Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-11 00:00:00

Позивач АТ «УКРСИББАНК» звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитом в сумі 55 390,76 грн. та судові витрати у вигляді витрат на сплату судового збору у розмірі 1921,00 грн. та витрати пов`язані з розглядом справи, посилаючись на те, що між сторонами по справі укладений договір №95088366000 від 09.01.2019 року про надання споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку. Підписавши цей договір, відповідач погодилась з викладеними у договорі та у Правилах (договірних умовах) споживчого кредитування позичальників АТ «УКРСИББАНК», які розміщені (оприлюднені) на сайті банку www.mv.ukrsibbank.com. Відповідно до умов договору, банк надав позичальнику кредит (грошові кошти) в національній валюті в сумі 49 260,00 грн., з яких 49 000,00 грн. на споживчі цілі шляхом зарахування коштів на картковий рахунок відповідача, 260,00 грн. - на оплату страхового платежу відповідно до договору добровільного страхування. Позичальник за умовами договору зобов`язався повернути наданий кредит, плату за кредит та інші платежі у відповідності з Правилами (договірними умовами) споживчого кредитування позичальників АТ «УКРСИББАНК» та договором на рахунок банку шляхом сплати до 09-го числа щомісячно ануїтетних платежів у розмірі 2 970,00 грн. відповідно до графіка, що викладений у додатку до договору, але у повному обсязі не пізніше 09.01.2023 року (п.п.3.4, 3.5, 3.6 договору). Відповідач порушує вимоги кредитного договору, в зв`язку з чим банк вимушений звернутись до суду за захистом порушених прав. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи у відсутність представника позивача, підтримав викладене в позовній заяві, наполягав на позовних вимогах, просив суд задовольнити їх в повному обсязі, не заперечував проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідач [PERSON] , повідомлена судом належним чином про дату, час та місце розгляду справи, повторно у судове засідання не з`явилась та не повідомила суд про причини неявки. Про отримання відповідачем судової повістки свідчить її підпис на рекомендованому повідомленні (6910413374489). Оскільки суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленої належним чином, відповідно до вимог ч.1 ст.280 Цивільно-процесуального кодексу України, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази, приходить до наступних висновків. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі. Згідно з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 12,13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно вимог ст.ст. 76,81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 09.01.2019 року ПАТ «УкрСиббанк», правонаступником якого є АТ «УкрСиббанк», та [PERSON] уклали кредитний договір №95088366000, за умовами якого банк надав останній кредит у розмірі 49 260,00 грн., з яких 49 000,00 грн. на споживчі цілі шляхом зарахування коштів на картковий рахунок відповідача, до якого випущено платіжну картку; 260,00 грн. - на оплату страхового платежу відповідно до договору добровільного страхування позичальника, укладеного 09.01.2019 року з ПрАТ «СК «КАРДІФ», на строк до 09.01.2020 року зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 67% річних, а за користування кредитними коштами понад встановлений договором термін у розмірі 74% річних (п.3.1, п.3.3, п.3.5, п.3.8, п.3.9 даного кредитного договору). Відповідно до п.3.11 вказаного договору [PERSON] взяла на себе зобов`язання сплачувати банку комісію у розмірі та порядку відповідно до умов цього договору та Додатку №1 до договору. За несвоєчасне виконання грошових зобов`язань за договором кредиту [PERSON] зобов`язалась сплатити банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу, якщо сума такої заборгованості виражена у гривні, згідно до п. 4.1 Правил (договірних умов) споживчого кредитування позичальників АТ «УкрСиббанк». Зазначені Правила є невід`ємною частиною кредитного договору №95088366000 від 09.01.2019 року. Відповідно до п.п. 3.4-3.6 договору відповідач мала щомісячно до 09-го числа включно здійснювати повернення заборгованості за кредитом, сплачувати проценти за користування кредитом та комісію за обслуговування кредиту у вигляді рівних сум ануїтентного платежу у розмірі 2970,00 грн. відповідно до графіка, що викладений у Додатку №1 до договору, але у повному обсязі не пізніше 09.01.2023 року. 16.05.2019 року АТ «УкрСиббанк» направило на адресу [PERSON] вимогу щодо погашення простроченої заборгованості за договором, однак остання не вчинила жодних дій на погашення кредитної заборгованості. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1 статті 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Статтею 634 ЦК України визначено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлено однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно з ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. На підставі ч.1 ст.1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Положеннями ст. 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ст.ст. 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та його вимог. Згідно ст.ст.610, 612 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Боржник, який прострочив зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливості виконання, що випадково настала після прострочення. [PERSON] зобов`язалась повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та порядку, встановлених кредитним договором, але не виконала свої грошові зобов`язання. Станом на 31.07.2019 року заборгованість відповідача по поверненню кредитних коштів, по сплаті процентів за користування кредитом, пені становить 55 390,76 грн., яка включає: заборгованість за кредитом - 47704 грн. 65 коп., заборгованість по процентам за користування кредитом - 6050 грн. 88 коп., заборгованість по процентам за користування грошовими коштами понад встановлений договором термін - 38 грн. 12 коп., заборгованість по комісії - 1250,00 грн., пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по кредиту - 2,00 грн., пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по процентам - 308 грн. 71 коп., пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по комісії - 36 грн. 40 коп. Відповідач не спростував заявлені позивачем обставини належними та допустимими доказами. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 ЦК України. Статтею 525 ЦК України визначено, що одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. Згідно п.1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору. Частиною 1 статті 546 цього Кодексу встановлено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. В силу ч. ч. 1, 2 ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Враховуючи, що [PERSON] допустила прострочення за договором кредиту від 09.01.2019 року, укладеного між сторонами по справі, тому з неї достроково на користь АТ «УкрСиббанк» підлягає стягненню заборгованість за даним кредитним договором, яка утворилась станом на 31.07.2019 року, у сумі 55 390 грн. 76 коп. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при пред`явленні позовних вимог сплачений судовий збір у розмірі 1921 грн., заявлені позовні вимоги задоволені судом повністю, в зв`язку з чим з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на сплату судового збору розмірі 1921,00 грн. АТ «Укрсиббанк» до суду надано попередній орієнтовний розрахунок сум судових витрат, де зазначено, що витрати на правову допомогу складають 7 500 грн., проте доказів понесення позивачем цих витрат, суду не надано.

Outcome: approved