Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-11 00:00:00

Позивач [PERSON] уточнивши позовні вимоги звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], який обґрунтувала тим, що квартира №11/19 по вул. 20-річчя Перемоги в м. Дніпропетровську була надана: її матері [PERSON], її вітчиму [PERSON], їх сину та її брату [PERSON], їй та її чоловіку [PERSON] на підставі ордеру. Квартира №11 розташована на 3-му поверсі та складається з приміщень: коридор 11-1, ванна - 11-2, туалет 11-3, кухня 11-4, житлові кімнати 11-5 та 11-6, кладова 11-7, лоджія 11-8, житлова площа якої складає 27,3 кв.м., загальна площа - 48,8 кв.м. Квартира №19 розташована на 5-му поверсі та складається з приміщень: 19-1 коридор, 19-2 туалет, 19-3 ванна, 19-4 кухня, 19-5,19-6 житлові кімнати, 19-7 кладова, 19-8 лоджія, житлова площа якої складає 28,4 кв.м., загальна площа -48,7 кв.м. На підставі свідоцтва про право власності від 10.11.1998 року дана квартира №11/19по вул. 20-річчя Перемоги в м. Дніпропетровську була передана у спільну сумісну власність її матері, вітчима та брата. 11.12.2001 року [PERSON], [PERSON], [PERSON] уклали договір купівлі-продажу зі [PERSON], за яким вони продали, а вона купила частину квартири №11/19, яка складається з приміщень: 19-1 коридор, 19-2 туалет, 19-3 ванна, 19-4 кухня, 19-5,19-6 житлові кімнати, 19-7 кладова, 19-8 лоджія, житлова площа якої складає 28,4 кв.м., загальна площа -48,7 кв.м. Після продажу в спільній сумісній власності [PERSON], [PERSON], [PERSON] залишилась частина квартири №11/19 у будинку №49 по вул.. 20-річчя Перемоги у м. Дніпропетровську, яка складається з приміщень: коридор 11-1, ванна - 11-2, туалет 11-3, кухня 11-4, житлові кімнати 11-5 та 11-6, кладова 11-7, лоджія 11-8, житлова площа якої складає 27,3 кв.м., загальна площа - 48,8 кв.м. 29.07.2011 року помер [PERSON], який за життя залишив заповіт на користь [PERSON] Після його смерті відкрилась спадщина на належну йому частину квартири №11/19 у будинку №49 по вул. 20-річчя Перемоги у м. Дніпропетровську. Спадкоємцями, які прийняли спадщину після його смерті стала мати [PERSON], яка відповідно до ст. 1241 ЦК України має право на обовязкову частку у спадщині та [PERSON] [PERSON] нотаріус у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на обовязкову частку у спадщині після смерті сина [PERSON], яка складає 1/12 частку квартири №11/19 в будинку №49 по вул.. 20-річчя Перемоги в м. Дніпро відмовив, оскільки в договорі купівлі-продажу квартири від 11.12.2001 року не визначений розмір частки квартири, який відчужується у квартирі №11/19. 12.10.2015 року померла її мати [PERSON], яка за життя склала заповіт на її імя. При зверненні до нотаріуса за отриманням свідоцтва про право на спадщину, після смерті матері на частину квартири №11/19 в будинку №49 по вул. 20-річчя Перемоги в м. Дніпро, їйтакож було відмовлено, оскільки неможливо визначити розмір часток співвласників. У звязку з чим, просить суд припинити право спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON], [PERSON] на частину квартири №11/19, розташованої на 5-му поверсі будинку №49 по вул. 20-річчя Перемоги, яка є окремою квартирою №19 та складається з приміщень: 19-1 коридор, 19-2 туалет, 19-3 ванна, 19-4 кухня, 19-5,19-6 житлові кімнати, 19-7 кладова, 19-8 лоджія, житлова площа якої складає 28,4 кв.м., загальна площа -48,7 кв.м., визнати за нею право власності на 1/3 частину квартири №11/19, розташованої на 3-му поверсі будинку №49 по вул. 20-річчя Перемоги, яка є окремою квартирою №11 та складається з приміщень: коридор 11-1, ванна - 11-2, туалет 11-3, кухня 11-4, житлові кімнати 11-5 та 11-6, кладова 11-7, лоджія 11-8, житлова площа якої складає 27,3 кв.м., загальна площа - 48,8 кв.м., в порядку спадкування за заповітом, після смерті [PERSON], померлої 12 жовтня 2015 року та визнати за нею право власності на 1/12 частину цієї ж квартири, в порядку спадкування за законом, після смерті [PERSON], померлої 12.10.2015. Позивач та її представник в судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримали, наполягали на їх задоволенні. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав, не заперечував проти їх задоволенні та в подальшому надав суду заяву про розгляд справи в його відсутності. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала, не заперечувала проти їх задоволення. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні заперечень проти заявлених позовних вимог не мала. Представник Восьмої дніпропетровської державної нотаріальної контори в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи в його відсутності, заперечень проти позову не мав. Заслухав доводи сторін, дослідив письмові докази по справі, дав їм оцінку в їх сукупності, суд прийшов до наступного. На підставі свідоцтва про право власності від 10.11.1998 року, виданого виконкомом міської ради народних депутатів м. Дніпропетровська згідно з розпорядженням №7/765-98 та зареєстрованим в КП «[PERSON] міське бюро технічної інвентаризації «ДОР» в реєстровій книзі №416п за №187-53 [PERSON], [PERSON], [PERSON], у спільну сумісну власність була передана квартира №11/19 по вул. 20-річчя Перемоги,49 в м. Дніпро ([PERSON]) (а.с.16,17) Таким чином, фактично у власності [PERSON], [PERSON], [PERSON] стали перебувати дві квартири №11 та №19, однак за свідоцтвом про право власності вони значились, як одна квартира №11/19 по вул. 20-річчя Перемоги,49 в м. Дніпро ([PERSON]). Квартира №11 розташована на 3-му поверсі та складається з приміщень: коридор 11-1, ванна - 11-2, туалет 11-3, кухня 11-4, житлові кімнати 11-5 та 11-6, кладова 11-7, лоджія 11-8, житлова площа якої складає 27,3 кв.м., загальна площа - 48,8 кв.м. Квартира №19 розташована на 5-му поверсі та складається з приміщень: 19-1 коридор, 19-2 туалет, 19-3 ванна, 19-4 кухня, 19-5,19-6 житлові кімнати, 19-7 кладова, 19-8 лоджія, житлова площа якої складає 28,4 кв.м., загальна площа -48,7 кв.м. 11.12.2001 року [PERSON], [PERSON], [PERSON] уклали зі [PERSON], нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу квартири, за яким вони продали, а вона купила в квартирі №11/19 будинку №49 по вул. 20-річчя Перемоги в м. Дніпро ([PERSON]) приміщення: 19-1 коридор, 19-2 туалет, 19-3 ванна, 19-4 кухня, 19-5,19-6 житлові кімнати, 19-7 кладова, 19-8 лоджія, житлова площа якої складає 28,4 кв.м., загальна площа -48,7 кв.м. (а.с.120). Таким чином, після укладання вищезазначеного договору в спільній сумісній власності [PERSON], [PERSON], [PERSON], залишилась частина квартири №11/19 в будинку №49 по вул. 20-річчя Перемоги в м. Дніпро ([PERSON]), яка складається з приміщень: коридор 11-1, ванна - 11-2, туалет 11-3, кухня 11-4, житлові кімнати 11-5 та 11-6, кладова 11-7, лоджія 11-8, житлова площа якої складає 27,3 кв.м., загальна площа - 48,8 кв.м. 14.06.2011 року [PERSON] склав заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за №847, яким заповів все належне йому майно [PERSON] (а.с.134). 24.09.2011 року [PERSON] помер (а.с.20). 18.11.2014 року постановою державного нотаріуса Восьмої дніпропетровської державної нотаріальної контори [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на обовязкову частку у спадщині згідно ст. 1241 ЦК України на частину квартири №11/19 у будинку №49 по вул. 20-річчя Перемоги в м. Дніпро ([PERSON]) після смерті її сина [PERSON] по причині того, що неможливо визначити, який розмір частки квартири належав спадкодавцю. Розглядаючи позови, повязані з спільною власністю громадян, суди повинні виходити з того, що відповідно до чинного законодавства спільною сумісною власністю є квартира (будинок), кімнати в квартирах та одноквартирних будинках, передана при приватизації з державного житлового фонду за письмовою згодою членів сімї наймача у їх спільну сумісну власність (ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду»). Якщо розмір часток у такій власності не було визначено і учасники спільної власності при придбанні майна не виходили з рівності їх часток, розмір частки кожного з них визначається ступенем його участі працею та коштами у створенні спільної власності. При відсутності доказів про те, що участь когось з учасників спільної сумісної власності у надбанні майна була більшою або меншою частки визначаються рівними. Матеріали справи не містять доказів того, що участь [PERSON] чи [PERSON], чи [PERSON] у надбанні квартири №11/19 по вул. 20-річчя Перемоги,49 в м. Дніпро ([PERSON]) була більшою чи меншою, тому їх частки є рівними, у кожного по 1/3 частині квартири. Таким чином, спадковим майном після смерті [PERSON] була 1/3 частина квартири №11/19 по вул. 20-річчя Перемоги,49 в м. Дніпро ([PERSON],) яка складається з приміщень: коридор 11-1, ванна - 11-2, туалет 11-3, кухня 11-4, житлові кімнати 11-5 та 11-6, кладова 11-7, лоджія 11-8, житлова площа якої складає 27,3 кв.м., загальна площа - 48,8 кв.м. Як вбачається, з матеріалів спадкової справи №4/2012, заведеної Восьмою дніпропетровською державною нотаріальною конторою, спадкоємцями померлого [PERSON] є за законом його мати [PERSON] та за заповітом [PERSON] Відповідно зі\~ст.1217 ЦК України\~спадкоємство здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч. 1\~ст. 1241 ЦК України, малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обовязкова частка). Спадкування обовязкової частки в спадщині здійснюється на підставах встановлених законом, шляхом прийняття спадщини в порядку, передбаченому статтями\~1268,1269 ЦК України. Відповідно до ч. 3,5\~ст. 1268 ЦК України\~спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно з ч. 3\~ст. 1296 ЦК України\~відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. [PERSON], яка є матірю померлого [PERSON] постійно проживала зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, що підтверджується довідкою комунального підприємства (а.с.195), протягом строку встановленого ст. 1270 ЦК України не відмовилася від спадщини, тому є такою, що прийняла спадщину. Також, в передбачений законом строк з заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори звернулась [PERSON] Таким чином, виходячи з того, що [PERSON] прийняла спадщину після смерті сина [PERSON] та на момент його смерті була пенсіонеркою, тобто непрацездатною матірю спадкодавця, то відповідно до ст. 1241 ЦК України вона набула право на обовязкову частку у спадковому майні, яка складає 1/12 частину квартири №11/19 в будинку №19 по вул. 20-річчя Перемоги в м. Дніпро ([PERSON],) яка складається з приміщень: коридор 11-1, ванна - 11-2, туалет 11-3, кухня 11-4, житлові кімнати 11-5 та 11-6, кладова 11-7, лоджія 11-8, житлова площа якої складає 27,3 кв.м., загальна площа - 48,8 кв.м. 08.10.2015 року [PERSON] склала заповіт, посвідчений державним нотаріусом Восьмої дніпропетровської державної нотаріальної контори та зареєстрований в реєстрі №1-1720, яким заповіла належну їй частину квартири №11 в будинку №49 по вул. 20-річчя Перемоги в м. Дніпро [PERSON] (а.с.24). 12.10.2015 року [PERSON] померла (а.с.21). Після її смерті відкрилась спадщина на спадкове майно, зокрема на 5/12 (1/3+1/12) частин квартири №11/19 в будинку №49 по вул. 20-річчя Перемоги в м. Дніпро ([PERSON]), яка складається з приміщень: коридор 11-1, ванна - 11-2, туалет 11-3, кухня 11-4, житлові кімнати 11-5 та 11-6, кладова 11-7, лоджія 11-8, житлова площа якої складає 27,3 кв.м., загальна площа - 48,8 кв.м. [PERSON] в передбачений законом шестимісячний строк звернулась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON], однак своєю постановою державний нотаріус Восьмої дніпропетровської державної нотаріальної контори відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на частину квартири №11/19 у будинку №49 по вул. 20-річчя Перемоги в м. Дніпро ([PERSON]), оскільки неможливо визначити, який розмір частки квартири належав спадкодавцю. За правилами ст.ст.\~1216,\~1217,\~1218 ЦК України\~спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі\~ст. 15 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у випадку його порушення, невизнання або заперечення. Згідно зі\~ст. 16 ЦК України\~кожна особа вправі звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересу. При цьому одним зі способів захисту цивільних прав і інтересів виступає визнання права. Відповідно до\~ст. 392 ЦК України\~власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Отже, позовом про визнання права власності є позадоговірний позов власника майна про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, що засвідчує його право власності. Необхідність у даному способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб'єктивного права власника підлягає сумніву, не визнається іншими особами або оспорюється ними. Право особи на звернення до суду за захистом своїх прав також закріплено у\~ст. 3 ЦПК України. Таким чином, зважаючи на перешкоди в оформленні свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з тим, що частка спадкодавця, яка належала їй в спільному сумісному майні за її життя виділена не була, тому право власності на 5/12 частин квартири №11/19 у будинку №49 по вул. 20-річчя Перемоги в м. Дніпро ([PERSON]) в порядку спадкування за заповітом, після смерті [PERSON], підлягає визнанню за позивачем в судовому порядку. Разом з цим, позов в частині визнання за позивачем права власності на 1/12 частину квартири №11/19 у будинку №49 по вул. 20-річчя Перемоги в м. Дніпро ([PERSON]) в порядку спадкування за законом, після смерті [PERSON] задоволенню не підлягає, оскільки спадкування здійснюється за заповітом чи за законом. Дану частину квартири за життя [PERSON] успадкувала після смерті свого сина [PERSON], а тому вона вже ввійшла до спадкової маси, право на спадкування якої за заповітом має позивач. Також, не підлягає задоволенню вимога про припинення права спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON], [PERSON] на частину спірної квартири, оскільки [PERSON] та [PERSON] померли, а відповідно до ст. 25 ЦК у момент смерті припиняється цивільна правоздатність фізичної особи. Таким чином, позов підлягає частковому задоволенню. Питання судових витрат вирішити відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Outcome: partial