Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-25 00:00:00

Позивач АТ КБ «Приватбанк» звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову вказав, що 14.12.2011 року між АТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір б/н, відповідно якого, банк надав їй кредит, в розмірі - 4100 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі - 27,60 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Однак, [PERSON] не виконує належним чином взяті на себе зобов'язання за договором, а тому, станом на 30.04.2018 року загальна заборгованість за кредитом , складає 93526, 37 грн., з яких: 5779, 96 грн. заборгованість за кредитом; 79575, 23 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 3241, 35 грн. заборгованість за пенею та комісією; 500 грн. штраф (фіксована частина); 4429, 83 грн. штраф (процентна складова). В судове засіданні представник позивача АТ КБ «Приватбанк» не з'явився, але подав на адресу суду заяву про слухання справи у його відсутність і підтримання позовних вимог, не заперечує проти заочного розгляду справи, при цьому, подав до суду відповідь на відзив, де виклав свої заперечення проти доводів відповідача про неправомірність підвищення процентів по кредиту та навів доводи про необґрунтованість доводів відповідача про застосування строків давності. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не зявилась, хоча належним чином повідомлялась про день і час слухання справи. Представник відповідача [PERSON] в судове засідання не з'явилась, але надала на адресу суду заяву застосування строків давності і відмову у позові та надала письмовий відзив на позов, в якому вказала, що дійсно 14.12.2011 року її довірителькою було підписано анкету - заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в Приватбанк та отримано кредит в сумі - 4100 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27,60% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до п.1.1.7.12 Умов та Правил надання банківських послуг, договір діє на протязі 12 місяців з моменту підписання, тобто, строк дії картки закінчився 14.12.2012 року. Після закінчення строку дії даної картки, її довірителька повернула картку до банку і більше ніяких заяв-анкет та договорів на отримання кредиту з відповідачем не підписувала, а також, ніяких коштів від банку більше не отримувала. Крім того, банком безпідставно було збільшено процентну ставку по кредиту без її попереднього попередження, що є протизаконним. З огляду на вищевикладене, просить застосувати до даних правовідносин строки давності і відмовити в позові з цих підстав. На підставі ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив, заочно розглянути справу. Давши оцінку письмовим доказам, суд вважає, що позов слід задовольнити частково. Судом встановлено, що 14.12.2011 року між АТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір б/н, відповідно якого, банк надав їй кредит, в розмірі - 4100 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі - 27,60 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. 16.08.2014 року відповідачу було перевипущено кредитну карту на престижну картку «Універсальна GOLD», відповідно до Тарифів якої відповідач отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27,6 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Під перевипуском карти розуміється випуск та приєднання карти з новим строком дії до раніше відкритого клієнту карткового рахунку, а тому вся сума заборгованості за кредитним лімітом відображена та враховується, в тому числі, і на перевипущеній картці. Перевипуск карти відповідачем підтверджується наявністю фото відповідача з картою та банківською випискою по картковому рахунку, що додано позивачем. Відповідач здійснила погашення заборгованості в розмірі - 200 грн., вже на перевипущену карту, що ще раз підтверджує її отримання відповідачем. Поскільки перевипуск карти не являється укладенням нового кредитного договору в заповненні додаткових документів для перевипуску картки не мало необхідності, що не суперечить чинному законодавству України. Тобто, перевипуск картки це лише заміна самої картки, в той час наявна на ній заборгованість переноситься на новий картковий рахунок. В розрахунку заборгованості зазначено заборгованість, що була перенесена на перевипущену картку № 5168742315699706. Однак, [PERSON] не виконує належним чином взяті на себе зобов'язання за договором, а тому, станом на 30.04.2018 року загальна заборгованість за кредитом , складає 88596, 54 грн., з яких: 5779, 96 грн. заборгованість за кредитом; 79575, 23 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 3241, 35 грн. заборгованість за пенею та комісією. Що стосується стягнення з відповідача на користь позивача 500 грн. штраф (фіксована частина); 4429, 83 грн. штраф (процентна складова), то дані суми стягненню не підлягають, оскільки з відповідача на користь позивача суд стягує пеню та комісію, а відповідно до ст. 61 Конституції України забороняється подвійна цивільно-правова відповідальність за одне і те ж порушення. Вищевказана норма Конституції України кореспондована у Постанові Верховного суду України від 21.10.2015 року № 6-2003цс15. Правовідносини, що склались між сторонами регулюються ст. 61 Конституції України ст.ст. 526, 527, 530, 610, 1050 ч. 2, 1054 ч. 1 ЦК України

Outcome: partial