Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з позовом до [PERSON] , в якому просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, укладений 16.07.2016, дитину залишити проживати з нею та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина в розмірі ј частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, але не менше 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. Свої позовні вимоги мотивує наступним. 16.07.2016 між позивачем та відповідачем було укладено шлюб, який зареєстрований виконкомом Великолазівської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області, про що зроблений актовий запис №5. За період шлюбу у сторін народився спільний син [PERSON] , [INFO] . Підставою для розірвання шлюбу позивачка зазначає ті обставини, що вони з відповідачем люди різних характерів та поглядів на життя, які втратили почуття поваги один до одного. Через постійні конфлікти та суперечки, спільне життя стало неможливим. Позивачка вважає, що збереження шлюбу та примирення є неможливим. Обґрунтовуючи вимогу щодо стягнення аліментів, позивачка зазначає, що на момент пред`явлення позову до суду між нею та відповідачем не досягнуто згоди з приводу матеріального утримання їхнього сина, тому просить стягнути з відповідача аліменти на утримання сина в розмірі ј частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, але не менше 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою суду від 17.02.2021 відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено на 10 год. 40 хв. 26.03.2021. 09.04.2021 представником відповідача адвокатом Овсепян К.А. подано до суду відзив на позовну заяву та зустрічну позовну заяву про визначення місця проживання малолітнього сина разом з батьком [PERSON] . Зустрічну позовну заяву обґрунтовує тим, що починаючи з самого народження син проживав разом з батьками у його матері приблизно до досягнення трьох річного віку. Однак позивачка вирішила присвятити себе кар`єрі перукаря і саме з того часу приділяла більше уваги своїй роботі, ніж своїй дитині. Проживаючи однією сім`єю відповідач неодноразово спостерігав, як позивач не дивлячись на те, що син ще маленький, могла без попередньої домовленості з відповідачем, залишити дитину вдома, оскільки у неї робота, та піти, така ж ситуацію відбувалась і на вихідні. Зважаючи на наведене, відповідач як батько весь свій вільний час приділяв сину, постійно грався, гуляв, відвідував дитячі майданчики та ігрові кімнати для дітей, займався його розвитком після того, як подружжя почало проживати окремо, дитина переважну більшість часу проводила за місцем проживання батька, а саме 5 днів на тиждень, оскільки позивачка постійно на роботі. З того часу, як позивачка дізналась, що відповідач звернувся до Служби у справах дітей Ужгородської міської ради задля надання висновку щодо місця проживання дитини разом із батьком, остання заблокувала контакти відповідача та обмежила йому доступ до спілкування з дитиною. 19.04.2021 позивачкою подано відповідь на відзив, в якому просить відзив представника відповідача адвоката Овсепян У.А. не приймати до розгляду та повернути його представнику, оскільки такий поданий із пропущення строку. 27.04.2021 представником позивача адвокатом Бобонич Н.В. подано заяву про відвід судді. Ухвалою суду від 28.04.2021 задоволено частково заяву представника відповідача про відвід головуючого судді Фазикош О.В. Матеріали цивільної справи №308/9699/20 передано до канцелярії Ужгородського міськрайонного суду для виконання вимог, передбачених ст.ст. 33, 41 ЦПК України. Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями головуючим суддею визначено суддю Хамник М.М. Ухвалою суду від 11.05.2021 цивільну справу прийнято до провадження та призначено судове засідання на 11 год. 30 хв. 07.06.2021. Ухвалою суду від 07.06.2021 зустрічну позовну заяву прийнято до спільного розгляду з первісною позовною заявою та вирішено перейти від розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до розгляду за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання у справі призначено на 10 год. 00 хв. 02.07.2021. 23.06.2021 відповідачем за зустрічним позовом та її представником подано відзив на зустрічну позовну заяву, згідно якого просять залишити останню без розгляду з мотивів викладених у відзиві. 02.07.2021 позивачем та її представником подано клопотання про роз`єднання позовних вимог про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. 22.07.2021 позивачем за первісним позовом та відповідачем за зустрічним позовом [PERSON] та її представником, адвокатом Бобонич Н.В., подано заяву про залишення без розгляду позовної вимоги про стягнення аліментів, а представником відповідача за первісним позовом та позивача за зустрічним позовом адвокатом Овсепян К.А. подано до суду клопотання про залишення зустрічної позовної заяви без розгляду. У судовому засіданні позивач за первісним позовом та відповідач за зустрічним позовом [PERSON] та її представник адвокат Бобонич Н.В. свій позов в частині розірвання шлюбу підтримали повністю, просили задоволити, що стосується вимоги про стягнення аліментів та зустрічну позовну заяву залишити без розгляду. У судовому засіданні відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічним позовом [PERSON] та його представник адвокат Овсепян К.А. в частині вимог первісного позову про розірвання шлюбу визнали такі у повному обсязі, у задоволенні вимоги, що стосується вимог стягнення аліментів та вимог зустрічну позовну заяву просили залишити без розгляду. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON] , у судовому засіданні питання щодо задоволення позовних вимог про розірвання шлюбу залишив на розсуд суду. Оскільки відповідач визнав позов, суд за результатами підготовчого провадження, відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України, ухвалює рішення. Заслухавши пояснення сторін та їх представників, оцінивши зібрані у справі докази, суд приходить до наступних висновків. Згідно зі\~ст.51Конституції України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Статтею 5 Протоколу №7 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Частиною 3\~статті 56СК України\~передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч. 3 ст. 105\~СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Згідно з положенням\~ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як убачається з матеріалів справи 16 липня 2016 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстрований виконкомом Великолазівської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області, про що складено актовий запис №05 та видано свідоцтво про шлюб Серія [NUMBER] від 16.07.2016. Прізвище чоловіка після реєстрації шлюбу\~ [PERSON] , дружини\~ [PERSON] . У шлюбі у поджружжя народився син [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане Ужгородським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області, актовий запис №1110). Згідно з положеннями частини 2 статті\~36\~та статті\~51 Сімейного кодексу України, шлюб не може бути підставою для надання особі пільг чи переваг, а також для обмеження її прав та свобод, які встановлені\~Конституцією України. Дружина та чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань. Згідно з п. 10\~Постанови Пленуму Верховного СудуУкраїни від 21.12.2007 №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»\~проголошена\~Конституцією України\~охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що причини, з яких позивач за первісним позовом наполягає на розірванні шлюбу є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї є неможливим, оскільки сторони є людьми різних характерів та поглядів на життя, які втратили почуття поваги один до одного у зв`язку з чим позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Що стосується позовних вимог за первісним позовом про стягнення аліментів та зустрічних вимог про визначення місця проживання малолітнього сина, з урахуванням поданих сторонами заяв про залишення їх без розгляду, суд зазначає наступне. У відповідності до п.5 ч.1ст. 257 ЦПК України\~суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду. Відтак, враховуючи передбачену законодавством можливість та диспозитивність цивільного судочинства, на підставі виявленого сторонами бажання, суд приходить до переконання, що їх заяви про залишення позовних вимог без розгляду підлягають до задоволення, а відповідні вимоги - залишенню без розгляду. Здійснити розподіл судових витрат відповідно до\~ст.141 ЦПК України, стягнувши з відповідача на користь первісного позивача 840,80 грн. судового збору. Враховуючи ст. ст.\~24,\~56,\~104,\~105,\~110,\~112,\~113,\~114 СК України,

Outcome: approved