Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-18 00:00:00

Позивач [PERSON] у вересні 2014 р. звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання у розмірі ? частини з усіх видів заробітку, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову до досягнення дитиною двадцяти трьох років або до припинення навчання. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] зазначала, що їх дочка [PERSON], [INFO] продовжує навчання в Харківському національному університеті будівництва та архітектури на другому курсі денного відділення санітарно-технічного факультету , термін навчання до 30 червня 2017 р. У зв'язку з навчанням дочка потребує матеріальної допомоги від батька, а він спроможній надати таке утримання, оскільки працює та має стабільний заробіток. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги в заявленому обсязі. Відповідач проти позову не заперечував, але просив суд зменшити розмір аліментів, посилаючись на те, що він проживає з батьком-пенсіонером, заробітна плата складає приблизно 3000 грн., тому згоден сплачувати аліменти у розмірі 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку або 15% свого заробітку. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що [PERSON] і [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який 10.12.2002 р. розірвано, мають повнолітню дочку [PERSON], [INFO], до повноліття якої відповідач сплачував аліменти за рішенням суду. Відповідно до вимог ст. 199 СК України батьки зобов'язані утримувати повнолітніх дітей до досягнення двадцяти трьох років , якщо вони продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, а батьки можуть надати таку матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Розмір аліментів на повнолітню дитину судом визначається згідно до ст. 200 СК України у твердій грошовій сумі або у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України , в тому числі із врахуванням матеріального становища платника аліментів та інших обставин, що мають істотне значення. Згідно довідки Харківського національного університету будівництва та архітектури № 11-2-100 від 16.09.2014 р. дочка сторін [PERSON] є студентом другого курсу денного відділення санітарно-технічного факультету , строк навчання закінчується 30.06.2017 р. Позивачка підтвердила, що дочка навчається за рахунок державного бюджету і отримує стипендію у розмірі 780 грн., але потребує матеріальну допомогу на придбання підручників, методичних рекомендацій, необхідної наукової літератури, канцелярського приладдя, проїзд до навчального закладу. Крім того, дочка потребує купівлю одягу, ліків у разі хвороби, повноцінного харчування. Як випливає із пояснень відповідача він працює, його заробітна плата становить близько 3000 грн. на місяць, проживає з батьком-пенсіонером, який знаходиться на його утриманні, приділяє увагу також доньки і згоден сплачувати аліменти у розмірі 15% від заробітної плати. З огляду на викладені обставини, враховуючи стан здоров'я та матеріальне становище відповідача, його дочки, суд вважає за можливе частково задовольнити позовні вимоги та стягнути аліменти у розмірі 1/8 частини заробітку [PERSON] щомісяця, без урахування часу канікул. Позовні вимоги в частині визначення розміру аліментів, який не повинен бути менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку є незаконним, оскільки ч.2 ст.182 СК України застосовується тільки до розміру аліментів на неповнолітню дитину. За правилами ст. ст. 79, 88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судовий збір в дохід держави. На підставі викладеного і

Outcome: partial