Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-09 00:00:00

\~\~Позивач [PERSON] з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»\~ звернувся в суд із позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в обґрунтування заявлених позовних вимог посилаючись на те, що 23.11.2013 року ПАТ «Платинум Банк» з відповідачем [PERSON] уклали кредитний договір № 1168/7276СLВРТ, відповідно до якого відповідач отримав грошові кошти у розмірі 25960,00 грн. Між ПАТ «Платинум Банк» та ТОВ «ФК «БізнесФінанс» було укладено договір відступлення права вимоги, за яким право вимоги по даному кредитному договору було відступлене на користь ТОВ «ФК «БізнесФінанс». 17.06.2015 року між ТОВ «ФК «БізнесФінанс» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №1706/1, відповідно до якого ТОВ «ФК «БізнесФінанс» відступив право вимоги грошових коштів ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів». Зазначають, посилаючись на вимоги чинного законодавства, що у звязку з порушенням відповідачем взятих на себе кредитних зобовязань, утворилася заборгованість, що становить 43121,09 грн., яка складається: із заборгованості за основною сумою боргу в сумі 25352,600 грн.; заборгованості за процентами та комісією в сумі 4846,81 грн.; пені за порушення графіку погашення заборгованості в сумі 12921,68 грн. Просять, заявлені позовні вимоги про стягнення заборгованості у зазначеній вище сумі і судових витрат задовольнити в повному обсязі. В судове засідання представник позивача [PERSON] з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»\~[PERSON] не зявився, про дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином, про поважні причини неявки в судове засідання не повідомив, надавши через канцелярію суду клопотання справу розглянути в його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі і не заперечував в разі повторної неявки відповідача справу розглянути в заочному порядку. Відповідач [PERSON] в судове засідання, не зявився, будучи повідомленим про день, час і місце розгляду справи в порядку ст. 74 ч. 4 ЦПК України, відомостей про поважність причини неявки в судове засідання, суду не повідомив. Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно дослідивши і оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків. Судом, належними доказами по справі встановлено, що 23.11.2013 року ПАТ «Платинум Банк» з відповідачем [PERSON] уклали кредитний договір № 1168/7276СLВРТ, відповідно до якого відповідач отримав грошові кошти у розмірі 25960,00 грн. (а.с.8). 17.06.2015 р. між ПАТ «Платинум Банк» та ТОВ ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір відступлення права вимоги №1706/1, згідно до якого первісний кредитор відступив позивачу право вимоги до відповідача включаючи і суму основного зобов'язання, плату за кредитом, пеню за порушення грошових зобов'язань та інші платежі, право на одержання яких належить первісному кредитору. Позивач набув права грошової вимоги до відповідача (а.с.20-23). Угода, в якій відбувається заміна однієї зі сторін, є уступкою права вимоги. Факторинг (фінансування під відступлення права грошової вимоги), у якому відбувається заміна кредитора, є різновидом таких угод. Тобто, факторинг - це комплекс кредитно-фінансових операцій з продажу боргових прав одного підприємства іншому субєкту-фактору за плату (Відповідно до ст. 4 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» визначено, що факторинг є фінансовою послугою). Фактором можуть виступати банки, інвестиційні та кредитні організації, що мають ліцензію на надання кредитів іншим особам під відсотки. Поняттю продаж боргових прав тотожні поняття «продаж дебіторської заборгованості» та «продаж прав боргових вимог».\~\~ Відповідно до положень статей\~1077,\~1078 ЦК України,\~за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). У звязку з порушенням відповідачем [PERSON] взятих на себе кредитних зобовязань, станом на 14.06.2015 року утворилася заборгованість, що становить 43121,09 грн., яка складається: із заборгованості за основною сумою боргу в сумі 25352,600 грн.; заборгованості за процентами та комісією в сумі 4846,81 грн.; пені за порушення графіку погашення заборгованості в сумі 12921,68 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с.16). Розрахунок заборгованості по кредиту (а.с.16) відповідача [PERSON] перед [PERSON] з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»\~ станом на 14.06.2015 року свідчить про те, що сума заборгованості по наведеній вище сумі відповідачем не погашена. Вищенаведені правовідносини, виходячи з сукупності досліджених по справі доказів, у системному звязку регулюються наступними вимогами закону. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Стаття 530 ЦК України передбачає, що якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлюється договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Стаття 1049 ЦК України передбачає, що позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій же сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій же кількості, такого ж роду та такої ж якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, встановлені договором. Відповідно ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму або не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобовязаний сплатити неустойку, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів. На підставі ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно положень ст. 10 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ст.ст. 212, 213 ЦПК України, законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно ї законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.\~\~ Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко - і відеозаписів, висновків експертів. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Таким чином, повно і всебічно зясувавши обставини справи, оцінивши докази, надані відповідно сторонами в їх сукупності, виходячи з позиції представника позивача щодо задоволення позовних вимог за обраним способом захисту та системного аналізу співмірності заявлених вимог з вимогами закону, суд вважає, що заявлені позовні вимоги грунтуються на законі і підлягають задоволенню. У відповідності до ст. 88 ч.1 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої\~ сторони\~ понесені\~ нею і документально підтверджені судові витрати.\~ Якщо\~\~ позов\~\~ задоволено\~\~ частково,\~\~ судові\~\~ витрати присуджуються\~\~ позивачеві\~\~ пропорційно\~ до\~ розміру\~ задоволених позовних вимог,\~ а відповідачеві -\~ пропорційно\~ до\~ тієї\~ частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Таким чином з відповідача підлягають стягненню судові витрати по справі, в повернення оплаченого банком судового збору, належним чином підтвердженого відповідним платіжним дорученням від 01.12.2016 року, в розмірі 1378,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved