Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-21 00:00:00

Позивач вимоги мотивує тим, що мала батька [PERSON] [INFO]. Батько працював у ПАТ «Сумське НВО ім. М.В. Фрунзе», на час розгляду ПАТ «Сумське НВО», з 09.07.1973 року по 29.02.2008 року. Під час роботи батько зазнав профзахворювання, у зв'язку з чим втратив 85% професійної працездатності та йому встановлено другу групу інвалідності. [INFO] батько помер у зв'язку з профзахворюванням. Позивач вважає, що має право на грошове відшкодування моральної шкоди, яку оцінює у сумі 100 000 грн.. Тому просить стягнути з відповідача саме цю суму грошового відшкодування моральної шкоди. В судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримав. Представник відповідача позов не визнав та зазначив, що позивач не довів моральної шкоди та немає права на її відшкодування. Окрім того зазначив, що батько позивача добровільно погодився на роботу у шкідливих умовах. [PERSON] також винен у профзахворюванні, оскільки нехтував індивідуальними засобами захисту. Представник відповідача також заявив клопотання про розстрочку виконання рішення у разі задоволення позову. Клопотання мотивував скрутним матеріальним становищем відповідача. Суд, заслухавши пояснення учасників розгляду, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований, але підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивач мала батька [PERSON], [INFO]. Вони жили разом у будинку по [ADDRESS]. Батько працював у ПАТ «Сумське НВО ім. М.В. Фрунзе», на час розгляду ПАТ «Сумське НВО», з 09.07.1973 року по 29.02.2008 року до виходу на пенсію. Під час роботи у зв'язку з впливом шкідливих умов виробництва та нехтуванням особистих засобів захисту [PERSON] зазнав профзахворювання. Коніотуберкульоз. Силікоз І ст. t/t, 2/2, пізній розвиток. ОІТБ у вигляді фіброзно-очагових змін і кальцинатів в 82 правої легені і в 86 лівої легені кат 5. гр. 5.1, ускладнений ХОЗЛ І-П ст. в фазі нерізкого загострення. Емфізема легень П-І ст. Легенева недостатність II ст. Вібраційна хвороба від дії локальної вібрації II ст. Вегетативно-сенсорна поліневропатія верхніх кінцівок з ангіоспазмами пальців і стійкими вегетативно-трофічними порушеннями на кистях, двостороннім плече-лопатковим периартрозом і епікондилезом плеча, деформуючим остеоартрозом ліктьових і променевозап'ясткових суглобів, міжфалангових суглобів зі стійким больовим синдромом та порушенням функції верхніх кінцівок. Спонділоартроз і радикулопатія шийного і попереко-кресцового відділів з алогічним синдромом і порушенням функції хребта, Нейросенсорна туговухість зі значним ступенем зниження слуху(4 ст.). Зв'язок шкідливих умов виробництва та профзахворювання встановлений актом №9 розслідування хронічного профзахворювання від 12.02.2008 року. Так встановлено, що профзахворювання виникло через неефективне використання засобів індивідуального захисту та недосконалої технології. Причиною захворювання стало проведення робіт в умовах підвищеного рівня, шуму, пилу та вібрації. У зв'язку з профзахворюванням 13.05.2009 року МСЕК йому встановлено 85 % втрати працездатності та другу групу інвалідності. [INFO] [PERSON] помер у віці 63 роки. ОКЗ Сумський обласний центр МСЕ встановлений зв'язок смерті з профзахворюванням. Встановлені факти підтверджуються довідками з місця проживання позивача, свідоцтвом про народження, трудовою книжкою [PERSON], актом розслідування профзахворювання від 12.02.2008 року, довідкою до акту огляду МСЕК, довідкою про причини смерті, актом про причини смерті, свідоцтвом про смерть, картою умов праці./а.с.4-12, 41-47, 52-56/ Положеннями ч. 2 ст. 1168 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім'єю. При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди суд враховує суть позовних вимог, характер діяння особи та обсяг страждань (душевних, психічних), яких зазнала позивач, характер немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення), час та зусилля, які витратив позивач при захисті своїх інтересів. При цьому суд виходе із засад розумності, виваженості та справедливості. Так батько позивача добровільно пішов на роботу на підприємство, знаючи про шкідливі умови виробництва, знав про можливі негативні наслідки для здоров'я. Він сам нехтував особистими засобами захисту. Суд також враховує, що позивач втратив дуже близьку людину, з якою прожив тривалий час. Позивач вочевидь пережив страждання від втрати близької людини. Втрата є не відновлювальною. Тому, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд дійшов висновку про достатність стягнення грошової компенсації моральної шкоди у розмірі 20 000 грн.. Відтак у задоволенні позову у іншій частині слід відмовити за необґрунтованістю. Відповідно до ст. 217 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочку або розстрочити виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні. Разом з цим відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. В обґрунтування клопотання про розстрочку виконання судового рішення відповідачем надана довідка про середню заробітну плату працівників товариства у сумі 3 356,90 грн., звіт про фінансові результати за перше півріччя 2015 року де визначена сума збитків у розмірі 733 тис.грн./а.с.50-51/. Втім зазначених доказів недостатньо для висновку про необхідність розстрочки виконання судового рішення. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір за розміром, визначеним на час подачі позову до суду. На підставі викладеного і

Outcome: partial