Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-01 00:00:00

позивач [PERSON] районна адміністрація ЛМР як орган опіки та піклування звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. Свої вимоги мотивує тим, що у свідоцтві про народження неповнолітнього [PERSON], [INFO], батьками записані: [PERSON] та [PERSON]. Так, Червоноградським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області зареєстровано актовий запис про смерть N990 від 11.02.2012 року на [PERSON]. Дитина зареєстрована за адресою: [INFO]. Станом на 15.06.2017 [PERSON], виховується та перебуває на оздоровленні з 05.06.2012 року у Комунальному закладі Львівської обласної ради «Дитячий туберкульозний санаторій» за адресою м.Львів, вул. Антоновича, 80. Згідно довідки від 19.06.2017 року КЗ ЛОР «Дитячий туберкульозний санаторій», батько дитини більше року не з'являвся до дитини та звязку із батьком немає. Відповідно до наказу від 31.05.2017 N»95 відділу «Служба у справах дітей» Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради малолітній [PERSON], [INFO], взятий на облік у відділі у справах дітей [PERSON] районної адміністрації ЛМР у звязку із ухиленням батька від виконання батьківських обовязків. Враховуючи законі інтереси дитини, позивач просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносного його неповнолітнього сина [PERSON] та стягувати аліменти на його утримання у розмірі ? від доходу відповідача, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення нею повноліття. В судове засідання представник позивача не зявився, однак подав заяву в якій позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити, справу розглядати без його участі. Проти заочного розгляду справи не заперечив. Третя особа у судове засідання подав заяву, згідно якої просить позов задовольнити, справу розглядати без його участі. Проти заочного розгляду справи не заперечив. Відповідач у судове засідання не зявилася, належним чином повідомлялася про час та місце розгляду справи шляхом направлення судових повісток рекомендованими листами з повідомленнями про вручення поштового відправлення за адресою реєстрації місця проживання. Однак, рекомендовані листи з судовими повістками, які направлялися за адресою відповідача, повернуто Франківському районному суду м. Львова з відміткою «за закінченням терміну зберігання». Відповідно до п. 99 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Правил надання послуг поштового зв'язку» від 5 березня 2009 року № 270 рекомендовані поштові відправлення, адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою або під час вручення в об'єкті поштового зв'язку вручаються адресату, а у разі його відсутності повнолітньому члену сім'ї, а у разі відсутності адресата або повнолітніх членів його сім'ї до абонентської поштової\~скриньки адресата вкладається повідомлення про надходження зазначеного реєстрованого поштового відправлення. Згідно з п. 116 вказаних Правил, у разі неможливості вручення одержувачам поштові відправлення, внутрішні поштові перекази зберігаються об'єктом поштового зв'язку протягом одного місяця з дня їх надходження. Пунктом 117 Правил надання послуг поштового зв'язку, поштові відправлення повертаються об'єктом поштового зв'язку відправнику у разі його письмової заяви, письмової відмови адресата від одержання чи закінчення встановленого строку зберігання. Поштові відправлення повертаються також у разі неможливості вручити їх через неправильно зазначену адресу або її відсутність (змита, відірвана чи пошкоджена в інший спосіб) та з інших причин, які не дають змоги оператору поштового зв'язку виконати обов'язки щодо пересилання поштових відправлень. У відповідності до абз.5 ч.5 ст.74 ЦПК України у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за зареєстрованою адресою місця проживання чи перебування, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Враховуючи наведене та беручи до уваги те, що відповідач не з'являлася у відділення поштового зв'язку для отримання рекомендованих листів з судовими повістками, суд приходить до висновку, що відповідач була відсутня за адресою, вказаною в матеріалах справи, що у відповідності до абз. 5 ч.5 ст. 74 ЦПК України розглядається як вручення належним чином судового виклику або судового повідомлення. Згідно з ч. 4 ст. 169, ч. 1 ст. 224 ЦПК України у\~разі неявки в судове засідання відповідача, який належним\~чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення. На підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком неповнолітнього [PERSON] [INFO], а [PERSON] матірю (свідоцтво про народження 1-ТП №265625 від 12.08.2010 року, актовий запис №695). Згідно відповіді начальника Львівського міського ВД РАЦС ГТУЮ у Львівській області №2091/04-06 від 16.06.2017 року, Червоноградським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області зареєстровано актовий запис про смерть N990 від 11.02.2012 року на [PERSON] Неповнолітній [PERSON] зареєстровани за адресою: [INFO], однак станом на 15.06.2017 року виховується та перебуває на оздоровленні з 05.06.2012 року у Комунальному закладі Львівської обласної ради «Дитячий туберкульозний санаторій» за адресою м.Львів, вул. Антоновича, 80. Згідно із довідкою від 19.06.2017 року, КЗ ЛОР «Дитячий туберкульозний санаторій», батько [PERSON] більше року не з'являвся до дитини та звязку із батьком немає. Відповідно до наказу від 31.05.2017 N»95 відділу «Служба у справах дітей» Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради малолітній [PERSON], [INFO], взятий на облік у відділі у справах дітей [PERSON] районної адміністрації ЛМР у звязку із ухиленням батька від виконання батьківських обовязків. Відповідно до ч.5\~ст.19 СК України, орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Так, згідно висновку про доцільність позбавлення батьківських прав №35-6889 від 20.07.2017 року, комісія з питань захисту прав дитини [PERSON] районної адміністрації Львівської міської ради вважає за доцільне позбавити батьківських прав гр. [PERSON] відносно неповнолітнього сина [PERSON] [INFO], оскільки відповідач не бере участі у вихованні дитини, не провідує дитину. Крім того, ч.1\~ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що\~виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно із вимогами ч.2\~ст.141 СК України, розірвання шлюбу між батьками, окреме проживання їх від дитини не впливає на обсяг їхніх прав та не звільняє від обов'язків щодо дитини, а відповідно до ч.2\~ст.157 СК України\~той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні. В силу вимог ч.2\~ст.150 СК України,\~батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Враховуючи те, що відповідач по справі жодним чином не був позбавлений інформації стосовно місця перебування своєї дитини, перешкод у спілкуванні дитини з ним та прийманні участі батька в вихованні не було, вищевикладені обставини свідчать про фактичну можливість, але вольове небажання виконувати відносно дитини батьківські обов'язки, покладені на нього законом. Відповідно до вимог п.2 ч.1\~ст.164 СК України\~мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно із\~вимогами ст.165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Отже, на підставі наведеного вище, суд вважає, що позовні вимоги позивача щодо позбавлення батьківських прав відповідача є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення. Разом з тим, на підставі ст.ст.11, 60, 61 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням осіб, в межах заявлених ними вимог на підставі доказів, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Закон України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001р. передбачає, що кожна дитина має право на достатній життєвий рівень. При цьому, виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно із ст. 150 СК України, батьки зобов'язані піклуватись про здоров'я дитини, її фізичний та моральний розвиток. Згідно із ч.2 ст.166 Сімейного Кодексу України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Відповідно до ст.ст.180, 181 Сімейного кодексу України\~\~батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст.182 Сімейного кодексу України\~\~при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, самого платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення з [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] у розмірі 1/2 від його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття, ґрунтуються на вимогах закону та підлягають до задоволення. Частиною 3 ст.193 Сімейного кодексу України\~\~передбачено, що за рішенням суду аліменти можуть перераховуватися на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України. Крім того, відповідно ст.88 ЦПК України, з відповідача в користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 640 грн.

Outcome: approved