Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-12 00:00:00

Позивач [PERSON] подала до Кельменецького районного суду позовну заяву у якій просить розірвати шлюб між ним, [PERSON] та [PERSON], який 25 січня 1992 року було зареєстровано Кельменецьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з'явилася, будучи належним чином повідомленою про час і місце розгляду справи. Повістку вручено Кельменецькій селищній раді, як виконавчому органу місцевого самоврядування за зареєстрованим місцем проживання відповідачки. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явився та подав до суду заяву у якій просить розглянути справу за його відсутності. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Судом досліджені наступні докази: свідоцтво про шлюб [PERSON] та [PERSON] видане 22 листопада 2016 року на бланку серії [NUMBER], довідки видані Кельменецькою селищною радою Кельменецького району Чернівецької області № 3617 від 22 листопада 2016 року, № 3681 від 28 листопада 2016 року, пропозицію [PERSON] від 22 листопада 2016 року, копію паспорта громадянки України [PERSON] [NUMBER] виданого 28 січня 2005 року. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], та [PERSON], дошлюбне прізвище [PERSON], [INFO], зареєстрували шлюб 25 січня 1992 року у Кельменецькому районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області, про що зроблено актовий запис № 06. Позивач [PERSON] наполягає на розрванні шлюбу між сторонами. Вказані обставини стверджуються дослідженими судом доказами. Суд вважає, що подальше збереження шлюбу порушує передбачене ст. 56 Сімейного кодексу України право дружини та чоловіка на особисту свободу. Згідно ч. 3, ч. 4 ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч. 1, ч. 2 та ч. 3 ст.55 Сімейного кодексу України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. В порушення ст. 60 ЦПК України відповідачка не надала суду жодного доказу, який би підтверджував можливість примирення. Крім того відповідачка не надала суду доказів, що між нею та позивачем дійсно існують сімейні відносини як між подружжям. Враховуючи, що позивач заперечує проти збереження сім'ї, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, а тому позовні вимоги [PERSON] слід задовольнити. На підставі п.4 ч.2 ст.18, ст.ст. 24,55, 56, 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved