Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-08 00:00:00

Позивач АТ «Державний Ощадний банк України» в особі філії Харківське обласне управління АТ «Ощадбанк» звернувся до суду з позовною заявою про стягнення заборгованості, в якому зазначив, що 02.03.2016 року між АТ «Ощадбанк» та [PERSON] було підписано заяву про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу, відповідно до якого відповідачу відкрито кредитну лінію з лімітом кредиту в сумі 28800,00 грн. зі сплатою 30% річних за користування кредитом, строком на 36 місяців. В порушення норм закону та умов договору відповідач [PERSON] зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконав. У зв`язку з зазначеним порушенням зобов`язань за кредитним договором станом на 16.11.2020 року наявна заборгованість у розмірі 32681 грн. 81 коп., яка складається з: загальна сума заборгованості за основним боргом\~(кредитом) - 28673 грн. 45 коп.; заборгованості за процентами за користування кредитом - 3439 грн. 08 коп.; комісія - 14 грн. 00 коп.; пеня за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом 49 грн. 65 коп., 3% річних на суму простроченого кредиту 429 грн. 72 коп.; 3 % річних на суму нарахованих та несплачених процентів 65 грн. 68 коп.; витрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом 10 грн. 23 коп. Просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у сумі 32 681 грн. 81 коп. та судові витрати у сумі 2102 грн. 00 коп. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду клопотання, в якому позовні вимоги підтримує повністю та просить слухати справу за його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце слухання справи. Згідно ст. ст.\~223\~,\~280 ЦПК України\~суд вважає можливим розглянути справу у порядку заочного провадження у відсутність відповідача з дотриманням вимог, встановлених законом, за згодою позивача на розгляд справи в порядку заочного провадження. Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 22.01.2021 року провадження у зазначеній цивільній справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання. \~ \~ \~ \~ Вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази суд встановив наступне. Судом встановлено, що 02.03.2016 року між АТ «Ощадбанк» та [PERSON] було підписано заяву про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу, відповідно до якого відповідачу відкрито кредитну лінію з лімітом кредиту в сумі 28800,00 грн. зі сплатою 30% річних за користування кредитом, строком на 36 місяців. Своїм підписом в заяві про приєднання відповідач [PERSON] підтвердив укладання договірних відносин між ним і позивачем та про досягнення між ними згоди за всіма умовами договору. Згідно розрахунку заборгованості по кредитному договору станом на 16.11.2020 року заборгованість за кредитом складає 32681 грн. 81 коп., з яких: загальна сума заборгованості за основним боргом\~(кредитом) - 28673 грн. 45 коп.; заборгованості за процентами за користування кредитом - 3439 грн. 08 коп.; комісія - 14 грн. 00 коп.; пеня за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом 49 грн. 65 коп., 3% річних на суму простроченого кредиту 429 грн. 72 коп.; 3 % річних на суму нарахованих та несплачених процентів 65 грн. 68 коп.; витрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом 10 грн. 23 коп. Відповідно до\~ст. 6 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту вимог розумності та справедливості (ст. 627 ЦК України). Статтею 526 Цивільного кодексу України\~встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст.ст.\~610,\~612\~Цивільного кодексу\~України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Боржник, який прострочив зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливості виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідно до ч. 1\~ст.1054 Цивільного кодексу України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2\~ст. 1054 Цивільного кодексу України\~передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1\~глави 71 Цивільного кодексу України, тобто норми про договір позики. На підставі ч. 1\~ст. 1049 Цивільного кодексу України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч.1\~ст. 1048 Цивільного кодексу України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Частиною 1\~ст. 1056-1 Цивільного кодексу України\~передбачено, що розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозиції, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до ч. 1\~ст. 1050 Цивільного кодексу України\~якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до\~ст.625 Цивільного кодексу України, на підставі ч. 2 якої боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший процентів не встановлений договором або законом. На підставі\~ст. 617 Цивільного кодексу України\~особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, відсутність у боржника відповідних коштів. Згідно ч. 1\~ст. 625 Цивільного кодексу України\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Суд визнає правильним представлений позивачем розрахунок періоду і суми заборгованості, що утворилася у відповідача [PERSON] та розрахунок відповідає умовам укладеного договору. Судом встановлено та доведено належними та допустимими доказами, що відповідач [PERSON] порушив умови кредитного договору у зв`язку із чим, у нього виникла заборгованість, яка на час розгляду справи не погашена. При вирішенні позовних вимог в частині стягнення з відповідача втрат від інфляційних процесів за невиконання зобов`язань та трьох відсотків річних, суд враховує наступне. На підставі\~ст. 625 ЦК України\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання; боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлені договором або законом. Відповідно до п. 18 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» №5 від 30.03.2012 року За змістом статті\~552,частини другої статті\~625 ЦК\~інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого в національній валюті, та три проценти річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому суд має виходити з того, що ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов`язання. Суд вважає правильним наданий позивачем розрахунок індексу інфляційних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом у розмірі 10 грн. 23 коп., 3% річних на суму простроченого кредиту 429 грн. 72 коп.; 3 % річних на суму нарахованих та несплачених процентів 65 грн. 68 коп. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] не виконував належним чином умови договору від 02.03.2016 року в частині своєчасної сплати кредитних коштів, тому суд дійшов висновку про те, що відповідач дійсно має заборгованість, а саме: за основним боргом(кредитом) -28\~673,45 грн.; процентами за користування кредитом 3\~439,08 грн.;комісією 14,00 грн. 3% річних на суму простроченого кредиту 429,72 грн.; 3% річних на суму нарахованих та несплачених процентів 65,68 грн.; витратами від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом 10,23 грн., яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Вирішуючи питання щодо позовних вимог про стягнення з відповідача заборгованості за пенею в розмірі 49,65 коп., суд виходить з наступного. 14 жовтня 2014 року набрав чинності\~Закон України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», відповідно до ст. 2 якого забороняється на час проведення антитерористичної операції нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов`язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Пунктом 5 ст. 11 Прикінцевих та перехідних положень вищезазначеного Закону передбачено, що Кабінет Міністрів України у десятиденний строк з дня опублікування цього\~Закону\~зобов`язаний, зокрема: затвердити перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14.04.2014 року № 405/2014, у період із 14 квітня 2014 року до її закінчення. На виконання цього Закону 30.10.2014 року Кабінет Міністрів України прийняв Розпорядження № 1053-р, яким було затверджено Перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. Згідно з п. 22 ч. 1 цього Розпорядження м. Донецьк (Донецька міська рада), де зареєстрований відповідач, входить до переліку населених пунктів, на території яких здійснюється антитерористична операція. Проте 05.11.2014 року Кабінет Міністрів України прийняв Розпорядження № 1079-р про зупинення дії Розпорядження від 30.10.2014 року № 1053-р, яке в подальшому постановою окружного адміністративного суду м. Києва від 09.02.2015 року було визнано не чинним (справа № 826/18330/14). Згідно\~ст. 1 Закону України «Про боротьбу з тероризмом»\~район проведення антитерористичної операції це визначені керівництвом антитерористичної операції ділянки місцевості або акваторії, транспортні засоби, будівлі, споруди, приміщення та території чи акваторії, що прилягають до них і в межах яких проводиться зазначена операція. За наказом керівника Антитерористичного центру при СБУ від 07.10.2014 року № 33/6/а «Про визначення районів проведення антитерористичної операції та термінів її проведення» районами проведення АТО визначені всі населені пункти Донецької та Луганської області (без виключень). Розпорядженням КМУ від 02.12.2015 року № 1275-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визначення такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України»\~затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, і до цього переліку включено м. Донецьк, Донецької області. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією паспорта відповідача [NUMBER] , тому в даному випадку слід застосувати положення\~Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції». Згідно розрахунку нарахування за пенею здійснено з 22.10.2019 року по 23.02.2020 року, тобто у період дії Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції». На підставі викладеного, враховуючи те, що позивач повинен був зупинити нарахування пені та штрафу за систематичне порушення боржником своїх обов`язків зі сплати кредиту, а саме з 14.04.2014 року, тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача заборгованості за пенею в сумі 49 грн. 65 коп. задоволенню не підлягають. На підставі викладеного, враховуючи, що [PERSON] не виконав належним чином зобов`язання, передбачених кредитним договором від 02.03.2016 року, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за основним боргом(кредитом) -28\~673,45 грн.; процентами за користування кредитом 3\~439,08 грн.;комісією 14,00 грн. 3% річних на суму простроченого кредиту 429,72 грн.; 3% річних на суму нарахованих та несплачених процентів 65,68 грн.; витратами від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом 10,23 грн., що в загальній сумі складає 32\~632, 16 грн. в іншій частині позовних вимог слід відмовити. Відповідно до ч. 1 ст.\~141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судом встановлено, що при звернені до суду позивач сплатив судовий збір в сумі 2102 грн. 00 коп. та, враховуючи, що суд задовольнив позовні вимоги частково, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати пропорційно задоволеної частини позовних вимог, а саме: судовий збір у сумі 2098 грн. 85 коп. (99,85 %). На підставі вищезазначеного та

Outcome: partial