Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-14 00:00:00

Позивач [PERSON] , який проживає по [ADDRESS] , звернувся в суд з позовом до [PERSON] , [PERSON] , які проживають по [ADDRESS] , [PERSON] , який проживає по [ADDRESS] , в якому просить визнати за ним право власності на на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, розташованими по [ADDRESS] . Позовні вимоги мотивовані тим, що з виписки з інвентаризаційних матеріалів № 9664 від 30.03.2021 вбачається, що за архівними даними ОКП «Коломийське МБТІ» право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, розташованими по [ADDRESS] , було зареєстровано на праві спільної часткової власності: Ѕ частка за [PERSON] , як головою колгоспного двору; Ѕ частка за [PERSON] , як головою колгоспного двору. Згідно свідоцтва про право приватної власності на домоволодіння від 07.03.1989 року право власності на житлове господарство по [ADDRESS] належить колгоспному двору, головою якого є [PERSON] . Право власності зареєстроване на піставі цього свідоцтва Коломийським МБТІ за реєстровим №139 від 07.03.1989, про що свідчить відмітка на свідоцтві про право власності. Згідно свідоцтва про право приватної власності на домоволодіння від 07.03.1989 року право власності на житлове господарство по [ADDRESS] належить колгоспному двору, головою якого є [PERSON] . Право власності зареєстроване на піставі цього свідоцтва Коломийським МБТІ за реєстровим №139 від 07.03.1989, про що свідчить відмітка на свідоцтві про право власності. За даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно право власності на житловий будинок [ADDRESS] не зареєстроване. Згідно довідки Виноградського старостинського округу №256 від 16.04.2021 для будівництва та обслуговування житлового будинку була виділена земельна ділянка площею 0,2200 га. У відповідності до технічного паспорта, виготовленого 06.04.2021 ОКП «Коломийське МБТІ» житлове господарство складається з житлового будинку 1955 року побудови, позначеного на схемі в технічному паспорті літерою «А», загальною площею 41,8 кв.м, житловою площею - 33,7 кв.м.; літньої кухні, стодоли, чотирьох сараїв, майстерні, гаража, бані, кладови, вбиральні, криниць та огорожі. Згідно звіту про оцінку майна ЕТВО «Придністров`я» ринкова вартість житлового господарства по [ADDRESS] становить 91 960 грн. За результатами проведення технічного обстеження житлового будинку встановлено його відповідність вимогам надійності та можливість безпечної експлуатації. Голова колгоспного двору [PERSON] помер [INFO] , що стверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] від 05.11.2020 року, актовий запис №11. Заповіту на випадок своєї смерті він не залишив. На час смерті спадкодавця діяв Цивільний кодекс УРСР . Згідно довідки Виноградського старостинського округу №253 від 16.04.2021 на час смерті [PERSON] , разом з ним проживали дружина [PERSON] , син [PERSON] , невістка [PERSON] , внуки [PERSON] та [PERSON] . Документи на спадщину після смерті [PERSON] не оформлялися. 22 лютого 1996 року [PERSON] склала заповіт, яким розпорядила позивачу все належне їй майно та цінні папери, які будуть належати їй на день смерті. Заповіт посвідчений секретарем Виноградської сільської ради Городенківського району 22.02.1996 , зареєстрований в реєстрі за №8. Заповіт ніким не скасовувався та не оскаржувався. Довідкою Виноградського старостинського округу №255 від 16.04.2021 року доводиться, що на час смерті спадкодавця [PERSON] , позивач проживав разом з нею. З метою реалізації своїх спадкових прав [PERSON] звернувся до Городенківської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, на підставі якої була заведена спадкова справа №1259 від 18.11.2008. 12.12.2008 року позивач отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом на належний спадкодавцю грошовий вклад у банку. Однак, нотаріус відмовила позивачу у видачі документів на спадщину на житлове господарство через реєстрацію його як колгоспного двору без визначення часток його членів, що стверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 16.04.2021. З довідки Виноградського старостинського округу №207 від 26.03.2021 вбачається, що станом на 15.04.1991 у житловому господарстві проживали [PERSON] (помер [INFO] ), [PERSON] (померла [INFO] ), [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Ніхто з перелічених осіб не звертався з приводу виділу частки у колгоспному дворі. Спадкодавець [PERSON] склала на користь позивача заповіт. Після смерті спадкодавця [PERSON] фактично вступив в управління спадщиною - подав заяву про її прийняття, успадкував частину спадкового майна, проживає у житловому будинку, обробляє земельну ділянку, виготовив технічну документацію за власні кошти, тобто своїми діями фактично прийняв спадщину, однак оформити свідоцтво про право на спадщину в нотаріальній конторі не може через реєстрацію спадкового житлового господарства як колгоспного двору. Досудове врегулювання спору в даному випадку неможливе. Сторони в судове засідання не з`явилися. Позивач [PERSON] подав до суду заяву про судовий розгляд справи без його участі. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] подали до суду заяви про розгляд справи без їх участі. Позовні вимоги визнають в повному обсязі. На частку у спадковому майні не претендують, до нотаріальної контори з приводу оформлення спадщини не зверталися. На частку у колгоспному дворі не претендують та не зверталися за її виділом. Не заперечують щодо визнання права власності на Ѕ частину житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, розташованими по [ADDRESS] за [PERSON] . Дії учасників справи не суперечать вимогам ст.211 ЦПК України, відповідно до якої учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Передбачених ч.2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності учасників справи. Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази, дійшов наступного. Копією свідоцтва на право особистої власності на домоволодіння від 07 березня 1989 року, виданого виконавчим комітетом Городенківської районної Ради народних депутатів на підставі рішення цього ж виконкому № 33 від 13.02.1989 року, стверджено, що в половині домоволодіння, що складається із житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташованих в [ADDRESS] , дійсно належить на праві особистої власності колгоспному двору, головою якого є [PERSON] . Копією свідоцтва на право особистої власності на домоволодіння від 07 березня 1989 року, виданого виконавчим комітетом Городенківської районної Ради народних депутатів на підставі рішення цього ж виконкому № 33 від 13.02.1989 року, стверджено, що в половині домоволодіння, що складається із житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташованих в [ADDRESS] , дійсно належить на праві особистої власності колгоспному двору, головою якого є [PERSON] . Даний жилий будинок (домоволодіння) по половині зареєстрований в Коломийському бюро технічної інвентаризації на праві особистої власності за колгоспним двором, головою якого є: [PERSON] , [PERSON] та записаний в реєстрову книгу за реєстровим № 139 від 07.03.1989. Із довідки № 254 від 16.04.2021, виданої Виноградським старостинським округом Городенківської міської ради Івано-Франківської області вбачається, що в [ADDRESS] . Копією виписки з інвентаризаційних матеріалів ОКП «Коломийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» Вих. № 9664 від 30.03.2021 стверджується, що право власності на житловий будинок, будівлі та споруди в [ADDRESS] згідно архівних даних станом на 31.12.2012 р. зареєстровано в Коломийському МБТІ в реєстровій книзі під реєстровим № 139 згідно свідоцтв про право власності, виданих Городенківським РВК 07.03.1989 р. на підставі рішення цього ж виконкому № 33 від 13.02.1989 р. по Ѕ частці (форма - приватна спільна часткова) за [PERSON] (голова колгоспного двору) та [PERSON] (голова колгоспного двору). Із Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 253714094 від 21.04.2021 вбачається, що відомості про право власності, інші речові права, іпотеки, обтяження на житловий будинок [ADDRESS] , відсутні. З копії технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] , виготовленого 06.04.2021 встановлено, що житловий будинок споруджено в 1955 р., господарські будівлі та споруди в 1955, 1985, 1989 та 1990 роках.Копія висновку про вартість майна, складеного ЕТВО «Придністров`я» стверджує, що ринкова вартість житлового будинку з господарськими будівлями по [ADDRESS] станом на 16.04.2021 становить 91960 грн. Відповідно до роз`яснень, що містяться в п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.1991 № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради. За житловим будинком, який розташований по [ADDRESS] закріплена земельна ділянка для будівництва і обслуговування житлового будинку та господарських споруд в розмірі 0,2200 га, що стверджено довідкою № 256, виданою 16.04.2021 Виноградським старостинським округом Городенківської міської ради Івано-Франківської області. Ч.3 ст.5 Цивільного кодексу України (2003 р.) визначено, що якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювались актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав і обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. За ст.ст. 120, 123, 563 ЦК УРСР (1963 р.) майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності, включаючи неповнолітніх і непрацездатних; у разі смерті члена колгоспного двору спадкоємство в майні двору не відкривалось до смерті останнього члена колгоспного двору, а залишалось на праві сумісної власності в рівних частках членів двору, що в ньому проживають. Відповідно до роз`яснень, що містяться в п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. На витребування частки з майна колишнього колгоспного двору, що збереглося на 15 квітня 1991 року, поширюється загальний трирічний строк позовної давності. Станом на 15.04.1991 в житловому будинку по [ADDRESS] були зареєстровані та проживали: голова господарства [PERSON] , [INFO] , дружина [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] , невістка [PERSON] , [INFO] , онук [PERSON] , [INFO] , онук [PERSON] , [INFO] , що стверджено довідкою № 207 від 26.03.2021, виданою Виноградським старостинським округом Городенківської міської ради Івано-Франківської області. Голова колгоспного двору (член колгоспного двору) [PERSON] , [INFO] помер [INFO] в с. Виноград Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 11 від 01.05.1991, що доводиться копією свідоцтва про смерть (повторно) серії [NUMBER] , виданого 05 листопада 2020 року Городенківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ). Внаслідок його смерті відкрилася спадщина. Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику в справах про спадкування», відносини спадкування регулюються правилами Цивільного кодексу України, якщо спадщина відкрилась не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР (далі - ЦК УРСР), у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом тощо. Оскільки [PERSON] помер до [INFO] , застосовується Цивільний кодекс УРСР 1963 р. Згідно з ст. 524 згаданого кодексу спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом; спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті (ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР). Відповідно до вимог ст. 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій. Згідно зі ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Згідно ст.526 ЦК УРСР місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця (стаття 17 цього Кодексу), а якщо воно невідоме, - місцезнаходження майна або його основної частини. Відповідно до ст.525 згаданого кодексу часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Довідкою № 253, виданою 16.04.2021Виноградським старостинським округом Городенківської міської ради Івано-Франківської області підтверджується, що на момент смерті [PERSON] , який помер [INFO] , разом з ним були зареєстровані та проживали по [ADDRESS] : дружина [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] , невістка [PERSON] , [INFO] , онук [PERSON] , [INFO] , онук [PERSON] , [INFO] . З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Ворохтянською сільською радою Яремчанського району вбачається, що заявник [PERSON] народився [INFO] , запис за № 114 від 02.11.1955, його батьками зазначені: [PERSON] та [PERSON] . Згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Рішенням Городенківський районний суд Івано-Франківської області від 16 лютого 2021 року по справі № 342/1467/20 (провадження № 2-о/342/13/20210, яке 19.03.2021 набрало законної сили, встановлено факт родинних відносин між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , який народився [INFO] , помер [INFO] , як сином та батьком. Судом встановлено, що спадкоємець першої черги за законом спадкодавця [PERSON] - його дружина [PERSON] прийняла спадщину після його смерті, оскільки постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вступила в управління та володіння спадковим майном, однак документи про спадкування не оформила. Повідомленням Городенківської районної державної нотаріальної контори №562/0116 від 20.05.2021 та Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 64719262 від 14.05.2021 підтверджується, що спадкова справа після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , не заводилася. За життя, [PERSON] 22.02.1996 залишила заповіт посвідчений секретарем виконкому Виноградської сільської ради, згідно якого все належне їй майно та цінні папери, які будуть належати їй на день смерті заповіла своєму онуку [PERSON] . Заповіт зареєстровано в реєстрі за № 8. Заповіт чинний, зареєстрований у спадковому реєстрі за № 40295102 (номер в реєстрі нотаріальних дій 8), що доводиться копією Витягу зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 17335284, виданого 18.11.2008 Городнківською районною державною нотаріальною конторою, у зв`язку з відкриттям спадкової справи. [PERSON] померла [INFO] в с. Виноград Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 10 від 09.06.2008, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (повторно) серії [NUMBER] , виданого 03.12.2020 Городенківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ). Внаслідок її смерті відкрилася спадщина. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. За ст.ст. 1268-1269 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Прийняття спадщини це: постійне проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подання спадкоємцем, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядуваннязаяви про прийняття спадщини. Часом відкриття спадщини є день смерті особи, визначено ч.2 ст.1220 ЦК України. На момент смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , разом з нею були зареєстровані та проживали по [ADDRESS] : син [PERSON] , [INFO] , невістка [PERSON] , [INFO] , онук [PERSON] , [INFO] , онук [PERSON] , [INFO] , що доводиться довідкою № 255, виданою 16.04.2021Виноградським старостинським округом Городенківської міської ради Івано-Франківської області. Позивач [PERSON] , [INFO] є сином [PERSON] (син [PERSON] ) та [PERSON] , що доводиться копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 06.09.1980 Виноградською сільською радою. Судом встановлено, що спадкоємцем за заповітом [PERSON] є її онук [PERSON] (позивач), який прийняв спадщину, оскільки постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідно до ч.1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно з вимогами ч.1 ст.1297 згаданого Кодексу спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно. Із копії спадкової справи № 1259/2008, наданої суду Городенківською районною державною нотаріальною конторою вбачається, що спадкоємець за заповітомпозивач [PERSON] прийняв спадщину після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , так як він проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, та подав нотаріусу заяву про прийняття та видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Копією Витягу № 17335321 про реєстрацію в Спадковому реєстрі, виданого 18.11.2008 підтверджується, що до Спадкового реєстру внесено реєстраційний запис про реєстрацію спадкової справи № 45852183 (номер у нотаріуса № 1259), спадкодавець - [PERSON] , дата смерті: [INFO] . [PERSON] державним нотаріусом Городенківської районної державної нотаріальної контори Паньків Д.М. 12.12.2008 видано 2 (два) свідоцтва про право на спадщину за заповітом на: грошові вклади з процентами в філії Коломийського відділення ощадбанку № 6341/070, земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 1,2304 гектара, що розташовані на території Виноградської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області. Дані свідоцтва про право на спадщину зареєстровані в Спадковому реєстрі за № 46053059, № 46053124. До складу спадщини [PERSON] входить також частина житлового будинку, господарських будівель та споруд, що знаходяться по [ADDRESS] , що належала спадкодавцю як колишньому члену колгоспного двору та частина даного житлового господарства, успадкована нею за законом після смерті чоловіка [PERSON] , однак не оформлено документи про спадкування. Постановою державного нотаріуса Городенківської районної державної нотаріальної контори № 434/02-31 від 16 квітня 2021 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті баби [PERSON] , померлої [INFO] на Ѕ частку житлового будинку [ADDRESS] , що належав [PERSON] , який помер [INFO] , спадкоємцем якого була його дружина - [PERSON] , яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав. Причиною відмови є те, що вищезгадане господарство відносилось до колгоспного двору, кожному з членів колгоспного двору, які проживали станом на 15 квітня 1991 року, належить відповідна частка житлового будинку, проте частки в спадковому господарстві між членами бувшого колгоспного двору не визначені. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Позивач, як спадкоємець за заповітом після смерті [PERSON] , фактично став власником Ѕ частинивищезгаданого житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, користується ними. Однак, через його реєстрацію як колгоспного двору немає можливості отримати свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину, - визначено ч.3 ст. 1296 ЦК України. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Статтею 328 Цивільного кодексу України визначено, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Передбачених згаданою статтею підстав неправомірності набуття позивачем права власності на Ѕ частину частину житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, розташованими по [ADDRESS] ,судом не встановлено, позов визнається відповідачами, тому суд приходить до переконання, що є підстави для задоволення позовних вимог. При винесенні рішення судом враховується те, що відповідно до вимог Постанови Верховної Ради України «Про утворення та ліквідацію районів» № 807-ІХ від 17.07.2020 територія колишнього Городенківського району Івано-Франківської області на даний час відноситься до Коломийського району Івано-Франківської області. На підставі ст.ст. 120, 123, 524, 529, 548, 549, 563 ЦК УРСР (1963 р.), ст.ст. 316, 317, 325, 328, 1216, 1217, 1220, 1222, 1223, 1233, 1268-1270, 1296-1297 ЦК України,

Outcome: approved