Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-19 00:00:00

Позивач АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК», від імені якого діє представник за довіреністю, пред`явило позов до Троїцького районного суду Луганської області про стягнення з [PERSON] заборгованості за договором № б/н від 15.12.2010 року в сумі 124201,72 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 15.12.2010 року [PERSON] отримала кредит в сумі 5500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. У порушення норм Цивільного кодексу України та умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконувала, у зв`язку із чим станом на 30.04.2019 року виникла заборгованість за договором в розмірі 124201, 72 грн., яка складається з: 5009,25 грн. - заборгованість за кредитом; 119192,47 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом з 15.12.2010 по 29.06.2018, яку позивач просить стягнути з відповідача. Крім того просить покласти на відповідача судові витрати у розмірі 1921, 00 грн. В судове засідання позивач свого представника не направив, в позовній заяві просив справу розглядати без участі представника. Відповідач в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву від 25.11.2019 в якій просить суд розглянути справу без її участі. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідність до положень ч.2 ст.247 ЦПК України , судом не здійснювалося. Суд, дослідивши письмові докази, вважає позов таким, що підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено наступне. 15.12.2010 року [PERSON] підписала Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» відповідно до якої отримала кредит у розмірі 5500,00 грн. зі сплатою відсотків у розмірі 30,00% річних (а.с.8, 9). Кредитний договір складається із Анкети-Заяви позичальника, Умов та Правил надання банківських послуг, Правил користування платіжною карткою та Тарифів Банку. У відповідності до ч. 1 ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Відповідно до ч.1 ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно ч.1 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Своїм підписом [PERSON] підтвердила, що Анкета-Заява разом з Умовами і Правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою, а також Тарифи складають укладений між нею та Банком договір про надання банківських послуг, що свідчить про досягнення сторонами згоди щодо істотних умов Договору. Відповідно до змісту ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язується повернути позикодавцю позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до вимог статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до положень частини 1 статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язань або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до приписів ч.1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно розрахунку заборгованості, відповідач [PERSON] належно не виконувала свої зобов`язання за Кредитним договором №б/н від 15.12.2010 року внаслідок чого станом на 31.01.2019 року утворилась заборгованість, яка становить 124201, 72 грн., яка складається з: 5009,25 грн. - заборгованість за кредитом; 119192,47 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом з 15.12.2010 по 29.06.2018 (а.с.5-7). Таким чином, суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором № б/н від 15.12.2010, в розмірі 124201, 72 грн., яка складається з: 5009,25 грн. - заборгованість за кредитом; 119192,47 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом з 15.12.2010 по 29.06.2018, є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Розмір заборгованості та його розрахунок відповідачем не спростований. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у відповідності до ст. 141 ЦПК України, суд враховує, що понесення позивачем судових витрат підтверджується платіжним дорученням № PROM8BUJDY від 18.06.2019 року про сплату судового збору у сумі 1921 грн. 00 коп. (а.с. 1). Враховуючи викладене та з урахуванням задоволення позовних вимог, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму сплаченого судового збору в розмірі 1921 грн. 00 коп. На підставі викладеного, ст. 526, 610-612,625,628, 638, 1049, 1055 ЦК України,

Outcome: approved