Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-23 00:00:00

Позивач [PERSON] у вересні 2016 року звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON], прохаючи поділити майно, що є у спільній сумісній власності, наступним чином: виділивши позивачу та відповідачу по ? частині. В подальшому позивачем позовні вимоги були уточнені: 1. Визнати за позивачем право приватної власності на квартиру [ADDRESS], загальною площею 66,9 кв.м. 2. Припинити за відповідачем право приватної власності на квартиру [ADDRESS], загальною площею 66,9 кв.м. 3. Визнати за позивачем право приватної власності на автомобіль марки [PERSON] 6, 2004 року випуску, державний номерний знак [NUMBER]. 4. Припинити за відповідачем право приватної власності на автомобіль марки [PERSON] 6, 2004 року випуску, державний номерний знак [NUMBER]. 5. Визнати за відповідачем право приватної власності на трактор колісний марки «Беларус-892», дрежавний номерний знак [NUMBER]. 6. Визнати за відповідачем право приватної власності на грошові кошти в сумі 50000 (пятдесят тисяч) гривень, які були внесені в статутний фонд Товариства з обмеженою відповідальністю «Навіта Агро». 7. Визнати за відповідачем право приватної власності на грошові кошти в сумі 150000 (сто пятдесят тисяч) гривень, які були передані в борг за договором позики Товариству з обмеженою відповідальністю «Навіта Агро». 8. Залишити за відповідачем право спільної часткової власності на ? частину нежитлової будівлі (магазин) загальною площею 62,4 кв.м., за адресою: вул.Шевченка, 2, смт.Решетилівка, Полтавська область. 9. Визнати за [PERSON], право приватної власності на доходи Товариства з обмеженою відповідальністю «Навіта Агро». 10. Стягнути із відповідача судові витрати. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що із 24 вересня 1988 року перебувала у шлюбі із відповідачем. В період шлюбі за спільні кошти сторонами набуте майно: квартира [ADDRESS], автотранспортний засіб марки Mazda 6, державний номерний знак [NUMBER], трактор колісний марки Беларус-892, державний номерний знак [NUMBER], ? частина нежитлової будівлі (магазин) загальною площею 62,4 кв.м по вул.Шевченка, 2, смт.Решетилівка. Крім того, за спільні сумісні кошти подружжя, а саме 50000 (пятдесят тисяч) гривень відповідачем було викуплено частку 100% в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Навіта Агро». Також, в 2016 році [PERSON] було укладено договір позики із ТОВ «Навіта Агро», згідно якого подружжя надали в позику 150000 (сто пятдесят тисяч) гривень на придбання автомобіля марки «Ланос-пікап», державний номерний знак [NUMBER], який на даний час зареєстрований за товариством. Вказані обєкти рухомого та нерухомого майна вважає спільною сумісною власністю подружжя, а тому воно підлягає поділу між позивачем та відповідачем. Додатково зазначила, що внесок в статутний капітал ТОВ «Навіта Агро» був здійснений за спільні кошти подружжя та відповідач є єдиним власником вказаного товариства, то відповідно позивач має право на ? частину від доходу одержаного ТОВ «Навіта Агро» в процесі своєї господарської діяльності. Не погодившись із позовними вимогами, відповідач, [PERSON], 26 грудня 2016 року подав зустрічний позов про розподіл майна. Після уточнення позовних вимог прохав: 1.Визнати за ним право приватної власності на 2/3 частини на гараж №21 ряд 4 в автогаражному кооперативі «Автогаражний колектив «Надія», пров. Керамічний, м.Полтава. 2.Визнати за позивачем право приватної власності на 1/3 частини на гараж №21 ряд 4 в автогаражному кооперативі «Автогаражний колектив «Надія», пров. Керамічний, м.Полтава. 3.Визнати за ним право приватної власності на 2/3 частини на квартиру №76 у м.Полтава по вул.Великотирнівська, 20 загальною площею 66,9 кв.м. 4.Визнати за [PERSON] право приватної власності на 1/3 частину на квартиру №76 у м.Полтава по вул.Великотирнівська, 20 загальною площею 66,9 кв.м. 5.Вселити [PERSON] в квартиру №76 у м.Полтава по вул.Великотирнівська, 20 та зобовязати позивача не чинити перешкод відповідачу в користуванні та доступі до квартири. 6.Визнати за відповідачем право приватної власності на 2/3 частини на автомобіль марки Mazda 6, д.н.з ВІ2004ВЕ. 7.Визнати за позивачем право приватної власності на 1/3 частини на автомобіль марки Mazda 6, д.н.з ВІ2004ВЕ. 8.Визнати за відповідачем право особистої приватної власності на трактор «Беларус 892» реєстраційний номер 19438ВІ. 9.Стягнути із позивача 2/3 частини грошових коштів, що знаходилися на всіх рахунках позивача у філії АТ «Укрексімбанк» у м.Полтава. 10.Визнати за позивачем право власності на 1/3 частину всіх грошових коштів що знаходилися на всіх рахунках позивача у філії АТ «Укрексімбанк» у м.Полтава. 11.У задоволенні позовних вимог [PERSON] відмовити повністю та стягнути понесені судові витрати. В обґрунтування зустрічного позову [PERSON] зазначив, що фактичні шлюбні відносини із позивачем припинив в 2012 році, шлюб розпався. Вважає, що в шлюбі було набуте майно: квартира, гараж, автомобіль [PERSON] 6, грошові кошти, що знаходяться на рахунках позивача у АТ «Укрексімбанк». Зазначив, що позивач після народження сина один рік перебувала у декретній відпустці, а потім постійно працювала вчителем на мінімальну заробітну плату, а відповідач постійно працював на керівних посадах, тому заявляє вимогу на визнання за ним (відповідачем) права власності на 2/3 частини майна, а за позивачем на 1/3 частину. Також, відповідач зазначив, що трактор Беларус-892 2013 р.в., а також частка в статутному капіталі ТОВ «Навіта-Агро» були придбані за особисті кошти відповідача фактично не перебуваючи у шлюбних відносинах із позивачем. У судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримала, прохала суд позов задовольнити. Зустрічний позов не визнала. Додатково пояснила, що майно набуте сторонами в шлюбі за спільні кошти. Вважає, що відповідач вводить суд в оману щодо обставин справи. Зокрема, не відповідає дійсності той факт, що шлюбні відносини між сторонами припинилися із вересня 2012 року. Оскільки, у червні 2013 року сторони як подружжя та батьки відзначили весілля їх єдиного сина. В грудні 2014 року як подружжя разом із відповідачем позивач відзначила її 50-річчя. В листопаді 2015 року сторони повінчалися. Крім того, в 2013, 2014, 2015 та 2016 роках сторони спільно відпочивали за кордоном. Позивач заперечила факт вчинення перешкод позивачу у користуванні квартирою. Пояснила, що [PERSON] самостійно зібрав свої речі та за власним бажанням змінив місце свого проживання, оскільки має стосунки з іншою жінкою. Щодо придбання трактора та частки в статутному капіталі ТОВ «Навіта Агро» позивач заперечила факт отримання відповідачем позики від інших осіб для здійснення купівлі вказаного майна, частка була куплена за спільні кошти подружжя і позивач надавала свою письмову згоду на укладення договору купівлі-продажу частки в статутному капіталі ТОВ. Зазначила, що кошти, які були витрачені на купівлю трактора це були заощадження, які збиралися спільно сторонами. Позивач вважає, що подані відповідачем копії розписок та копія договору від 18 березня 2016 року є фіктивними. Також позивач вважає, що відповідач вводить суд в оману щодо грошових коштів в сумі 150000 грн., які були позичені сторонами ТОВ «Навіта Агро». Вважає кошти спільним майном, а не особистими коштами відповідача. В судовому засіданні відповідач та його представник заперечували проти задоволення позову в повному обсязі на задоволенні зустрічного позову наполягали. Надали суду пояснення аналогічні тим, які зазначені у зустрічній позовній заяві. Заслухавши пояснення учасників судового процесу, допитавши свідків та перевіривши фактичні обставини справи наданими сторонами письмовими доказами, суд приходить до висновку про те, що позов [PERSON] до [PERSON] про поділ майна подружжя та зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] про поділ майна подружжя підлягають частковому задоволенню. Судом встановлено, що сторони із 1988 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Октябрського районного суду м.Полтави від 10.01.2017 року. В період спільного проживання сторонами набуте наступне майно: - згідно Договору купівлв - продажу від 17 лютого 2004 року квартира [ADDRESS], - згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу від 02.03.2010 року марки Mazda 6, державний номерний знак [NUMBER], - згідно свідоцтва про реєстрацію машини трактор колісний марки Беларус-892, державний номерний знак [NUMBER], - свідоцтва про право власності ЯЯЯ/911901 від 17.08.2006 року Решетилівської селищної ради ? частина нежитлової будівлі (магазин) загальною площею 62,4 кв.м по вул.Шевченка, 2, смт.Решетилівка, - згідно Договору купівлі- продажу від 18.03.2016 року частка в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Навіта Агро». Також, в 2016 році позивачем та відповідачем було укладено договір № 1 від 16.06.2016 року позики із ТОВ «Навіта Агро», згідно якого [PERSON] як фізична особа надав в позику 150000 (сто пятдесят тисяч) гривень ТОВ «Навіта Агро», засновником якого також є він, на придбання автомобіля марки «Ланос-пікап», державний номерний знак [NUMBER], який на даний час зареєстрований за товариством. Гараж №21 ряд 4 в автогаражному кооперативі «Автогаражний колектив «Надія», пров. Керамічний, м.Полтава не зареєстрований в установленому порядку, тому не підлягає поділу в судовому порядку. Суд вважає доведеними та беззаперечними ті обставини, що сторони до серпня 2016 року спільно проживали та вели домашнє господарство, мали спільний бюджет, спільно відпочивали за кордоном, відзначали визначні події родини. Більше того, 22.11.2015 відбулося вінчання сторін в Свято-Успенському кафедральному соборі м.Полтави. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON], заявлена відповідачем, пояснила суду, що з 2012 року перебувала у близьких відносинах із відповідачем. Останній допомагав їй саджати город та ніколи не залишався на ніч. Свою тривалу відсутність відповідач виправдовував довготривалими відрядженнями. Свідок вважає, що незважаючи на те, що відповідач постійно проживав із своєю дружиною в одному помешканні, регулярно відпочивав разом із дружиною за кордоном та повінчався із дружиною, все одно саме між нею (свідком) і відповідачем були фактичні шлюбні відносини. На переконання суду, обставини щодо припинення сторонами фактичних шлюбних відносин в 2012 році, про що заявив відповідач, спростовуються матеріалами справи та поясненнями свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], які заявлені стороною позивача, та які підтвердили обставини, що між сторонами шлюбні відносини тривали до серпня 2016 року. Таким чином, суд приходить до висновку, що спірне майно набуте сторонами в період шлюбу та за спільні кошти. Суд вважає недоведеними обставини на які посилається відповідач щодо купівлі трактора та частки в статутному капіталі ТОВ «Навіта Агро» за позичені кошти у звязку із наступним. На підтвердження обставин придбання частки в статутному капіталі ТОВ «Навіта Агро» та трактора Беларус 892 не за спільні кошти подружжя відповідач подав до суду копію розписки від 15.03.2016 року про отримання від [PERSON] 50000 гривень, копію розписки від 25.02.2014 року про отримання від [PERSON] (який є батьком відповідача) 23000 доларів США, а також копію договору купівлі-продажу частки в статутному капіталі ТОВ «Навіта Агро» від 18.03.2016 року. Позивач по справі та її представник заявили про фальшивість вказаних доказів та заявили клопотання про ознайомлення із оригіналами розписок та договору, а також про залучення оригіналів до матеріалів справи. Відповідач відмовився надавати оригінали документів для огляду та в матеріали справи. Мотивував це тим, що боїться навмисного знищення оригіналів. Ухвалою від 29 листопада 2017 року за клопотанням представника позивача призначено по справі судово - технічну експертизу розписок та договору купівлі-продажу часток, копії яких подані відповідачем, проведення якої доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз. 23.01.2018 року до суду надійшло клопотання експертів про надання оригіналів документів для проведення судово-технічної експертизи, про що судом було направлено повідомлення відповідачу про необхідність надання затребуваних документів. На запит суду, поштове повідомлення адресоване відповідачу повернуто до суду за закінченням терміну зберігання, затребувані експертом оригінали документів не надані. Ненадання [PERSON] оригіналів документів для проведення експертизи судом розцінюється як ухилення від проведення експертизи. У відповідності до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином, суд критично ставиться до копій розписок та копії договору, які подані відповідачем та вважає обставини придбання відповідачем трактора та частки в статутному капіталі ТОВ за кошти, які були отримані в борг недоведеними. Крім того, суд звертає увагу, що в матеріалах справи мається копія договору купівлі-продажу частки в статутному капіталі ТОВ «Навіта Агро» від 18 березня 2016 року, яку до матеріалів справи залучила позивач. Згідно п.3.5 договору, покупець доводить до відома продавця, що цей правочин вчиняється за згоди дружини покупця [PERSON], про що свідчить її заява. Натомість копія аналогічного договору, яка надана [PERSON] взагалі не містить п.3.5. Як пояснила позивач, копію договору вона отримала із матеріалів кримінального провадження, порушеного за фактом підробки документів. При цьому зазначила, що саме договір із таким змістом міститься в матеріалах державного реєстратора і що саме такий за змістом договір був поданий для реєстрації переходу права власності на частку в статутному капіталі. Пояснити походження своєї копії договору відповідач в судовому засіданні не зміг. Вирішуючи питання про поділ ? частини магазину, який знаходиться в м.Решетилівка, суд звертає увагу, що у відповідності до ч.1 ст.182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Згідно ч.4 ст.334 ЦК України, права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону. Як вбачається із Інформаційної довідки з єдиного державного реєстру прав на нерухоме майно право власності на ? частину нежитлової будівлі зареєстровано за відповідачем. Таким чином, долучений до матеріалів справи договір купівлі-продажу магазину та витяг із реєстру право чинів від 22 вересня 2006 року, укладений між відповідачем [PERSON] та [PERSON] не являється підтвердженням переходу права власності на магазин до іншої особи. Оригінал вказаного договору суду не наданий для огляд в судовому засіданні. Ухвалою суду від 22 травня 2017 року призначено товарознавчу експертизу. Згідно висновку № 877/878/879 від 13.10.2017 року комплексної судової будівельно технічної, оціночно - будівельної та авто товарознавчої експертизи ринкова вартість квартири [ADDRESS] на момент проведення дослідження складає 750\~750 грн. Ринкова вартість автомобіля [NUMBER] станом на 15.08.2017 року складає 282\~493,40 грн. При поділі майна подружжя суд виходить із презумпції рівності часток подружжя. Поділ майна у співвідношенні 1/3 за позивачем, а 2/3 за відповідачем є протиправним, несправедливим та таким, що порушить права позивача. Згідно з вимогами ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах що не заборонені законом; право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Згідно із вимогами ч.1 ст. 69 СК України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 70 СК України, у разі поділу майно, що є обєктом спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Згідно із вимогами ч. 1 ст. 71 СК України, майно, що є обєктом спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі, а у випадку, коли дружина та чоловік не домовилися між собою про порядок поділу майна, спір може бути вирішено судом. В задоволенні інших позовних вимог суд відмовляє за недоведеністю. Позивачкою [PERSON] сплачено судові витрати за судовий збір в сумі 4134 грн. та 275,60 грн., витрати за проведення експертизи в сумі 6\~844,80 грн., всього 11254,4 грн. Відповідачем [PERSON] сплачено судовий збір при подачі зустрічного позову 3307,90 грн. та 320 грн., всього 3627,9 грн. Відповідно до ст.. 141 ЦПК України, судові витрати підлягають стягненню пропорційно задоволених позовних вимог з [PERSON] на користь [PERSON] судові витрати в сумі 5\~627,20 грн., з [PERSON] на користь [PERSON] судові витрати в сумі 1\~813,95 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial