Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-09 00:00:00

Позивач в липні 2017 року звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив стягнути зі [PERSON] на його користь матеріальну шкоду заподіяну пошкодженням в результаті дорожньо- транспортної пригоди, яка сталася 28.02.2017 року з вини відповідача, належного їй на праві власності автомобіля «Шевроле» реєстраційний номер [NUMBER] в розмірі 114 770,63 гривень . Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя Жукової О.Є. від 15 серпня 2017 року провадження по справі відкрито. Ухвалою суду від 20 жовтня 2017 року провадження по справі було зупинено до набрання чинності постановою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 11 жовтня 2017 року по справі 331/6502/17. Ухвалою суду від 22 січня 2018 року провадження по справі поновлено , визначено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження. 20.02.2018 року відповідач надав відзив на позов, в якому в задоволенні позовної заяви просив відмовити. В обґрунтування своїх заперечень відповідач зазначив, що висновок експертного авто - товарознавчого дослідження, яким позивач обґрунтовує свої позовні вимоги, не відповідає нормам чинного законодавства , вказаний висновок складений у відсутність відповідача . 29.05.2018 року позивач надав заяву, в якій уточнив позовні вимоги, та з урахуванням того, що йому МТСБУ було частково відшкодовано завдану шкоду у сумі 70 270,63 гривень, просив стягнути з відповідача матеріальну шкоду 43 300 гривень 00 копійок, витрати на проведення авто - товарознавчого дослідження в сумі 1200 гривень 00 копійок, у відшкодування моральної шкоди 70 000,00 гривень. У вступному слові представник позивача позовні вимоги підтримала, надала пояснення аналогічні викладеним в уточненій позовній заяві. Відповідач [PERSON] належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи до суду не з»явився, про причини неявки суд не повідомив , у зв»язку з чим на підставі ч.3 ст. 223 ЦПК України справу розглянуто у його відсутність з урахуванням пояснень викладених останнім у відзиві на позов. Суд, вислухавши вступне слово представника позивача , дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази , приходить до наступних висновків. Відповідно до положень ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Судом встановлено , що [PERSON] на праві власності належить автомобіль «Шевроле Авео» реєстраційний номер [NUMBER] . Постановою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 11 жовтня 2017 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та провадження по справі закрито у зв»язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення. Зазначеною постановою суду встановлено, що 28.02.2017 р. [PERSON] , керуючи автомобілем «Мазда 6» , р.н. [NUMBER], здійснював рух по вул. Лермонтова у напрямку вул. Рекордна у м. Запоріжжі. На перехресті вул. Лермонтова - вул. Незалежної України [PERSON] , у порушення вимог п. п. 10.1, 16.6 Правил дорожнього руху України, почав виконувати маневр повороту ліворуч та не надав переваги у русі водію [PERSON] , який керував автомобілем «Шевроле» , р.н. [NUMBER], у результаті чого сталося зіткнення транспортних засобів. У результаті вказаної ДТП завдано незначних тілесних ушкоджень пасажиру «Шевроле» [PERSON] та внаслідок наїзду на дерево суттєво пошкоджено автомобіль «Шевроле». Згідно з ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Оскільки вказана постанова районного суду є чинною і має по цій справі преюдиціальне значення, вказані обставини стосовно вини [PERSON] у вказаному ДТП відповідно до вказаної норми ч. 6 ст.82 ЦПК України не підлягають повторному доведенню. Згідно висновку експертного авто - товарознавчого дослідження № 2820 від 03 квітня 2017 року відновлювати транспортний засіб «Шевроле Авео» реєстраційний номер [NUMBER] є економічно не обґрунтовано, матеріальна шкода заподіяна володільцю автомобіля «Шевроле Авео» реєстраційний номер [NUMBER] внаслідок ДТП на момент огляду дорівнює дійсній ринковій вартості автомобіля та складає 113 570 63 гривень. Відповідно до п. 15 Постанови № 4 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» , якщо пошкоджений транспортний засіб не може бути відновлено або вартість його відновлювального ремонту з урахуванням зношеності та втрати товарної вартості перевищує його ринкову вартість на момент пошкодження, розмір шкоди визначається за ринковою вартістю транспортного засобу на момент пошкодження. Статтею 1194 ЦК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). В судовому засіданні встановлено , що позивачу [PERSON] було виплачено МТСБУ відшкодування в сумі 70 270,63 гривень. З огляду на те, що в ході розгляду справи встановлено, що належний позивачу транспортний засіб «Шевроле Авео» реєстраційний номер [NUMBER] було пошкоджено з вини [PERSON] , вказаний автомобіль відновлювати економічно не обґрунтовано, суд приходить до висновку , що зі [PERSON] на користь позивача слід стягнути матеріальну шкоду , яка дорівнює дійсній ринковій вартості автомобіля за вирахуванням сплаченої суми страхового відшкодування в сумі 43 300,00 гривень ( 113 570,63 гривень - 70 270, 63 гривень ) . Також, суд вважає за можливе стягнути на користь позивача з відповідача витрати , пов»язані з оплатою висновку експерта в сумі 1200,00 гривень , які були сплачені позивачем відповідно до квитанції № 0.0.738696865.1 від 04.04.2017 року . При цьому суд вважає, що відповідачем не було надано в розумінні ст. 81 ЦПК України належних доказів того, що розмір заподіяної матеріальної шкоди позивачу є іншим. Слід зазначити, що відповідачем клопотання про призначення авто - товарознавчої експертизи не заявлялося, суду згідно ч.1 ст. 106 ЦПК України не надавався [PERSON] висновок експерта, складений на його замовлення. Вирішуючи вимоги [PERSON] в частині відшкодування моральної шкоди, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди , завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає в тому числі: у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку зі знищенням чи пошкодженням майна, в фізичному болі та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим пошкодженням здоров'я. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. Згідно з ч.1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода заподіяна фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявністю її вини, крім випадків встановлених частиною другою цієї статті. У судовому засіданні був встановлений факт того, що діями [PERSON] позивачу була заподіяна крім матеріальної і моральна шкода, яка полягає в тому, що внаслідок ДТП позивачу [PERSON] було заподіяно моральну шкоду , оскільки було пошкоджено належний їй транспортний засіб, через що позивачка була позбавлена тривалий час можливості його використовувати , вона була позбавлена можливості відвідувати матір [PERSON], яка мешкає у Хортицькому районі м. Запоріжжя, є ветераном праці , була вимушена прикладати додаткові зусилля для відновлення своїх порушених прав та змінити звичний спосіб життя. Але суд приходить до висновку, що визначений позивачем розмір моральної шкоди в сумі 70 000 ,00 гривень є завеликий, не відповідає доказам наданим позивачем, тому, виходячи з цього , з урахуванням вимог розумності та справедливості, в частині відшкодування моральної шкоди позов належить задоволенню частково, а саме на користь позивача [PERSON] в відшкодування моральної шкоди слід стягнути 3000,00 гривень. Питання про судові витрати слід вирішити відповідно до положень ст. 141 ЦПК України прапорційно задоволеним позовним вимогам.

Outcome: partial