Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-15 00:00:00

Позивач Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позову позивач посилався на ту обставину, що відповідно до укладеного договору №б/н від 05.09.2013 року [PERSON] отримав кредит в розмірі 5000,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії карти. У зв`язку з порушеннями зобов`язань за кредитним договором відповідач станом на 31.05.2019 року має заборгованість 145495,78 грн, яка складається з наступного: 2693,14 грн - заборгованість за кредитом; 138102,64 грн - заборгованість по процентам за користування кредитом; 4700,00 грн - заборгованість за пенею та комісією. Однак, заборгованість до стягнення, на розсуд позивача, становить 121615,61 грн, яка складається з наступного: 2693,14 грн - заборгованість за кредитом; 118922,47 грн - заборгованість по процентам за користування кредитом з 05.09.2013 року по 29.03.2019 року. Тому, позивач просив стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 121615,61 грн за кредитним договором №б/н від 05.09.2013 року та судові витрати у розмірі 1921,00 грн. У судове засідання представник позивача не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справу повідомлявся у встановленому законом порядку, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення судової повістки 15.08.2019 року. На підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд, постановивши ухвалу про заочний розгляд справи, розглянув справу на підставі наявних у справі доказів. Всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні в справі докази, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також, достатність і взаємозв`язок доказів в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, а тому, позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. Суд встановив, що між сторонами Публічним акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк» (правонаступником якого є Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк») та [PERSON] виникли кредитні правовідносини, оскільки, відповідач підписав анкету-заяву №б/н від 05.09.2013 року, згідно з якою приєднався до Умов та Правил надання послуг в ПриватБанку, отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку та зобов`язався погашати боргові зобов`язання за кредитом. Указані обставини підтверджуються копіями наданих доказів, зокрема: -анкетою-заявою про приєднання до Умов та правил надання батьківських послуг в ПриватБанку від 05.09.2013 року, згідно з якою [PERSON] ознайомлений з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами ПриватБанку, просив відкрити рахунок та надавати відповідні послуги (а. с. 11); - витягом з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», з якого вбачається, що обов`язковий щомісячний платіж складає 7% від заборгованості (але не менше 50 грн та не більше залишку заборгованості); штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань - 500 грн + 5% від суми заборгованості за кредитним лімітом, з урахуванням нарахованих і прострочених процентів і комісій (а. с. 54); -витягом з Умов та правилами надання батьківських послуг в ПриватБанку (а. с. 55-78). З розрахунку заборгованості вбачається, що станом на 31.05.2019 року [PERSON] має заборгованість в розмірі 145495,78 грн, з яких: 2693,14 грн - заборгованість за кредитом; 138102,64 грн - заборгованість по процентам за користування кредитом; 4700,00 грн - заборгованість за пенею та комісією. Заборгованість до стягнення в розмірі 121615,61 грн, з яких: 2693,14 грн - заборгованість за кредитом; 118922,47 грн - заборгованість по процентам за користування кредитом з 05.09.2013 року по 29.03.2019 року (а. с. 9-10). Згідно з копією статуту Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк», за рішенням Єдиного акціонера Банку від 21.05.2018 року №519, Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» є правонаступником всіх прав та зобов`язань Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» (а. с. 42-43). Пунктом 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що клієнт зобов`язаний погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, по перевитраті платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором. Пунктом 2.1.1.12.2 передбачено, що за користування кредитом протягом пільгового періоду клієнт сплачує банку відсотки у розмірі 0,01% від суми операцій за рахунок кредиту. За п.2.1.1.12.6, за користування кредитом банк нараховує відсотки у розмірі, зазначених тарифами банка, з розрахунку 360 календарних днів на рік. Відповідно до п. 2.1.1.12.11, Банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов`язань в цілому або у встановленої Банком долі в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обов`язків. Отже, між сторона виникли кредитні правовідносини, де відповідачем порушено право позивача на отримання заборгованості, тому, при вирішенні вказаного спору суд керувався ст. 526 ЦК України, відповідно до якої зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. ст. 627-629, 638 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами і є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив зобов`язання, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Отже, вимоги позивача щодо стягнення заборгованості в розмірі 121615,61 грн (сто двадцять одна тисяча шістсот п`ятнадцять гривень шістдесят одна копійка) за кредитним договором №б/н від 05.09.2013 року підлягають задоволенню. Щодо позовної вимоги про стягнення суми судових витрат, суд виходив з того, що ч. 1 ст. 141 ЦПК України передбачає, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Як вбачається з платіжного доручення №PROM3BТUSJ від 13.06.2019 року, позивачем при подачі позовної заяви сплачено судовий збір в розмірі 1921,00 грн (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна гривня). Оскільки, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню у повному обсязі, суд стягує з відповідача суму судових витрат в розмірі 1921,00 грн (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна гривня). Враховуючи викладене, на підставі ст. ст. 526, 527, 610-612, 627- 629,638 ЦК України,

Outcome: approved