Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-18 00:00:00

Позивач, в інтересах якого діє прокурор Жовтневого району м. Дніпропетровська, звернувся із позовом до відповідача, посилаючись на ті обставини, що його відповідно до наказу Дніпропетровського національного університету імені Олеся Гончара № 1531с від 11.08.2014 було зараховано з 01.09.2014 до складу студентів, прийнятих на навчання за державним замовленням за напрямом підготовки «Туризм» за денною формою навчання. Батько позивача - [PERSON] працював на підземних роботах та мав стаж роботи з повним робочим днем у шахті з видобутку вугілля 25 років 9 місяців, що підтверджується довідкою ТОВ «ДТЕК Павлоградвугілля» від 22.05.2014 № 565. Враховуюче наведене, позивач має право згідно з приписами ст. 5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» на отримання стипендії в розмірі прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб. Однак, з 01.09.2014 по теперішній час стипендія нараховувалась на загальних підставах та була нижчою за рівень прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб. Таким чином за період з 01.09.2014 по 31.12.2014 позивачу було не донараховано та не доплачено грошові кошти в розмірі 1891,41 грн., які він просить стягнути з відповідача та зобов'язати виплачувати до закінчення навчання стипендію у відповідності до Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці». Прокурор та позивач надали суду заяви, в яких позов підтримали та просили розглядати справу без їх участі. Представник відповідача до судового засідання не з'явився, про дату та час слухання справи повідомлений належним чином, надав заяву про слухання справи в його відсутності та письмові заперечення щодо заявлених позовних вимог. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази в їх сукупності, вважає позов таким, що підлягає задоволенню, за наступних підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 62 Закону України «Про вищу освіту» від 01.07.2014 № 1556-VII особи, які навчаються у вищих навчальних закладах за денною формою навчання за рахунок коштів державного або місцевих бюджетів, мають право на отримання стипендій у встановленому законодавством порядку. Відповідно до ч. 3 ст. 62 Закону України «Про вищу освіту» від 01.07.2014 № 1556-VII особи, які навчаються у вищих навчальних закладах за денною формою навчання, можуть отримувати інші стипендії, призначені фізичними (юридичними) особами. Відповідно до ч. 1 ст. 5 закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» від 02.09.2008 № 345-V1 шахтарі, які мають стаж підземної роботи не менш як три роки, діти, батьки яких є шахтарями та які мають стаж підземної роботи не менш як 15 років або які загинули внаслідок нещасного випадку на виробництві чи стали інвалідами I або II групи, зараховуються поза конкурсом за особистим вибором спеціальності до державних і комунальних вищих та професійно-технічних навчальних закладів України для навчання за рахунок коштів державного і місцевих бюджетів з наданням місць у гуртожитках на час навчання та гарантованою виплатою за рахунок коштів державного бюджету стипендії в розмірі прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб. Судом встановлено, що батько позивача - [PERSON] працював на підземних роботах та мав стаж роботи з повним робочим днем у шахті з видобутку вугілля 25 років 9 місяців, що підтверджується довідкою ТОВ «ДТЕК Павлоградвугілля» від 22.05.2014 № 565 (а.с. 7). Відповідно до наказу Дніпропетровського національного університету імені Олеся Гончара № 1531с від 11.08.2014 позивача було зараховано з 01.09.2014 до складу студентів, прийнятих на навчання за державним замовленням за напрямом підготовки «Туризм» за денною формою навчання (а.с. 10). З вересня 2014 року по грудень 2015 року позивач отримав стипендію відповідно до довідки № 129/02 від 13.02.2015 (а.с.9). З огляду на те, що ст. 5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» (в редакції від 05.07.2012) передбачено, що особам, батьки яких є шахтарями та які мають стаж підземної роботи не менш як 15 років гарантовано виплату за рахунок коштів державного бюджету стипендії в розмірі прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, то суд вважає дії відповідача щодо відмови в нарахування стипендії саме в цьому розмірі неправомірними, оскільки вони ґрунтуються на зробленому хибному висновку. Заперечення представника відповідача щодо відмови в задоволені позову з тих підстав, що згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2004 № 882 стипендія студентам, батьки яких є шахтарями та які мають стаж підземної роботи не менш як 15 років не визначена, суд оцінює критично з огляду на наступне. Відповідно до ст. 8 Конституції України Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Таким чином, Закон України «Про підвищення престижності шахтарської праці» від 02.09.2008 № 345-V1 має вищу юридичну силу ніж Постанова Кабінету Міністрів України від 12.07.2004 № 882 «Порядку призначення і виплати стипендії», а невнесення відповідних змін до Постанови КМУ після прийняття Закону України не є підставою для порушення прав позивача на отримання стипендії у розмірі, встановленому законом. Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 2 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи, а з огляду на те, що на день винесення рішення редакція ст. 5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» не змінена та не виключена із Закону, то позивач має право на призначення йому стипендії у розмірі, визначеному Законом, тобто у розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Посилання представника відповідача на те, що Бюджетом України на 2014-2015 роки не передбачено коштів на виконання вимог ст. 5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» суд також оцінює критично, оскільки обов'язок держави, передбачений Законом щодо виплати стипендії в певному розмірі не може ставитися у залежність до наявності у бюджеті коштів. Таким чином, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, з огляду на те, що позовні вимоги позивача задоволено в повному обсязі, то на підставі ст. 88 ЦПК України, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь держави судовий збір 243,60 гривень. На підставі викладеного, Закону України «Про вищу освіту» від 01.07.2014 № 1556-VII, Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» від 02.09.2008 № 345-V1 ,

Outcome: approved