Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-29 00:00:00

Позивач [PERSON] обєднане управління Пенсійного фонду України м.Львова звернулось в суд з позовом до відповідача [PERSON], в якому просить стягнути з останнього суму переплати пенсії в розмірі 35979, 88грн.Свої вимоги мотивує тим, що на обліку в Залізничному обєднаному управлінні Пенсійного фонду України м. Львова перебуває та отримує пенсію [PERSON], яку призначено з 04.01.2003р. як працівнику прокуратури відповідно до Закону України «Про прокуратуру». Постановою Залізничного районного суду м.Львова від 30.03.2016р. задоволено позов [PERSON] та визнано протиправними дії управління Пенсійного фонду України у Залізничному районі м.Львова щодо відмови [PERSON] у перерахунку пенсії згідно ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» в редакції від 17.01.2002 року. Зобов'язано управління Пенсійного фонду України у Залізничному районі м.Львова здійснити з 01 грудня 2015 року перерахунок та виплату [PERSON] пенсії відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» в редакції від 17.01.2002 року в розмірі 90% від середнього заробітку на підставі довідки виданої прокуратурою Львівської області №18/126 від 12.02.2016 року та виплатити різницю між фактично отриманою та належною до сплати пенсії за період з 01 грудня 2015 року до моменту здійснення перерахунку пенсії без застосування будь-яких обмежень максимального розміру пенсії. На виконання даного рішення управлінням Пенсійного фонду України у Залізничному районі м.Львова здійснено перерахунок та виплату пенсії [PERSON] без обмежень її максимального розміру. Крім цього, постановою Залізничного районного суду м.Львова від 26.09.2016р. задоволено частково інший позов [PERSON] та визнано неправомірними дії управління Пенсійного фонду України у Залізничному районі м.Львова щодо відмови у перерахунку розміру пенсії за вислугу років [PERSON] на підставі довідки прокуратури Львівської області №18/1000 від 30.05.2016 року про заробітну плату. Зобовязано управління Пенсійного фонду України у Залізничному районі м.Львова здійснити перерахунок пенсії [PERSON] згідно довідки прокуратури Львівської області №18/1000 від 30.05.2016 року відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» з розрахунку 90% від середнього заробітку, починаючи з 08 січня 2016 року та здійснити відповідні виплати з врахуванням отриманих доплат. Львівський апеляційний адміністративний суд постановою від 28.12.2016р. змінив постанову Залізничного районного суду м.Львова від 26.09.2016р. лише в частині дати здійснення відповідних виплат з врахуванням отриманих доплат з 08.01.2016р. на 01.12.2015р. На виконання даного рішення управлінням Пенсійного фонду України у Залізничному районі м.Львова здійснено перерахунок та виплату пенсії [PERSON], однак із застосуванням обмежень її максимального розміру, а тому виникла переплата пенсії [PERSON] за період з 01.12.2015р. по 31.01.2017р. на суму 35\~979, 88 грн. Оскільки, відповідачем протиправно отримано виплату пенсії без застосування обмежень максимального розміру, тому просить позов задовольнити. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримала у повному обсязі, просила позов задовольнити. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечила з підстав поданих суду письмових заперечень. Крім цього, зазначила, що позивачем на даний час безпідставно не виконуються рішення судів і виплата пенсії [PERSON] здійснюється з обмеженням її максимального розміру, а також з врахуванням ст.1215 ЦК України, просить в задоволенні позову відмовити. Заслухавши пояснення представників позивача, відповідача, дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступне. Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Частиною 2 ст.14 КАС України передбачено, що постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання на всій території України. Як встановлено судом і не оспорюється сторонами, постановою Залізничного районного суду м.Львова від 30.03.2016р. задоволено позов [PERSON] та визнано протиправними дії управління Пенсійного фонду України у Залізничному районі м.Львова щодо відмови [PERSON] у перерахунку пенсії згідно ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» в редакції від 17.01.2002 року на підставі довідки виданої прокуратурою Львівської області №18/126 від 12.02.2016 року про заробітну плату. Постановою Залізничного районного суду м.Львова від 26.09.2016р. задоволено частково інший позов [PERSON] та визнано неправомірними дії управління Пенсійного фонду України у Залізничному районі м.Львова щодо відмови у перерахунку розміру пенсії за вислугу років [PERSON] на підставі довідки прокуратури Львівської області №18/1000 від 30.05.2016 року про заробітну плату. На підставі даних рішень судів позивачем здійснено відповідні виплати пенсії відповідачу. Тому, посилання позивача на те, що [PERSON] без достатньої правової підстави набуто пенсію є безпідставним. Згідно зі статтею 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов'язковим до виконання. Разом з тим, позивачем не представлено суду доказів на підставі яких відповідачу було проведено перерахунок і виплату пенсії з обмеженням її максимального розміру та фактичного не виконання рішень судів. Стаття 1212 ЦК України визначає загальні положення про зобов'язання у зв'язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави. Зі змісту частини 1 цієї статті вбачається, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Згідно п.3 Порядку повернення сум пенсій, виплачених надміру, та списання сум переплат пенсій, що є безнадійними до стягнення, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 21 березня 2003 № 6-4, суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду України чи в судовому порядку відповідно до статті 50 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». До правовідносин щодо набуття грошових коштів без достатньої правової підстави, якщо ці кошти є пенсійною виплатою, яка проведена іншою особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача, застосуванню підлягають положення статті 1215 ЦК України, за якою зазначені грошові кошти поверненню не підлягають. При цьому правильність виконаних розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються, отже, зазначене у статті 1215 ЦК України майно підлягає поверненню у разі наявності цих фактів. Саме така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 02.07.2014р. у справі №6-91цс14. Аналогічна правова позиція також викладена в постанові Верховного Суду України від 22 січня 2014 року у справі №6-151цс13, в якій Верховний Суд України дійшов висновку, що безпідставно набуті особою кошти, що належать до виплат, встановлених абз. 2 ч.1 ст.1215 ЦК України (зокрема, пенсія), за відсутності рахункової помилки з боку особи, яка добровільно провела їх виплату, і факту недобросовісності набувача, не підлягають поверненню. Оскільки позивачем не доведено та не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження обставин зловживання та недобросовісності з боку відповідача, а також відсутні докази того, що факт переплати є наслідком арифметичної помилки, суд дійшов висновку про те, що заявлена сума переплати пенсії не підлягає стягненню з відповідача і в задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed