Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-17 00:00:00

Позивач [PERSON] , інтереси якої представляє адвокат - Романюк Ю.Л. звернулась до суду з позовом про збільшення розміру аліментів до Відповідача [PERSON] посилаючись на те, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого у них народився син [PERSON] , [INFO] , який проживає з нею та знаходяться на її утриманні. Вказує, що рішенням Новоселицького районного суду Чернівецької області від 16.07.2013 року з [PERSON] було присуджено до сплати аліменти на утримання дитини у розмірі 400 грн. щомісяця. Звертає увагу суду на те, що вона не спроможна забезпечити потреби сина на належному рівні, оскільки їй не вистачає коштів на утримання дитини. На підставі наведеного, просить суд збільшити розмір аліментів, які стягуються з [PERSON] , стягуючи з нього на користь [PERSON] , на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , грошову суму у розмірі 2395 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до настання його повноліття Позивач в судове засідання не з`явилась, хоча належним чином була повідомлена про дату, місце та час розгляду справи, про що наявне підтвердження в матеріалах справи, разом з тим до початку засідання від її представника надійшла заява відповідно до якої вимоги позову підтримала та просила їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач у встановлений судом строк, на адресу суду відзиву на позовну заяву не надав, а також в судове засідання не з`явився та не повідомив суд про причини своєї неявки, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце судового розгляду справи, про що наявне підтвердження в матеріалах справи. З письмової згоди представника позивача, суд ухвалює заочне рішення, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого у них народився син [PERSON] , [INFO] , який проживає з позивачем та знаходяться на її утриманні, що підтверджується рішенням Новоселицького районного суду Чернівецької області від 16.07.2013 року та свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . (а.с. 8-9). Як вбачається з дослідженого рішення Новоселицького районного суду Чернівецької області від 13.07.2013 року з [PERSON] присуджено до стягнення аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] в розмірі 400 грн. щомісяця. (а.с. 8) Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789 ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно з вимогами ст. 12 ЗУ «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виходячи з цього сторони, як батьки дитини, повинні спільно вирішувати питання про фізичний, духовний та моральний розвиток дитини. За ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України - за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Як визначено в ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У випадку зміни розміру аліментів у новому розмірі, аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. У даній справі суд не присуджує аліменти на дитину, а змінює їх розмір та спосіб стягнення, тому аліменти у розмірі визначеному даним рішенням суду підлягають стягненню з дня набрання цим рішенням законної сили. На підставі викладених обставин, беручи до уваги, що відповідач як батько зобов`язаний утримувати дитину до настання її повноліття, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, а саме слід збільшити розмір аліментів, які стягуються з [PERSON] , стягуючи з нього на користь [PERSON] , на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , грошову суму у розмірі по 2395 грн. щомісячно до настання його повноліття. Згідно п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. Таким чином, відповідно ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі 908,00 грн. На підставі викладеного, відповідно до вимог ст. 27 Конвенції ООН про права дитини, ст. 12 ЗУ «Про охорону дитинства», ст.ст. 180-184, 191, 192 СК України,

Outcome: approved