Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-20 00:00:00

Позивач АТ КБ «ПриватБанк» в особі представника - Гребенюка О. С. звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовна заява вмотивована тим, що відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт (далі- Генеральна угода ) від 19.11.2013 року, [PERSON] , отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 11 724, 68 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18.00 % на рік на суму залишку за кредитом. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючи з 01 по 25 число кожного місяця відповідач надає банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана Генеральна угода разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, та Тарифами Банку, що викладені на банківському сайті, складає між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. Позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, однак відповідач не надав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, що має відображення у розрахунку заборгованості, у зв`язку з чим станом 27.11.2019 утворилась заборгованість у загальному розмірі 37 604, 05 грн., а відтак позивач змушений звертатись до суду з вказаним позовом, в якому просить стягнути з відповідача вказану заборгованість та понесені судові витрати по справі. Ухвалою Деснянського районного суд м. Києва від 23.12.2019 року у вказаній вище справі вирішено питання про доцільність її розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, учасникам процесу роз`яснено право подати заяви по суті справи та заяви з процесуальних питань відповідно до положень чинного ЦПК України. Відповідач повідомлений судом про розгляд даного провадження належним чином, у встановленому законом порядку, шляхом направлення поштової кореспонденції суду, про що свідчить відмітка про вручення поштового відправлення. Своїм процесуальним правом на подачу відзиву на позовну заяву відповідач не скористався. Згідно вимог ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. У відповідності до ч.8 ст.279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Положеннями ст.174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, вивчивши письмові матеріали справи, приходить до наступних висновків: Судом встановлено, що між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] , шляхом укладення Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до «Умов та Правил надання банківських послуг», що є публічною офертою, було укладено кредитний договір № б/н від 19.11.2013 року, відповідно до якого відповідач отримав терміновий кредит у розмірі 11 724, 68 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом із встановленням обов`язку погашення заборгованості щомісячним платежем з «1» по «25» число кожного місяця. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана Генеральна угода разом із запропонованими банком «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які містяться на сайті банку www.privatbank.ua, складає між ним та Банком Кредитний Договір, що підтверджується підписом у заяві. Як вказано у п.п. 1.1.1. та 1.1.2. Генеральної угоди, сторони домовилися по Договору 1 (Кредитний договір № SAMDN50000047707647 від 15.07.2011 року) зменшити розмір заборгованості, що виник в період з дати надання позичальнику кредиту, а саме, проценти на 852, 53 грн., комісію на 49, 40 грн., пеню на 0, 0 грн., штраф на 491, 85 грн. Заборгованість по Договору 1 з дати підписання Генеральної угоди складає 13 024, 68 грн. Відповідач не надав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, а відтак у зв`язку з порушеннями зобов`язань за кредитним договором б/н від 19.11.2013 у відповідача, станом на 27.11.2019, наявна заборгованість у загальному розмірі 37 604, 05 грн., яка складається з: 9093, 97 грн. - заборгованість за кредитом; 9280, 30 грн. - заборгованість за по відсоткам за користування кредитом; 19 229, 78 грн. - заборгованість за пенею; На даний час відповідач продовжує ухилятися від виконання зобов`язань та заборгованості не погашає. Згідно зі ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відповідно до п.1 ч.2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини. Згідно з вимогами ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно зі ст.ст. 525, 526, 546 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов`язання. Відповідно до вимог ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до вимог ст.ст. 1046, 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно з ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідно до п. 2.2.Генеральної угоди про реконструкцію та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт, згідно ст. 212, 611, 651 Цивільного кодексу України при порушенні Позичальником строків погашення заборгованості, вказаних у цій Генеральній угоді, Умов і правил більш ніж на 31 день, по зобов`язаннях, строк який настав. Сторони погодили, що строк повернення кредиту вважається 32-й день з моменту виникнення порушення. Заборгованість по кредиту починається з 32-го дня порушення вважається простроченою. Позичальник сплачує банку штраф в розмірі 1393, 78 грн. Частиною 2 ст. 612 ЦК України визначено, що боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завданні простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Згідно з вимогами ч. 2 ст. 551 ЦК України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Відтак, відповідно до вимог діючого законодавства позивач не позбавлений права звернутись до суду із вимогою, щодо стягнення з відповідача заборгованості по тілу кредиту, відсотків за користування кредитом, а також штрафу за Генеральною угодою у відповідності до умов до п. 2.2. Генеральної угоди, що підлягає стягненню з відповідача на користь банку. Разом з тим, відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, що мають істотне значення . З матеріалів позовної заяви вбачається, що позивач своїм правом, щодо стягнення з відповідача штрафу відповідно до п. 2.2 Генеральної угоди не скористався, натомість просить стягнути заборгованість за пенею в розмірі 19 229, 78 грн. Як вказано у п. 2.1. Генеральної угоди, Банк надає Позичальнику терміновий кредит у сумі 11 724, 68 грн. на строк 24 місяці з 19.11.2013 р. по 30.11.2015 р. шляхом установлення кредитної лінії на платіжну карту на споживчі цілі в сумі 11 724, 68 грн. в обмін на зобов`язання Позичальника на повернення кредиту, сплати відсотків в розмірі 1, 5% в місяць на суму залишку заборгованості по Кредиту що вказано в Заяві, Умовах і правилах строки. Погашення заборгованості здійснюється у наступному порядку: починаючи з 1 по 25 число кожного місяця (щомісячний платіж) в сумі 586, 70 грн. для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості по кредиту, процентів, а також інших витрату відповідності з Умовами і правилами. Дата останнього погашення заборгованості повинна бути не пізніше 30.11.2015 р. Згідно з п. 2.5. Генеральної угоди позичальник зобов`язується повернути суму кредиту, відсотків, винагороди відповідно до Генеральної угоди та Умов та правил. Проте, в Генеральній угоді від 19.11.2013 відсутні умови, щодо встановлення відповідальності у вигляді пені за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру. За таких обставин відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді відповідальність у вигляді пені за порушення термінів виконання договірних зобов`язань. З цього приводу Велика Палата Верховного Суду (постанова від 03 липня 2019 року, справа №342/180/17, провадження № 14-131цс19) вказує, що в даному випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ КБ «ПриватБанк» в період - з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду із вказаним позовом, тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову. За таких обставин надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. З урахуванням позиції Великої Палати Верховного Суду, яка висвітлена у постанові від 03.07.2019 у справі №342/180/17 та стосується необхідності особливого захисту споживача у кредитних правовідносинах, пересічний споживач банківських послуг, з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити свої права бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту та Умов та правил надання банківських послуг, оскільки Умови та правила надання банківських послуг це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору. Таким чином, у зв`язку з порушенням відповідачем зобов`язань за Генеральною угодою про реконструкцію та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт № б/н від 19.11.2013 року, відповідач станом на 27.11.2019 року має заборгованість за кредитом та повинен сплатити тіло кредиту в розмірі - 9093, 97 грн., заборгованість по відсоткам за користування кредитом - 9 280, 30 грн., а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 1921 грн., решта вимог позову задоволенню судом не підлягає.

Outcome: partial