Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-11 00:00:00

Позивач -АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом у березні 2018 до [PERSON] про стягнення заборгованості у розмірі 30901,48 грн за кредитним договором № б/н від 23.01.2009. В обґрунтування вимог позивач посилається на те, що з метою отримання банківських послуг відповідач звернулася до Банку та підписала заяву № б/н від 23.01.2009, згідно якої отримала кредит у розмірі 7700,00 грн. у вигляді встановленого ліміту на картковий рахунок.Відповідно до умов укладеного договору, договір складається із заяви позичальника, Умов та Правил надання банківських послуг та «Тарифів Банку».У результаті неналежного виконання умов кредитного договору з боку відповідача, станом на 18.10.2018 року існує заборгованість в загальній сумі 30901,48 грн., що складається із нарахованих відсотків за користування кредитом- 9681,07 грн., нарахованої пені- 19272,72 грн., штрафів відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: штраф 500 грн. (фіксована частина), 1447,69 грн.- штраф (процентна складова). Також позивач просив стягнути з відповідача понесені ним судові витрати по справі в розмірі 1762 грн. Ухвалою Цюрупинського районного суду Херсонської області від 08.11.2018 цивільна справа направлена до Харківського районного суду Харківської області по підсудності (а.с. 36). Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 28 січня 2019 року цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості передано за підсудністю до Жовтневого районного суду м. Харкова (а.с. 43). Ухвалою Жовтневого районного суду м.Харкова від 15.04.2019 витребувана у позивача інформація щодо строку дії картки та її перевипуск, розрахунок суми заборгованості, на яку нараховуються відсотки, відомості щодо сплаченої відповідачем суми окремо за процентами та суми погашення тіла кредиту. Крім того наголошено, що розрахунок має містити посаду та підпис особи, відповідальної за здійснення банківських операцій та правильність її оформлення, посаду, прізвище та підпис особи, яка складала виписку. Відповідачем [PERSON] 18.03.2019 подано суду відзив на позовну заяву, за змістом якого [PERSON] вважає необґрунтованими вимоги позивача щодо розміру суми заборгованості, а також просить застосувати строки позовної давності. Відповідач також стверджує, що з приведених даних у таблиці про заборгованість, змісту позовної заяви неможливо встановити період, за який нараховані суми, що просить стягнути позивач, а також формули розрахунку заборгованості. Зі змісту позову вбачається, що заборгованість нараховується, починаючи з 28.01.2009 року, а штраф і пеня нараховані за одні й ті самі порушення та без врахування спеціальної позовної давності-один рік. Не зазначено період, за який нараховані відсотки у розмірі 9681,07 грн. та не доведена сума пені, що вдвічі перевищує розмір відсотків. Від позивача 08.05.2019 надійшла відповідь на відзив, в якій АТ КБ «ПриватБанк» посилається на те, що можливість односторонньої зміни Тарифів передбачена п. 1.1.3.2.4 договору, клієнт не повідомляла про незгоду з внесеними змінами та не ініціювала розірвання договору, користувалась кредитними коштами, частково погашала заборгованість за договором і знову знімала кредитні кошти. Нарахування відсотків на заборгованість за кредитом здійснюється на максимальний залишок заборгованості по тілу за період по формулі N*M*2*12/Y*1*=7.56, де N- складова заборгованості, М-% ставка, 2-коефіцієнт ( у разі прострочення), 12-кількість місяців у році, Y-кількість днів у році ( для Vip-360 днів, для інших-365/366), 1- кількість днів. Суми пені та штрафу обговорені сторонами при укладанні договору. Формула нарахування пені здійснювалась з 01.05.2009 у розмірі 1% від суми заборгованості, але не менше 30 грн., в подальшому з 28.01.2013 збільшено до 50 грн., з 19.09.2013 до 100 грн. при простроченні другий місяць поспіль. Щодо строків позовної давності позивач стверджує, що за договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту перебіг позовної давності щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки. Строк перевипущеної картки діє до останнього дня 10.2017, отже, як вважає позивач, звернення до суду відбулось до спливу строку позовної давності. Згідно ч. 13\~ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності до положень ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, судом не здійснювалося. Суд, перевіривши матеріали справи, приходить до наступного. 23.01.2009 року [PERSON] заповнила та підписала заяву про приєднання до «Умов та правил надання банківських послуг в ПАТ КБ «ПриватБанк». З тексту заяви вбачається, що відповідач виявив бажання отримати платіжну кредитну картку «Універсальна, 55 днів пільгового періоду». Своїм підписом відповідач погодився з тим, що дана заява, разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку» становлять між позичальником та банком договір про надання банківських послуг. З умовами кредитування за таким видом картки відповідач ознайомлена 23.01.2009 року ( а.с. 9-10). ПАТ Комерційний банк «ПриватБанк» є правонаступником прав та обов`язків ЗАТ Комерційний банк «ПриватБанк». ПАТ КБ «ПриватБанк» змінило тип товариства з публічного на приватне та назву на Акціонерне товариства Комерційний банк «ПриватБанк»( а.с.28,30-32). Згідно з кредитним договором, строк дії кредитного ліміту співпадає зі строком дії платіжної карти. За відомостями АТ КБ «ПриватБанк» [PERSON] отримала картки № [NUMBER] , № [NUMBER] за строком дії перевипущеної картки до останнього дня 10.2017 року. Повернення кредиту та сплату відсотків відповідач мав здійснювати щомісячними платежами, надаючи позивачеві до 25 числа кожного місяця кошти у розмірі 7% від заборгованості, але не менше 50 грн. упродовж строку кредитування. Тобто, сторони погодили порядок і строки виконання зобов`язання. Статтею 1054 ЦК України\~передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфу, які регулюють відносини позики, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає з суті кредитного договору. За нормами частини першої\~статті 1050 ЦК України\~, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до\~статті 625 ЦК України. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до\~статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до\~статті 1048 цього Кодексу. При укладанні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України (договір приєднання), згідно з якою договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Як зазначено\~у позові,\~за умовами\~ договору\~ [PERSON] отримала кошти у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок в сумі 7700,00 грн. На підставі п. 2.1.1.5.5 «Умов та правил надання банківських послуг» клієнт зобов`язаний погашати заборгованість по кредиту, відсотків за його використання, на перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Пунктом 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг встановлено, що при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов`язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, кліент зобов`язаний сплатити банку штраф , розмір якого встановлено тарифами договору. За п.п. 2.1.1.12.6.1 «Умов та правил надання банківських послуг» у разі виникнення прострочених зобов`язань за борговими зобов`язаннями на суму від 100 грн., клієнт сплачує Банку пеню, відповідно до встановлених тарифів . Пеня нараховується в день нарахування процентів по кредиту. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав, оскільки не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями відповідно до умов Договору. На підтвердження\~розміру заборгованості\~позивач надав\~до матеріалів\~справи розрахунок\~заборгованості \~до 31.05.2015\~року та\~з 01.06.2015\~року по\~18.10.2018\~року.Як\~вбачається з\~наданого банком\~ розрахунку\~ заборгованості\~станом на\~31.05.2015\~р.\~ [PERSON] \~мала заборгованість\~за кредитом-7210\~грн.,\~за процентами-208,23\~грн.\~В подальшому,\~позивач розробив новий розрахунок заборгованості за договором, в якому обов`язкові показники окремо по кожній складовій заборгованості відсутні (заборгованість за тілом кредиту, процентам, тощо), у графу «включення в заборгованість нарахованих відсотків, штрафів, пені» віднесена вся заборгованість, у тому числі по процентам, отже подальші проценти нараховуються не тільки на заборгованість, а і на проценти, пеню, штрафи, що є неприпустимим. Крім того, сума коштів, внесених на погашення заборгованості не розподілена на проценти та заборгованість за пенею. Так, у заборгованість відповідача за кредитом на 01.06.2015 року внесена заборгованість за кредитом і заборгованість по процентам загалом , а внесена на погашення заборгованості оплата не розподілена окремо на сплату процентів, пені, тіла кредиту. При цьому, реальна інформація про суму заборгованості за тілом кредиту відсутня, що унеможливлює перевірити правильність нарахування відсотків та свідчить про її погашення . Розрахунок, зазначеній в таблиці, не відповідає підсумкової сумі по нарахованим відсоткам, пені, « судовим штрафам». Позивачем надано виписка по рахунку [PERSON] , з якої випливає, що, починаючи з квітня 2016 р. щомісячно нараховувався страховий платіж за договором « страхування кредитного ліміту», який не додано до матеріалів справи, при періодичному поповненні рахунку , нараховувалась та списувались проценти, пеня, штрафи за прострочення двічі на місяць, які досягали понад 1000-2000 грн. При цьому, погашення кредитних коштів не відображено, а про погашення заборгованості в сумі 3000 грн. у жовтні 2018 року взагалі не зазначено у наданому суду первісному розрахунку. З позовної заяви та з вказаних вище розрахунків, на які посилається позивача в якості обґрунтування позовних вимог щодо наявності заборгованості, вбачається, що у відповідача відсутня заборгованість за тілом кредиту. Відповідно до\~ст. 534 ЦК України\~у разі недостатності суми проведеного платежу для виконання грошового зобов`язання у повному обсязі ця сума погашає вимоги кредитора у такій черговості: 1) у першу чергу відшкодовуються витрати кредитора, пов`язані з одержанням виконання; 2) у другу чергу сплачуються проценти і неустойка; 3) у третю чергу сплачується основна сума боргу. Відповідно до ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. З огляду на вищевикладене вбачається, що основна сума боргу сплачується в останню чергу після зарахування процентів і неустойки. Таким чином, з позовної заяви та наданих в обґрунтування доказів, незрозуміло на яку суму відповідачу нараховано відсотки за користування кредитом в розмірі 9681,07 грн, а також пеню в розмірі 19272,72 грн, за відсутності заборгованості за тілом кредиту (основної заборгованості). Приведена позивачем формула нарахування відсотків на заборгованість за кредитом передбачає розрахунок, виходячи із залишку заборгованості по тілу, проте за основу береться складова заборгованості, включаючи інші нарахування, у тому числі штрафів, пені, що суперечить суті договору щодо оплати процентів за користування грошима, які були позичені, а не безпідставно нараховані. Крім того, строк кредитування співпадає зі строком дії платіжної карти, а саме до 31.10.2017 року.Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Оскільки строк дії картки, в межах якого надавася кредит закінчився і позивачем платіжна картка не перевипускалася, з 01.11.2017 року позивач не міг нараховувати проценти, пеню та штрафи, обумовлені кредитним договором. Проте, з 01.11.2017 р. по 01.10.2018 р. Банк щомісячно збільшував щомісячне нарахування відсотків, штрафів, пені та включав в загальну суму заборгованості.За цей період ( 11 місяців) нараховано 17163,12 грн. Суд відхиляє доводи відповідача про пропущення позивачем строків позовної давності з огляду на те, що [PERSON] продовжувала виконувати свої зобов`язання, сплативши 01.11.2017 р. -765,26 грн., 30.11.2017 р. -898 грн., 25.02.2018 р -1000 грн., 08.10.2018 р.-2000 грн., 13.10.2018 р. -3000 грн., хоча заборгованість не зменшилась. Відповідно до ч. 1\~ст. 264 ЦК України\~перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею боргу або іншого обов`язку. Відповідно до пункту 1 частини другої статті 258\~ЦК України до вимог про стягнення неустойки (як штрафу, так і пені) застосовується позовна давність в один рік. Відтак, стягнути неустойку (зокрема і пеню незалежно від періоду її нарахування) можна лише у межах спеціальної позовної давності. Позивачем нарахована пеня за несвоєчасність сплату боргу, починаючи з 01.08.2015 р. Оскільки за цей період відповідач систематично вносила платежі, але яка саме сума відносилась на погашення цієї пені або додатково пені за прострочення виконання зобов`язань не визначено, не можна зробити висновок про період погашення пені та її суми. Згідно зі\~ст. 12 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Позивачем не надано належних та допустимих доказів того, на яку суму нараховувалися відсотки, за який період, розмір оплати процентів, а відповідно заборгованості, правомірність обчислення процентів на проценти, на штрафи, пеню (накопичувальним підсумком) та неповідомлення дійсної заборгованості за тілом кредиту, дати повної оплати для унеможливлення перевірки правильності нарахувань. Виходячи з положень ч. 6 ст.\~81\~ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з\~ч.\~1\~ст.\~263\~ЦПК України\~судове рішення\~повинно ґрунтуватися\~на засадах\~верховенства права,\~бути законним\~і обґрунтованим. За наведених обставин, позовні вимоги АТ КБ «ПриватБанк» не можуть вважатися обгрунтованими та такими, що підтверджені відповідними доказами, які можуть бути перевірені в процесі розгляду справи, тому у задоволенні позову необхідно відмовити. За правилами ч. 1\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки у задоволенні позову відмовлено у повному обсязі, то судовий збір не розподіляється. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed