Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-31 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом про визнання за нею в порядку спадкування за заповітом права власності на спадкове майно, яке залишилося після смерті її матері [PERSON]. Свої позовні вимоги, мотивує тим, що 01 жовтня 2012 року померла [PERSON]. Після смерті матері Позивача залишилося наступне спадкове майно: житловий будинок № 12 по вул. М.Чурай в смт. Куликів Жовківського району Львівської області. Після смерті [PERSON] залишилася одна спадкоємиця її донька [PERSON]. За життя [PERSON], права власності на житловий будинок належним чином не оформила. 16 лютого 1966 р. Виконавчим комітетом [PERSON] селищної ради народних депутатів прийнято рішення «Про розгляд заяви гр. [PERSON] про дозвіл на будівництво житлового будинку в смт. Куликів» згідно якого виділено [PERSON] в смт.Куликів по вул. Тихій, 12 земельну ділянку площею 0,798 кв.м. для будівництва житлового будинку та укладено договір про безстрокове користування земельною ділянкою. 03.03.1983р. [PERSON] отримала акт про закінчення будівництва і вводу в експлуатацію індивідуального будинковолодіння. 29.07.2011 року [PERSON] склала в користь Позивача заповіт і все майно заповіла позивачу. Як і до дати смерті матері так і після її смерті Позивач проживає в [INFO]. Таким чином, [PERSON] спадщину після смерті своєї матері прийняла, оскільки з нею проживала і вели спільне господарство. Позивач звертався до державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак нотаріус їй відмовила у видачі свідоцтво про право на спадщину за заповітом. Просить задоволити позов. Позивач в судове засідання не з'явилась, однак, подала до суду заяву, якою просить розглядати справу у її відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Клопотань немає. Просить позов задовольнити. Представники відповідача та третьої особи в судове засідання не зявилися, хоча про час та місце розгляду справи були належно повідомлені. Однак, відповідачем [PERSON] селищною радою та третьою особою Жовківською державною нотаріальною конторою надіслано до суду листи про відсутність заперечень проти позовних вимог позивачки та розгляд справи у відсутності їх представників. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, зясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] належить задоволити, з наступних підстав. З свідоцтва про смерть серії 1-СГ № 293726 від 02.10.2012 року вбачається, що [PERSON] померла 01.10.2012 року. З свідоцтва про народження серії 1-АГ № 025829 від 27.05.1967 року року вбачається, що [PERSON] є донькою [PERSON] та [PERSON]. Свідоцтвом про одруження підтверджується, що [PERSON] змінила прізвище на «Лабінська» у зв»язку з одруженням. З пояснень Позивача вбачається, що після смерті [PERSON] залишилося наступне спадкове майно: житловий будинок № 12 по вул. М.Чурай в смт.Куликів Жовківського району Львівської області, та залишилася одна спадкоємиця, донька Позивача, [PERSON]. За життя мати, [PERSON], права власності на житловий будинок належним чином не оформила. 16 лютого 1966 р. Виконавчим комітетом [PERSON] селищної ради народних депутатів прийнято рішення «Про розгляд заяви гр. [PERSON] про дозвіл на будівництво житлового будинку в смт. Куликів» згідно якого виділено [PERSON] в смт.Куликів по вул.Тихій, 12 земельну ділянку площею 0,798 кв.м. для будівництва житлового будинку та укладено договір про безстрокове користування земельною ділянкою. 03.03.1983р. [PERSON] отримала акт про закінчення будівництва і вводу в експлуатацію індивідуального будинковолодіння. 29.07.2011 року [PERSON] склала в користь позивача [PERSON] заповіт і все майно заповіла їй. Будинковолодіння числиться в погосподарських книгах [PERSON] селищної ради. Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. В погосподарських книгах при визначенні року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку. Незважаючи на внесення записів у по господарські книги, більшість громадян своє право власності в БТІ не оформили. Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України від 01.07.2004 р. «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсним у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрації, передбаченої цим Законом, за таким умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло законодавство, що не передбачало обов»язкової реєстрації таких прав. Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства України, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок. Позивач зверталася до державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак нотаріус в письмовій формі відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок, оскільки мати такого права належним чином не зареєструвала. Відповідно до п.4.18 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України затвердженого наказом МЮ України від 22.02.12 № 296\\5 за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз»яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Відповідно до ст. 1269 Цивільного кодексу України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкоємцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Згідно ст. 1270 Цивільного кодексу України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.3 ст.1268 Цивільного кодексу України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину. Відповідно ст. 1272 Цивільного кодексу України, якщо спадкоємець протягом встановленого строку не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Відповідно до ст. 1261 Цивільного кодексу України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв'язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення позовної заяви [PERSON].

Outcome: approved