Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-20 00:00:00

Позивач Акціонерне товариство УкрСиббанк звернулося до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості. У позовній заяві зазначив, що між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (поточне найменування Акціонерне товариство «УкрСиббанк») та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту №11098578000 від 20.12.2006 року з додатковою угодою від 23.02.2009 року (в системі обліку банку договір №11098578001), відповідно до умов якого позивач надав відповідачу кредит (грошові кошти) в сумі 17000 доларів США, а відповідач зобов`язався щомісяця повертати наданий кредит у розмірі та строки, передбачені графіком погашення кредиту, але у будь - якому випадку повернути кредит у повному обсязі не пізніше, ніж до 17.12.2027 року, якщо тільки не застосовується інший термін повернення кредиту. За користування кредитними коштами відповідач зобов`язався сплачувати проценти в розмірі 11.80 % річних ( п.1.3 кредитного договору). Проценти нараховуються на суму кредитних коштів, фактично наданих банком позичальнику, за період з моменту фактичного надання коштів до повернення останнім коштів у власність банку. Для забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором між АТ «УкрСиббанк» та [PERSON] укладено договір поруки №1 від 20.12.2006 року. Позичальник належним чином не виконував умови кредитного договору, внаслідок чого виникла прострочена заборгованість. Тому банк у 2014 році звернувся до суду із позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором у солідарному порядку з позичальника та поручителя заборгованості у розмірі 13667,66 дол.США, що станом на 25.02.2014 року еквівалентно 123524,21 грн. Рішенням Київського районного суду м.Полтави від 12.05.2014 року позов банку задоволено. Стягнуто на користь АТ «УкрСиббанк» солідарно з [PERSON] , [PERSON] заборгованість у розмірі 123524,21 грн. Виконавчі листи, отримані за вказаним рішенням, перебували на примусовому виконанні. Однак, станом на 09.07.2021 року заборгованість за кредитним договором не погашена в повному обсязі та складає 8982,08 дол.США. Прострочення виконання грошового зобов`язання з боку відповідачів триває. За прострочення виконання кредитного зобов`язання щодо повернення кредиту, що визначено рішенням суду, відповідачі повинні сплатити 3% річних у розмірі 808,39 дол.США. Тому позивач просив суд стягнути з [PERSON] , [PERSON] в солідарному порядку на користь АТ «УкрСиббанк» 3% річних за прострочення виконання грошового зобов`язання в розмірі 808,39 дол.США. Також просив стягнути з відповідачів на його користь 2270 грн. на відшкодування понесених судових витрат. Ухвалою судді Київського районного суду м. Полтави від 09 серпня 2021 року відкрито провадження у справі, яку вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (а.с. 63). Заперечення від позивача щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до суду не надходили. Відповідач [PERSON] подав відзив на позов, у якому зазначив, що позов не обґрунтований, розрахунок зроблений з неправильної суми та валюти заборгованості та без врахування часткового погашення. Рішенням Київського районного суду м Полтави від 12.05.2014 року стягнуто солідарно з відповідачів на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість по кредитному договору № 11098578000 від 20 грудня 2006 року у розмірі 123524,21 грн. Таким чином, сумою зобов`язання було саме 123524,21 грн. Валюта зобов`язання - українська гривня. Тому позивач необґрунтовано розраховував 3 відсотки річних із суми 8982,08 доларів США. Вказану заборгованість позивач визначив у зв`язку із нарахуванням відсотків вже після рішення Київського районного суду м Полтави від 12.05.2014 року, що не ґрунтується на нормах чинного законодавства України. Таким чином сума, на яку нараховуються позивачем 3 відсотки річних не є заборгованістю відповідача і не може бути базою для нарахування сум, передбачених ст. 625 ЦК України. Позивач не вказав у позові, що сума зобов`язання систематично зменшувалась у зв`язку із примусовим виконанням. На виконанні у Київському ВДВС у м Полтаві знаходилось виконавче провадження ВП 44405050 щодо виконання рішення від 2014 року, яке на сьогоднішній день завершено у зв`язку із повним фактичним виконанням. Відповідно до довідки Київського ВДВС у м Полтаві, перерахування коштів відбувалось кожного місяця до 23.06.2021 року. Позивач просить стягнути 3% річних за останні три роки. Оскільки позивач звернувся до суду у липні 2021 року, то періодом нарахування 3% річних на суму заборгованості є липень 2018 - липень 2021 року. Сума заборгованості станом на липень 2018 року складала 77777,47 грн. (згідно із даними Київської ВДВС у м Полтаві) та щомісячно зменшувалась до повного виконання. Таким чином, 3% річних за три роки з урахуванням дійсного зобов`язання та щомісячного зменшення заборгованості становить 5829,64 грн. та визнається відповідачем. Тому відповідач просив суд відмовити у задоволенні позову АТ «УкрСиббанк» до [PERSON] про стягнення 3% річних від суми заборгованості частково. Стягнути із позивача витрати на правову допомогу. Відповідач [PERSON] відзиву на позов не надала. Інші заяви по суті справи та клопотання від сторін не надходили. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримав в повному обсязі, посилаючись на викладені в позовній заяві обставини. Просив позов задовольнити, стягнути з відповідачів [PERSON] , [PERSON] на користь позивача АТ «УкрСиббанк» в солідарному порядку 3% річних за прострочення виконання грошового зобов`язання в розмірі 808,39 дол.США. Також просив стягнути з відповідачів на користь позивача 2270 грн. на відшкодування понесених судових витрат. Відповідач [PERSON] та його представник адвокат Грибовод В.В. в судовому засіданні позов визнали частково. Посилаючись на те, що позивачем невірно визначена валюта та розмір простроченого зобов`язання, визнали позовні вимоги про стягнення 3% річних в розмірі 5829,64 грн. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, будучи належним чином повідомленою про розгляд справи судом. Враховуючи відсутність підстав, передбачених ст. 223 ЦПК України для відкладення розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача [PERSON] . Заслухавши представника позивача, відповідача [PERSON] та його представника, дослідивши та оцінивши докази у справі в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 20 грудня 2006 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», правонаступником якого є Акціонерне товариство «УкрСиббанк», та відповідачем [PERSON] був укладений договір споживчого кредиту №11098578000, відповідно до умов якого відповідач [PERSON] отримав кредит на придбання квартири у розмірі 17000 доларів США (а.с. 7-12, 16-20). Умовами договору передбачено, що за користування кредитними коштами позичальник сплачує 11.80% річних, а у разі несвоєчасного виконання зобов`язання нараховується пеня та штрафи передбачені договором. Згідно п. 1.2. договору надання кредиту здійснюється у наступний термін: 20 грудня 2006 року. Позичальник зобов`язаний повернути кредит у повному обсязі у терміни та розмірах, що встановлені графіком погашення кредиту згідно додатку №1 договору, але в будь-якому випадку не пізніше 17 грудня 2027 року (а.с.16-20). З метою забезпечення своєчасного і повного виконання зобов`язань позичальника по вказаному кредитному договору між банком та [PERSON] був укладений договір поруки №1 від 20 грудня 2006 року, який передбачає, що поручитель несе солідарну відповідальність з позичальником перед кредитором за порушення виконання зобов`язань по кредитному договору та матеріально відповідає за повернення кредиту, процентів за користування кредитом, неустойки (штрафи, пені) у разі порушення позичальником умов кредитного договору (а.с. 32-33). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та актів цивільного законодавства. Згідно ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Як встановлено судом, банком зобов`язання перед [PERSON] по кредитному договору №11098578000 від 20 грудня 2006 року виконано, але позичальник взяті на себе зобов`язання належним чином не виконував. Тому рішенням Київського районного суду м.Полтави від 12 травня 2014 року у справі №552/1271/14-ц задоволено позов Публічного акціонерного товариства УкрСиббанк до [PERSON] , [PERSON] про стягнення суми заборгованості за договором про надання споживчого кредиту, та стягнуто солідарно з [PERSON] , [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства УкрСиббанк заборгованість по кредитному договору № 11098578000 (в рішенні вказано №1198578000) від 20 грудня 2006 року у розмірі 123524,21 грн. (а.с.36-37). З наведеного рішення вбачається, що банк скористався своїм правом, передбаченим ч. 2 ст. 1050 ЦК України та вимагав повернення заборгованості в повному обсязі, в тому числі частини дострокового повернення частини позики, що залишилась. При цьому станом на 25 лютого 2014 року заборгованість становила 13667,66 доларів США та складалася із: заборгованості у розмірі 12816,75 доларів США по тілу кредиту, 683,10 доларів США заборгованості по процентам, 28,62 доларів США пені за прострочення сплати процентів, 139,19 доларів США пені за прострочення сплати тіла кредиту, що в еквіваленті на українську гривню станом на 25.02.2014 року становить 123524,21 грн. Звертаючись до суду з позовом про стягнення 3% річних за прострочення зобов`язання, позивач надає новий розрахунок заборгованості відповідача, згідно якого станом на 09 липня 2021 року заборгованість за кредитним договором №11098578001 від 23 лютого 2009 року становить 25194,83 дол. США, з яких: заборгованість за кредитом 8982,08 дол. США, заборгованість за процентами 8674,33 дол. США, заборгованість за процентами за користування грошовими коштами понад встановлений договором термін 7538,42 дол. США (а.с.38-55). Як свідчить тлумачення\~статті 526 ЦК України\~цивільне законодавство містить загальні умови виконання зобов`язання, що полягають у його виконанні належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Це правило є універсальним і підлягає застосуванню як до виконання договірних, так і недоговірних зобов`язань. Недотримання умов виконання призводить до порушення зобов`язання. Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у частині другій\~статті 1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до\~статті 1048 цього Кодексу. Пред`явлення вимоги про повне дострокове погашення заборгованості за кредитним договором обумовлює зміну строку виконання зобов`язання та початок перебігу позовної давності. Відповідно до частини четвертої\~статті 263 ЦПК України\~при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18) зроблено висновок, що «звернення з позовом про дострокове стягнення кредиту незалежно від способу такого стягнення змінює порядок, умови і строк дії кредитного договору. На час звернення з таким позовом вважається, що настав строк виконання договору в повному обсязі. Рішення суду про стягнення заборгованості чи звернення стягнення на заставлене майно засвідчує такі зміни. Право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється у разі пред`явлення до позичальника вимог згідно з частиною другою\~статті 1050 ЦК України. Наявність судового рішення про дострокове задоволення вимог кредитора щодо всієї суми заборгованості, яке боржник виконав не в повному обсязі, не є підставою для нарахування процентів та пені за кредитним договором, який у цій частині змінений кредитором, що засвідчено в судовому рішенні. Якщо за рішенням про звернення стягнення на предмет застави заборгованість за кредитним договором указана в такому рішенні у повному обсязі, кредитор має право на отримання гарантій належного виконання зобов`язання відповідно до частини другої\~статті 625 ЦК України». Таким чином правовідносини, що виникли між сторонами регулюються рішенням Київського районного суду м.Полтави від 12 травня 2014 року у справі №552/1271/14-ц, згідно якого зобов`язання визначено не в доларах США, а в українській гривні. Розмір заборгованості зазначеним рішенням визначений в розмірі 123524,21 грн. Виконавчі документи, видані за вказаним судовим рішенням, перебували на виконанні у Київському відділі державної виконавчої служби у місті Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), виконавче провадження №44405050 з примусового виконання виконавчого листа №552/1271/14-ц, виданого Київським районним судом м.Полтави про стягнення з [PERSON] , [PERSON] на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованості в розмірі 123524,21 грн. Вказана обставина підтверджується листом Київського відділу державної виконавчої служби у місті Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) від 20 серпня 2021 року №55741 (а.с.83). Постановою головного державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби у місті Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) від 22 червня 2021 року закінчено виконавче провадження №44405050 з примусового виконання виконавчого листа №552/1271/14-ц, виданого Київським районним судом м.Полтави про стягнення в солідарному порядку з [PERSON] на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованості в розмірі 123524,21 грн., у зв`язку з повним виконанням рішення. Також постановою головного державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби у місті Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) від 22 червня 2021 року у зв`язку з повним виконанням рішення закінчено виконавче провадження №44458814 з примусового виконання виконавчого листа №552/1271/14-ц, виданого Київським районним судом м.Полтави про стягнення з [PERSON] в солідарному порядку на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованості в розмірі 123524,21 грн. На підставі викладеного суд приходить до висновку, що позивач безпідставно обраховує заборгованість відповідачів за кредитним договором в розмірі 8982,08 доларів США та з даної суми в порядку ст. 625 ЦК України обраховує 3% річних. Як вже встановлено судом, розмір зобов`язання відповідачів, яке виникло з договору №11098578000 від 20 грудня 2006 року, визначений рішенням Київського районного суду м.Полтави від 12 травня 2014 року у справі №552/1271/14-ц у розмірі 123524,21 грн. При цьому зазначеним рішенням стягнуто саме вказану суму в українських гривнях, а не в доларах США або їх еквіваленті. Тому суд погоджується з доводами відповідача [PERSON] та його представника [PERSON] про те, що три відсотки річних за прострочення зобов`язання мають обраховуватись з суми заборгованості, визначеної рішенням суду від 12 травня 2014 року у справі №552/1271/14-ц. Суд також погоджується з доводами відповідача та його представника, що три відсотки мають обраховуватись саме від залишку заборгованості, а не від визначеної позивачем суми. Заперечуючи проти суми стягнення, відповідач надав суду розрахунок трьох відсотків річних, обрахований від розміру залишку заборгованості та з врахуванням періодичного погашення заборгованості відповідачами, аж до повного її погашення. Згідно вказаного розрахунку за період з липня 2018 року по червень 2021 року, коли відбулося погашення заборгованості, визначеної рішенням суду, три відсотки річних за прострочення зобов`язання складають суму 5829,64 грн. Позивачем вказаний розмір трьох відсотків річних не спростований. Розрахунок, що наданий позивачем, суд не приймає з викладених вище підстав. Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 ст.13 ЦПК України також передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Вирішуючи справу на підставі доказів, долучених до справи, враховуючи, що позивачем надано розрахунок трьох відсотків річних, що не відповідає фактичним обставинам справи, наданий відповідачем розрахунок позивач не спростував, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, а саме стягнення з відповідачів на користь позивача 3% річних в розмірі 5829,64 грн. Відповідно до частини першої\~статті 553 ЦК України\~за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконанням ним свого обов`язку. Тому вказану суму 3% річних необхідно стягнути з відповідачів солідарно. Таким чином позов підлягає до часткового задоволення. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно до задоволених відносно них позовних вимог. Судові витрати позивача зі сплати судового збору складають 2270 грн., що підтверджується платіжним дорученням №0020368797 від 15 липня 2021 року (а.с. 4). Оскільки позов судом задоволено на 28%, з відповідачів на користь позивача на відшкодування судових витрат підлягає всього стягненню 635,60 грн. (2270 грн. / 100 х 28), а пропорційно до задоволених відносно них позовних вимог - по 317,80 грн. з кожного (635,60 грн. / 2). Згідно ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судові витрати відповідача [PERSON] складаються з витрат на правову допомогу в розмірі 7000 грн., що підтверджується актом приймання-передачі виконаних робіт від 05 вересня 2021 року, додатковою угодою №1 до договору про надання правової допомоги №01/09-21 від 01.09.2021, квитанцією серії ААІ №496919 про сплату коштів в розмірі 7000 грн. (а.с. 93-95). Суд не погоджується з доводами представника позивача щодо завишення вартості правової допомоги, оскільки у даній справі адвокатом не тільки надавалася консультація, складались процесуальні документи та вживалися заходи для отримання необхідних доказів, але і здійснювався розрахунок розміру 3% річних. Тому вартість правової допомоги відповідає складності справи та обсягу виконаної адвокатом роботи. Суд не бере до уваги посилання представника позивача в судовому засіданні на не одержання позивачем документів, підтверджуючих судові витрати відповідача, оскільки фіскальним чеком АТ «Укрпошта» від 06 вересня 2021 року підтверджується направлення позивачу таких документів разом з відзивом на позов. Оскільки судом позов задоволено частково, а саме на 28%, відповідно, на 72% відмовлено в задоволенні позовних вимог, з позивача на користь відповідача [PERSON] підлягає до стягнення сума у розмірі 5040,00 грн. на відшкодування витрат на правову допомогу (7000 грн. / 100 х 72).

Outcome: partial