Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-14 00:00:00

Позивач в особі представника [PERSON] звернувся в суд із позовом про визнання права власності на частки у майні колишнього колгоспного двору та на спадкове майно за законом, посилаючись на те, що [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] набули у спільну сумісну власність домоволодіння, що знаходиться за адресою: Чернівецька область, Сторожинецький район, с.Верхні Петрівці, вул. Т.Шевченко, 56, зазначене домоволодіння було майном колгоспного двору і станом на 15 квітня 1991 року зазначені особи були його членами. Кожен з вказаних осіб набув право власності на 1/6 частину згаданого домоволодіння. 08 травня 1992 року помер [PERSON] - чоловік позивача [PERSON]. [PERSON] будучи дружиною [PERSON], спадкоємцем за законом першої черги, своєчасно, в установлений законом шестимісячний строк, фактично вступила в управління та володіння спадковим майном. З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та інших відповідних реєстрів, відомості щодо реєстрації права власності відносно вказаного домоволодіння в реєстрах відсутні. У позивача відсутні необхідні для видачі свідоцтва про право на спадщину правовстановлюючі документи, оскільки [PERSON] при житті не оформив право власності на належну йому частину домоволодіння за собою та не зареєстрував це право в органах державної реєстрації речових прав на нерухоме майно. Самочинно збудовані обєкти нерухомості за вищевказаною адресою не виявлені, про що свідчить відсутність в технічному паспорті відповідного штампу. [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], відмовились від належних їм часток у майні колишнього колгоспного двору на користь позивача [PERSON]. Отже, [PERSON] набула право на все домоволодіння - 1/6 як спадщина після смерті [PERSON] + 1/6 як її частка у майні колишнього колгоспного двору + 4/6 як частки у майні колишнього колгоспного двору, від яких відмовились [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Позивач просив визнати за нею право власності на домоволодіння, що знаходиться за адресою: Чернівецька область, Сторожинецький район, село Заболоття, вулиця Буковинська 42. В судове засідання позивач та його представник не з'явилися, однак від представника позивача надійшла на адресу суду письмова заява про розгляд справи у їх відсутності, просили позовні вимоги задовольнити. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судове засідання не зявилися, однак направили на адресу суду письмові заяви про розгляд справи у їх відсутності, не заперечували проти задоволення позову. Від своїх часток у майні колишнього колгоспного двору відмовилися на користь позивача. Судом встановлено, що [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] набули у спільну сумісну власність домоволодіння, що згідно технічного паспорта складається з житлового будинку літ.«А-І», прибудови літ.«а», ганку літ.«а1», сарая літ.«В», гаража літ.«Г», сарая літ.«Д», веранди літ.«д», сарая літ.«Е», сарая літ.«Ж», вбиральні літ.«З», воріт з хвірткою під № 1, огорожі під №№ 2, 3, криниці під № 4, вигрібної ями під № 5, а також будівельних матеріалів та обладнання, які були використані в процесі будівництва незавершених будівництвом житлового будинку літ.«Б-І» з мансардою літ.«Мс» з відсотком готовності 46%, за адресою: Чернівецька область, Сторожинецький район, с.Верхні Петрівці, вул. Т.Шевченко, 56. Згідно ч.1 ст.120 ЦК України (в редакції 1963 р.) майно колгоспного двору належить його членам на праві спільної сумісної власності. Право власності на будинковолодіння зареєстроване не було. Зазначене домоволодіння було майном колгоспного двору і станом на 15 квітня 1991 року зазначені особи були його членами. Свідоцтвом про смерть серії 1-МИ №459238 встановлено, що 08.05.1992 року [PERSON], помер. Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається із 1/4 будинковолодіння, що знаходиться за адресою: Чернівецька область, Сторожинецький район, село Заболоття, вулиця Буковинська, 42. [PERSON] будучи дружиною [PERSON], спадкоємцем за законом першої черги, своєчасно, в установлений законом шестимісячний строк, фактично вступила в управління та володіння спадковим майном. З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та інших відповідних реєстрів, (а.с.21), відомості щодо реєстрації права власності відносно вказаного домоволодіння в реєстрах відсутні. У позивача відсутні необхідні для видачі свідоцтва про право на спадщину правовстановлюючі документи, оскільки [PERSON] при житті не оформив право власності на належну йому частину домоволодіння за собою та не зареєстрував це право в органах державної реєстрації речових прав на нерухоме майно. [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], відмовились від належних їм часток у майні колишнього колгоспного двору на користь позивача [PERSON].(а.с. 27-30). Згідно ст.1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обовязків від фізичної особи, яка померла до інших осіб. За таких обставин та зважаючи на визнання відповідачами позову, суд вважає, що за позивачем необхідно визнати право власності на майно, що розташоване за адресою: Чернівецька область, Сторожинецький район, с.Верхні Петрівці, вул. Т.Шевченко, 56. При ухваленні цього рішення суд керується як нормами ЦК України в редакції 1963 р. так і нормами ЦК України в редакції 2004 р. Виходячи з викладеного, на підставі ст.ст. 1216, 1220, 1258, 1261, 1268 ЦК України, ст.ст.120 ЦК України (в редакції 1963 року), та

Outcome: approved