Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-21 00:00:00

Позивач [PERSON], яка діє від свого імені та в інтересах неповнолітньої доньки [PERSON], звернулася до суду із позовом. Після уточнення позовних вимог просила: визнати незаконним та скасувати розпорядження (наказ) органу приватизації від 05.12.2008 за № 227 про приватизацію квартири [ADDRESS] на ім'я [PERSON], [INFO], видане ОСББ «Колос»; визнати недійсним та скасувати Свідоцтво про право власності на житло від 05.12.2008, серії САС № 182951, видане на ім'я [PERSON], [INFO], на підставі розпорядження (наказу) № 227 органу приватизації від 05.12.2008, зареєстрованого ОКП «КООБТІ» в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно та в реєстровій книзі № 2, запис № 214, від 12.12.2008, скасувати його державну реєстрацію; визнати за [PERSON] та [PERSON] право користування житловим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS]; стягнути з відповідачів [PERSON] та ОСББ «Колос» на користь [PERSON] судові витрати в загальному розмірі 1603,77 грн. відповідно до наданих суду квитанцій. Свої вимоги мотивувала тим, що 06.11.2004 зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON]. Від шлюбу у них [INFO] народилася донька [PERSON]. Весною 2005 року вони придбали однокімнатну квартиру площею 41,7 кв.м, розташовану за адресою: [ADDRESS]. 10.03.2010 вони розірвали шлюб. Після чого ще деякий час проживала у спірній квартирі. Проте згодом із-за поведінки відповідача змушена була з'їхати із своєю малолітньою донькою. 06.11.2013 дізналася про те, що відповідач у 2008 році, коли вони проживали спільно, одноосібно приватизував спірну квартиру та отримав на своє ім'я свідоцтво про право власності на житло від 05.12.2008 за № 227, чим незаконно отримав квартиру у особисту власність, порушивши при цьому її права та права їх спільної дитини. Позивач [PERSON] позов підтримала та пояснила, що з 2005 року вона проживала разом із позивачем. В 2009 році позивач їй повідомив, що спірна квартира приватизована на неї, [PERSON] та їх малолітню доньку. Всіма питаннями приватизації займалася мати її чоловіка [PERSON]. Після розірвання шлюбу вона неодноразово просила продати квартиру, а в 2013 році їй стало відомо, що позивач приватизував квартиру тільки на себе. Представник позивача [PERSON] просила вимоги задовольнити із підстав зазначених в позові. Відповідач-1 [PERSON] проти позову заперечував та пояснив, що з 2005 року по 2010 рік перебував у шлюбі разом із [PERSON]. Він займався приватизацією в 2008 році. Коли відбувалася приватизація, то прийшли представники БТІ та порадили не зазначати дітей при приватизації. Які самі він збирав документи для здійснення приватизації не пам'ятає. Також не пам'ятає, де отримував ордер на вселення. Представник відповідача-1 [PERSON] просила відмовити у позові у зв'язку зі спливом строку позовної давності. Представник відповідач-2 [PERSON] позов визнала та пояснила, що ОСББ «Колос» зареєстроване в 1996 році. В той час розформовувалися підприємство, на балансі якого були будинки. З того часу і до 2012 року головою вказаного ОСББ була [PERSON]. З 2012 року її було обрано головою ОСББ. Окрім директора, в штаті ОСББ нікого немає. [PERSON], коли обіймала посаду голови ОСББ, виготовила ордер, на підставі якого [PERSON] вселився у спірну квартиру. Довідки про склад сім'ї надається тільки сільською радою, а не керівництво ОСББ. Також ОСББ не може видавати ордери на вселення. Представник органу опіки та піклування, в особі Кіровоградської районної державної адміністрації, [PERSON] просила позов задовольнити. Представник Комунального підприємства «Кіровоградське обласне об'єднане бюро технічної інвентаризації» [PERSON] пояснив, що для приватизації квартири документи збиралися та подавалися особами, які бажали отримати квартири у власність. У спірній квартирі органом приватизації було ОСББ «Колос». У КООБТІ відсутні документи по спірній квартирі [ADDRESS], хоча є пакети документів по сусіднім квартирам. Представник Реєстраційна служба Кіровоградського РУЮ в Кіровоградській області просив розглядати справу без його участі (а.с.48 т.2). Свідок [PERSON] пояснила суду, що проживала по сусідству із [PERSON], знає останнього з дитинства. Їй відомо, що будинок 16 по вул. Шевченка в с. Соколівське перейшов від організації «Міжколгоспстрой» до об'єднання співвласників багатоквартирних будинків. Всі працівники вказаних організацій мали квартири в цих будинках. У квартирі за [ADDRESS] проживав громадянин на прізвище [PERSON]. Після його смерті мати відповідача [PERSON] звернулася до інших членів ОСББ з пропозицією викупити згадану квартиру. [PERSON] на той час була головою ОСББ «Колос». На зборах членів ОСББ вирішено, що необхідно продати їй квартиру за 20 000 грн.. На наступних зборах жильців будинків [PERSON] відмовилася платити ОСББ за спірну квартиру. Проте [PERSON] вселився у вказану квартиру і проживає там до цього часу. Вона, як і інші члени ОСББ, вважали, що [PERSON] та її син [PERSON] не зможуть приватизувати спірну квартиру, оскільки вона знаходиться на балансі ОСББ. Члени ОСББ всі самостійно приватизували квартири, брали довідки у сільській раді про склад сім'ї, збирали інші документи та подавали їх до БТІ. Їй також відомо, що [PERSON] проживала разом із [PERSON] з 2009 по 2010 рік. З ними також проживала спільна донька. Після того як на початку лютого 2010 року [PERSON] вибралася із спірної квартири, то [PERSON] привів до цієї квартири нову дружину. Свідок [PERSON] пояснила суду, що знає подружжя [PERSON] та [PERSON], оскільки проживала з ними по сусідству та товаришували з ними. Як [PERSON] вселявся у спірну квартиру їй не відомо. [PERSON] проживала разом із [PERSON] у спірній квартирі із листопада 2004 року. Із весни 2009 року у [PERSON] та [PERSON] були конфлікти, тому [PERSON] переїхала проживати в іншу квартиру. Свідок [PERSON] пояснила суду, що знає [PERSON] та [PERSON], оскільки проживала по сусідству із ними. Головою правління ОСББ «Колос» вона ніколи не працювала, тому не підписувала ордер на вселення [PERSON]. Підпис, який на ордері, не її. Вона лише збирала із жителів будинку кошти для сплати рахунків за комунальні послуги, проте не працює в штаті ОСББ. На підставі чого вселявся [PERSON] у спірну квартиру та як приватизовував їй не відомо. При приватизації власної квартири вона самостійно збирала довідки із сільської ради та інших установ. Свідок [PERSON] пояснила суду, що є матір'ю [PERSON]. В 1977 році вона заселилася в квартиру в с. Соколівці. Із 07 грудня 2005 року вона працювала головою ОСББ «Колос». Провели збори членів правління ОСББ (всього 5 чоловік) та обрали її головою правління ОСББ. Уставні документи їй передала [PERSON]. Коли звільнилася квартира [ADDRESS], то вона сплатила кошти [PERSON]. Проте пізніше виявилося, що останній не був власником цієї квартири. Тому на зборах жителі будинку вирішили продати вказану квартиру їй. Вона передала 20 000 грн. [PERSON], яка просила не повідомляти нікого про отримання нею грошей за цю квартири. Пізніше за її кошти був зроблений ремонт у спірній квартирі. Ордер [PERSON] на вселення в квартиру вона не підписувала і не видавала. Вона допомагала [PERSON] збирати документи для приватизації. Свідок [PERSON] пояснила суду, що познайомилася із [PERSON] та [PERSON] в 2008 році, оскільки купила квартиру по сусідству. Тоді ж у 2008 році [PERSON] повідомила їй, що [PERSON] приватизував спірну квартиру. У 2009 році вона стала свідком конфлікту між [PERSON] та [PERSON]. Свідок [PERSON] пояснила суду, що знайома із [PERSON], а із [PERSON] не знайома. Їй відомо, що в 2008 році відбувалася приватизація квартир в багатоквартирних будинках. Вона знає, що стосунки у [PERSON] та [PERSON] були напружені. Суд, вислухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст.ст. 58, 59, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог та заперечень, за допомогою належних та допустимих доказів. Статтею 58 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Згідно зі ст. 179 ЦПК України предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи (причини пропуску строку позовної давності тощо) і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Для встановлення у судовому засіданні фактів, зазначених у частині першій цієї статті, досліджуються показання свідків, письмові та речові докази, висновки експертів. Судом встановлено, що між чоловіком [PERSON] та дружиною [PERSON] розірвано шлюб 10.03.2010 (а.с.13, 168 т.1), шлюб укладений між ними 06.11.2004 (а.с.202 т.1). Під час шлюбу у останніх народилася донька [PERSON] (а.с.12 т.1). Рішенням Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 24.06.2011 із [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання доньки [PERSON] (а.с.202 т.1). Згідно із архівною довідкою № 102927 від 07.11.2013 КООБТІ право власності на квартиру, розташованою за адресою: Кіровоградська область, [ADDRESS], належало [PERSON], свідоцтво про право власності на житло від 05.12.2008 № 227, балансоутримувач ОСББ «Колос» (а.с. 14, 34 т.1). В свідоцтві про право власності на житло від 05.12.2008 та витязі про реєстрацію права власності на нерухоме майно також зазначено, що квартира, яка знаходиться за адресою: Кіровоградська область, [ADDRESS], дійсно належить на праві приватної власності [PERSON]. Свідоцтво видане згідно із розпорядженням (наказом) від 05.12.2008 № 227 (а.с.122, 194-195,196 т.1). [PERSON] не зареєстрована співвласником спірної квартири (а.с. 198 т.1). У довідці, виданій виконкомом Соколівської сільської ради № 2112 від 30.10.2013, зазначено, що станом на 30.10.2013 сім'я [PERSON] складається із доньки [PERSON] (а.с. 27 т.1). В аналогічній довідці від 16.01.2014 зазначено, що сім'я [PERSON] із трьох чоловік: громадянин [PERSON], донька [PERSON] (а.с.123 т.1). [PERSON] зареєстрована в квартирі [ADDRESS] (а.с. 33 т.1). Про вказане свідчать також і відомості із особового рахунку № [NUMBER] (а.с.15 т.1). В копії ордера на право володіння квартирою із 1 кімнати, яка розташована за адресою: [ADDRESS], який виданий на ім'я [PERSON], зазначено, що членом сім'ї останнього є дружина [PERSON] (а.с. 169, 200 т.1). В довідці № 105 від 16.01.2014, виданої виконкомом Соколівської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області, зазначено, що Соколівська сільська рада у 2008 році не надавала довідки про склад сім'ї громадянину [PERSON], [INFO], який зареєстрований і проживає в [ADDRESS] (а.с.124 т.1). В довідці № 105 від 16.01.2014 зазначено, що Соколівська сільська рада у 2008 році не надавала довідки про склад сім'ї громадянину [PERSON], який зареєстрований і проживає в [ADDRESS] (а.с.204 т.1). У свідоцтві про шлюб від 02.07.2011 зазначено, що [PERSON] зареєстрував шлюб із [PERSON] (а.с. 166 т.1), а 21.07.2010 народився [PERSON], батьками якого зазначені: [PERSON] та [PERSON] (а.с.167 т.1). [PERSON] зверталася до правоохоронних органів із заявою про вчинення злочину щодо незаконної приватизації квартири та перешкоджанні у користуванні спільною квартирою 06.11.2013, 22.11.2013 (а.с.184-185, 187-189 т.1). У відповіді Соколівської сільської ради Кіровоградського району від 05.06.2014 зазначено, що при розгляді вхідних документів Соколівської сільської ради, які зберігаються в кабінеті секретаря сільської ради, які зберігаються в кабінеті секретаря сільської ради в 2008 році сільською радою не було надано голові ОСББ «Колос» [PERSON] повноважень виконувати функції керівника органу приватизації квартир по [ADDRESS], видавати розпорядження на їх приватизацію, видавати довідки про склад сім'ї громадян, підписувати свідоцтва про право власності на квартири (а.с. 33 т.2). Згідно із довідкою Державного комітету статистики України керівником об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Колос» є [PERSON] (а.с.207 т.1), це також вбачається із витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підриємців (а.с.59 т.2). В архівній довідці № 108258 від 13.06.2014 КООБТІ право власності на будинок [ADDRESS] належало Кіровоградрайагробуд, реєстраційне посвідчення від 01.02.1991 (а.с. 34 т.2). Відповідно до довідки Соколівської сільської ради Кіровоградського району № 534 від 12.08.2014 будинок [ADDRESS] вказаного будинку до комунальної власності територіальної громади Соколівської сільської ради не належать, не передавалися та на балансі сільської ради не перебувають. [PERSON] та інші уповноважені ним особи з приводу приватизації вищевказаної квартири до сільської ради за дозволом не зверталися. Соколівська сільська рада розпорядження (наказу) за № 227 від 05.12.2008 та інших розпоряджень щодо передачі квартири [ADDRESS], та інших квартир будинків [ADDRESS] в особисту приватну власність шляхом безоплатної приватизації не видавала (а.с.55 т.2). Статтею 1 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» передбачено, що приватизація державного житлового фонду (далі - приватизація) - це відчуження квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках, призначених для проживання сімей та одиноких осіб, кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, та належних до них господарських споруд і приміщень (підвалів, сараїв і т. ін.) державного житлового фонду на користь громадян України. Державний житловий фонд - це житловий фонд місцевих Рад народних депутатів та житловий фонд, який знаходиться у повному господарському віданні чи оперативному управлінні державних підприємств, організацій, установ. Згідно із ч. 2 ст. 8 згаданого закону передача квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках здійснюється в спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім'ї, які постійно мешкають у цій квартирі (будинку), житловому приміщенні у гуртожитку, в тому числі тимчасово відсутніх, за якими зберігається право на житло, з обов'язковим визначенням уповноваженого власника квартири (будинку), житлового приміщення у гуртожитку. Підстави та порядок набуття права користування жилим приміщенням визначені законом, зокрема ст. 65 ЖК України, відповідно до якої наймач вправі в установленому порядку за письмовою згодою всіх членів сім'ї, які проживають разом з ним вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, яка у такому разі набуває рівне з іншими членами сім'ї право користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між ними не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням. В судовому засіданні судом достовірно встановлено, що на момент приватизації у спірній квартирі проживали позивач [PERSON] та її донька [PERSON], права останніх на набуття у власність квартири були порушені у зв'язку із недотриманням процедури приватизації, а тому підлягають поновленню шляхом задоволення позовних вимог. В задоволенні вимоги про визнання права користування житловим приміщенням (спірною квартирою) позивачу необхідно відмовити, оскільки Житловий кодекс України прямо вказує, що особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім'ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім'ї права користування жилим приміщенням (ст. 65). Відповідно до вимог ст.258 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно з ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня коли особа довідалась або могла довідатись про порушення свого права або про особу, яка його порушила Позивач [PERSON] дізналася про порушення свого права тільки в листопаді 2013 року, а тому строк позовної давності нею не пропущений. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Враховуючи вищевикладене, на підставі ст.ст. 215, 258, 261 ЦК України, ст.ст. 1,8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», ст. 65 ЖК України,

Outcome: partial