Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-03 00:00:00

Позивач-відповідач [PERSON] звернулась до суду із позовом до відповідача-позивача [PERSON], третя особа [PERSON] державна нотаріальна контора, про одержання права на спадкування разом із спадкоємцем першої черги за законом. Відповідач-позивач [PERSON] звернулась до суду із зустрічним позовом [PERSON], [PERSON] державної нотаріальної контори, [PERSON] міської ради Тернопільської області про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно. У судовому засіданні позивач-відповідач [PERSON] та її представник [PERSON] позовні вимоги підтримали та, обґрунтовуючи їх, позивач пояснила, що вона є рідною сестрою [PERSON], яка померла 25 травня 2014 року, та спадкоємцем її майна другої черги за законом. Після смерті сестри залишилось спадкове майно, яке складається із однокімнатної квартири №3 по майдану Шевченка,8 в м.Теребовлі Тернопільської області, яку вона має намір успадкувати. Також вказала, що спадкоємцем майна померлої сестри першої черги є її внука [PERSON] Вона та [PERSON] звернулись до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON], однак свідоцтво про право на спадщину за законом ні їй, ні [PERSON] не видано у зв»язку із наявністю між ними спору, який розглядає суд. Їі рідна сестра з 2005 року до дня смерті проживала у м.Теребовлі по майдану Шевченка,8/3. У зв»язку із наявними у [PERSON] захворюваннями (цирозу печінки, вираженої хвороби шлунку, хребта) та наявністю в останньої безпорадного стану вона протягом тривалого часу опікувалась сестрою, надавала їй матеріальну допомогу, готувала їжу, прибирала, здійснювала ремонтні роботи, а після смерті прийняла безпосередню участь в її похованні. Вважає, що має право на спадкування із спадкоємцями першої черги за законом. Позивач-відповідач та її представник просять первісний позов задовольнити. Зустрічного позову [PERSON] [PERSON] та її представник не визнають, вказавши, що онука жодної допомоги у догляді за бабою [PERSON] з часу її проживання у [INFO] та до дня смерті не надавала, між ними взагалі був відсутній будь-який родинний зв»язок. У задоволенні позову позивач-відповідач [PERSON] та її представник просять відмовити. Відповідач-позивач [PERSON] у судовому засіданні позову [PERSON] не визнала із мотивів, викладених у відзиві, та пояснила, що вона є спадкоємцем майна померлої баби [PERSON] першої черги за законом. До серпня 2005 року її баба проживала у [INFO], після чого переїхала проживати у [INFO], де придбала однокімнатну квартиру. З огляду на її вік (народилась вона 20 травня 1994 року), навчання, заміжжя та народження сина, переїздом баби на постійне місце проживання в [INFO] вона не мала об»єктивної можливості спільно проживати із бабою та здійснювати за нею догляд, однак з нею спілкувалась по телефону. Крім того, вказала, що баба зловживала алкогольними напоями, у зв»язку із чим мала захворювання печінки. Безпорадного стану у [PERSON] не було, вона не була інвалідом, могла самостійно забезпечувати свої потреби, а тому твердження позивача [PERSON] про те, що вона тривалий час опікувалася нею, матеріально її забезпечувала не відповідають фактичним обставинам. Також пояснила, що після смерті баби вона у встановлений законом строк звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після її смерті, однак нотаріус їй безпідставно не видає свідоцтво про право на спадщину. У задоволенні позову [PERSON] просить відмовити. Позовні вимоги, які полягають у встановленні факту своєчасного прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно підтримує у повному обсязі з підстав, викладених у зустрічному позові. Третя особа [PERSON] державна нотаріальна контора (за первісним позовом) та відповідач (за зустрічним позовом) у судове засідання не з»явилась, хоча була належним чином повідомлена про день та час розгляду справи. Відповідач [PERSON] міська рада Тернопільської області у судове засідання не з»явилась, подала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності. Суд, дослідивши та оцінивши докази, встановив Позивач [PERSON] (дошлюбне прізвище Посмітюх) [PERSON] є рідною сестрою [PERSON] (дошлюбне Посмітюх) [PERSON]. Відповідно до договору дарування квартири від 15 червня 2005 року [PERSON] стала власником однокімнатної квартири загальною площею 34.7 кв.м по майдані Шевченка,8/3 в м.Теребовлі Тернопільської області. Чоловік [PERSON] [PERSON] [PERSON] помер 24 квітня 1984 року, а її діти [PERSON] та [PERSON] померли відповідно 3 квітня 2004 року та 10 серпня 2005 року. У шлюбі сина [PERSON] [PERSON] [PERSON] з [PERSON] народилася дочка [PERSON] (після укладення шлюбу [PERSON]) [PERSON], [INFO]. Спадкодавець [PERSON] померла 25 травня 2014 року у м.Теребовлі Тернопільської області. Заповіту на випадок своєї смерті не склала. Таким чином, відповідач-позивач [PERSON] після смерті баби [PERSON] має право на спадкування її майна за правом представлення, тобто на ту частку спадщини, яка б належала за законом її батькові [PERSON], якби він був живим на час відкриття спадщини, тобто є спадкоємцем за законом першої черги, а позивач-відповідач [PERSON] є спадкоємцем за законом другої черги. Після смерті [PERSON] її рідна сестра [PERSON] 15 вересня 2014 року подала до [PERSON] державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, на підставі якої заведено спадкову справу № 1. Також онука спадкодавця [PERSON] 30 вересня 2014 року подала до [PERSON] державної нотаріальної заяви нотаріально посвідчену заяву від 12.09.2014 року про прийняття спадщини після смерті [PERSON] З пояснень нотаріуса [PERSON] державної нотаріальної контори [PERSON], як представника третьої особи, поданих у судовому засіданні, вбачається, що [PERSON] подала [PERSON] державній нотаріальній конторі заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON], посвідчену приватним нотаріусом Білоцерківського міського нотаріального округу Київської області 12 вересня 2014 року, зареєстрованої в реєстрі за № 2555, яка зареєстрована у вказаній конторі 30 вересня 2014 року, а тому [PERSON] є такою, що своєчасно, в межах шестимісячного строку з часу відкриття спадщини, прийняла спадщину після смерті її баби. Відповідно до ч.1 ст.1269, ч.1 ст.1271 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Таким чином, суд вважає, що відповідач-позивач [PERSON] подала у встановлений законом строк заяву про прийняття спадщини і вважається такою, що прийняла спадщину після смерті [PERSON] Відповідно до ч.2 ст.1259 ЦК України фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Згідно з\~п.6\~постанови пленуму\~Верховного Суду\~України від 30.05.2008\~ N\~7\~ «Про судову практику у справах про спадкування» безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування. Обгрунтовуючи свої позовні вимоги про одержання права на спадкування разом із спадкоємцем першої черги за законом, позивач-відповідач [PERSON] вказала, що вона протягом тривалого часу опікувалась та матеріально забезпечувала [PERSON], витрачала на її лікування значні кошти, придбавала для неї продукти, готувала їжу, прибирала квартиру, оскільки остання через тяжку хворобу була у безпорадному стані, долучивши на підтвердження вимог медичні документи. Так, з епікризу історії хвороби № 1356 вбачається, що [PERSON] з 1 лютого 2005 року до 25 лютого 2005 року знаходилась на стаціонарному лікуванні у ЦМЛ м.Біла Церква з діагнозом: цироз печінки, активність І ступеня стадія виражених клінічних проявів, виразкова хвороба шлунка. Відповідно до даних ультразвукової діагностики від 19 лютого 2009 року, проведеного у м.Стрию Львівської області, протоколу обстеження поперекового відділу хребта № 12528 від 8 квітня 2009 року ТзОВ «Клініко-діагностичний центр», проведеного в м.Івано-Франківськ, даних магнітно-резонансної томографії, проведеної у м.Львові, у [PERSON] виявлено ознаки гепатиту з переходом у цироз, туб.спондиліт в сегменті L4-L5, ознаки специфічного ураження тіл L4, L5 та міжхребцевого диску (Тbс). Згідно з випискою з історії хвороби Львівського обласного госпіталю для інвалідів війни та репресованих ім.Ю.Липи № 4484, [PERSON], яка проживала у [INFO] перебувала на лікуванні з 13 квітня 2009 року по 26 листопада 2009 року з діагнозом ВДТБ поперекового відділу хребта L4-L5 хребців(прогресуючий спондиліт), ходить в ортопедичному корсеті, опираючись на ходулі, решта часу лежить, у супроводі сестри в задовільному стані виписалась на амбулаторне лікування в Стрийський тубдиспансер за місцем проживання. Зі змісту виписки з медичної картки амбулаторного, стаціонарного хворого [PERSON] центральної комунальної районної лікарні вбається, що [PERSON] з 5 липня 2012 року по 18 липня 2012 року перебувала на стаціонарному лікуванні у вказаній лікарні із діагнозом : закритий перелом шийки правої стегнової кістки, закритий перелом обох кісток передпліччя. Аналіз вказаних медичних документів не дає можливість суду можливість зробити остаточний висновок про тяжкі хвороби [PERSON], від яких вона була у безпорадному стані. Більше того, зі змісту цих документів вбачається, що [PERSON] проходила медичні обстеження та лікувалась у м.Біла Церква Київської області, м.Стрию Львівської області, м.Івано-Франківську, м.Львові та лише одного разу у м.Теребовлі, де проживає позивач-відповідач [PERSON] Також зі змісту цих документів не вбачається, що саме [PERSON] опікувалася [PERSON], а навпаки у виписці з історії хвороби Львівського обласного госпіталю для інвалідів війни та репресованих ім.Ю.Липи № 4484 вказано, що вона виписалась із госпіталя у супроводі сестри (судом встановлено сестри [PERSON]) на амбулаторне лікування в Стрийський тубдиспансер за місцем проживання саме [PERSON] Будучи допитаними у судовому засіданні свідки [PERSON] [PERSON], [PERSON], [PERSON] показали, що [PERSON] здійснювала догляд за своєю сестрою [PERSON], яка проживала у м.Теребовлі по майдані Шевченка,8/3, хворіла, пересувалась за допомогою ходуль та палиць, виконувала у її квартирі ремонтні роботи, прибирала. Свідок [PERSON], даючи показання суду, зазначила, що після того, як її рідна сестра [PERSON] продала квартиру у м.Біла Цервка Київської області та переїхала на постійне місце проживання у [INFO], вона деякий час проживала у будинку сестри [PERSON] в м.Теребовлі Тернопільської області, тривалий час жила за місцем її проживання у [INFO], оскільки перебувала на лікуванні у Львівському обласному госпіталі для інвалідів війни та репресованих ім.Ю.Липи, а з травня 2010 року у м.Теребовлі по майдані Шевченка,8/3. Оскільки [PERSON] хворіла захворюванням хребта, а у 2012 році поламала бедро та руку, повністю опікувалась нею до її смерті [PERSON] Фактично опікувались [PERSON] вона разом із [PERSON] За свого життя [PERSON] висловлювала волю скласти заповіт на неї, однак вона відмовилась, після чого сестра повідомила їй, що складе заповіт на того, хто її доглядав, тобто на іншу сестру [PERSON] Внука [PERSON] [PERSON] жодного разу свою бабу не відвідала та не надала будь-якої допомоги, проте деколи телефонувала їй. Свідок [PERSON] суду показала,що здійснювати догляд за [PERSON] ні вона, ні її дочка [PERSON] не могли через проживання у різних містах та великої відстані між ними. Крім того, вказала, що [PERSON] не цікавилася життям онуки [PERSON], хоча по телефону вони обвидвоє спілкувались. Суду позивачем-відповідачем не подано жодних доказів про те, що вона особисто здійснювала ремонтні роботи у квартирі у м.Теребовлі по майдану Шевченка,8/3, в якій проживала [PERSON], придбавала для неї медикаменти та продукти харчування, тривалий час матеріально забезпечувала, зокрема, надавала матеріальну допомогу, яка була основним засобом до існування, оплачувала комунальні послуги, придбавала особисті речі. Аналізуючи докази, надані позивачем, суд вважає, що [PERSON] не довела сукупності підстав, передбачених ч.2 ст.1259 ЦК України, які є обов»язковими для одержання права на спадкування разом із спадкоємцем першої черги, у частині неспроможності спадкодавця самостійно забезпечити свої потреби, оскільки вона не надавала допомогу спадкодавцю систематично і безперервно до дня смерті, а ще таку допомогу надавала [PERSON] і інша її рідна сестра [PERSON], позивач-відповідач не підтвердила тяжкості стану здоров»я та наявність тяжкої хвороби спадкодавця, внаслідок яких вона була у безпорадному стані, [PERSON] не була визнана інвалідом, могла частково самостійно пересуватись та себе обслуговувати. На думку суду, стан, в якому перебувала [PERSON] до дня її смерті не був безпорадним, вона розуміла значення своїх дій та могла в будь-який час скласти заповіт в користь позивача-відповідача або іншої особи. Суд критично оцінює показання свідків, які були допитані в судовому засіданні, оскільки ними у повній мірі та однозначно не підтверджено обставини тривалого часу піклування [PERSON] [PERSON], матеріального її забезпечення, наданні іншої допомоги останній, яка через похилий вік, тяжку хворобу була у безпорадному стані. Враховуючи наведене, суд приходить до переконання, що позовна вимога позивача-відповідача [PERSON] про одержання права на спадкування разом із спадкоємцем першої черги за законом не підлягає до задоволення, оскільки не підтверджена достатніми доказами щодо всіх обставин в сукупності, які передбачені ч.2 ст.1259 ЦК України. Судом також з»ясовано, що відповідачу-позивачу [PERSON] [PERSON] державною нотаріальною конторою не видано свідоцтво про право на спадщину за законом у зв»язку із тим, що нею не подано правовстановлюючого документу на спадкове майно- однокімнатну квартиру № 3 по Майдані Шевченка,8 в м.Теребовлі Тернопільської області. З метою одержання зазначеного документа [PERSON] державною нотаріальною конторою 29 березня 2018 року [PERSON] надіслано вимогу подати правовстановлюючі документи (оригінали) на квартиру №3 по Майдані Шевченка,8 в м.Теребовлі Тернопільської області, належну померлій [PERSON], яка на час розгляду справи судом не виконана. У зв»язку із спадкуванням [PERSON] вправі самостійно отримати дублікат правововстановлюючого документа (договору купівлі-продажі квартири від 15 червня 2005 року), який знаходиться у приватного нотаріуса Теребовлянського районного нотаріального округу [PERSON] Крім того, таким правом наділений і нотаріус, у провадженні якого перебуває спадкова справа. Таким чином, суд вважає, що в даному випадку наявні умови для самостійного одержання [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за законом у нотаріуса, а тому її позовні вимоги про визнання права власності на майно в порядку спадкування судовому розгляду не підлягають. З огляду на те, що відповідач-позивач [PERSON] після смерті [PERSON] прийняла спадщину у встановлений законом строк, суд вважає, що її зустрічна позовна вимога про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини після смерті баби [PERSON] до задоволення не підлягає. На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову [PERSON] до [PERSON], третя особа [PERSON] державна нотаріальна контора, про одержання права на спадкування разом із спадкоємцем першої черги за законом та зустрічного позову [PERSON] до [PERSON], [PERSON] державної нотаріальної контори, [PERSON] міської ради Тернопільської області про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно слід відмовити.

Outcome: dismissed