Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-12 00:00:00

Позивач АТ «Державний експортно-імпортний банк України» в особі філії АТ «Укрексімбанк» у м. Харкові звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позивач просить стягнути з відповідача на користь АТ «Державний експортно-імпортний банк України» в особі філії АТ «Укрексімбанк» у м. Харкові заборгованість по кредитному договору в сумі 13090, 73 грн., а також судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2102,00 грн. Представник позивача надав суду клопотання, в якому позов підтримав та просив суд розглядати справу без його участі з прийняттям заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про поважність причини неявки суд не повідомила, у встановлений судом строк відзив на позовну заяву не подавала. З письмової згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що відповідно до договору про відкриття у рамках зарплатного проекту карткового рахунку та кредитної лінії № 8192181785 від 03.04.2015 року, викладеним в новій редакції додатковою угодою № 8192181785 ГМ 2015-11 від 12.11.2015 року, укладеного між ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України», правонаступником якого є АТ «Державний експортно-імпортний банк України», та відповідачем [PERSON] , позичальнику було відкрито кредитну лінію для проведення операцій з використанням картки, з лімітом заборгованості не більше 4000,00 грн., з терміном користування до 30.04.2018 року та сплатою процентів у розмірі 40% річних. Кредитним договором передбачено надання відповідачу кредиту на певних умовах, а відповідач взяла на себе зобов`язання виконувати всі умови кредитного договору та сплачувати нараховані проценти за користування кредитом. Взяті на себе зобов`язання за зазначеним договором банк виконав вчасно й повністю, надавши кредитні кошти відповідачу. Відповідач [PERSON] взяті на себе зобов`язання за вказаним кредитним договором не виконує. Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором, заборгованість до стягнення з відповідача, станом на 10.09.2020 року становить 13 090,73 грн. та складається з наступного: 3950,90 грн. - заборгованість за основним боргом; 5425,30 грн. - заборгованість за процентами; 1006,62 грн. - пеня, нарахована на прострочену заборгованість за процентами; 857,34 грн. - пеня, нарахована на прострочену заборгованість за основним боргом; 623,56 грн. 3 % річних; 1227,02 грн. - інфляційне збільшення суми боргу, що підтверджується розрахунком заборгованості за кредитом, який долучено до позовної заяви. Позивач звертався до відповідача із вимогою про повернення кредиту, але на час подання позову, заборгованість за кредитним договором відповідачем не погашена. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною першою ст. 530 ЦК України встановлено, що якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Відповідно до ч. 2 ст. 549 ЦК України, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ч. 1 ст. 550 ЦК України, право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання. Згідно ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 624 ЦК України, якщо за порушення зобов`язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Ст. 1048 ЦК України передбачено, що Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. На підставі викладеного, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову в повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved