Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-29 00:00:00

Позивач-відповідач [PERSON] звернувся до Сєвєродонецького міського суду з позовною заявою до відповідача-позивача про розірвання шлюбу, в якій просить розірвати шлюб, зареєстрований між ним та [PERSON] 11.09.2010 року відділом РАЦС Сєвєродонецького МУЮ Луганської області. Позивач посилається на те, що вони з відповідачем сумісне господарство не ведуть, шлюбні стосунки фактично припинили, ні він, ні вона не бажають поновлення сім'ї, з причини психологічної несумісності та різних поглядів на спільне життя, у звязку з чим подальше збереження шлюбу з відповідачем неможливо. Мають неповнолітню дитину: сина [PERSON], [INFO], який мешкає з відповідачем-позивачем і знаходиться на її утриманні. Суперечки стосовно спільного майна подружжя не має. Відповідач-позивач [PERSON] подала до суду зустрічний позов до позивача-відповідача про поділ майна та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, сина [PERSON], [INFO] (провадження по якому було відкрите в частині стягнення аліментів, в частині поділу майна було відмовлено), посилаючись на те, що 11.09.2010 року вона вступила в зареєстрований шлюб з позивачем-відповідачем. В шлюбі вона народила сина [PERSON], [INFO], який проживає з нею і знаходиться на її утриманні. У зв'язку з тим, що позивач-відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, вона була вимушена звернутися з даним позовом і просить суд стягнути аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менш 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, від дня подання позовної заяви, з [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини, сина [PERSON], [INFO] на її користь і до досягнення дитиною повноліття. Позивач-відповідач [PERSON] в судовому засіданні надав пояснення аналогічні тим, що містяться в первинному позові, підтримав заявлені вимоги просив їх задовольнити, визнав вимоги щодо стягнення аліментів за зустрічним позовом. Просив судові витрати по справі покласти на нього. Відповідач-позивач [PERSON] в судовому засіданні визнала вимоги за первісним позовом щодо розірвання шлюбу, за зустрічним позовом надала пояснення аналогічні тим, що містяться в позові, підтримала заявлені вимоги щодо стягнення аліментів, просила їх задовольнити. Представник відповідача-позивача в судовому засіданні проти задоволення первісного позову не заперечував, підтримав вимоги щодо стягнення аліментів за зустрічним позовом. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, встановивши фактичні взаємини подружжя, суд вважає, що первісний позов підлягає задоволенню, за такими обставинами: згідно з ч.1 ст.112 Сімейного Кодексу України, суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу. Згідно з ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, що мають істотне значення. З матеріалів справи вбачається, що сімя фактично розпалася, шлюбні стосунки фактично припинили, між подружжям було втрачено почуття любові та поваги одне до одного. Позивач не бажає збереження сімї, їх подальше сумісне життя не можливо у звязку з психологічною несумісністю, тобто збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Таким чином, під час розгляду справи судом було встановлено, що сімя фактично розпалася, сторони примиритися не бажають, і подальше сумісне життя, і збереження шлюбу заперечує інтересам сторін. Після розірвання шлюбу дитина: син [PERSON], [INFO], залишиться проживати з відповідачем-позивачем. Таким чином, визнання відповідачем-позивачем первісного позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. У звязку з чим первісний позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Щодо зустрічного позову судом встановлено, що сторони 11.09.2010 року зареєстрували шлюб. Під час шлюбу позивач народила дитину, сина [PERSON], [INFO], згідно свідоцтва про народження серії 1-ЕД № 201190, батьком якої записано відповідача. Як встановлено в судовому засіданні та не заперечується сторонами дитина проживає з відповідачем-позивачем [PERSON] Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України, «Батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття». На підставі ст.181 Сімейного кодексу України, «За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі». На підставі ст.80 Сімейного кодексу України, «Аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі». Згідно до ст.79 СК України «Аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви». Відповідно до ст.182 Сімейного кодексу України «При визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоровя та матеріальне становище дитини; 2) стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 СК України». Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved