Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-06 00:00:00

Позивач в липні 2014 року звернулася до суду з позовом до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Провіта» про стягнення страхового відшкодування. Свої позовні вимоги позивач мотивувала тим, що 4 вересня 2013 року о 13 годині 45 хвилин на вул. Перемоги в місті Житомир громадянин [PERSON], керуючи автомобілем «Opel Omega», державний номерний знак [NUMBER], під час перестроювання між смугами не врахував дорожню обстановку, не надав перевагу у русі автомобілю «Mitsubishi Carisma», державний номерний знак [NUMBER], під її керуванням, який рухався у крайній лівій смузі, що призвело до зіткнення транспортних засобів та спричиненню їм механічних пошкоджень. Постановою Романівського районного суду Житомирської області від 29 жовтня 2013 року винним у настанні ДТП визнано водія [PERSON] Позивач [PERSON] вказала, що є фактичним власником автомобіля «Mitsubishi Carisma», державний номерний знак [NUMBER], в результаті вказаної дорожньо-транспортної пригоди їй було спричинено матеріальну шкоду у розмірі 3842,36 грн. Відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та відповідно до умов Полісу цивільної відповідальності № АС/0358461 позивач зверталася до страховика ТДВ «Страхова компанія «Провіта» з відповідною заявою про виплату їй страхового відшкодування, проте така заява залишилася без розгляду та без відповіді, що і змусило позивача звертатися до суду за захистом своїх порушених прав. Позивач просить стягнути з ТДВ СК «Провіта» страхове відшкодування в розмірі 3842,36 грн. та сплачений судовий збір. В судовому засіданні позивач позов підтримала з викладених у ньому підстав, просить задовільнити, постановивши заочне рішення у зв`язку з повторною неявкою до суду представника відповідача. Відповідач Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Провіта» жодного разу не направляв до суду свого представника, хоча про час та місце судового розгляду відповідач повідомлявся належно на 13.10.2014 року та на 07.11.2014 року, про що є докази у справі. Про причини неявки свого представника відповідач суд не повідомляв, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. Відповідно до правил ч.2 ст. 77 ЦПК України вважається, що представник відповідача не з`явився в судове засідання без поважних причин. Ухвалою суду від 07.11.2014 року було постановлено розглядати справу заочно на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково лише у розмірі 2842,36 грн., у решті позову слід відмовити. Суд прийшов до такого висновку, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 4 вересня 2013 року о 13 годині 45 хвилин на вул. Перемоги в місті Житомир громадянин [PERSON] керуючи автомобілем «Opel Omega», державний номерний знак [NUMBER], під час перестроювання між смугами не врахував дорожню обстановку, не надав перевагу у русі автомобілю «Mitsubishi Carisma», державний номерний знак [NUMBER], під її керуванням, який рухався у крайній лівій смузі, що призвело до зіткнення транспортних засобів та спричиненню їм механічних пошкоджень. Зокрема, у автомобіля «Mitsubishi Carisma», державний номерний знак [NUMBER], в результаті ДТП деформовані праве переднє крило та бампер, розбитий правий передній покажчик поворотів (а.с. 4). Цивільно-правова відповідальність водія [PERSON] на момент настання ДТП була застрахована ТДВ «Страхова компанія «Провіта» згідно з Полісом № АС/0358461. Відповідно до умов Полісу ліміт відповідальності за шкоду, завдану майну, складає 50000 грн., розмір франшизи становить 1000 грн. Постановою Романівського районного суду Житомирської області від 29 жовтня 2013 року винним у настанні ДТП визнано водія [PERSON] (а.с. 8). Судом також встановлено, що позивач [PERSON] в момент ДТП 04.09.2013 року володіла та керувала автомобілем «Mitsubishi Carisma», державний номерний знак [NUMBER], тобто була його законними володільцем (користувачем), правомірно його експлуатувала на законних підставах, що у розумінні п.6 ч.1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» підпадає під визначення «власники транспортних засобів». Юридичним власником зазначеного автомобіля є [PERSON] (а.с. 4), який про себе, як про потерпілу особу не заявляв, за страховим відшкодуванням не звертався. Відтак, в результаті вказаної дорожньо-транспортної пригоди потерпілій (володільцю) [PERSON] було спричинено матеріальну шкоду у розмірі 3842,36 грн., що підтверджується звітом № 870 про оцінку вартості матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу (а.с. 10-11). На виконання умов Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» цивільно-правова відповідальність водія [PERSON] на момент настання ДТП 04.09.2013 року була застрахована ТДВ «Страхова компанія «Провіта» згідно з Полісом № АС/0358461. Відповідно до визначень ст. 1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» позивач [PERSON] є потерпілою особою, а автомобіль «Opel Omega», державний номерний знак [NUMBER], яким на момент ДТП 04.09.2013 року керував [PERSON], є забезпеченим транспортним засобом відповідно до Полісу № АС/0358461. Згідно з умовами Полісу ліміт відповідальності за шкоду, завдану майну третіх осіб (страхова сума), складає 50000 грн., розмір франшизи становить 1000 грн. (а.с. 9). Відповідно до ст. 12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Франшиза при відшкодуванні шкоди, заподіяної життю та/або здоров'ю потерпілих, не застосовується. Обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Дорожньо-транспортна пригода, що сталася 04.09.2013 року за участю забезпеченого транспортного засобу «Opel Omega», державний номерний знак [NUMBER], внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого, є страховим випадком. Пошкодження чи фізичне знищення транспортного засобу, заподіяне в результаті дорожньо-транспортної пригоди, відповідно до ст. 28 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» є шкодою, заподіяною майну потерпілого. Для отримання страхового відшкодування потерпіла [PERSON], яка має право на його отримання, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, а саме 12.09.2013 року, подала відповідачу (страховику за Полісом № АС/035846) заяву про страхове відшкодування (а.с. 4-5), додавши до неї всі необхідні документи, як того вимагає ст. 35 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Проте, відповідач у порушення вимог ст. 36 вказаного Закону не прийняв ніякого рішення щодо заяви [PERSON] і не сплатив їй страхового відшкодування у передбачені законом строки. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з п.3 ч.1 ст. 20 Закону України «Про страхування» при настанні страхового випадку страховик зобов'язаний здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Відповідно до ч.5 ст. 26 Закону України « Про страхування», та ч.5 ст. 991 ЦК України страховик має право відмовитися від здійснення страхової виплати у разі несвоєчасного повідомлення страхувальником без поважних на те причин про настання страхового випадку або створення страховикові перешкод у визначенні обставин, характеру та розміру збитків. Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальнику), або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до ст.988 ЦК України страховик у разі настання страхового випадку зобов'язаний здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Страхова виплата за договором майнового страхування здійснюється страховиком у межах страхової суми, яка встановлюється у межах вартості майна на момент укладання договору. Статтею 990 ЦК України визначено, що страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника і страхового акту. Задовольняючи позов частково - лише у розмірі суми шкоди за винятком розміру франшизи 3842,36 грн. - 1000 грн.= 2842,36 грн. суд виходить із того, що відповідно до частини 6 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована потерпілому сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування. Відтак, позовні вимоги про відшкодування збитку у розмірі франшизи (1000 грн.) позивачем пред`явлено до страховика, який у даному випадку не є належним відповідачем, а тому в цій частині позову слід відмовити. Позивач не позбавлена можливості позов у частині франшизи (1000 грн.) пред`явити до винної в ДТП особи - до водія [PERSON] - у разі, якщо він відмовляється добровільно відшкодувати потерпілій спричинену шкоду у такому розмірі. Відповідно до положень ст.88 ЦПК України судовий збір, сплачений позивачем при зверненні до суду з цим позовом, слід стягнути на її користь з відповідача.

Outcome: approved