Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-24 00:00:00

Позивач [PERSON] (надалі по тексту - Позивач) звернувся до суду з позовом до [PERSON] (надалі по тексу - Відповідач) про стягнення боргу за договорами позики та відшкодування моральної шкоди. В обгрунтування позовних вимог Позивач посилався на те, що 05 березня 2008 року він позичив Відповідачу [PERSON] гроші в сумі 10 000,00 грн. на строк до 25 березня 2008 року. Після закінчення вказаного терміну Відповідач зобов'язувався повернути Позивачу 11 000,00 грн. 21 серпня 2008 року Позивач [PERSON]. позичив Відповідачу [PERSON] гроші в сумі 10 000,00 грн. на строк до 10 вересня 2008 року. Після закінчення вказаного терміну Відповідач зобов'язувався повернути Позивачу 12 000,00 грн. У вказаній розписці Відповідач також зазначив, що в тому разі, якщо він не поверне 12 000,00 грн. до 10 вересня 2008 року, то буде сплачувати пеню в розмірі 5 % в день. В зазначені терміни грошей Відповідач не повернув. 31.12.2009 року Позивач [PERSON]. позичив Відповідачу [PERSON] гроші в сумі 2 000,00 грн. Гроші Відповідач позичав на строк до 08 січня 2010 року. Після закінчення вказаного терміну Відповідач зобов'язувався повернути Позивачу 2 500,00 грн. У вказаній розписці Відповідач також зазначив, що в тому разі, якщо і не поверне 2 500,00 грн. до 08 січня 2010 року включно, то буде сплачувати за кожен день прострочення боргу 200,00 грн. 29 березня 2010 року Позивач [PERSON]. позичив Відповідачу [PERSON] гроші в сумі 34 500,00 грн. Гроші Відповідач позичав на строк до 12 квітня 2010 року. Після закінчення вказано терміну Відповідач зобов'язувався повернути Позивачу 41 000,00 грн. В зазначені терміни зобов'язання Відповідачем не виконанні. В позовних вимогах Позивач просив суд стягнути з Відповідача на його користь суму боргу позики за розписками в розмірі 244 757,50 грн., моральну шкоду в розмірі 50 000,00 грн. та судові витрати пов'язані з розглядом справи. В судове засідання позивач [PERSON] та його представник [PERSON] не з'явилися та направив заяву про розгляд без його присутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити позовні вимоги (т. ІІ а.с. 50). В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] - [PERSON] проти позовних вимог заперечував та просив відмовити у задоволенні позову. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що 05 березня 2008 року Позивач [PERSON]. позичив Відповідачу [PERSON] гроші в сумі 10 000,00 грн. Гроші Відповідач позичав на строк до 25 березня 2008 року. Після закінчення вказаного терміну Відповідач зобов'язувався повернути Позивачу 11 000,00 грн. На підтвердження укладення договору позики між сторонами було складено розписку в якій Відповідач вказав, що зайняв у Позивача 10 000,00 грн. і зобов'язувався повернути 25.03.2008 року 11 000,00 грн. 21 серпня 2008 року Позивач [PERSON]. позичив Відповідачу [PERSON] гроші в сумі 10 000,00 грн. Гроші Відповідач позичав на строк до 10 вересня 2008 року. Після закінчення вказаного терміну Відповідач зобов'язувався повернути Позивачу 12 000,00 грн. На підтвердження укладення договору позики між сторонами було складено розписку в якій Відповідач вказав, що зайняв у Позивача 10 000,00 грн. і зобов'язувався повернути 10 вересня 2008 року 12 000,00 грн. У вказаній розписці відповідач також зазначив, що в тому разі, якщо він не поверне 12 000,00 грн. до 10 вересня 2008 року, то буде сплачувати пеню в розмірі 5 % в день. В зазначені терміни грошей Відповідач не повернув. 31 грудня 2009 року Позивач [PERSON]. позичив Відповідачу [PERSON] гроші в сумі 2 000,00 грн. Гроші Відповідач позичав на строк до 08 січня 2010 року. Після закінчення вказаного терміну Відповідач зобов'язувався повернути Позивачу 2 500,00 грн. На підтвердження укладення договору позики між сторонами було складе розписку в якій Відповідач вказав, що зайняв у Позивача 2 000,00 грн. і зобов'язувався повернути 08 січня 2010 року 2 500,00 грн. У вказаній розписці Відповідач також зазначив, що в тому разі, якщо і не поверне 2 500,00 грн. до 08 січня 2010 року включно, то буде сплачувати за кожен день прострочення боргу 200,00 грн. В зазначені терміни грошей Відповідач не повернув. 29 березня 2010 року Позивач [PERSON]. позичив Відповідачу [PERSON] гроші в сумі 34 500,00 грн. Гроші Відповідач позичав на строк до 12 квітня 2010 року. Після закінчення вказано терміну Відповідач зобов'язувався повернути Позивачу 41 000,00 грн. На підтвердження укладення договору позики між сторонами було складе розписку в якій Відповідач вказав, що зайняв у Позивача 34 500,00 грн. і зобов'язувався повернути 12 квітня 2010 року 41 000,00 грн. В зазначені терміни грошей Відповідач не повернув. Згідно ст. 1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Договір позики є укладеним з моменту передання грошей. Відповідно до ст. 1047 Цивільного кодексу України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. При цьому нотаріальна форма укладення договору позики не вимагається. Відповідно до ст. 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій же сумі або речі, визначенні родовими ознаками, у такій же кількості, такого ж роду та такої ж якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, встановленні договором. Згідно ст. 1050 Цивільного кодексу України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України. Судом встановлено, що Позивач позичив гроші Відповідачу відповідно до розписки від 05 березня 2008 року на суму 10 000,00 грн. та строк виконання зобов'язання 25 березня 2008 року. Зобов'язання Відповідачем не виконанні. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших акті цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настают наслідки, встановленні договором або законом, зокрема: сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ст. 635 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, який прострочив виконання грошового зо6ов'яання, на вимогу зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням трьох процентів річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлених договором або законом. Сума боргу з урахуванням 3 % річних становить, 3 % річних ділимо на 12 місяців, множимо на 50 місяців (прострочення виплати боргу станом на 22.05.2012 року). Отримуємо 12,5 % за 50 місяців. Множимо 12,5 % на суму 11 000,00 грн. (суму яку винен Відповідач відповідно до розписки від 05 березня 2008 року), ділимо на 100 % і отримуємо в грошовому виразі розмір трьох процентів за 50 місяців, що становить: 1 375,00 грн. Отже, сума за прострочення повернення боргу складає 1 375,00 грн. Тобто Відповідач повинен повернути Позивачу борг відповідно до розписки від 05 березня 2008 року в сумі 11 000,00 грн. та 3 % річних - 1 375,00 грн., а всього - 12 375,00 грн. Відповідно до розписки від 21 серпня 2008 року - 10 000,00 грн. Строк виконання зобов'язань 10 вересня 2008 року у сумі 12 000,00 грн. Зобов'язання Відповідачем не виконанні. Сума боргу з урахуванням 3 % річних становить, 3 % річних ділимо на 12 місяців, множимо на 44 місяці (прострочення виплати боргу станом на 22.05.2012 року). Отримуємо 11 % за 44 місяці. Множимо 11 % на суму 12 000,00 грн. (суму яку винен Відповідач відповідно до розписки від 21 серпня 2008 року), ділимо на 100 % і отримуємо в грошовому виразі розмір трьох процентів за 44 місяці, що становить: 1 320,00 грн. Тобто Відповідач повинен повернути Позивачу борг відповідно до розписки від 21 серпня 2008 року в сумі 12 000,00 грн. та 3 % річних - 1 320,00 грн., а всього - 13 320,00 грн. Відповідно до розписки від 31 грудня 2009 року на суму 2 000,00 грн. Строк виконання зобов'язань 08 січня 2010 року, сума повернення 2 500,00 грн. Відповідно до змісту розписки у разі, якщо Відповідач не поверне 2 500,00 грн. до 08.01.2010 року включно, то буде сплачувати за кожен день прострочення боргу 200, 00 грн. Зобов'язання Відповідачем не виконанні. В січні 2010 року Відповідач прострочив повернення боргу на 23 дні, в лютому 2010 року - на 28 днів, в березні 2010 року - на 31 день, в квітні 2010 року - на 30 днів, в травні 2010 року - на 31 день, в червні 2010 року - на 30 днів, в липні 2010 року - на 31день, в серпні 2010 року - на 31 день, в вересні 2010 року - на 30 днів, в жовтні 2010 року - на 31 день, в листопаді 2010 року - на 30 днів, в грудні 2010 року - на 31 день. В січні 2011 року - на 31 день, в лютому 2011 року - на 28 днів, в березні 2011 року - на 31 день, в квітні 2011 року - на 30 днів, в травні 2011 року - на 31 день, в червні 2011 року - на 30 днів, в липні 2011 року - 31 день, в серпні 2011 року - 31 день, в вересні 2011 року - 30 днів, в жовтні 2011 року - 31 день, в листопаді 2011 року - 30 днів, в грудні 2011 року - 31 день, в січні 2012 року - 31 день, в лютому 2012 року - 29 днів, в березні 2012 року - 31 день, в квітні 2012 року - 30 днів, в травні 2012 року - 22 дні, а всього - на 865 днів. Множимо 200 гривень на 865 днів (кількість днів, які Відповідач прострочив повернення боргу) і отримуємо 173 000,00 грн. Тобто Відповідач повинен повернути Позивачу борг відповідно до розписки від 31 грудня 2009 року в сумі 2 500,00 грн. та 200,00 грн. за кожен день прострочення, тобто 173 000,00 грн., а всього - 175 500,00 грн. Відповідно до розписки від 29 березня 2010 року, сума боргу становить 345 000,00 грн. Строк виконання зобов'язання 01 квітня 2010 року в сумі 41 000,00 грн. Зобов'язання Відповідачем не виконанні. Сума боргу з урахуванням 3 % річних становить, 3 % річних ділимо на 12 місяців, множимо на 25 місяців (прострочення виплат боргу станом на 22 травня 2012 року). Отримуємо 6,25 % за 25 місяців. Множимо 6,25 % на суму 41 000,00 грн. (суму яку винен Відповідач відповідно до розписки від 29 березня 2010 року), ділимо на 100 % і отримуємо в грошовому виразі розмір трьох процентів за 25 місяців, що становить: 2 562,50 грн. Тобто Відповідач повинен повернути Позивачу борг відповідно до розписки від 29 березня 2010 в сумі 41 000,00 грн. та 3 % річних - 2 562,50 грн., а всього - 43 562,50 грн. Вираховуємо загальну суму, яка повинна бути стягнута з Відповідача, шляхом додавання всіх сум, які Відповідач повинен повернути Позивачу на підставі розписок: від 05 березня 2008 року, від 21 серпня 2008 року, від 31 грудня 2009 року та від 29 березня 2010 року: 12 375,00 + 13 320,00 + 175 500,00 + 43 562,50 = 244 757,50 грн. Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Таким чином позовні вимоги [PERSON] в частині стягнення з відповідача 244 757,50 грн. у відшкодування матеріальної шкоди є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Крім того, Позивач просить також стягнути з Відповідача моральну шкоду в розмірі 50000,00 грн. Згідно ст. 23 Цивільного кодексу України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року, заподіяна моральна шкода відшкодовується тій фізичній чи юридичній особі, права якої були безпосередньо порушені протиправними діями (бездіяльністю) інших осіб. Проте позивачем не доведено вини [PERSON]. в заподіянні йому моральних страждань будь-якого роду, не встановлено будь-якого причинно-наслідкового зв'язку із заподіянням шкоди, в якій грошовій сумі та з чого при цьому виходить, а згідно п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року, особа (фізична чи юридична) звільняється від відповідальності з відшкодування моральної шкоди, якщо доведе, що остання заподіяна не з її вини. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про безпідставність та необґрунтованість позовних вимог [PERSON]., так як судовому засіданні не було надано доказів, які б підтверджували доводи позивача щодо вчинення Відповідачем неправомірних дій, направлених на заподіяння йому моральної шкоди, тому, враховуючи встановлені обставини та вимоги закону суд не вбачає підстав для задоволення позовної вимоги про стягнення моральної шкоди. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Як визначено у ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Представник відповідача [PERSON] просив застосувати строки позовної давності до вимог про стягнення заборгованості за розпискою від 05 березня 2008 року та за розпискою від 21 серпня 2008 року та застосувати строки позовної давності до вимог про стягнення неустойки нарахованої згідно розписки від 31 грудня 2009 року. Відповідно до ст. 251 Цивільного кодексу України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Пунктом 1 частини 2 статті 258 Цивільного кодексу України встановлено позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Однак, суд не може погодитися із твердженнями представника відповідача з підстав, що як вбачається із розписок відповідач систематично брав в борг кошти у позивача та а матеріалах справи відсутні докази про те, що підписувавши кожну наступну розписку відповідач повертав кошти за попередніми, а тому враховуючи вимоги ст. 261 Цивільного кодексу України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Відповідно до ст. 264 Цивільного кодексу України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. Також, суд не бере до уваги посилання представника відповідача на ст. 258 Цивільного кодексу України, оскільки правова природа позики регулюється статтями 1046-1053 Цивільного кодексу України. Так, ст. 1048 Цивільного кодексу України Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Суд, дослідивши матеріал справи, вислухавши учасників, які приймали участь у розгляді справи, приходить до висновку, що вимоги Позивача про повернення боргу є законними, обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в розмірі 244 757,50 грн., оскільки на час розгляду справи Відповідач зобов'язання за розписками не виконав, та Відповідачем не спростовано даного факту, разом з тим в частині стягнення моральної шкоди слід відмовити, оскільки під час розгляду справи дана позовна вимога Позивачем не доведена. Враховуючи вимоги ч. 1 ст. 88 ЦПК, з Відповідача на користь Позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 2 2 447,58 грн.

Outcome: partial