Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-27 00:00:00

Позивач АТ «Державний ощадний банк України» від імені якого діє філія - Волинське обласне управління АТ «Ощадбанк» звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовні вимоги мотивує тим, що 14.03.2018 р. між АТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] було укладено договір про споживчий кредит №11953, відповідно до умов якого відповідачу було надано кредит в сумі 20000,00 грн., на строк 60 місяців, зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 56 % річних. Відповідач [PERSON] свої зобов`язання, щодо погашення кредитної заборгованості не виконав і станом на 02.07.2020 р. загальна сума заборгованості становить 13307,29 грн., в тому числі заборгованість за кредитом 11666,75 грн., проценти за користування кредитом 1621,24 грн., пеня за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) 45,31 грн., пеня за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом 102,69 грн., 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу 7,12 грн., 3% річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом 11,96 грн., втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів 0,22 грн. Посилаючись на вищевикладене просить стягнути з відповідача на користь АТ «Державний ощадний банк» 13307,29 грн. заборгованості за кредитним договором та витрати по сплаті судового збору в сумі 2102 грн. Представник позивача до суду не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій він позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти ухвалення судом заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з`явився, причин неявки не повідомив, відзив на позовну заяву не надав. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить розписка про вручення повістки. Заяви про розгляд справи без його участі до суду не подав. Враховуючи, що в судове засідання всі учасники судового розгляду не з`явилися, то відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо матеріалів для ухвалення рішення по суті, у відповідності з ч. 1 ст. 280 ЦПК України вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов слід задовольнити з таких підстав. Судом встановлено, що 14.03.2018 р. між АТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] було укладено договір про споживчий кредит №11953, відповідно до умов якого відповідачу було надано кредит в сумі 20000,00 грн., на строк 60 місяців, зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 56 % річних. Згідно з ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Ст. 526, 527, 530 ЦК України, передбачено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно зі ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Ст. 1056-1 ЦК України передбачено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною, тип процентної ставки визначається кредитним договором. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Із розрахунку заборгованості за договором про споживчий кредит № 11953 від 14.03.2018 р. вбачається, що станом на 02.07.2020 р. загальна сума заборгованості становить 13307,29 грн., в тому числі заборгованість за кредитом 11666,75 грн., проценти за користування кредитом 1621,24 грн., пеня за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) 45,31 грн., пеня за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом 102,69 грн., 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу 7,12 грн., 3% річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом 11,96 грн., втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів 0,22 грн. (а.с.4-8). Враховуючи, що у судовому засіданні знайшов підтвердження факт невиконання відповідачем своїх зобов`язань за вищевказаним кредитом, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити повністю, стягнувши з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитом в розмірі 13307,29 грн. Оскільки позов задоволено повністю, тому судові витрати понесені позивачем слід стягнути в його користь з відповідача, що передбачено ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved