Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-09 00:00:00

Позивач в березні 2014 року звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що 13.09.2006 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк» (правонаступником якого є ПАТ КБ «ПриватБанк») та [PERSON] був укладений кредитний договір № б/н, відповідно до якого відповідач отримала кошти у розмірі 2500 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач умов договору належним чином не виконала, в зв'язку з чим станом на 27.02.2014 року утворилася заборгованість в сумі 16 483 грн. 54 коп. Відповідно до судового наказу, виданого 17.12.2009р. Корольовським районним судом м.Житомира, з відповідача стягнуто сума боргу, яка існувала на той час, а саме 4 688 грн. 93 коп., а тому позивач просить стягнути з відповідача на свою користь різницю заборгованості, яка разом із сумою штрафів складає 12 884 грн. 34 коп., а також понесені судові витрати у розмірі 243 грн. 60 коп. В судове засідання представник позивача не з'явився, надіслав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та проти заочного розгляду справи не заперечував (а.с. 25). Відповідач заперечила проти задоволення позову та просила відмовити в його задоволенні, посилаючись на те, що позивачем відносно неї скоєно шахрайство: кредитний договір вона підписала, але грошей не отримувала, а також просила застосувати строк позовної давності. Суд заслухав пояснення позивача, дослідив матеріали справи в межах заявлених позовних вимог і вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає до задоволення з огляду на наступне. Так, судом встановлено, що 13.09.2006 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк» (правонаступником якого є ПАТ КБ «ПриватБанк») та [PERSON] був укладений кредитний договір № б/н, відповідно до якого відповідач отримала кошти у розмірі 2500 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Однак [PERSON] не виконує взяті на себе зобов'язання по кредитному договору і не погашає кредит та відсотки по ньому. Станом на 27.02.2014р. відповідач заборгувала позивачу по вищевказаному кредитному договору16 483 грн. 54 коп., з яких - 2 497 грн. 75 коп. - заборгованість за кредитом, 13 985 грн. 79 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом, а також штрафи, відповідно до п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. 00 коп. - фіксована частина, 589 грн. 73 коп. - процентна складова . Враховуючи, що судовим наказом від 17.12.2009р., виданим Корольовським районним судом м.Житомира, з відповідача стягнуто сума боргу, яка існувала на той час, а саме 4 688 грн. 93 коп., до стягнення підлягає заборгованість в розмірі 12 884 грн. 34 коп. Згідно вимог ст.639 ЦПК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору, звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається . Згідно зі ст. 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язань чи звичаїв ділового обороту. Як вбачається з вимог ст.1054 ЦК України, за кредитним договором Банк чи інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з вимогами ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлене договором або законом. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Задовольняючи позов в повному обсязі, суд не бере до уваги твердження відповідача про вчинення щодо неї шахрайських дій з боку правцівників ЗАТ КБ «ПриватБанк» (правонаступником якого є ПАТ КБ «ПриватБанк») при оформленні кредитного договору, оскільки на підтвердження цього [PERSON] не надала будь-яких доказів, як-то висновків правоохоронних органів чи доказів звернення до таких органів із заявами про вчинення злочину, а також нею під час розгляду справи не заявлялося клопотань про призначення судової почеркознавчої екпертизи чи витребовування будь-яких доказів від позивача. Також не підлягає до задоволення вимога відповідача про застосування строків позовної давності, оскільки, відповідно до п. 9.12 Умов надання банківських послуг (які разом із Правилами користування платіжною карткою складають між позичальником та Банком Договір, що підтверджується підписом позичальника у заяві) вбачається, що договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії Договору, він автоматично лонгується на такий же термін. В судовому засіданні з пояснень відповідача встановлено, що будь-яких заяв про припинення чи розірвання укладеного між нею та Банком договору не подавалося, а тому цей договір є пролонгованим та підстав для застосування строків позовної давності не вбачається. За таких обставин суд приходить до висновку, що відповідач [PERSON] в односторонньому порядку не виконувала умов договору, тому з неї слід стягнути на користь позивача борг за цим договором та понесені судові витрати.

Outcome: approved