Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-19 00:00:00

Позивач АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до Фрунзенського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] та [PERSON] та просить солідарно стягнути з відповідачів заборгованість у розмірі 5660,05 доларів США, що за курсом 27,56 відповідно до службового розпорядження НБУ від 01.09.2020 складає 155990,98 грн. станом на 01.09.2020 за кредитним договором № НАН2G101270068 від 04.07.2007, а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 2339,86 грн.. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідно до укладеного договору НАН2G101270068 від 04.07.2007 відповідач-1 [PERSON] отримала у АТ КБ «Приват Банк» кредит. Згідно договору, позивач зобов`язався надати відповідачу-1 кредит у вигляді не поновлюваної кредитної лінії в розмірі 48096,98 доларів США на термін до 03.07.2037, а відповідач-1 зобов`язалась повернути кредит та сплатити відсотки за кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. В забезпечення виконання зобов`язання за договором НАН2G101270068 від 04.07.2007, між АТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем-2 [PERSON] 04.07.2007 укладено договір поруки, відповідно до якого поручитель та позичальник відповідають перед банком як солідарні боржники. Позивач свої зобов`язання за договором виконав та видав відповідачу-1 кредитні кошти в розмірі 48096,98 доларів США. В порушення умов кредитного договору , відповідач-1 [PERSON] , свої зобов`язання не виконала, а саме не здійснювала погашення заборгованості за кредитом у встановленому договором порядку та строки. 26.10.2014 АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до Фрунзенського районного суду м. Харкова з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки відповідача. Рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 02.07.2015 позовні вимоги банку задоволено звернено стягнення на предмет іпотеки. Винесення рішення суду не припиняє договірних правовідносин сторін, оскільки договір діє до повного виконання сторонами зобов`язань та не звільняє боржника від відповідальності за невиконання ним грошового зобов`язання. Прострочена сума заборгованості становить 34809,81 доларів США. Оскільки з відповідача в рахунок погашення заборгованості було звернуто стягнення за кредитним договором за період з дати укладення кредитного договору до дати поточної заборгованості, яка вказана в рішенні Фрунзенського районного суду м. Харкова від 02.07.2015, тобто за період з 04.07.2007 по 30.09.2014, то за період після подання позовної заяви від 26.10.2014 з 27.10.2014 по 01.09.2020 відповідач має заборгованість у розмірі 5660,05 доларів США, яка складається з 3% річних від простроченої суми. Отже, позивач просить солідарно стягнути з відповідачів заборгованість у розмірі 5660,05 доларів США, що за курсом 27,56 відповідно до службового розпорядження НБУ від 01.09.2020 складає 155990,98 грн. станом на 01.09.2020 за кредитним договором № НАН2G101270068 від 04.07.2007. Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 16.10.2020 провадження по вищевказаній цивільній справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином. Представником позивача надана заява, якою просить слухати справу без його участі, проти ухвалення по справі заочного рішення не заперечує. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явились, про час та місце судового засідання були повідомлені належним чином, без повідомлення причин неявки. Відповідачі у встановлені ухвалою строки відзив на позов не надали. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положеннямст.280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з наступних підстав. Між АТ КБ «Приват Банк» та [PERSON] 04.07.2007 було укладено кредитний договір НАН2G101270068, згідно якого остання отримала від банку 48096,98 доларів США. З метою забезпечення виконання зобов`язання за договором НАН2G101270068 від 04.07.2007 між АТ КБ «Приват Банк» та [PERSON] укладено договір поруки, відповідно до п. 1 якого поручитель [PERSON] зобов`язується відповідати перед банком солідарно в повному обсязі за своєчасне виконання [PERSON] усіх зобов`язань за іпотечним договором НАН2G101270068 від 04.07.2007. З розрахунку заборгованості за договором НАН2G101270068 від 04.07.2007, вбачається, що станом на 01.09.2020 загальна сума заборгованості становить 5660,05 доларів США, що складається з 3% річних від простроченої суми. Відповідач не надавала своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, у порушення умов кредитного договору, а також ст. ст.509,526,1054 ЦК України, Відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, Відповідач порушує зобов`язання за даним договором. Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання. За ст.599ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно ч. 2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Згідно статей 526,527,530 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав. Відповідно до ч.1ст. 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. За ч. 1 ст.553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Відповідно до ч. 2 ст.554 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Згідно ч. 1 ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Так, застосування індексу інфляції за прострочення зобов`язання виплатити суму боргу ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України передбачено обов`язок боржника сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також трьох процентів річних від простроченої суми від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У зв`язку з порушеннями зобов`язань за кредитним договором НАН2G101270068 від 04.07.2007, відповідачі мають заборгованість станом на 01.09.2020 у розмірі 5660,05 доларів США, що за курсом 27,56 відповідно до службового розпорядження НБУ від 01.09.2020 складає 155990,98 грн. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 України наслідками порушення Відповідачем зобов`язань щодо повернення чергової частини суми кредиту є право Позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. 26.10.2014 АТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернувся до Фрунзенського районного суду м.Харкова з позовною заявою про звернення стягнення на предмет іпотеки відповідача. Рішенням Фрунзенського районного суду м.Харкова від 02.07.2015 в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № НАН20101270068 від 04.07.2007 року, в розмірі 57268,83 дол. США звернуто стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняються його виконанням, проведеним належним чином, а не в силу вже прийнятого рішення суду. Таким чином, винесення рішення Фрунзенським районним судом м.Харкова від 02.07.2015 не припиняє договірних правовідносин сторін, оскільки договір діє до повного виконання сторонами зобов`язань та не звільняє боржника від відповідальності за невиконання ним грошового зобов`язання. В позовній заяві позивач просить стягнути з відповідачів лише частину виниклої заборгованості, а саме у розмірі 5660,05 доларів США, що за курсом 27.56, відповідно до службового розпорядження НБУ від 01.09.2020 року складає 155990,98 гривень, яка складається з заборгованості 3% річних від простроченої суми за період з 27.10.2014 по 01.09.2020, у зв`язку з чим суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в межах заявлених позовних вимог. Пунктом 12 Постановою пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30.03.2012 р. «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», визначено, що у разі якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам ч. 3ст. 533 ЦК України. Згідно з правовим висновком, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 по справі № 373/2054/16-п, гривня як національна валюта є єдиним законним платіжним засобом, на території України. Сторони, якими можуть бути як резиденти, так і нерезиденти, фізичні особи, які перебувають на території України, у разі укладення цивільно-правових угод, які виконуються на території України, можуть визначити в грошовому зобов`язанні грошових еквівалентів в іноземній валюті. Відсутня заборона на укладення цивільних правочинів, предметом яких є іноземна валюта, крім використання іноземної валюти на території України як засобу платежу або як застави, за винятком оплати в іноземній валюті за товари, роботи та послуги, а також оплати праці, на тимчасово окупованій території України. У разі отримання у позику іноземної валюти позичальник зобов`язаний, якщо інше не передбачено законом та договором, повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суми позики), тобто таку ж суму коштів у іноземній валюті, яка отримана у позику. Можливості і порядку визначення в рішенні суду еквівалента суми боргу в національній валюті, то Велика Палата Верховного Суду в постанові 464/3790/16-ц від 16.01.2019року зазначила, що була висловлена правова позиція з цього приводу, яку викладено у постанові від 04 липня 2018 року у справі № 14-134цс18. Велика Палата Верховного Суду вказала, що зазначення судом у своєму рішенні двох грошових сум, які необхідно стягнути з боржника, внесло двозначність до розуміння суті обов`язку боржника, який має бути виконаний примусово за участю державного виконавця. У разі зазначення у судовому рішенні про стягнення суми коштів в іноземній валюті з визначенням еквівалента такої суми у гривні стягувачеві має бути перерахована вказана у резолютивній частині судового рішення сума в іноземній валюті, а не її еквівалент у гривні. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного суду від 23.10.2019 року у справі 723/304/16-ц. Таким чином, стягненню з відповідачів підлягає стягнення заборгованість у доларах без визначення еквівалента суми боргу в національній валюті. За таких обставин, враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. Крім того, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідачів на користь Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» підлягає стягненню судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved