Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-10 00:00:00

Позивач - [PERSON] звернулася з позовом до відповідачів - Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві (ВДВС), [PERSON], приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу (КМНО) [PERSON] про визнання недійсним та скасування Акта про передачу майна стягувачу в рахунок боргу та Свідоцтва про право власності на нерухоме майно, посилаючись на наступні обставини. 13 серпня 2013 року приватним нотаріусом КМНО [PERSON] було видано Свідоцтво про право власності на нерухоме майно відповідачу [PERSON] на підставі Акту про передачу майна стягувачеві в рахунок погашення боргу від 17 липня 2013 року, затвердженого начальником ВДВС Дніпровського РУЮ м. Києва. За Актом від 17 липня 2013 року про передачу майна стягувачеві [PERSON] в рахунок погашення боргу [PERSON] було передано земельну ділянку загальною площею 0,0611 га, яка розташована на вулиця [ADDRESS] (садове товариство №КЕВРЗ» у Дніпровському районі м. Києва, кадастровий номер -8000000000:66:662:0003, цільове призначення земельної ділянки - ведення садівництва, з наявними поліпшеннями у вигляді незавершеного будівництва садового будинку та господарських споруд, із зазначенням про те, що вона належать [PERSON]. Проте, ще 26 жовтня 2007 року [PERSON] подарував вказану земельну ділянку позивачці. Договір дарування земельної ділянки, укладений між [PERSON] та [PERSON] був посвідчений приватним нотаріусом КМНО [PERSON], реєстровий запис № 2943 від 26 жовтня 2007 року, проте, не був зареєстрований. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. З 01 січня 2013 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень інших законодавчих актів», яким частину третю статті 640 ЦК України було викладено в редакції, згідно з якою договір, що підлягає нотаріальному посвідченню, є укладеним від дня такого посвідчення, а з частини другої статті 657 ЦК виключено слова «та державної реєстрації», тобто, скасовано обов'язок здійснювати державну реєстрацію договору купівлі-продажу після його нотаріального посвідчення. Отже, позивач на час складання Акту від 17 липня 2013 року була власником земельної ділянки. Не взявши цей факт до уваги, а також те, що технічна документація на садовий будинок була виготовлена на ім'я [PERSON], державний виконавець зазначив, що нерухоме майно - земельна ділянка та незавершений будівництвом садовий будинок належить боржнику [PERSON] Оскільки боржник у виконавчому провадженні - [PERSON] не мав жодного відношення ні до земельної ділянки, ні до незавершеного будівництвом садового будинку і господарських споруд на час складання Акту від 17 липня 2013 року, на підставі якого в подальшому [PERSON] було видане Свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 13 серпня 2013 року, позивач просить визнати недійсним скасувати Акт від 17 липня 2013 року старшого державного виконавця ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві Макаренко С.В. про передачу майна стягувачеві [PERSON] в рахунок погашення боргу, яким було передано земельну ділянку загальною площею 0,0611 га, яка розташована на вулиця [ADDRESS] (садове товариство №КЕВРЗ» у Дніпровському районі м. Києва), кадастровий номер - 8000000000:66:662:0003, цільове призначення земельної ділянки - ведення садівництва, з наявними поліпшеннями у вигляді незавершеного будівництва садового будинку та господарських споруд, що належать [PERSON] , а також визнати незаконним і скасувати Свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 13 серпня 2013 року, видане приватним нотаріусом КМНО [PERSON] на підставі Акту від 17 липня 2013 року. Підтримавши в судовому засіданні позовні вимоги, представники позивача просили позов задовольнити. Представник відповідача - державний виконавець ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві Макаренко С.В. надав письмові заперечення, матеріали виконавчого провадження №33406388, і посилаючись на законність Акту та Свідоцтва, просив у задоволенні позову відмовити. Представник відповідача [PERSON] заперечував проти задоволення позову, посилаючись на його безпідставність. Відповідач - приватний нотаріус КМНО [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки не повідомив, заперечень по суті заявленого позову не направив. Третя особа - [PERSON] в судовому засіданні підтримав позовні вимоги [PERSON], просив їх задовольнити. Представник третьої особи - Реєстраційної служби ГУЮ у м. Києві в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини своєї неявки не повідомив. Вислухавши пояснення сторін, їх представників, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності та взаємозв'язку, судом встановлено наступне. На виконанні ВДВС Деснянського РУЮ у м. Києві знаходилося виконавче провадження №30907554 з виконання виконавчого документа №2-6346, виданого Деснянським районним судом м. Києва про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] завданих збитків у розмірі 1 301 165, 00 грн. Постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 14.06.2012 року старшим державним виконавцем ВДВС Деснянського РУЮ у м. Києві Панченко І.І. на підставі відповіді Головного управління земельних ресурсів від 14.06.2012р. про наявність у власності боржника - [PERSON] земельної ділянки під кадастровим номером 8000000000:66:662:0003, що розташована за адресою: [ADDRESS] (садове товариство №КЕВРЗ» у Дніпровському районі м. Києва), був накладений арешт та внесена заборона відчуження вказаної земельної ділянки. На підставі заяви стягувача [PERSON] щодо направлення виконавчого документа за місцем знаходження майна боржника - земельної ділянки, постановою державного виконавця Панченко І.І. ВДВС Деснянського РУЮ у м. Києві від 21.06.2012р. виконавче провадження №30907554 було закінчене. 16.07.2012 року за заявою стягувача [PERSON] ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві було відкрито виконавче провадження №33406388 з виконання виконавчого документа №2-6346, виданого Деснянським районним судом м. Києва про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] завданих збитків у розмірі 1 301 165, 00 грн., яке перебуває на виконанні ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві. 01.08.2012 року державним виконавцем ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві Макаренко С.В. була винесена постанова про арешт майна боржника - [PERSON] і того ж дня складено акт опису й арешту, яким описана земельна ділянка загальною площею 0,0611 га, яка розташована на вулиці [ADDRESS] (садове товариство №КЕВРЗ» у Дніпровському районі м. Києва), кадастровий номер - 8000000000:66:662:0003, цільове призначення земельної ділянки - ведення садівництва, з наявними поліпшеннями у вигляді незавершеного будівництва садового будинку та господарських споруд, що належать боржнику - [PERSON] Вищезазначене нерухоме майно передано на відповідальне зберігання позивачу - [PERSON], яку попереджено про кримінальну або матеріальну відповідальність за відчуження, приховування, підміну описаного майна тощо, про що зберігач розписалася особисто в акті опису й арешту. 18.09.2012р. та 04.10.2012 року обтяження усього нерухомого майна, належного [PERSON], були зареєстровані ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, що підтверджується витягом з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна. 22.11.2012р. держаним виконавцем було підготовлено та направлено пакет документів до ВДВС ГУЮ для проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна. В цей час з'ясувалося, що земельна ділянка була перереєстрована з боржника - [PERSON] на [PERSON] Як убачається з матеріалів справи, підставою для здійснення такої реєстраційної дії стала заява [PERSON] від 29.04.2013 р. до Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві про реєстрацію права власності на земельну ділянку та Договір дарування земельної ділянки, укладений між [PERSON] та [PERSON] 26.10.2007 р., посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за №2943, предметом якого є земельна ділянка [ADDRESS] (садове товариство №КЕВРЗ» у Дніпровському районі м. Києва), кадастровий номер земельної ділянки - 8000000000:66:662:0003, цільове призначення - ведення садівництва. Згідно договору дарування, земельна ділянка належала [PERSON] на підставі Державного акту про право власності на земельну ділянку серії КВ № 133567, виданого Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) 11.08.2005 р. на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 09.08.2004 р. № 5887 (ВВК № 555042) та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 09-7-0258. Державним реєстратором Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві на підставі заяви [PERSON] та Договору дарування було прийнято рішення про державну реєстрацію прав від 29.04.2013 р. за [PERSON] 06.06.2013 року до Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві державним виконавцем ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві було направлено заяву про вжиття заходів до скасування реєстрації права власності [PERSON] на земельну ділянку з повідомленням про арешти та заборони відчуження земельної ділянки. 26.06.2013 р. Державним реєстратором Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві повідомлено, що 29.04.2013 р. Ним було помилково проведено реєстрацію права власності на земельну ділянку за [PERSON], оскільки після проведення реєстрації виявилося, що земельна ділянка перебуває під арештом, а реєстрація, відповідно, є недійсною. Як убачається з матеріалів справи, оскільки прилюдні торги з реалізації арештованого нерухомого майна - земельної ділянки, призначені на 15.03.2013р., 20.05.2013р., 01.07.2013р. не відбулися з причин відсутності зареєстрованих покупців, а стягувач у виконавчому провадженні - [PERSON], подавши заяву від 08.07.2013р., виявила бажання прийняти нереалізоване майно за початковою ціною в рахунок погашення боргу за виконавчим документом, різниця між початковою вартістю нереалізованого майна та грошовими коштами, що підлягають стягненню на користь стягувача в розмірі 48 367, 00 грн. надійшла від [PERSON] своєчасно і в повному обсязі на депозитний рахунок ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві, 17.07.2013р. земельна ділянка [ADDRESS] (садове товариство №КЕВРЗ» у Дніпровському районі м. Києва), кадастровий номер земельної ділянки - 8000000000:66:662:0003, цільове призначення - ведення садівництва, з наявними поліпшеннями у вигляді незавершеного будівництва садового будинку та господарських споруд була передана у власність стягувача [PERSON]. На підставі вищезазначеного Акту від 17 липня 2013 року приватним нотаріусом КМНО [PERSON] [PERSON] видане Свідоцтво про право власності на нерухоме майно, що раніше належало [PERSON], від 13 серпня 2013 року, яке складається з земельної ділянки площею 0,0611 га у межах, згідно з планом, розташована на вулиці [ADDRESS] (садове товариство №КЕВРЗ» у Дніпровському районі м. Києва), кадастровий номер земельної ділянки - 8000000000:66:662:0003, цільове призначення - ведення садівництва, з наявними поліпшеннями у вигляді незавершеного будівництва садового будинку та господарських споруд. Оцінюючи критично доводи представників позивача про відсутність з 01.01.2013р. обов'язку у [PERSON] здійснювати державну реєстрацію договору дарування земельної ділянки для захисту свого права власності з посиланням на положення ч. 3 ст. 640 та ч. 2 ст. 657 ЦК України, судом враховується те, що згідно із частинами 1 та 2 ст. 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання чинності відповідними актами; акт цивільного законодавства не має зворотної дії в часі, крім випадків, коли він пом'якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Договір купівлі-продажу земельної ділянки в силу ст. 657 ЦК України (у редакції, яка була чинною станом на дату укладення договору дарування) підлягав і нотаріальному посвідченню, і державній реєстрації. Момент вчинення правочину відповідно до статей 210 та 640 ЦК України (у редакції, яка була чинною станом на дату укладення договору дарування) пов'язується з державною реєстрацією цього правочину, а тому нотаріально посвідчений, проте, не зареєстрований договір дарування земельної ділянки, укладений між [PERSON] та [PERSON], не створював для третіх осіб - у даній справі - для державного виконавця жодних обов'язків щодо [PERSON] Відповідно до ч. 1 ст. 722 ЦК України право власності обдарованого на дарунок виникає з моменту його прийняття.. Доказів, які б свідчили про прийняття [PERSON] земельної ділянки, надання в подальшому уповноваженим органом дозволу [PERSON] на здійснення будівельних робіт на отриманій в дар земельній ділянці [ADDRESS] проектно-будівельної документації, декларації про введення [PERSON] садового будинку в експлуатацію тощо, суду не надано. Наявний в матеріалах справи технічний паспорт, замовлений [PERSON] на садовий будинок, не підтверджує її право власності ні на земельну ділянку, ні на незавершений будівництвом садовий будинок, відповідно не є належним доказом порушення її права власності державним виконавцем та стягувачем у виконавчому провадженні [PERSON] при прийнятті майна [PERSON] у власності в рахунок погашення боргу. З урахуванням викладеного та

Outcome: dismissed