Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-06 00:00:00

Позивач АТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 09.10.2010 року та судових витрат. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що [PERSON] звернулася до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву №б/н від 09.10.2010 року. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана Заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», та «Тарифами банку», складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну відповідно до п.п.2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг. Позивач свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, а відповідач не виконує взяті на себе зобов`язання, у зв`язку з чим станом на 23.11.2020 року має заборгованість у сумі 18465,78 грн., з яких: 17314,77 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 1151,01 грн. - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України. З урахуванням того, що законодавством не передбачено вимагати від боржника повернення лише повної суми заборгованості, а кредитодавець на свій розсуд може вимагати від боржника будь-яку частину суми заборгованості за кредитом АТ КБ «Приватбанк» просив суд стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за договором б/н від 09.10.2010 року станом на 23.11.2020 року в сумі 17314,77 грн., яка складається із заборгованості за тілом кредиту та судовий збір в розмірі 2270,00 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, на позові наполягає, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач на розгляд справи в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи в судовому засіданні повідомлялася належним чином; відзив на позов не надала, клопотань про відкладення розгляду справи чи розгляд справи за її відсутності не надходило. Суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалює заочне рішення, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Відповідно до п.1 ч.3 ст.223 ЦПК України якщо учасник справи був належним чином повідомлений про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Оскільки особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з`явились, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що [PERSON] звернулася до ПАТ КБ «Приватбанк» з метою отримання кредитних послуг, у зв`язку з чим підписала заяву №б/н від 09.10.2010 року. Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» є правонаступником прав та обов`язків Закритого акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк», у зв`язку з чим на підставі рішення загальних зборів акціонерів від 30.04.2009 року змінено тип банку та його найменування з ЗАТ КБ «Приватбанк» на ПАТ КБ «Приватбанк». Згідно з рішенням єдиного акціонера банку від 21.05.2018 року №519 змінено тип банку з публічного на приватне акціонерне товариство та змінено найменування банку на Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк». АТ КБ «Приватбанк» є правонаступником всіх прав та зобов`язань ПАТ КБ «Приватбанк», про що зазначено у п.1, п. 2 Статуту АТ КБ «Приватбанк» (нова редакція). Статут 06.09.2019 року погоджено з Національним банком України. Згідно підписаного кредитного договору № б/н від 09.10.2010 року [PERSON] було надано кредитні картки: 11.08.2015 року № [NUMBER] - терміном дії до 08.2019 року, 27.01.2016 року № [NUMBER] - терміном дії до 01.2020 року; 27.01.2016 року № [NUMBER] - термін дії до 01.2020 року; 10.03.2018 року № [NUMBER] - термін дії до 01.2022 року. 11.08.2015 року [PERSON] видано кредитну картку № [NUMBER] та 04.11.2015 року встановлено кредитний ліміт у розмірі 2000 грн.; 31.01.2017 року змінено кредитний ліміт, збільшено кредитний ліміт до 2100,00 грн.; 05.03.2018 року змінено кредитний ліміт, збільшено кредитний ліміт до 14100,00 грн.; 10.03.2018 року змінено кредитний ліміт, зменшено кредитний ліміт до 14100,00 грн., 22.02.2019 року змінено кредитний ліміт, зменшено до 13600,00 грн., 04.04.2019 року зменшено кредитний ліміт до 0,00 грн., що підтверджується довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки оформленої на [PERSON] . Відповідно до виписки по картковому рахунку [PERSON] остання активно користується вказаною карткою, про що відображено відповідні операції, а саме: оплата за товар, зняття готівкових коштів в банкоматі, перекази з картки тощо. З матеріалів справи вбачається, що позивач свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, а відповідач всупереч договірним зобов`язанням, в установлені терміни не повернула належні грошові суми, внаслідок чого у неї утворилась заборгованість, яка підтверджується наданим позивачем розрахунком. Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість [PERSON] за вказаним кредитним договором станом на 23.11.2020 року складає у сумі 18465,78 грн., з яких: 17314,77 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 1151,01 грн. - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України. АТ КБ «Приватбанк» просить суд стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за договором б/н від 09.10.2010 року станом на 23.11.2020 року в сумі 17314,77 грн., яка складається із заборгованості за тілом кредиту. Частина 1 ст.1054 ЦК України визначає, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності до ч.2 ст.1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 Глави 71 ЦК України, тобто положення про договір позики. Згідно ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу. Відповідно до ст.ст.525, 526, 530 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, при чому зобов`язання має виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору. Згідно зі ст.ст.611, 625, 629 ЦК України договір є обов`язковим до виконання сторонами. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання або розірвання договору, зміна умов договору, сплата неустойки чи відшкодування збитків. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст.610 ЦК України). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Відповідно до ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив виконання зобов`язання, якщо він не приступив до його виконання або не виконав зобов`язання у строк, встановлений договором або законом. Згідно з ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до положень ч.1,2 ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно з ч.ч.1, 5, 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. До позовної заяви АТ КБ «Приватбанк» долучено витяг з Умов та правил надання банківських послуг. При цьому, зазначений витяг не підписаний відповідачем, а отже відсутні підстави стверджувати, що саме такі умови діяли на час укладення договору, та відповідно були надані [PERSON] для ознайомлення, тобто погоджені сторонами, позивачем не надано доказів того, що Умови та Правила надання банківських послуг є частиною кредитного договору, укладеного між сторонами шляхом підписання анкети-заяви, тому вони не можуть враховуватись при розгляді даної справи, що узгоджується з висновком викладеному у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 року №342/180/17. Отже, без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, надані банком Умови та правила надання банківських послуг в Приватбанку не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. При цьому, згідно із ст. 81 ч. 6 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Інші надані позивачем докази суд визнає належними і допустимими, також достовірними і достатніми, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета позовних вимог, вони логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують наявність підстав для стягнення з відповідача заборгованості. В свою чергу відповідачем не надано в судове засідання доказів, які б підтверджували належне виконання нею зобов`язань, які б спростовували суму заборгованості перед позивачем та позовні вимоги взагалі. Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ КБ «Приватбанк» не повернуті, відсутність заперечень відповідача у цій частині, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивача заборгованості з тіла кредиту у сумі 17314,77 гривні. Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тобто з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 2270,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved