Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-13 00:00:00

Позивач [PERSON] з обмеженою відповідальністю «Рис України» звернулося до суду з позовом в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь товариства заборгованість за договором про надання юридичних послуг в сумі 25\~675 грн. та витрати по сплаті судового збору в сумі 256 грн. 75 коп.. Мотивуючи свої вимоги позивач вказує, що 25 липня 2014 року між [PERSON] з обмеженою відповідальність «Рис України» та відповідачем [PERSON] було укладено договір про надання юридичних послуг. Згідно п. 1.1 зазначеного договору товариство зобов»язувалося надати відповідачу юридичні послуги, щодо захисту та представництва його інтересів в органах державної влади, на підприємствах, в установах всіх форм власності та підпорядкування, а також в загальних та інших судах України, з питань оформлення прав власника земельної ділянки в т.ч. і спадкових справ, яка належить відповідачу, що посвідчується державним актом серії IV-XC № 016797 від 09 вересня 2002 року. Відповідач, в свою чергу, відповідно до п. 1.2 договору після проведення передбачених договором робіт зобов»язувався передати товариству належну йому земельну ділянку строком не менше ніж на десять років. Свої зобов»язання за договором товариство виконало в повному обсязі. Так, на виконання умов договору, товариством було підготовлено заяву про виготовлення технічної документації, яка була підписана відповідачем 23 квітня 2014 року. В подальшому дану заяву було передано ФОП [PERSON], для виконання та виготовлення технічної документації, що підтверджується актом надання послуг № 2 від 23 квітня 2014 року. В зв»язку з виготовленням технічної документації, товариством було понесено ряд видатків, зокрема, сплачено за технічну документацію 500 грн., що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру від 23 квітня 2014 року, та здійснено витрати пов»язанні з відрядженням представника товариства, що підтверджується наказами про відрядження № 2 від 23 квітня 2014 року та № 3 від 22 травня 2014 року і чеками на пальне. Відповідач, в своє чергу, умови договору не виконав та отримавши правовстановлюючі документи на успадковану земельну ділянку, якою він фактично володіє, не передав товариству зазначену земельну ділянку в оренду. Крім того, на виконання п. 6.5 договору товариством було виплачено відповідачеві в якості завдатку 2000 грн. в рахунок орендної плати за земельну ділянку за 2015 рік, що підтверджується відомістю видачі грошових коштів по орендній платі від 27 липня 2014 року та розпискою відповідача від 28 липня 2014 року. Пунктом 6.5 зазначеного договору передбачено, що відповідач в разі порушення зобов»язань зобов»язаний повернути товариству отримані ним кошти в п»ятикратному розмірі, тобто в сумі 10\~000 грн.. Зазначенні кошти відповідачем також не повернуто. За таких обставин товариство змушене звернутися до суду з даним позовом. Представник позивача [PERSON] з обмеженою відповідальність «Рис України [PERSON], яка діє на підставі доручення, в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила задовольнити їх з підстав викладених у позові. Представник відповідача [PERSON], [PERSON], яка діє на підставі доручення, в судовому засіданні позовні вимоги не визнала в повному обсязі та просила відмовити в їх задоволені. Натомість представник відповідача звернулася до позивача з зустрічним позовом, в якому просить визнати недійсним договір про надання юридичних послуг, укладений між позивачем та відповідачем 25 липня 2014 року та стягнути з ТОВ «Рис України» на користь [PERSON] витрати по сплаті судового збору в сумі 243 грн. 60 коп.. Мотивуючи свої вимоги вказує, що договір не спрямований на реальне настання правових наслідків, які обумовлені ним та не відповідає внутрішній волі відповідача на момент його укладення та на даний час, а тому підлягає визнанню судом недійсним. Вважає укладений договір вчиненим під впливом помилки. Представник відповідача за зустрічним позовом [PERSON] з обмеженою відповідальність «Рис України» [PERSON] вимоги зустрічного позову не визнала в повному обсязі, вважаючи їх безпідставними та просила відмовити в їх задоволенні. Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. У відповідності до\~ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених\~статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Як вбачається з матеріалів справи, що 25 липня 2014 року між [PERSON] з обмеженою відповідальність «Рис України» та відповідачем [PERSON] було укладено договір про надання юридичних послуг. Згідно п. 1.1 зазначеного договору товариство зобов»язувалося надати відповідачу юридичні послуги, щодо захисту та представництва його інтересів в органах державної влади, на підприємствах, в установах всіх форм власності та підпорядкування, а також в загальних та інших судах України, з питань оформлення прав власника земельної ділянки в т.ч. і спадкових справ, яка належить відповідачу, що посвідчується державним актом серії IV-XC № 016797 від 09 вересня 2002 року. Відповідач, в свою чергу, відповідно до п. 1.2 договору після проведення передбачених договором робіт зобов»язувався передати товариству належну йому земельну ділянку строком не менше ніж на десять років. Згідно наданого позивачем ТОВ «Рис України» розрахунку заборгованості за надані послуги відповідач повинен сплати товариству 25\~675 грн., з яких 400 грн. складають витрати за підготовку та приведення у відповідність до діючого законодавства договору між замовником та виконавцем; 1500 грн. складають витрати на виготовлення проекту землеустрою, отримання витягів; 200 грн. складають витрати на виїзд спеціаліста; 13\~575 грн. витрати на винагороду Виконавця за послуги надані Замовнику з 25 липня 2014 року по 03 квітня 2015 року, та 10\~000 грн. п»ятикратний розмір отриманої відповідачем орендної плати в зв»язку з невиконанням умов договору. Статтею 627 ЦК України закріплено принцип свободи договору, який полягає у визначенні за суб'єктом цивільного права можливості укладати договір або утримуватися від його укладання, а також визначати його зміст на свій розсуд відповідно до досягнутої з контрагентом домовленості. Відповідно до ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Отже, у даній нормі йдеться про обов'язок замовника оплатити надану виконавцем послугу. Відповідно до\~статті 903 ЦК України плата за договором про надання послуг здійснюється замовником у розмірі, встановленому договором. Пунктом 7.1 договору передбачено, що договір набуває чинності з моменту його підписання і діє до повного виконання сторонами зобов»язань за цим Договором. Тобто до отримання Виконавцем договору оренди землі, державна реєстрація якого проведена відповідно до вимог закону. Однак, як вбачається з матеріалів справи та було встановлено в судовому засіданні ряд послуг було надано позивачем відповідачу до моменту підписання договору. До таких витрат відносяться витрати за підготовку та приведення у відповідність до діючого законодавства договору між замовником та виконавцем в сумі 400 грн; витрати на виготовлення проекту землеустрою, отримання витягів в сумі 1500 грн.; витрати на виїзд спеціаліста в сумі 200 грн. Оскільки зазначені вище послуги були наданні товариством відповідачу до моменту укладення договору, суд приходить до висновку, що зазначені послуги відшкодуванню не підлягають. Стосовно стягнення витрат, які були сплачені відповідачу в рахунок орендної плати в сумі 2000 грн., та повернення їх у п»ятикратному розмірі, то суд приходить до висновку, що дані вимоги також не підлягають задоволенню, оскільки договорі оренди земельної ділянки між сторонами не укладався. Таким чином, з огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] з обмеженою відповідальність «Рис України» до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором про надання юридичних послуг підлягає частковому задоволенню в частині стягнення коштів за наданні послуги з моменту набрання Договором чинності в сумі 13\~575 грн. В зв»язку з частковим задоволення позову у відповідності до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача [PERSON] на користь позивача ТОВ «Рис України» підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору пропорційно до розміру задоволених вимог в сумі 243 грн. 60 коп.. Розглянувши зустрічний позов [PERSON] до ТОВ «Рис України» про визнання договору недійсним, суд прийшов до висновку про відсутність підстав для його задоволення з огляду на наступне. Згідно ст. 203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу (ст. 215 ЦК України). Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] підтвердив той факт, що між товариством та відповідачем було укладено договір, він особисто був присутнім та пояснював відповідачеві положення договору і він з ними погодився та підписав. Як вбачається з матеріалів справи та було встановлено в судовому засіданні сторонами було погоджено всі істотні умови спірного договору і дотримано вимоги, які встановлені ст. 203 ЦК України, [PERSON], ознайомившись з умовами договору прийняв їх, шляхом його підписання, а тому підстави для визнання договору недійсним відсутні. Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що зустрічний позов задоволенню не підлягає.

Outcome: partial