Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-14 00:00:00

Позивач, в особі Органу опіки й піклування Котовської райдержадміністрації Одеської області, звернувся 23.02.2016 року в суд з цим позовом та просив ухвалити рішення суду яким позбавити відповідачку [PERSON], [INFO], уродженку м.Одеса, зареєстровану за адресою: [ADDRESS], батьківських прав стосовно її малолітнього сина - [PERSON], [INFO]; стягнути з [PERSON], [INFO], на користь особи чи закладу, на утриманні яких буде перебувати [PERSON], [INFO], аліменти на його утримання у розмірі ? частини всіх її доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму встановленого законом на дитину відповідного віку, починаючи з 23.02.2016 року і до повноліття дитини, тобто до [INFO] року та Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Приморському районі Одеського міського управління юстиції внести в актовий запис про народження [PERSON], [INFO] (а/з №180 від 20.03.2003 року, вчинений Третім відділом реєстрації актів громадянського стану Приморського районного управління юстиції м.Одеси) - відмітку про позбавлення його матері, [PERSON], батьківських прав. Підставою цьому зазначав те, що відповідачка є матір'ю двох дітей: малолітнього [PERSON], [INFO], та повнолітньої [PERSON], [INFO]. Батько дітей - [PERSON], [INFO] року помер (свідоцтво про смерть - серія [NUMBER], актовий запис №916 від 07.10.2014 року, видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби по місту Котовську та Котовському району Котовського міжрайонного управління юстиції в Одеській області 07.10.2014 року). За час проживання на території Котовського району відповідачка зарекомендувала себе з негативної сторони. Зі своєю сім'єю мешкала у матері співмешканця - [PERSON], [INFO], в [ADDRESS]. Не працювала, схильна до зловживання алкогольними напоями, на цьому підґрунті виникали конфлікти з сусідами та близькими, неодноразово спостерігалася в порушеннях громадського порядку. З 2008 року [PERSON] з сім'єю переїхали в м.Одеса. З 2009 року батьки дітей стали проживати окремо. З тих пір [PERSON] орендує житло, яке постійно змінюй Постійно змінює також своїх співмешканців. Малолітній [PERSON], [INFO], з 1 класу навчався в КЗ «Одеська загальноосвітня санаторна школа-інтернат №6 І-ІІ ступенів», де тривалий час працювала його бабуся - [PERSON] Мати не приділяла уваги вихованню сина, не підтримувала зв'язок з школою, систематично не відвідувала батьківські збори. Дитину забирали на вихідні та на канікули бабуся та її родичі. З вересня 2015 року [PERSON] забрала його бабуся [PERSON], мешканка [ADDRESS]. Дитина навчається в 7 класі Косівської загальноосвітньої школи І-ІІ ст. З матір'ю майже не підтримує зв'язків, за півроку мати лише один раз приїхала до сина на дві години, поздоровила його з Днем народження, подарувала 200грн. Мати не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, його навчанням, не надає матеріальної допомоги на утримання сина. Про обставини, що заважають їй виконувати батьківські обов'язки належним чином, не повідомлялось ні службі у справах дітей райдержадміністрації, ні адміністрації навчального закладу, ні [PERSON], на утримання якої перебуває малолітній. [PERSON] перебуває в службі у справах дітей Котовської райдержадміністрації на обліку дітей, які опинилися у складних життєвих обставинах, з вересня 2015 року. Підставами для взяття на відповідний облік є проживання в сім'ї, у якій мати ухиляється від виконання своїх обов'язків з виховання дітей. Службою у справах дітей райдержадміністрації з [PERSON] була проведена в грудні 2015 року особиста бесіда щодо виконання батьківських обов'язків, ведення нею здорового способу життя. Мати усвідомлює, що вона на даний час не в змозі забезпечити належні умови для утримання та виховання сина. Тобто, [PERSON] фактично самоусунулась від виховання малолітнього [PERSON], [INFO]. Внаслідок невиконання матір'ю своїх обов'язків з виховання дитини, створилися умови, які шкодять інтересам малолітнього. Питання щодо виконання [PERSON] батьківських обов'язків виносилося на засідання районної комісії з питань захисту прав дитини 29.01.2016 року (протокол від 29.01.2016 року №1), на яке вона не з'явилася. Комісією винесено рішення клопотати перед судом щодо позбавлення [PERSON] батьківських прав. В ході розгляду справи в суді представник позивача за довіреністю - Бочарова І.О., начальник служби у справах дітей Котовської райдержадміністрації Одеської області, підтримала цей позов у повному обсязі. Прокурор Котовської місцевої прокуратури Дубровський В.В. підтримав заявлені вимоги позову. Представник третьої особи у справі, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на боці позивача Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Приморському районі Одеського МУЮ надав лист (заяву) про розгляд справи у їх відсутність. Третя особа, яка не заявляють самостійні вимоги на предмет спору - [PERSON], баба дитини по лінії покійного батька на вихованні якої фактично перебуває дитина, підтвердила заявлені обставини справи та не заперечувала у позові. Відповідачка у судовому засіданні позов визнала. Будь-яких поважних причин неможливості участі у вихованні сина суду не навела. Сама дитина у суді висловили свою думку про позбавлення матері батьківських прав та виявила бажання і надалі проживати з бабою. Вислухавши пояснення сторін, покази свідків, дослідивши письмові докази у справі, та взявши до уваги думку дитини, суд приходить до висновку про задоволення цього позову, виходячи з такого. Відповідно до п.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної ради України №789-Х11 від 27.02.1991 року, «в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини». Згідно ч.1 ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Крім визнання сторонами обставимн цієї справи, ці обставини підтверджуються показами свідків та письмовими доказами справи. Зокрема, свідок [PERSON], яка працює Косівським сільським головою, показала, що вихованням і утриманням дитини фактично займаються його баба по лінії покійного батька та старша дочка дитини [PERSON]. Мати дитини проживає у м.Одеса і останній раз бачилась з дитиною на початку грудня 2015 року. Ніякої реальної допомоги в утриманні дитини та участі у її вихованні відповідачка останні роки не приймає. Згідно висновку органу опіки і піклування Котовської райдержадміністрації від 22.02.2016 року №01-25/111, відповідачку слід позбавити батьківських прав стосовно її сина [PERSON], оскільки вона самоусунулась від участі у його вихованні та утриманні. Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов'язанні займатись вихованням дитини. При цьому передача на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язків батьківського піклування щодо неї. Згідно зі ч.4.ст.155 Сімейного кодексу України ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладання на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно зі ст.ст.12, 25, 35 Закону України «Про охорону дитинства» діти, які залишилися без батьківського піклування, мають право на особистий захист і допомогу з боку держави. З урахуванням всіх обставин справи та наявних у справі доказів, суд вважає за можливе, позбавити відповідачку батьківських прав стосовно її сина [PERSON] та направити копію цього рішення органу ДРАЦС для внесення відповідної відмітки до актового запису про позбавлення батьків батьківських прав. Згідно ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Ч.2 ст.166 СК України встановлено, що позбавлення батьківських прав не звільняє батьків від обов'язків по утриманню дитини. Згідно ч.1 ст.191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. З урахуванням всіх обставин справи та в інтересах дитини суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів аліменти на утримування малолітніх дітей в розмірах запропонованих позивачем. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 88 ЦПК України на відповідачів належить покласти судові витрати по справі у вигляді судового збору в розмірі 1102,40 грн. (551,20+551,20) за задоволеними вимогами майнового і немайнового характеру.

Outcome: approved