Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-10 00:00:00

Позивач [PERSON] . пред`явила до суду позов до [PERSON] , яким просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 05 жовтня 1996 року Мереф`янською міською радою Харківського району Харківської області за актовим записом І30. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що вона з відповідачем 05 жовтня 1996 року зареєструвала шлюб. Спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки між ними більше не має любові, взаємоповаги, щирості та відвертості; сторони мають діаметрально протилежні погляди на спільне життя та сімейні обов`язки. Позивач вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу є неможливим та суперечить її інтересам. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 22 вересня 2020 року провадження у справі відкрито, розгляд справи ухвалено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням сторін. Позивач у судове засідання не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти позовних вимог не заперечує, підтримує та просить розірвати шлюб. Інших заяв та клопотань не надійшло. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами. Сторони перебувають у шлюбі, який був зареєстрований 05 жовтня 1996 року Мереф`янською міською радою Харківського району Харківської області за актовим записом І30, під час державної реєстрації шлюбу позивач своє прізвище змінила з « [PERSON] » на « [PERSON] » (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] , видане 05 жовтня 1996 року Мереф`янською міською радою Харківського району Харківської області). За змістом положень ч. 1 ст. 24 СК України та ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування їх до збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд, з`ясувавши причини розірвання шлюбу та фактичні взаємовідносини подружжя, вважає подальше сімейне життя подружжя і збереження сім`ї неможливим. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач [PERSON] , у своїй заяві просить після розірвання шлюбу залишити її прізвище без змін «[PERSON] ». На підставі викладеного і

Outcome: approved