Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-06 00:00:00

Позивач, Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії - Головне управління по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк» звернувся до суду з вказаним позовом 26.02.2020 року обґрунтовуючи тим, що 25.06.2019 року між Публічним акціонерним товариством «Державний Ощадний банк України» та [PERSON] було укладено договір про споживчий кредит №334_0890, на умовах якого позивач надав, а відповідач отримав кредит у розмірі 32000 грн., із строком кредитування 60 місяців з терміном остаточного погашення кредиту не пізніше 24.06.2024 року. Таким чином, позивач виконав свої зобов`язання за Договором, надавши відповідачу кредит. Проте, відповідач порушив умови Договору щодо повернення кредиту та сплати процентів у встановлені договором строки та порядку, у зв`язку з чим у відповідача виникла прострочена заборгованість по сплаті кредиту та процентів. Станом на 18.12.2019 року заборгованість відповідача становить 15 099 грн. 19 коп., яка складається з 12 930,75 грн. - заборгованість за основним боргом, 1 971,57 грн. - загальна сума прострочених нарахованих процентів, 120,90грн. - загальна сума пені за несвоєчасну сплату основного боргу по кредиту, 57,93грн. - загальна сума пені за несвоєчасну сплату процентів за користування кредитом, 12,35 грн. - 3% річних від простроченої суми кредиту, 5,69 грн. - 3% річних на суму нарахованих та несплачених процентів, тому позивач просив суд стягнути з відповідача заборгованості за кредитним договором в сумі 15 099 грн. 19 коп. та судові витрати по справі. 16.03.2020 року було відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідачу було роз`яснено його право надіслати суду відзив на позовну заяву та усі наявні докази, висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову, та заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії ухвали суду про відкриття провадження у справі. Відповідач копію ухвали суду про відкриття провадження та пакет документів отримав 21.03.2020 року (а.с.33), однак, протягом встановленого строку відзив на позовну заяву до суду не направив. Також, станом на 07.08.2020 року жодних заяв (клопотань) на адресу суду від [PERSON] не надходило. Крім того, клопотань від жодної із сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не надходило, а тому відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, який полягає у тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявленою нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ст. 13 ЦПК України). Ст. 12 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості ( ст. 627 ЦК України). За своєю правовою природою договір є правочином. Водночас, договір є й основною підставою виникнення цивільних прав та обов`язків ( ст. 11 ЦК України). Судом встановлено, що 25.06.2019 року між Публічним акціонерним товариством «Державним Ощадним банком України» та [PERSON] укладено договір про споживчий кредит №373731929, відповідно до п.2.2 даного договору [PERSON] отримав кредит у розмірі 32 000 грн. 00 коп., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 56% річних на строк 60 місяці з терміном остаточного погашення кредиту - не пізніше 25.06.2024 року. Відповідно до п. 2.1. Кредитного договору Банк зобов`язується надати Позичальнику на умовах цього Договору, а Позичальник має право отримати та зобов`язується належним чином використати і повернути в передбачені Кредитним договором строки Кредит, сплатити проценти за користування кредитом та інші платежі в порядку та на умовах, визначених Кредитним договором. У відповідності до п.2.4.1 Кредитного договору, за користування Кредитом Позичальник зобов`язаний сплачувати Банку відповідну плату (проценти) в розмірі 56% річних. Згідно п. 3.1.1 Кредитного договору Банк надає Кредит протягом одного Банківського дня з моменту виконання Позичальником всіх та кожної з наведених нижче умов надання Кредиту (Умови надання Кредиту): п.3.1.1.1 сплати Позичальником комісійної винагороди за надання Кредиту в розмірі 1600 грн. протягом 1 (одного) Банківського дня з моменту підписання цього Договору; п.3.2.1. Кредитного договору Банк здійснює надання Кредиту одноразово шляхом безготівкового перерахування коштів на Поточний рахунок відкритий Позичальником у Банку; п.3.3.3 Кредитного договору, Позичальник зобов`язується здійснювати повернення Кредиту рівними частинами у розмірі 533,33 грн. та оплату процентів, нарахованих Банком на залишок основної суми боргу за Кредитом, щомісячно до 10 числа місяця, наступного за звітним, починаючи з липня 2019 року. Відповідно до п. 4.3. Кредитного договору позичальник зобов`язаний належним чином виконувати всі умови цього Договору та взяті на себе цим Договором зобов`язання, у строки, обумовлені цим Договором повернути Кредит, своєчасно сплачувати проценти за користування Кредитом, комісійні винагороди, за банківські послуги та належним чином виконувати взяті на себе інші зобов`язання за цим Договором, а у порушення умов цього Договору, достроково повернути Кредит з одночасною сплатою процентів нарахованих на фактичний залишок заборгованості за Кредитом, комісійні винагороди, а також сплатити неустойку (штрафні санкції), як це передбачено в Договорі, а також відшкодувати Банку в повному обсязі збитки. Згідно п. 8.3 Кредитного договору за порушення взятих на себе зобов`язань по своєчасному поверненню основної суми боргу та/або сплати процентів за користування кредитом та/або сплати комісійної винагороди, позичальник зобов`язується сплатити на користь банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла на період за який сплачується пеня, від суми платежу за кожен день прострочення, але не більше 15 % простроченого платежу. За ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно зі ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Як вбачається з розрахунку заборгованості по кредитному договору №334_0890 від 25.06.2019 року (а.с.5-7) станом на 18.12.2019 року заборгованість відповідача становить 15 099 грн. 19 коп., яка складається з 12 930,75 грн. - заборгованість за основним боргом, 1 971,57 грн. - загальна сума прострочених нарахованих процентів, 120,90 грн. - загальна сума пені за несвоєчасну сплату основного боргу по кредиту, 57,93грн. - загальна сума пені за несвоєчасну сплату процентів за користування кредитом, 12,35 грн. - 3% річних від простроченої суми кредиту, 5,69 грн. - 3% річних на суму нарахованих та несплачених процентів. Судом встановлено, що позивач в повному об`ємі виконав свої зобов`язання за вказаним кредитним договором та надав [PERSON] кредит в сумі 32 000 грн. 00 коп. Також, встановлено, що відповідач з умовами кредитного договору від 25.06.2019 року був ознайомлений при його укладенні, підписав вказаний договір і отримав кредит в обумовленій кредитним договором сумі, але вищевказані умови кредитного договору порушив. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Суд вважає, що згідно ст. 611 ЦК України підлягають до задоволення вимоги позивача про стягнення коштів, оскільки відповідачем були порушені умови зобов`язання, обумовлені договором. Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно вимог ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст.77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Таким чином, даючи оцінку встановленим обставинам та доказам в їх сукупності, суд приходить до висновку, про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за договором №334_0890 від 25.06.2019 року, яка станом на 18.12.2019 року становить 15 099 грн. 19 коп., оскільки відповідач не надав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору та положень ст. 509, 526, 1054 ЦК України, отже свої зобов`язання не виконав. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду з вказаним позовом позивач сплатив судовий збір у розмірі 2102,00 грн., а тому на підставі ст. 141 ЦПК України судові витрати по справі, а саме: сплачений позивачем судовий збір підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача.

Outcome: approved