Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-27 00:00:00

Позивач [PERSON] свої вимоги мотивує тим, що після розірвання шлюбу з відповідачкою їх спільна неповнолітня донька [PERSON], [INFO] постійно проживає разом з ним, хоча рішенням суду про розірвання шлюбу місце проживання дитини не визначено. Всі витрати на утримання дитини несе позивач, мати дитини не приділяє доньці необхідної уваги, рідко зустрічається з нею, і дитина після цих зустрічей часто плаче. Вважає, що визначення місця проживання дитини разом з батьком повністю відповідатиме інтересам дитини, оскільки у неї вже склалися стійкі соціальні звязки у родині, у школі, де вона навчається. В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позов не визнала та заявила зустрічні вимоги про визначення місця проживання дитини з матірю. Представник служба у справах дітей Сумської міської ради підтримав позовні вимоги [PERSON], надавши суду висновок органу опіки і піклування про доцільність визначення місця проживання дитини з батьком. Суд, заслухавши пояснення сторін, представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов [PERSON] обґрунтований і підлягає задоволенню, а в задоволені зустрічного позову [PERSON] необхідно відмовити за необґрунтованістю, виходячи з наступного. Встановлено, що з 12.08.2006 до 18.07.2012 року сторони перебували у шлюбі, який було розірвано рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 18.07.2012 р. (а.с.6). Як вбачається з рішення суду, що набрало законної сили, донька [PERSON], [INFO], мешкає разом з батьком та перебуває на його утриманні, тому суд відмовив позивачці матері дитини в задоволенні позову про стягнення на її користь аліментів на утримання дитини з [PERSON] З 2008 р. по травень 2014 р. [PERSON], [INFO], відвідувала Низівський ДНЗ я/с «Журавонька», і актьивну участь у її вихованні брав батько [PERSON], що підтверджується довідкою та характеристикою (а.с.9,10). Як вбачається з квитанцій, [PERSON] оплачував перебування доньки [PERSON] у дитячому садочку (а.с.11-12). Згідно з довідкою Низівської ЗОШ , [PERSON] навчалася в цій школі з 01.09.2013 р. по 08.06.2015 р. та була відрахована у звязку із зміною місця проживання, вихованням дитини займався батько (а.с.7, 8). На даний час [PERSON] навчається в Сумській ЗОШ № 7, що підтверджується довідкою начального закладу (а.с.13). З приводу визначення місця проживання дитини та участі у її вихованні сторони зверталися до органу опіки і піклування СМР, про що позивачу надана письмова відповідь (а.с.14). Як вбачається з актів обстеження умов проживання від 21.10.2016 року, службою у справах дітей СМР проведено обстеження за місцем мешкання позивача та відповідача та встановлено, що обидва батьки мають належні умови для проживання та виховання доньки [PERSON] (а.с.70, 71). Згідно з висновком завідувача відділу практичної психології та соціальної роботи управління освіти і науки Сумської міської ради, в сімї, де проживає дівчинка разом з батьком і його дружиною та малолітнім братом, створені сприятливі умови, вона називає мамою свою мачуху, і вважає батька найважливішою фігурою в сімї. Служба у справах дітей СМР надала суду висновок, в якому зазначено, що враховуючи думку неповнолітньої дитини та її бажання проживати з батьком, та її інтереси, доцільно визначити місце проживання [PERSON] з батьком [PERSON] Відповідно до ст. 160 Сімейного кодексу України місце проживання дитини, що досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Згідно з ч. 2 ст. 161 Сімейного кодексу України, під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. До інших обставин, що мають істотне значення, можна віднести: етичні і інші особисті якості\~батьків,\~відносини, існуючі\~між\~кожним з\~батьків\~і\~дитиною; можливість створення\~дитині\~умов для виховання і розвитку. Відповідно до принципу 6 Декларації про права дитини від 20 листопада 1959 р., малолітня дитина не повинна крім випадків, коли є виключні обставини, бути розлученою з матір'ю. З висновку служби у справах дітей, вбачається можливість залишення неповнолітньої [PERSON] з батьком [PERSON] На думку суду, позивач за зустрічним позовом не надав суду достатніх доказів в обґрунтування своїх доводів. Вирішуючи спір про визначення місця проживання дитини, суд виходить з інтересів самої дитини. При цьому суд вважає, за можливе взяти до уваги думку самої дитини, яка вказує, що хоче проживати із своїм татом. На думку суду, дитина, яка дійсно протягом тривалого часу проживає з батьком, навчається у школі за місцем проживання, має дуже добрі стосунки як із батьком, так і з членами родини, в якій проживає та почувається в цій сімї комфортно, в силу свого віку здатна обєктивно оцінити всі обставини. Як вбачається з матеріалів справи, обидва батьки позитивно характеризуються, мають приблизно рівні умови для забезпечення нормального розвитку дитини. В той же час, враховуючи думку самої дитини, та виходячи з її інтересів, враховуючи також її більшу прихильність до батька, з урахуванням положень Декларації про права дитини, суд вважає за доцільне відмовити в задоволенні зустрічних позовних вимог та задовольнити позов [PERSON]

Outcome: approved