Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-06 00:00:00

Позивач [PERSON] позов підтримала повністю та пояснила, що відповідач давав кошти, але епізодично і цих коштів недостатньо для утримання дитини. Відповідач [PERSON] позов визнав частково та пояснив, що він згідний сплачувати аліменти розмірі, передбаченому законом, так як він ніде не працює. Судом також встановлено, що відповідач [PERSON], [INFO], є батьком неповнолітньої дитини: [PERSON], [INFO], яка в даний час перебуває на утриманні позивача, що підтверджується копією свідоцтва про народження [PERSON], серії 1-МИ №112558 від 25.03.2010 року, довідкою № 87 від 30 січня 2018 року, виданої Перковецькою сільською радою Кельменецького району Чернівецької області, актом обстеження житлово-побутових умов [PERSON] від 3001.2018 року, довідкою № 66/3 від 23.01.2018 року, виданої Кельменецьким районним відділом виконавчої служби, головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області. Відповідно до ст. 180 СК України відповідач зобов'язаний утримувати свою неповнолітню дитину. Відповідно до ч.1-3 ст.181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Право дитини на утримання батьками порушується відповідачем, оскільки останній не утримує матеріально свою дитину на належному рівні. Отже, між позивачем та відповідачем склалися правовідносини з приводу утримання дитини. Відповідно до ст.7 Закону України Про державний бюджет України на 2018 рік прожитковий\~ мінімум на дитину: від 6 років складає 1860 грн. і до кінця року має становити 2027 грн. Відповідно до ст.141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини. Відповідно до ч.2, 3 ст.150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Таким чином, суд вважає, що відповідач нарівні зі позивачем зобов'язаний нести витрати на утримання дитини та забезпечувати прожитковий мінімум для дитини. Враховуючи наведене, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини слід задовольнити частково. Суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі у розмірі 1100 гривень, починаючи з 12 лютого 2018 року і до досягнення дитиною повноліття. Відповідач в порушення ст.81 ЦПК України не надав суду належних та допустимих доказів, які б підтверджували ту обставину, що відповідач є непрацездатним та не може надавати матеріальну допомогу своїй дитині. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дітей, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, відсутність на його утриманні інших дітей, непрацездатних батьків, дружини. Згідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. При визначенні часу з якого слід стягувати аліменти суд враховує, що позовна заява надійшла до суду 12 лютого 2018 року. Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд враховує, що мінімальна ставка судового збору з позовних заяв майнового характеру становить 704,80 грн. Суд також вважає, що слід допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. На підставі ст. ст. 179 - 183, 186, 191 СК України,

Outcome: partial