Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-27 00:00:00

\~ \~ \~ \~ Позивач акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», звернувшись до суду з даним позовом, просить стягнути із відповідачки [PERSON] заборгованість по кредитному договору від 18.02.2011 року в розмірі 71002 гривні 63 копійки та судові витрати по справі в сумі 1762 гривні 00 копійок, посилаючись на те, що 18.02.2011 року між позивачем і відповідачкою було укладено кредитний договір, згідно якого [PERSON] отримала кредит у розмірі 2500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою», затверджених наказом № СП-2010-256 від 06.03.2010 року та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/, складає між нею та Банком Договір, що підтверджується її підписом у заяві. При укладанні Договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України. Згідно зазначеної норми ЦК договором приєднання є договір, умови якою встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Позивач свої зобовязання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме: надав відповідачці кредит у розмірі, встановленому Договором. Відповідно до п. 2.1.1.5.5 [PERSON] та правил надання банківських послуг, позичальник зобовязується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. Однак, відповідачка не надавала Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, що підтверджується розрахунком заборгованості за договором, і тому, станом на 28.02.2018 року виникла заборгованість в сумі 71002,63 грн., яка складається з: 2386,90 грн. заборгованість за тілом кредиту; 63364,66 грн. заборгованість за відсотками за користування кредитом; 1393,80 заборгованість за пенею та комісією; 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 3357,27 грн. штраф (процентна складова). На даний час відповідачка продовжує ухилятись від виконання зобовязання і заборгованість за договором не погашає, що і змусило позивача звернутись до суду з даним позовом з метою захисту своїх законних прав. Також до позовної заяви позивач подав клопотання, в якому просить відповідно до вимог п. 1 ч. 4 ст. 274, 276, 277 ЦПК України призначити до розгляду дану цивільну справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Ухвалою суду від 19.04.2018 року відкрито провадження за вказаним позовом та призначено до розгляду у спрощеному позовному провадженні з повідомленням (викликом) учасників справи. Одночасно запропоновано відповідачу у 15 денний строк з дня одержання ухвали про відкриття провадження подати на адресу Богуславського районного суду Київської області заперечення проти розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження та відзив на позов. Копію ухвали надіслано сторонам. В установлений строк відповідачка [PERSON] надіслала до суду відзив на позовну заяву, в якому просила застосувати позовну давність до позовних вимог про стягнення заборгованості за кредитним договором. Також просила позов задовольнити частково в частині стягнення з неї заборгованості за кредитним договором в розмірі 2386,90 гривень та в частині несплачених процентів на поточну заборгованість на рівні облікової ставки Національного банку України відповідно до положень ст. 1048 ЦК України, в решті позовних вимог просить відмовити. На обгрунтування своїх заперечень відповідачка посилається на те, що в анкеті-заяві про приєднання до [PERSON] та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку від 18.02.2011 року, містяться лише її персональні дані, дата та її підпис. При цьому, у вказаній анкеті-заяві відсутні дані про істотні умови кредитного договору, а саме: розмір кредитного ліміту, процентна ставка, номер кредитної картки, рахунок та строк її дії, цільове призначення кредиту, обовязковість яких передбачено Умовами та правилами надання банківських послуг. Вважає, що позивачем не доведено укладення з нею 18 лютого 2011 року договору про надання банківських послуг, в якому чітко визначено умови надання кредиту та його погашення. Тому відповідно до ч. 1 ст.77 ЦПК України анкета-заява не є належним доказом, який підтверджував би факт укладення між сторонами кредитного договору, в якому чітко визначено умови надання кредиту та його погашення, в анкеті-заяві від 18.02.2011 вона лише виявила бажання оформити на своє ім'я кредитний ліміт за платіжною карткою кредитка «Універсальна». Зазначені [PERSON] та правила надання банківських послуг не містять її підпису. При цьому позивачем на надано належних і допустимих доказів, які б підтверджували, що саме ці [PERSON] є складовою частиною укладеного між сторонами кредитного договору і що саме ці [PERSON] мала на увазі відповідачка, підписуючи анкету -заяву позичальника, та відповідно, чи брала вона на себе зобовязання зі сплати винагороди та неустойки в разі порушення зобовязання з повернення кредиту. Зазначає, що оскільки вона фактично користувалася наданими ПАТ КБ «ПриватБанк» кредитними коштами, періодично сплачуючи заборгованість, а умовами договору не встановлено розмір відсотків за користування ними, то їх розмір згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України підлягає визначенню на рівні облікової ставки Національного банку України відповідно до положень ст.1048 ЦК України. Представником позивача у свою чергу подано до суду відповідь на відзив та звернуто увагу на те, що відповідачкою було підписано заяву про приєднання до [PERSON] та правил надання банківських послуг. У даній заяві зазначено, що підписавши цю заяву, відповідачка ознайомилася та згодна з Умовами та Правилами надання банківських послуг, в тому числі з Умовами та Правилами обслуговування по платіжним карткам, розташованим на сайті банку www.privatbank.ua, Тарифами банку, які разом з цією заявою складають Договір банківського обслуговування. Окрім цього, зазначено, що відповідачу було надано для ознайомлення [PERSON] та правила в письмовому вигляді, ознайомлення з чим засвідчується власним підписом в Заявці про приєднання. Підписавши заяву Банк та клієнт приєднуються і зобов'язуються виконувати умови, викладені в [PERSON] та Правилах надання банківських послуг, Тарифах банку - Договорі банківського обслуговування в цілому. Відповідач підписанням Анкети-заяви позичальника приєдналась до [PERSON] та Правил надання банківських послуг. Заява разом з Умовами та Тарифами є договором про надання банківських послуг. Щодо внесення змін до [PERSON] та Правил надання банківських послуг та Тарифів, представник позивача пояснює, що згідно п. 1.1.3.2.3 Договору, у банку є можливість змінити тарифи та інші невідємні частини Договору, при цьому сторони мають відповідні обовязки. У разі незгоди зі змінами «[PERSON] та правил надання банківських послуг» або «Тарифів Банку», клієнт має право надати банку заяву про розірвання Договору, виконавши умови п. 2.1.5.4 Договору. А оскільки відповідачем розрахунок заборгованості не спростований, контр розрахунок не наданий, судово бухгалтерської експертизи з метою зясування питання наявності або відсутності заборгованості відповідача за кредитним договором не проводилась, а тому підстави вважати даний розрахунок заборгованості неналежним відсутні. Також представник позивача вважає, що при зверненні до суду було дотримано строк позовної давності, передбачений ст. 261 ЦК України, оскільки відповідно до Правил користування карткою, строк дії картки відповідача вказано на лицевій стороні (місяць та рік). Картка діє до останнього календарного дня вказаного місяця, Отже, строк випущеної картки відповідачу до останнього дня 07.2016 року, що підтверджується довідкою про видачу кредитних карт, а позивач звернувся до суду з позовом 30.03.2018 року, тобто до спливу строку позовної давності. Щодо застосування позовної давності до позовних вимог про стягнення пені, представник позивача зазначає, що порушення [PERSON] свого зобов'язання триває, тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази у їх сукупності, повно і всебічно зясувавши обставини, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог\~ст. 263 ЦПК України,\~судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 18.02.2011 року між ПАТ комерційний банк «ПриватБанк» і відповідачкою [PERSON] було укладено кредитний договір, згідно якого остання отримала кредит в сумі 2500,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/, складає між нею та Банком Договір, що підтверджується її підписом у заяві. Строк дії картки за картрахунком № 4149437738052560, яка була видана [PERSON], визначений до липня місяця 2016 року, що підтверджується довідкою позивача. Згідно розрахунку, наданого позивачем, відповідачка [PERSON] станом на 28.02.2018 року має прострочену заборгованість за кредитом в розмірі 71002,63 грн., яка складається з: 2386,90 грн. заборгованість за тілом кредиту; 63364,66 грн. заборгованість за відсотками за користування кредитом; 1393,80 заборгованість за пенею та комісією; 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 3357,27 грн. штраф (процентна складова) Відповідно до положень\~ст. 207 ЦК України,\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). В судовому засіданні встановлено, що між сторонами укладено кредитний договір шляхом підписання заяви позичальником, у якій зазначено, що підписана заява разом з\~Умовами та правилами надання банківських послуг та\~Тарифами Банку, складає між сторонами кредитний договір. Пунктом 2.1.1.5.5 цих [PERSON] передбачено, що відповідач зобовязується погашати заборгованість за цим Кредитом, процентами за його використання, по перевитраті платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. Відповідно до п. 2.1.1.7.6 [PERSON] і правил надання банківських послуг, у разі порушення Клієнтом строків платежів за будь-яким грошовим зобовязанням, передбаченим цим договором, більш ніж на 30 днів Клієнт зобовязаний сплатити Банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості по кредитному ліміту з урахуванням нарахованих і прострочених процентів та комісій, які підлягають сплаті в першу чергу. Згідно із п. 2.1.1.12.6 [PERSON], за користування кредитом банк нараховує відсотки в розмірі, встановленому\~Тарифами Банку, із розрахунку 360 календарних днів на рік. У п. 2.1.1.12.6 [PERSON] і правил надання банківських послуг передбачено, що у разі виникнення прострочених зобовязань за борговими зобовязаннями на суму від 100 грн., в тому числі за прострочені зобовязання, передбачені п.п.2.1.1.12.6.2, 2.1.1.12.8.1 [PERSON] і правил Клієнт сплачує Банку пеню. Відповідно до пунктів 2.1.1.4.2, 2.1.1.4.6\~[PERSON] та правил надання банківських послуг,\~банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобовязань в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обовязків за цим договором. Однак, зазначені\~[PERSON] та правила надання банківських послуг\~не містять підпису відповідачки [PERSON], а відповідачка в свою чергу не визнає той факт, що саме ці [PERSON] є складовою частиною укладеного між нею та позивачем кредитного договору. Підписуючи анкету заяву позичальника вона не була ознайомлена з Умовами та правилами надання банківських послуг та\~Тарифами Банку. Судом не встановлено належних і допустимих доказів, які б підтверджували, що саме ці [PERSON] є складовою частиною укладеного між сторонами кредитного договору, і що саме ці [PERSON] мала на увазі відповідачка, підписуючи заяву позичальника, та відповідно банком не доведено факту погодження між сторонами при укладенні договору підстав та умов нарахування відсотків, сплати комісії та пені. Відповідно до правової позиції, висловленої Верховним Судом України в постанові від 22 березня 2017 року у справі № 6-2320цс16, посилання на внутрішні документи банка (правила, положення і т. д.), які не були підписані позичальником як додаток до договору і які містять умови надання, користування банківським кредитом, не мають юридичного значення та юридичних наслідків. Такі документи не є частиною договору і не можуть бути використані судами про визнання умов кредитного договору, зокрема порядку його повернення, оскільки не можливо ідентифікувати, чи саме з цими умовами та правилами погоджувався позичальник, при отриманні банківської карти. Таким чином, надані позивачем [PERSON] та правила надання банківських послуг не можна вважати складовою частиною укладеного між сторонами Договору від 18.02.2011 року. Згідно із ч.1\~ст. 1054 ЦК України,\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірах та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Тобто\~\~законом\~\~встановлено, що\~\~обов'язковою умовою кредитного\~\~договору є сплата процентів. Частиною 1\~ст. 1056-1 ЦК України\~передбачено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Відповідно до ч. 2\~ст. 1054 ЦК України, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1\~\~глави 71 цього ж Кодексу, якщо інше не встановлено параграфом 2 і не випливає із суті кредитного договору. Як вбачається з матеріалів справи та не спростовується сторонами, відповідачка отримала від позивача кредит у розмірі\~\~2500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту, однак позивачем не було доведено ту обставину, що відповідачкою були підписані [PERSON] та Правила надання банківських послуг, які є невідємною частиною до анкети-заяви. Таким чином, суд вважає, що \~розмір процентної ставки, її збільшення/зменшення та сплата процентів не врегульовані умовами кредитного договору, однак оскільки між сторонами виникли кредитні правовідносини, то у відповідності до вищевказаних норм цивільного законодавства кредитний договір є завжди оплатним та передбачає обов'язкову сплату відсотків за користування кредитними коштами. Тому, в даному випадку до правовідносин, що склалися, в частині визначення відсотків за користування кредитними коштами, слід застосовувати положення параграфа 1\~глави 71 ЦК України. Відповідно до ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідно до положень \~ст. 625 ЦК України\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Згідно зі\~ст. 536 ЦК України,\~за користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Отже, так як розмір процентів не визначений умовами кредитного договору, то позивач має право на отримання процентів у розмірі, що визначається на рівні облікової ставки НБУ. Розрахунок відсотків за грошовими зобовязанням Відповідача перед Позивачем за період з 26.06.2013 по 28.02.2018 Боргові періоди: Сума заборгованостіВалютаДата початку розрахункуДата закінчення розрахунку 2272.0грн.26.06.201311.07.2013 452.25грн.12.07.201316.07.2013 1492.25грн.17.07.201318.07.2013 2017.25грн.19.07.201322.07.2013 2028.69грн.23.07.201306.08.2013 2448.69грн.07.08.201322.08.2013 2298.68грн.23.08.201323.08.2013 2309.68грн.24.08.201324.08.2013 2469.68грн.25.08.201329.09.2013 2197.43грн.30.09.201312.10.2013 2407.43грн.13.10.201322.10.2013 2418.43грн.23.10.201330.10.2013 2418.43грн.31.10.201328.11.2013 2418.43грн.29.11.201330.12.2013 2410.43грн.31.12.201309.01.2014 2319.38грн.10.01.201411.01.2014 2424.38грн.12.01.201422.01.2014 2435.38грн.23.01.201428.01.2014 1893.99грн.29.01.201405.02.2014 2313.99грн.06.02.201410.02.2014 2375.90грн.11.02.201422.02.2014 2386.90грн.23.02.201427.07.2014 2386.90грн.28.02.201430.03.2014 2386.90грн.31.03.201429.04.2014 2386.90грн.30.04.201428.02.2018 Процентна ставка: 1 x ставка НБУ Розраховується за формулою: [Відсотки] = [Сума боргу] ? [Ставка відсотків (%)] / 100% / 365 днів ? [Кількість днів] Розрахунок відсотків Дата початкуДата закінченняКількість днівСума боргуОблікова ставка НБУРозрахункова ставка (% у рік)Відсотки 26.06.201311.07.2013162 272.00776.97 12.07.201316.07.20135452.25770.43 17.07.201318.07.201321 492.25770.57 19.07.201322.07.201342 017.25771.55 23.07.201306.08.2013152 028.69775.84 07.08.201312.08.201362 448.69772.82 13.08.201322.08.2013102 448.696.56.54.36 23.08.201323.08.201312 298.686.56.50.41 24.08.201324.08.201312 309.686.56.50.41 25.08.201329.09.2013362 469.686.56.515.83 30.09.201312.10.2013132 197.436.56.55.09 13.10.201322.10.2013102 407.436.56.54.29 23.10.201330.10.201382 418.436.56.53.45 31.10.201328.11.2013292 418.436.56.512.49 29.11.201330.12.2013322 418.436.56.513.78 31.12.201309.01.2014102 410.436.56.54.29 10.01.201411.01.201422 319.386.56.50.83 12.01.201422.01.2014112 424.386.56.54.75 23.01.201428.01.201462 435.386.56.52.60 29.01.201405.02.201481 893.996.56.52.70 06.02.201410.02.201452 313.996.56.52.06 11.02.201422.02.2014122 375.906.56.55.08 23.02.201414.04.2014514 773.806.56.528.05 28.02.201430.03.2014312 386.906.56.513.18 15.04.201416.07.2014934 773.809.59.5106.23 15.04.201429.04.2014152 386.909.59.59.32 17.07.201427.07.2014112 386.9012.512.58.99 17.07.201412.11.20141192 386.9012.512.597.27 13.11.201405.02.2015852 386.90141477.82 06.02.201503.03.2015262 386.9019.519.533.16 04.03.201527.08.20151772 386.903030347.24 28.08.201524.09.2015282 386.90272749.44 25.09.201521.04.20162102 386.902222301.30 22.04.201626.05.2016352 386.90191943.37 27.05.201623.06.2016282 386.90181832.87 24.06.201628.07.2016352 386.9016.516.537.66 29.07.201615.09.2016492 386.9015.515.549.53 16.09.201627.10.2016422 386.90151541.09 28.10.201613.04.20171682 386.901414153.81 14.04.201725.05.2017422 386.90131335.71 26.05.201726.10.20171542 386.9012.512.5125.88 27.10.201714.12.2017492 386.9013.513.543.26 15.12.201725.01.2018422 386.9014.514.539.83 26.01.201828.02.2018342 386.90161635.57 Всього: 1 811.17 Відсотки за користування грошовими коштами за вказані періоди складає 1 811.17 грн. Таким чином, суд приходить до висновку про стягнення із відповідачки на користь позивача суму заборгованості за кредитом 2386 грн. 90 коп., а також процентів за користування кредитом у сумі 1811 грн. 17 коп., які відповідно до\~ст.\~1048\~ЦК України визначені на рівні облікової ставки Національного банку України. Щодо вирішення позовних вимог в частині стягнення із відповідачки штрафів (фіксованої частини та процентної складової), а також пені, то дані вимоги не підлягають задоволенню, оскільки суд прийшов до висновку, що позивачем не доведено факту погодження між сторонами при укладенні договору підстав та умов нарахування відсотків, сплати комісії та пені. Щодо вимоги про стягнення з відповідачки судових витрат, суд приходить до наступного. Позивач, предявивши до відповідача позов про стягнення заборгованості у сумі 71002,63 грн., сплатив судовий збір у розмірі 1762,00 грн., що підтверджується копією платіжного доручення № PROM2BG2RН від 22.03.2018 року. Однак, враховуючи те, що судом позов задоволено частково, а саме: у розмірі 4198,07\~грн.,\~що становить\~5,91\~%\~(4198,07 грн.\~х 100%\~: 71002,63 грн.), тому у відповідності до ст. 88 ЦПК України, позивач має право на відшкодування витрат, понесених при сплаті судового збору в сумі 104,13 грн. (1762,00 грн. х 5,91 % : 100%). З урахуванням викладеного та

Outcome: partial