Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-01 00:00:00

Позивач [PERSON] просить розірвати шлюб між ним та відповідачкою [PERSON], зареєстрований 05.06.1996 року в Дашавській селищній раді Стрийського району Львівської області, актовий запис № 7. В обґрунтування позовних вимог позивач покликався на те, що причиною розірвання шлюбу є те, що протягом шести місяців він перебуває у фактичних шлюбних відносинах з іншою жінкою, з якою проживає разом, веде спільне господарство та бажає зареєструвати шлюб. Він втратив до відповідачки почуття поваги та кохання. Їх сім'я розпалась та існує лише формально, а тому звертається до суду з даним позов про розірвання шлюбу. Позивач [PERSON] в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, покликаючись на викладені в позовній заяві обставини. Відповідачка [PERSON] позовні вимоги визнала, проти розірвання шлюбу не заперечила, оскільки примирення між ними неможливе, так як з жовтня 2017 року з відповідачем разом не проживає, поновлювати сімейні стосунки наміру не має. Перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд приходить до висновку, що визнання позову відповідачкою слід прийняти, позов задовольнити. В судовому засіданні встановлено, що сторони уклали шлюб 05.06.1996 року, який був зареєстрований у Дашавській селищній раді Стрийського району Львівської області, актовий запис № 7 /а.с. 4/. У шлюбі в подружжя народилася дочка [PERSON], [INFO] /а.с. 5/. Сім'я фактично розпалася, а шлюб існує тільки формально, так як сторони близько трьох місяців разом не проживають, не підтримують шлюбні відносини, не ведуть спільного господарства. Поновлювати сімейні стосунки та миритися сторони не бажають, чого вони самі не заперечили в судовому засіданні. Статтею 51 Конституції України та ч. 1 статті 24 СК України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно до ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Як роз'яснено в п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Аналізуючи наведені докази, встановивши дійсні мотиви розлучення та з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, суд приходить до висновку, що розлад у сім'ї є стійким і тривалим, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим і недоцільним, суперечило б інтересам сторін та їх дитини, оскільки її повноцінний розвиток і виховання у сім'ї, де відсутнє взаєморозуміння та існують постійні конфлікти, є неможливим, а тому позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved