Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-04 00:00:00

Позивач [PERSON] товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позову позивач посилався на ту обставину, що відповідно до укладеного договору №б/н від 02.04.2013 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 5800,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. У порушення умов договору відповідач взяті на себе зобов'язання належним чином не виконав, у зв'язку з чим станом на 31.12.2018 року утворилася заборгованість розміром 11707,88 грн, з яких: 5636,44 грн - заборгованість за кредитом; 4437,73 грн - заборгованість за відсотками за користування кредитом; 600,00 грн - заборгованість за пенею та комісією; 500,00 грн - штраф (фіксована частина); 533,71 грн - штраф (процентна складова). Тому, позивач просив стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 11707,88 грн за кредитним договором №б/н від 02.04.2013 року та судові витрати у розмірі 1921,00 грн. У судове засідання представник позивача не зявився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач у судове засідання не зявився, про час, дату та місце розгляду справу повідомлявся у встановленому законом порядку, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення судової повістки 16.03.2019 року. На підставі ч.1 ст.280 ЦПК України, суд, постановивши ухвалу про заочний розгляд справи, розглянув справу на підставі наявних у справі доказів. Всебічно, повно, обєктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозвязок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, а тому позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. З розрахунку заборгованості вбачається, що станом на 31.12.2018 року [PERSON] має заборгованість у розмірі 11707,88 грн, з яких: - 5636,44 грн - заборгованість за кредитом; - 4437,73 грн - заборгованість за відсотками за користування кредитом; - 600,00 грн - заборгованість за пенею та комісією; - 500,00 грн - штраф (фіксована частина); - 533,71 грн - штраф (процентна складова). За витягом з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» вбачається, що базова ставка в місяць (нараховується на залишок заборгованості) складає 3,0%; обовязковий щомісячний платіж складає 7% від заборгованості (але не менше 50 грн та не більше залишку заборгованості); пеня за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів базова процентна ставка за договором/30 - нараховується за кожен день прострочення кредиту та 1% від заборгованості, але не менше 30 грн на місяць, нараховується один раз на місяць, при наявності прострочення за кредитом або відсотками пять і більше днів при виникненні прострочення на суму понад 50 грн; штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобовязань нараховується в розмірі 500 грн + 5% від суми заборгованості за кредитним лімітом, з урахуванням нарахованих і прострочених процентів і комісій. За п.2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг, клієнт зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, процентами за його користування, по перевитраті платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених Договором. Пунктом 2.1.1.12.2 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що за користування кредитом протягом пільгового періоду клієнт сплачує банку відсотки у розмірі 0,01% від суми операцій за рахунок кредиту. За п.2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг, за користування кредитом банк нараховує відсотки у розмірі, встановленому тарифами Банка, з розрахунку 360 календарних днів на рік. Таким чином, між сторона виникли кредитні правовідносини, де відповідачем порушено право позивача на отримання заборгованості, тому при вирішенні вказаного спору суд керувався ст.526 ЦК України, відповідно до якої зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.ст.627-629, 638 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов'язковим для виконання сторонами і є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив зобовязання, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Таким чином, вимоги позивача щодо стягнення заборгованості у розмірі 11707,88 грн (одинадцять тисяч сімсот сім гривень вісімдесят вісім копійок) за кредитним договором №б/н від 02.04.2013 року підлягають задоволенню. Щодо позовної вимоги про стягнення суми судових витрат, суд виходив з того, що ч.1 ст.141 ЦПК України передбачає, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Як вбачається з платіжного доручення №PROM1B7А2С від 31.01.2019 року позивачем при подачі позовної заяви сплачено судовий збір у розмірі 1921,00 грн (одна тисяча девятсот двадцять одина гривня). Тому, оскільки позовні вимоги позивача підлягають задоволенню у повному обсязі, суд стягує з відповідача суму судових витрат у розмірі 1921,00 грн (одна тисяча девятсот двадцять одина гривня). Враховуючи вищевикладене, на підставі ст.ст.526, 527, 610-612, 627- 629,638 ЦК України,

Outcome: approved