Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-11 00:00:00

позивач [PERSON], звертаючись з позовом до суду, просить стягнути із відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON], [INFO], який продовжує навчання у Київському коледжі комп'ютерних технологій та економіки Національного авіаційного університету на денній формі навчання, в розмірі 2 500,00 грн щомісяця, починаючи з дня подання позовної заяви і до закінчення навчання. 09.10.2018 ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва прийнято до розгляду та відкрито провадження у цій справі, постановлено про розгляд справи у порядку загального позовного провадження та встановлено сторонам строк на реалізацію процесуального права подачі заяв по суті позовних вимог /а.с. 12-14/. 10.12.2018 позивачем подано клопотання про приєднання документів до справи, а саме розрахунку середньомісячних витрат на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, загальна сума яких складає 5 462 грн. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав заяву, в якій позов визнає в повному обсязі, проти винесення рішення не заперечує, просить розглядати справу у його відсутніть. Правом подання відзиву не скористався. Позивач у судове засідання не з'явилася, подала заяву, в якій позовні вимоги підтримує повністю, просить розглянути справу у її відсутність. Інших заяв по суті позовних вимог від учасників справи не надійшло. Суд, на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин цієї справи, на які позивач послався як на підставу своїх вимог, що викладені у позовній заяві та підтверджені доданими до неї доказами, які були досліджені судом, за відсутності заперечень відповідача, на засадах верховенства права, відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, прийшов таких висновків. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно із ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється порядку іншого судочинства. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано 21.02.2006, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу, видане Відділом реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції м. Києва /а.с.3/. Під час перебування у шлюбі у них народився син [PERSON], [INFO], свідоцтво про народження видане Відділом реєстрації актів громадянського стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві /а.с. 4/. За рішенням Дніпровського районного суду м. Києва та виконавчого листа №2-1453 виданого 03.05.2006 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] [INFO] у розмірі ? частини з усіх видів заробітку щомісячно починаючи з 31.03.2006 до його повноліття /а.с. 5/. На даний час [PERSON] є повнолітнім та він навчається у Київському коледжі комп'ютерних технологій та економіки Національного авіаційного університету на денній формі навчання /а.с.6/; проживає разом із позивачем, у зв'язку з навчанням на денній формі, не має можливості працювати та потребує матеріальної допомоги. Відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає, офіційно не працює, має мінливі доходи. Позивачем подано розрахунок середньомісячних витрат на утримання сина, який складає 5 462 грн, що включає: проживання (витрати на комунальні нарахування) - 550 грн; проїзд у транспорті - 352 грн, харчування у столовій учбового закладу - 660 грн, оплата послуг Інтернет в учбових цілях - 100 грн; канцтовари для навчання - 300 грн, учбові методичні матеріали, ксерокс - 300 грн; харчування в домашніх умовах - 1 200 грн, медично-профілактичні заходи, засоби лікування - 500 грн; сезонний одяг - 1 500 грн. Неповнолітньою вважається дитина у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років (абз. 2 ч. 2 ст. 6 СК України). Ч. 9 ст. СК України визначено, що сімейні відносини регулюються назасадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Згідно із ст.199 СК України батьки повинні утримувати повнолітню дитину, яка продовжує навчання та потребує матеріальної допомоги до досягнення двадцяти трьох років за умови, що мають можливість надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч. 3 ст. 199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. За приписами ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. За приписами ч. 1ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до вимог ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Позивач звернулася до суду з позовною заявою 04.10.2018. Відповідно до ч 3 ст. 70Закону України «Про виконавче провадження» із заробітної плати боржника може бути утримано за виконавчими документами до погашення у повному обсязі заборгованості у разі стягнення аліментів - 50% заробітної плати боржника. Відповідачем не спростовується той факт, що син [PERSON] проживає з позивачем, перебуває на її утриманні, і позивач самостійно здійснює всі витрати, пов'язані з навчанням сина. Крім того, їх повнолітній син позбавлений можливості самостійного заробітку, оскільки форма його навчання у вищевказаному вищому навчальному закладі є денною. Надані позивачем докази, суд визнає належними і допустимими, також достовірними і достатніми, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета позовних вимог, вони логічно пов'язані з тими обставинами, які підтверджують наявність підстав для стягнення з відповідача заборгованості. Позивачем надано належним чином завірені копії відповідних документів. Відповідачем не надано суду доказів на підтвердження належного виконання ним зобов'язань та спростування суми заборгованості по аліментам, а також даних щодо матеріального становища платника аліментів; наявність у нього інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інших обставин, що мають істотне значення. Оскільки [PERSON] є таким, що потребує матеріальної допомоги на своє утримання у зв'язку з навчанням, відповідач визнав позов, суд приходить висновку про задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання повнолітнього сина [PERSON], [INFO], який продовжує навчання Київському коледжі комп'ютерних технологій та економіки Національного авіаційного університету на денній формі навчання, у твердій грошовій сумі у розмірі 2 500 (дві тисячі п'ятсот) грн 00 коп щомісячно, починаючи з 04.10.2018 і до закінчення навчання. Згідно із п. 1 ч. 1 ст.430ЦПК України рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. На підставі п.3 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст.ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави в сумі 704 грн 80 коп. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved