Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-23 00:00:00

Позивач [PERSON] та відповідачка [PERSON] мають спільну малолітню дитину [PERSON], [INFO], яка проживає з відповідачкою. За заочним рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 25.03.2013 року, на утримання доньки позивач зобовязаний сплачувати аліменти у розмірі 2 500 грн. 00 коп. щомісяця, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 31.01.2013 і до повноліття дитини. З мотивувальної частини рішення про стягнення аліментів суд вбачає, що розглядаючи питання про розмір аліментів, суд не враховував матеріальне становище [PERSON], так як суду не було надано будь-яких відомостей про стан здоровя, сімейний стан та довідки про отримані доходи [PERSON], а тому суд вважав, що він може надавати допомогу у розмірі 2 500 грн. 00 коп. Станом на 24.09.2018, з довідки про доходи [PERSON], судом встановлено, що він працює оператором лінії з виробництва харчової продукції ПАТ «Український бекон» та його середньомісячна заробітна плата становить 4\~097 грн. 17 коп. Відповідно до довідки про склад сімї від 20.09.2018 позивач мешкає за адресою: Донецька область, м. Краматорськ, вул. Будівельна (Строительная), буд. 28, разом із батьком [PERSON],15.07.1950 р. н., який зареєстрований за вказаною адресою. З посвідчення Ж №831198 судом встановлено, що батько [PERSON] [PERSON] є непрацездатним. Відповідно до ст.202 СК України повнолітні дочка, син зобовязані утримувати батьків, як є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Таким чином, крім доньки [PERSON], позивач має на своєму утриманні ще непрацездатного батька. Відповідно до статті 180\~СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 1 статті 182\~СК України визначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення У силу положень статей 183, 184 СК України суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у вигляді частки від заробітку (доходу) матері, батька дитини або у твердій грошовій сумі. Підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень статті 182 СК України, так і положень статей 183, 184 СК України. Згідно з частиною 1 статті 192\~СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Тобто, відповідно до статті 192\~СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов'язує їх зі способом присудження (частина третя статті 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених статтями 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов'язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Розмір аліментів і спосіб стягнення аліментів може бути визначений судом з урахуванням фактичних обставин справи, які встановлені судом та на які посилався позивач. При цьому право застосування норми закону належить виключно суду (постанова Верховного Суду України № 6-143цс13 від 05 лютого 2014 року). Зміна раніше встановленого розміру аліментів можлива за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених СК України. З матеріалів справи вбачається, що після ухвалення рішення Краматорського міського суду від 25.03.2013 року про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання доньки [PERSON] у сумі 2500 грн. 00 коп., матеріальний та сімейний стан [PERSON] суттєво змінився. Так, позивач офіційно працює та має регулярний дохід, утримує непрацездатного батька, а отже суд приходить до висновку про наявність підстав для зміни способу стягнення аліментів та стягнення аліментів у частці від його заробітку (доходу) та часткове задоволення позовних вимог, а саме стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини в розмірі 1/3 частки його заробітку (доходу), але не менш 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісяця, починаючи з дня набрання рішення суду законної сили та до досягнення дитиною повноліття, які перераховувати на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України. При цьому суд не приймає до уваги доводи відповідача про те, що [PERSON] не бажає сплачувати аліменти взагалі, так як у даній справі не вирішується питання щодо заборгованості по аліментам. На підставі викладеного,

Outcome: partial