Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-28 00:00:00

Позивач [PERSON] , що діє в інтересах неповнолітньої [PERSON] , звернулася до суду із вказаним позовом, просила суд визнати протиправним рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень державного реєстратора юридичного департаменту Маріупольської міської ради Донецької області Строчкіна В.Ю. №42666791 від 22.08.2018 року, скасувати дане рішення та відновити становище, яке існувало до порушення державним реєстратором законних прав, шляхом зобов`язання державного реєстратора Строчкіна В.М. відновити у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис про право власності на ім`я [PERSON] в цілому (в одиниці) на житловий будинок по [ADDRESS] . В обґрунтування позовних вимог зазначили наступне. З 10.08.2011 року між Позивачкою та [PERSON] , [INFO] , було зареєстровано шлюб. [INFO] народилася дочка [PERSON] . [INFO] [PERSON] помер. Позивачка та її дочка є спадкоємцями першої черги та звернулися до приватного нотаріуса Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області Лушкіної О.В. із заявою про прийняття спадщини. Крім того, позивачка відмовилася від своєї частки у спадщині на користь дочки. До складу спадщини входить житловий будинок за адресою [ADDRESS] , загальною площею 73,9 кв.м., та земельна ділянка за вказаною адресою, площею 0,1000 га. Зазначене майно належало її чоловікові на підставі Договорів дарування від 23.04.2018 року, укладеного між [PERSON] (дарувальник, батько [PERSON] ) та [PERSON] (обдарований). Укладання вищевказаних договорів дарування було проведено за письмовою згодою дружини дарувальника - [PERSON] , завіреною нотаріально, тому що це майно було спільною сумісною власністю подружжя. Однак у серпні 2018 року, після укладення договорів дарування, [PERSON] - мати померлого чоловіка позивачки, звернулася до юридичного департаменту ММР із заявою про реєстрацію рішення Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області №2-2826/11 від 06.02.2013 року, та державний реєстратор Строчкін В.Ю. здійснив реєстрацію речового права на Ѕ частину житлового будинку [ADDRESS] за [PERSON] , незважаючи на той факт, що зазначений будинок вже не є власністю [PERSON] , який був її чоловіком та відповідачем по справі, з яким вона здійснювала розподіл майна подружжя. Тобто реєстраційна дія державного реєстратора [PERSON] була здійснена 22.08.2018 року, при наявності у ЄРПП відомостей зареєстрованого речового права на той самий об`єкт нерухомості за її померлим чоловіком [PERSON] у цілому, запис про реєстрацію за ним права власності здійснено 23.04.2018 року приватним нотаріусом Лушкіною О.В. після укладення Договору дарування житлового будинку. Відповідач [PERSON] надав до суду відзив на позовну заяву, у якому позовні вимоги частково визнав. Зазначив, що дійсно ним помилково було прийнято рішення № 42666791, в результаті чого було здійснено перехід Ѕ частини домоволодіння до [PERSON] на підставі рішення Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області № 2-2826/11 від 06.02.2013 року. Проти позовних вимог в частині скасування рішення № 42666791 не заперечував. Однак, щодо заявленої вимоги зобов`язати провести державну реєстрацію скасування зазначив, що прийняття рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень чи відмову в реєстрації, за наявності до того передбачених законом підстав, належить до виключної компетенції державного реєстратора. В судове засідання від представника позивача [PERSON] - адвоката Тітової О.Ф. надійшла заява про підтримку позовних вимог, та розгляд справи у її відсутність та відсутність [PERSON] Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, у відзиві на позовну заяву просив справу розглянути за його відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася за невідомих суду причин, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, у встановленому законом порядку. Клопотання про перенесення розгляду справи від неї не надходило. При зазначених обставинах, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність осіб, які не з`явилися до суду, оскільки в матеріалах справи мається достатньо доказів для вирішення по суті спірних правових відносин. Суд розглядає справу без фіксації судового процесу технічними засобами відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Враховуючи позицію сторін, дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні ним правовідносини, за якими вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. При вирішенні спірних правових відносин суд перш за все керується наступними вимогами цивільно-процесуального законодавства. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. За вимогами ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідне для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Зі змісту статті 12 ЦПК України вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно зі ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Судом встановлені наступні фактичні обставини та відповідні ним правовідносини. Відповідно до свідоцтва про шлюб, виданого повторно 13.06.2018 року Орджонікідзевським відділом ДРАЦС ММУЮ у Донецькій області, серія [NUMBER] , [PERSON] та [PERSON] 10.08.2011 року уклали шлюб, актовий запис № 123, прізвище дружини після укладення шлюбу - [PERSON] (а.с.11). Згідно зі свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 08.09.2011 року, [INFO] у подружжя народилася дитина - [PERSON] .(а.с.9). Відповідно до свідоцтва про смерть серія [NUMBER] від 08.11.2018 року [PERSON] помер [INFO] . (а.с.12). Згідно з витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 56031708 від 03.05.2019 року, зареєстровано спадкову справу № 64129863, яку заведено 03.05.2019 року приватним нотаріусом Лушкіною О.В., спадкодавець [PERSON] , [INFO] . (а.с.13). Відповідно до інформації, наданої Лівобережним відділом реєстрації місця проживання фізичних осіб Департаменту адміністративних послуг ММР від 14.05.2019 року № 04-10-3758, [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . На день його смерті [INFO] за вищевказаною адресою була зареєстрована тільки [PERSON] , [INFO] (а.с.14). Згідно з довідкою про склад сім`ї, виданою головою КСН «Первомайський» [PERSON]., за адресою: [ADDRESS] , проживають [PERSON] , [INFO] , [PERSON] - дочка, [INFO] (а.с.33). Згідно з договором дарування земельної ділянки від 23.04.2018 року, зареєстрованим в реєстрі за номером 625 приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області Лушкіною О.В., [PERSON] , [INFO] (дарувальник) подарував, а [PERSON] , [INFO] , (обдарований) прийняв у дар належну дарувальнику на праві приватної власності земельну ділянку площею 0,1000 га, кадастровий номер 1412300000:01:022:0191, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. (а.с.15-16). Згідно з витягом №121574856 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 23.04.2018 року, земельна ділянка кадастровий номер 1412300000:01:022:0191, розташована за адресою: [ADDRESS] , на праві приватної власності належить [PERSON] , розмір частки 1/1.(а.с.17-18). Згідно з договором дарування будинку від 23.04.2018 року, зареєстрованим в реєстрі за номером 624 приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області Лушкіною О.В., [PERSON] , [INFO] (дарувальник) подарував, а [PERSON] , [INFO] , (обдарований) прийняв у дар жилий будинок з усіма надвірними прибудовами та спорудами в цілому, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , на земельній ділянці площею 0,1000 га, кадастровий номер 1412300000:01:022:0191. (а.с.19-20). Згідно з витягом №121564074 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 23.04.2018 року, житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , на праві приватної власності належить [PERSON] , розмір частки 1/1.(а.с.21-22). Відповідно до заяви, зареєстрованої в реєстрі за номером 233 від 23.04.2018 року, завіреної приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бабич В.І., [PERSON] надала згоду на дарування її чоловіком [PERSON] , [PERSON] житлового будинку та земельної ділянки, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] , які є їхньою спільною власністю, набутою в період перебування в зареєстрованому шлюбі.(а.с.66). Відповідно до ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ч.3 ст.10 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов`язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення у випадках, передбачених законом; відповідність повноважень особи, яка подає документи для державної реєстрації прав; відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих/отриманих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов`язує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації; 2) перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення. Згідно з п.5 ч.1 ст.24 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо наявні суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями. За ч.2 цієї статті за наявності підстав для відмови в державній реєстрації прав державний реєстратор приймає рішення про відмову в державній реєстрації прав. Рішення про відмову в державній реєстрації прав повинно містити вичерпний перелік обставин, що стали підставою для його прийняття. Як вбачається з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, номер інформаційної довідки 166281563 від 13.05.2019 року, державним реєстратором Строчкіним В.Ю. на підставі рішення Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області №2-2826/11 від 06.02.2013 року, прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 42666791 від 22.08.2018 року за [PERSON] житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Розмір частки Ѕ, форма власності - приватна, спільна часткова. (а.с.23-26). Тобто рішення про реєстрацію прав державним реєстратором Строчкіним В.Ю. прийнято після укладання договору дарування спірного майна від 23.04.2018 року між [PERSON] та [PERSON] , а отже рішення є помилковим, що визнано відповідачем у відзиві, та підлягає скасуванню. Щодо вимог позивачки про відновлення становища, яке існувало до порушення державним реєстратором законних прав, шляхом зобов`язання державного реєстратора Строчкіна В.М. відновити у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис про право власності на ім`я [PERSON] в цілому (в одиниці) на житловий будинок по [ADDRESS] суд зазначає наступне. Відповідно до п.1 ч.1 ст.2 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Відповідно до п.5 ч. 5 ст. 3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав проводиться за заявами у сфері державної реєстрації прав будь-яким державним реєстратором з урахуванням вимог, встановлених абзацами першим - третім цієї частини, крім випадку, передбаченого абзацом п`ятим цієї частини. Відповідно ст. 11 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державний реєстратор самостійно приймає рішення за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав. Втручання, крім випадків, передбачених цим Законом, будь-яких органів влади, їх посадових осіб, юридичних осіб, громадян та їх об`єднань у діяльність державного реєстратора під час проведення реєстраційних дій забороняється і тягне за собою відповідальність згідно із законом. Таким чином, задовольнивши вимоги позивача у частині зобов`язання державного реєстратора відновити становище, яке існувало до порушення державним реєстратором законних прав позивачки, суд фактично підмінив би собою орган, до виключної компетенції якого належить державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень. На підставі вищевикладеного, вимоги позивача про зобов`язання державного реєстратора відновити становище, яке існувало до порушення державним реєстратором законних прав позивачки задоволенню не підлягають. Оскільки позивач не наполягала на стягненні сплаченого судового збору, його стягнення суд вважає недоцільним. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial