Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-21 00:00:00

Позивач [PERSON] через свого представника адвоката [PERSON] пред'явив до суду позов до відповідачів курганського Р.В., [PERSON] про визнання їх такими, що втратили право на користування житловим приміщенням, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS]. В обґрунтування позову вказано, що позивач є відповідальним квартиронаймачем житлового приміщення, яке було надано позивачу з сім»єю в складі чотирьох осіб згідно ордеру. Відповідачі зареєстровані у вказаній квартирі, однак, фактично в квартирі не проживають, не приймачи участі в утриманні житла та оплаті за житлово-комунальні послуги, а тому позивач просив суд визнати відповідачів такими, що втратили право на користування зазначеним житловим приміщенням. Представник позивача в судове засідання не з»явився. Суду подав письмову заяву про розгляд справи без його участі. Просив позов задовольнити з викладених в ньому підстав, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідачі, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, до суду не з'явились, не повідомивши про причини неявки. Відзив на позов до суду не подавали. Враховуючи викладене, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи, а також суд ухвалив про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що позивачу [PERSON] 02.07.2012 року було видано ордер № 05024 серії Б на жиле приміщення про право заняття жилого приміщення сім»єю, відповідно до якого останньому надано право на зайняття з сім»єю із чотирьох осіб квартири [ADDRESS] (а.с.15). Відповідно до довідки № 1 від 17.05.2018 року ТОВ Фірма «Т.М.М.», встановлено, що [PERSON] та [PERSON], які перебувають на реєстраційному обліку за адресою: [ADDRESS] з моменту реєстрації, а саме з 09.08.2012 року по дату складення акту від 17.08.2018 року фактично в квартирі не проживають (а.с.33, 31). Матеріали справи містять докази того, що позивач здійснює оплату за житлово-комунальні послуги та несе витрати щодо утримання житлового приміщення. Статтею 64 Житлового Кодексу Української РСР визначено, що до членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім'ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов'язки, як наймач та члени його сім'ї. Відповідно до ст. 71 Житлового Кодексу Української РСР, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Згідно із ст. 72 Житлового Кодексу Української РСР визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місце проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі, зокрема, судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Судом не здобуто жодних доказів про поважність причин непроживання відповідачів у житловому приміщенні, а також доказів на спростування обґрунтувань позову з боку відповідачів суду надано не було. Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що судом встановлено, що відповідачі відсутні у житловому приміщенні понад шість місяців без поважних на це причин, суд вважає, що позов є обґрунтованим та законним, в зв»язку з чим підлягає задоволенню в повному обсязі. Крім цього, відповідно до ст. 141 ЦПК України, із відповідачів на користь позивача слід солідарно стягнути судовий збір в сумі 704,80 грн. На підставі наведеного, відповідно до ст. ст. 64, 71, 72 Житлового Кодексу Української РСР,

Outcome: approved