Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-25 00:00:00

Позивач в особі Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення понесених витрат, пов»язаних із виплатою страхового відшкодування в порядку зворотної вимоги (регресу). Мотивуючи свої вимоги тим, що 06 вересня 2015 року о 14 годині 45 хвилин на вул. Тростянецькій в м. Києві відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Івеко», державний номерний знак [NUMBER], під керуванням [PERSON], та автомобіля «Мазда», державний номерний знак [NUMBER], під керуванням [PERSON], цивільно-правова відповідальність якого була застрахована в ПрАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» згідно договору добровільного страхування наземного транспортного засобу від 25 березня 2015 року зі строком дії до 31 березня 2016 року. В наслідок ДТП було завдано шкоди автомобілю «Мазда», державний номерний знак [NUMBER]. Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 30 жовтня 2015 року [PERSON] визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КпАП України, із накладенням адміністративного стягнення - штрафу. З метою визначення розміру збитку, завданого застрахованому транспортному засобу внаслідок ДТП, замовлено проведення автоторознавчого дослідження. Так, згідно рахунку фактури від 28 вересня 2015 року з визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу, вартість збитку завданого автомобілю «Мазда», державний номерний знак [NUMBER], вартість відновлювального ремонту становить 112 571 грн. 50 коп., виплата якого з урахуванням розрахунку про розмір відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих, зробленого позивачем, та здійснено на підставі заяви потерпілого/страхувальника та платіжного доручення від 30 вересня 2015 року в сумі 112 571 грн. 50 коп. Оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача на час ДТП буда застрахована в ПАТ НАСК «Оранта» згідно полісу ОСЦПВ № АІ/1468289, вказана страхова компанія 25 лютого 2016 року сплатила за заявою ПрАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» страхове відшкодування в розмірі ліміту за шкоду завдану майну, передбачену полісом в розмірі 50 000 грн. 00 коп. (франшиза - 0), тому залишок становить 62 571 грн. 50 коп. (112 571 грн. 50 коп. - 50 000 грн. 00 коп. = 62 571 грн. 50 коп.), який вважає підлягає стягненню з відповідача в порядку ст. 1194 ЦК України. В судове засідання позивач не з»явився, належним чином повідомлений про час та місце його проведення, звернувся до суду із заявою про розгляд справи за його відсутності з підтриманням позовних вимог з тих же підстав, просив їх задовольнити Відповідач в судове засідання не з»явився, про час та місце розгляду справи повідомлений згідно чинного законодавства належним чином - рекомендованою поштою з повідомленням про вручення. Відповідно до ч.2 ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явилися в судове засідання без поважних причин. За таких підстав судом відповідно до положень статті 224 ЦПК України визнано за можливе ухвалити по даній справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів та заяви позивача. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з»ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об»єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню із наступних підстав. Принцип захисту судом порушеного права особи будується при встановленні порушення такого права. Так, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч.1 ст. 15 ЦК України). Правом звернення до суду за захистом наділена особа, права якої порушені, невизнані або оспорені (ст. 3 ЦПК України). За положенням ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ст. 16 ЦК України особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу у визначені цією статтею способи. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Судом встановлено, що 06 вересня 2015 року о 14 годині 45 хвилин на вул. Тростянецькій в м. Києві відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Івеко», державний номерний знак [NUMBER], під керуванням [PERSON], та автомобіля «Мазда», державний номерний знак [NUMBER], під керуванням [PERSON], цивільно-правова відповідальність якого була застрахована в ПрАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» згідно договору добровільного страхування наземного транспортного засобу від 25 березня 2015 року зі строком дії до 31 березня 2016 року. В наслідок ДТП було завдано шкоди автомобілю «Мазда», державний номерний знак [NUMBER]. Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 30 жовтня 2015 року [PERSON] визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КпАП України, із накладенням адміністративного стягнення - штрафу. Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, відповідно до ч.3 ст. 61 ЦПК України, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини. З метою визначення розміру збитку, завданого застрахованому транспортному засобу внаслідок ДТП, замовлено проведення автоторознавчого дослідження. Так, згідно рахунку фактури від 28 вересня 2015 року з визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу, вартість збитку завданого автомобілю «Мазда», державний номерний знак [NUMBER], вартість відновлювального ремонту становить 112 571 грн. 50 коп., виплата якої з урахуванням розрахунку про розмір відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих, зробленого позивачем, здійснено на підставі заяви потерпілого/страхувальника та платіжного доручення від 30 вересня 2015 року в сумі 112 571 грн. 50 коп. Оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача на час ДТП буда застрахована в ПАТ НАСК «Оранта» згідно полісу ОСЦПВ № АІ/1468289, вказана страхова компанія 25 лютого 2016 року сплатила за заявою ПрАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» страхове відшкодування в розмірі ліміту за шкоду завдану майну, передбачену полісом в розмірі 50 000 грн. 00 коп. (франшиза - 0). Відтак, різниця між фактичними розміром збитку і страховою виплатою (страховим відшкодуванням) становить 62 571 грн. 50 коп. (112 571 грн. 50 коп. - 50 000 грн. 00 коп. = 62 571 грн. 50 коп.), яка підлягає стягненню з відповідача, як винуватця ДТП, на підставі ст.1194 ЦК України. Особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням) (ст.1194 ЦК України). Відповідно до ст. 8 Закону № 85/96-ВР страховий випадок - це подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою відповідно до частини першої статті 1191 ЦК України, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. У зв»язку з проведеною позивачем регламентною виплатою страхувальнику у позивача виникло право зворотної (регресної) вимоги до винної у ДТП особи - відповідача. Так, до страховика, відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування», який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке Страхувальник або інша особа, яка отримала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдану шкоду. Таким чином, суд вважає вимоги позивача про відшкодування в порядку регресу витрат, пов»язаних з виплатою страхового відшкодування, обгрутованими та такими, що підлягають задоволенню; обставини, що спростовують позовні вимоги судом не встановлені. Приймаючи до уваги предмет даного спору, наслідки його розгляду судом, суд вважає за необхідне застосувати положення частини 1 статті 88 ЦПК України. Так стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачем при подачі позову до суду сплачено судовий збір в сумі 1 600 грн. 00 коп., який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі вищевикладеного, ст. 1191 ЦК України, ст. ст. 9, 27 Закону України «Про страхування», Закону України «Про судовий збір»,

Outcome: approved