Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-14 00:00:00

Позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] проживають у цивільному шлюбі. Від подружнього життя у них народилася дитина, син [PERSON], [INFO], батьком якого у свідоцтві про його народження записаний відповідач. Свої позовні вимоги позивач [PERSON] обґрунтовує тим, що відповідач добровільно не виконує свій батьківський обов'язок, не надає належної матеріальної допомоги для утримання дитини, участі у її вихованні не приймає та не цікавиться її життям. В даний час стосунки між сторонами настільки погіршились, що в провадженні Немирівського районного суду перебуває цивільна справа про розірвання шлюбу між сторонами. Позивач працює робітницею в санаторії «Авангард» м. Немирів та отримує мізерну зарплату. Батьків, родичів та близьких не має, оскільки сирота, а тому сторонньої допомоги не отримує. Дитина знаходиться на повному її утриманні та вихованні. Відповідач в даний час офіційно не працює, але отримує допомогу по безробіттю і має можливість сплачувати аліменти. За таких обставин позивач звернулася до суду з даним позовом. У судовому засіданні позивач [PERSON] заявлені вимоги підтримала та просить їх задовольнити з підстав викладених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав частково. Суду пояснив, що в стягненні аліментів на утримання дитини він не заперечує, однак заперечує в частині суми заявленої позивачем. Вважає, що суму 600 гривень не зможе сплачувати на утримання дитини. Суд, вислухавши пояснення позивача [PERSON] [PERSON], вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази приходить до наступного висновку. Відповідно до ч.3 ст.10 Цивільно-процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. На підставі ст.57 Цивільно-процесуального кодексу України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів. Згідно ст.60 Цивільно-процесуального кодексу України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно свідоцтва про шлюб Серія [NUMBER] від 18.05.2007 року сторони перебувають в шлюбі (а.с.6). Відповідно до свідоцтва про народження від 17.12.2007 року, Серія [NUMBER] року виданого виконкомом Кіровської сільської ради, Немирівського району, Вінницької області, актовий запис 14, [PERSON] [PERSON], є батьками малолітньої дитини - [PERSON], [INFO] (а.с.7). З довідки № 420 від 24.04.2014 року виданої виконкомом Кіровської сільської ради, Немирівського району вбачається, що на утриманні [PERSON] знаходиться малолітня дитина (а.с.8). Судом у судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] є непрацюючим, отримує допомогу по безробіттю, однак матеріальну допомогу надає. Відповідно до положень ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч.ч. 7, 8 ст. 7 СК України в усіх діях щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства»N 2402-III від 26.04.2001р. передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Частиною 1 статті 192 Сімейного кодексу України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених Сімейним кодексом України. На підставі ч.1 ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у останнього інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. З урахуванням встановлених обставин по справі суд приходить до висновку про необхідність частково задовольнити позовні вимоги, а саме стягнути аліменти на утримання дитини в меншому розмірі ніж просить позивач [PERSON]

Outcome: partial