERSON] районна адміністрація Львівської міської ради змушена звернутись до суду із даним позовом. До судового засідання представник позивача подала заяву про розгляд справи у її відсутності, про підтримання внесеного позову, вказала, що не заперечує проти винесення заочного рішення та просить позов задоволити. Відповідач в судове засідання не зявилася, хоча належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи, а тому, зі згоди представника позивача, згідно з ст.224 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу заочно, у її відсутності, на підставі наявних у справі доказів. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомленим про час та місце розгляду справи, а тому суд вважає за можливе розглядати справу у його відсутності, на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи,\~\~з'ясувавши дійсні обставини справи, права та обов'язки сторін, суд приходить до висновку, що позов слід задоволити виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що будинок №12 на вул.Наливайка перебуває у віданні Львівської міської ради, на обслуговуванні ЛМКП «Айсберг». Відповідно до довідки з місця проживання про склад сімї і прописки, виданої ЛКП «Центральне» від 06 вересня 2016 року №1773 власником квартири №15 в будинку №12 на вул.Наливайка є [PERSON] (а.с.5). 05 серпня 2016 року ЛМКП «Айсберг» скеровано відповідачу попередження, яким зобовязано відповідача надати документи на влаштування кондиціонера на дворовому фасаді будинку (а.с.6). 25 серпня 2016 року адміністративною комісією при Франківській районній адміністрації ЛМР складено постанову №251, якою [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.150 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу (а.с.7) 06 вересня 2016 року комісією ЛМКП «Айсберг» складено акт обстеження технічного стану будинку на вул. Наливайка, 20, яким встановлено самовільне влаштування кондиціонера (а.с.8). 06 вересня 2016 року ЛМКП «Айсберг» скеровано відповідачу попередження, яким повідомлено відповідача про підготовку пакету документів на міжвідомчу комісію Галицького району (а.с.9). 19 вересня 2016 року головою [PERSON] районної адміністрації Львівської міської ради прийнято розпорядження №392 «Про демонтаж кондиціонера, самовільно влаштованого на дворовому фасаді будинку №12 на вул.Наливайка», яким затверджено висновок міжвідомчої комісії Галицького району про демонтаж вищевказаного кондиціонера (а.с.11). 07 жовтня 2016 року ЛМКП «Айсберг» скерувало відповідачу попередження, яким повідомлено про підготовку пакету документів для скерування до суду (а.с.12). Таким чином, в судовому засіданні встановлено за допомогою належних та допустимих доказів, що відповідач вимоги розпорядження у встановлені строки не виконала. Відповідно до ст. 144 Конституції України органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обовязковими до виконання на відповідній території. Згідно ч.2 ст.319 ЦК України, власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обовязків власник зобовязаний додержуватись моральних засад суспільства. Згідно ст.10 ЖК України,громадяни зобовязані дбайливо ставитися до будинку, в якому вони проживають, використовувати жиле приміщення відповідно до його призначення, додержувати правил користування жилими приміщеннями. Жилі будинки і жилі приміщення не можуть використовуватись громадянами на шкоду інтересам суспільства. Згідно з п. 1.4.1 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року №76, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 25 серпня 2005 р. за №927/11207, переобладнання і перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень дозволяється робити після одержання дозволу виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів відповідно до законодавства. Відповідно до Положення про порядок розміщення технічних елементів (пристроїв) на фасадах та зовнішніх частинах будинків і споруд на території м. Львова, затвердженого рішенням виконкому Львівської міської ради від 09 вересня 2011 року «Про внесення змін до рішення виконавчого комітету від 01 лютого 2002 року №28 «Про впорядкування розміщення технічних елементів (пристроїв) на фасадах будинків на території м. Львова», забороняється розміщення та встановлення технічних елементів (пристроїв) з ушкодженням зовнішніх будівельних конструкцій і споруд, а також їх встановлення без відповідного дозволу. Відповідно до вищевказаного Положення, технічними елементами (пристроями), що розміщуються ззовні на будівельних конструкціях житлової, громадської і виробничої забудови, є: пристрої та устаткування інженерного забезпечення будинків і транспорту; пристрої нічного оформлення та освітлення фасадів будинків; великі радіоприймальні антени, антени супутникового телебачення; пристрої та устаткування систем палення, вентиляції і кондиціонування повітря. Згідно п.2.3 Положення, самовільне встановлення технічних елементів (пристроїв) встановлення технічних елементів (пристроїв) ззовні будинків і споруд без оформлення у встановленому порядку дозволу на їх розміщення та без дотримання вимог Положення. Відповідно до п.4 Положення, дозволи на розміщення технічних елементів (пристроїв) на фасадах, торцевих стінах, зовнішніх будівельних конструкціях будинків і споруд надає районна адміністрація на підставі звернення юридичних і фізичних осіб, з казанням місця розміщення елемента (пристрою). Розміщення технічних елементів (пристроїв) на будинках і спорудах, розташованих на території історичного ареалу міста, додатково погоджується з управлінням охорони історичного середовища. Згідно п.5.7 Положення, примусовий демонтаж елементів (пристроїв) здійснюється на підставі розпорядження голови районної адміністрації. Витрати на примусовий демонтаж технічних елементів (пристроїв) несе юридична чи фізична особа, що спричинила правопорушення. Пунктом 1.4.6. Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року №76, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 25 серпня 2005 р. за №927/11207 зазначено, що власник, наймач (орендар) жилого будинку, жилого чи нежилого у жилому будинку приміщення, що припустив самовільне переобладнання або перепланування, що призводить до порушення конструктивних елементів або засобів протипожежного захисту, зобовязаний за свій рахунок привести це приміщення до попереднього стану. Відповідно до ст.10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Згідно ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, враховуючи фактичні обставини справи та положення чинного законодавства, суд приходить до висновку, що позов є підставним та підлягає до задоволення, оскільки позивачем надані докази в підтвердження позовних вимог, які були досліджені та перевірені в судовому засіданні. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача понесені судові витрати в розмірі 1378,00 грн.

Outcome: approved