Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-28 00:00:00

Позивач АТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернувся до суду із позовною заявою про стягнення з відповідачки [PERSON] заборгованості за кредитним договором в сумі 15233,29 гривень. Позивач мотивує свої позовні вимоги тим, що [PERSON] звернулась до АТ КБ «ПРИВАТБАНК» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала Заяву без номеру від 01 листопада 2007 року. Відповідачка при підписанні анкети-заяви підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами», складає між нею та банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом в заяві. Заявою [PERSON] підтверджується той факт, що вона була повністю проінформована про умови кредитування в АТ КБ «ПРИВАТБАНК», які були надані їй для ознайомлення в письмовій формі. Банком на підставі Договору надання банківських послуг відкрито картковий рахунок із початковим кредитним лімітом, а відповідачці надано у користування кредитну картку. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 9000,00 гривень. Таким чином, позивач свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, а саме, надав [PERSON] можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідачка зобов`язувалась повернути витрачену частину кредитного ліміту відповідно до умов Договору, а саме щомісячними платежами у розмірі мінімального платежу від суми заборгованості, але в процесі користування кредитним рахунком [PERSON] не надала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговим зобов`язанням, у зв`язку з чим станом на 11 серпня 2020 року має перед позивачем заборгованість в розмірі 15233,29 гривень, яку позивач просить стягнути з відповідачки на свою користь і яка складається з наступного: 14168,72 гривень - заборгованість за тілом кредиту; 1064,57 гривень - заборгованість за простроченими відсотками. Представник позивача про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа (а.с. 78). В позовній заяві позивач не заперечував проти розгляду справи за відсутності його представника та винесення заочного рішення. Відповідачка [PERSON] в судове засідання повторно не з`явилась, про місце, дату та час розгляду справи була повідомлена належним чином, що підтверджується довідкою про доставку СМС-повідомлення щодо документу «Судова повістка про виклик до суду», рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 77, 82). Причини неявки суду не повідомила, заяв про розгляд справи за її відсутності до суду не надходило. Від відповідачки не надходило клопотань про розгляд справи у поряду загального позовного провадження. Суд, у відповідності до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами, а враховуючи, що належним чином повідомлена відповідачка в судове засідання повторно не з`явилась, суд, виходячи з положень ст. 281 ЦПК України щодо можливості заочного розгляду справи і ухвалення заочного рішення, як за правилами загального, так і спрощеного позовного провадження, вважає доцільним ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів відповідно до ст. 280 ЦПК України. Згідно заяви від 01 листопада 2007 року [PERSON] отримала кредит від позивача у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсоткової ставки за користування кредитом у розмірі 3% на місяць на залишок заборгованості (а.с. 17, 18, 22-27, 28-31). Як вбачається з розрахунків заборгованості за договором без номеру від 01 листопада 2007 року, укладеного між Приватбанком та клієнтом - [PERSON] , заборгованість останньої по договору станом на 11 серпня 2020 року перед банком становить 15233,29 гривень, яка складається з наступного: 14168,72 гривень - заборгованість за тілом кредиту; 1064,57 гривень - заборгованість за простроченими відсотками (а.с. 4-10, 11-13, 14). Відповідно до довідки АТ КБ «ПРИВАТБАНК» між позивачем та [PERSON] був підписаний кредитний договір без номеру, за яким останній було надано кредитні картки: № [NUMBER] , відкрита 03.10.2007 року з терміном дії до жовтня 2015 року; № [NUMBER] , відкрита 12.07.2016 року з терміном дії до грудня 2019 року; № [NUMBER] , відкрита 29.04.2020 року з терміном дії до березня 2024 року (а.с. 15). Відповідно до довідки АТ КБ «ПРИВАТБАНК» про зімну умов кредитування та обслуговування кредитної карти 03.10.2007 року позивачем було відкрито [PERSON] кредитну картку з картковим рахунком № [NUMBER] , а 01.11.2007 року встановлено кредитний ліміт у розмірі 250,00 гривень. В подальшому кредитний ліміт змінювався: 06.01.2011 року кредитний ліміт було збільшено до 500,00 гривень; 03.03.2011 року кредитний ліміт збільшено до 600,00 гривень; 01.06.2011 року кредитний ліміт збільшено до 700,00 гривень; 20.07.2011 року кредитний ліміт збільшено до 800,00 гривень; 21.08.2011 року збільшено кредитний ліміт до 900,00 гривень; 08.07.2012 року кредитний ліміт збільшено до 4000,00 гривень; 05.08.2013 року збільшено кредитний ліміт до 6900,00 гривень; 31.01.2017 року збільшено кредитний ліміт у сумі 9000,00 гривень; 09.10.2017 року зменшено кредитний ліміт до 2800,00 гривень; 09.10.2017 року кредитний ліміт зменшено до 500,00 гривень; 25.07.2018 року зменшено кредитний ліміт до 00,00 гривень (а.с. 16). Згідно виписки по особовому рахунку [PERSON] останній 01.11.2007 року на картковому рахунку № [NUMBER] встановлено кредитний ліміт у 00,00 гривень. В період часу з 04.11.2007 року по 12 серпня 2020 року відповідачка користувалась картковими рахунками № [NUMBER] , № [NUMBER] , № [NUMBER] та кредитними коштами, а саме здійснювала: зняття готівкових коштів, поповнення карткового рахунку, поповнення мобільного телефону, купівлю продуктів харчування, тощо (а.с. 41-51). Відповідно до статуту АТ КБ «ПРИВАТБАНК», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 05 червня 2019 року №594 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 14 серпня 2019 року №712), позивач є правонаступником всіх прав та обов`язків ПАТ КБ «Приватбанк», яке було правонаступником всіх прав та обов`язків ЗАТ КБ «ПриватБанк», яке було правонаступником всіх прав та обов`язків ТОВ КБ «ПриватБанк» (а.с. 38-39). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей термін. Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами, а розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно до ст. ст. 1049, 1054 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. Судом встановлено, що відповідачка свої зобов`язання не виконала і тому станом на 11 серпня 2020 року має перед позивачем заборгованість в розмірі 15233,29 гривень, яка складається з наступного: 14168,72 гривень - заборгованість за тілом кредиту; 1064,57 гривень - заборгованість за простроченими відсотками, а тому ці кошти підлягають стягненню з неї на користь позивача. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Як вбачається з платіжного доручення №PROM7BRVTV від 17 серпня 2020 року позивачем АТ КБ «ПРИВАТБАНК» було сплачено суму судового збору за звернення до суду з позовом до [PERSON] у розмірі 2102,00 гривень. З огляду на викладене, приймаючи до уваги, що суд дійшов висновку про доцільність задоволення вимог позову АТ КБ «ПРИВАТБАНК» у повному обсязі, суд вважає необхідним, на виконання вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України, стягнути з відповідачки на користь позивача витрати зі сплати судового збору у розмірі 2102,00 гривень. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. На підставі викладеного, ст. ст. 526, 530, 536, 610, 1048-1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved