Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-01 00:00:00

Позивач [PERSON] у позовній заяві вказує, що 21.05.2008 року між ЗАТ «ОТП Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № МL304/070/2008. Банк надав на підставі договору позивачу кредит у розмірі 51 250 доларів США. В забезпечення зобов'язання за вказаним кредитним договором, було укладено договір іпотеки за №РМL 304/070/2008, предметом якого є нерухоме майно, що знаходиться за адресою [ADDRESS], загальною площею 217, 5 кв.м та земельна ділянка, загальною площею 990 кв.м. На при кінці жовтня 2013року позивачем було одержано по пошті постанову про відкриття виконавчого провадження від 29.08.2013року на підставі виконавчого напису №2665, виданого 14.05.2013 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] На підставі напису нотаріус звернула стягнення на предмет іпотеки, яким є нерухоме майно, а саме будинок та земельна ділянка, розташовані за адресою [ADDRESS] які належать позивачу на праві власності. Крім того у виконавчому написі зазначено, що за рахунок коштів, отриманих від реалізації нерухомого майна, приватний нотаріус запропонував задовольнити вимоги у загальної суми заборгованості 424 819,84 грн. Проте, позивач вважає, що виконавчий напис вчинений без наявності достатніх правових підстав, а тому просив визнати його таким, що не підлягає виконанню. Позивач вказує, що були допущені нотаріусом слідуючи порушення: виконавчий напис вчинено в порушення п.283 Інструкції «Про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», відповідно до вимог якої, виконавчий напис вчиняється після спливу 30 днів з моменту отримання боржником повідомлення про усунення порушень, а позивач такої вимоги не отримував; виконавчий напис вчинено в порушення вимог ст. 88 ЗУ «Про нотаріат» та ст. 9 ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність»; Що нотаріус вчинила виконавчий напис до закінчення строку виконання зобов'язання за кредитним договором. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] заявлені вимоги підтримала у повному обсязі та наполягала на їх задоволенні. Представник відповідача ТОВ «ОТП Факторинг Україна» Євіч В.В. в судовому засіданні заперечуючи проти позову посилався на обставини викладені в письмовому запереченні.(а.с.50 -52). Представник ПАТ «ОТП Банк» в судове засідання не з'явився, був належним чином повідомлений про слухання справи. Відповідач приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] у судове засідання не з'явилась, надала письмову заяву про розгляд справи без її участі а також письмове заперечення (а.с.50-51). Суд, вислухавши сторони та дослідивши матеріали даної цивільної справи, вважає, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав. Судом встановлено, що 21.05.2008 року між позивачем та ЗАТ «ОТП Банк» було укладено кредитний договір № МL304/070/2008. Банк надав на підставі договору позивачу кредит у розмірі 51 250 доларів США на термін до 28.05.2018 року, а позивач зобов'язався повернути отриманий кредит і сплатити відсотки у встановленому договором розмірі та строки, що підтверджується копією зазначеного договору (а.с. 11). У судовому засіданні встановлено, що між позивачем та ВАТ комерційний банк «Надра» також був укладений договір іпотеки за №РМL 304/070/2008, предметом якого є нерухоме майно, що знаходиться за адресою [ADDRESS], загальною площею 217, 5 кв.м та земельна ділянка, загальною площею 990 кв.м.(а.с.7-10). Судом встановлено, що відповідачем на адресу позивача 04.04.2013 року направлялася вимога про дострокове повернення кредиту за кредитним договором № МL304/070/2008 від 21.05.2008 року, що в разі невиконання вимоги, банком будуть вжиті передбачені чинним законодавством заходи, щодо звернення стягнення на предмет іпотеки (а.с.41) Встановлено, що 14.05.2013 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] було вчинено виконавчий напис за реєстраційним номером № 2665, за яким було запропоновано звернути стягнення на нерухоме майно - будинок та земельну ділянку, що розташовані за адресою [ADDRESS] які належать на праві власності [PERSON] у рахунок погашення заборгованості у розмірі 424 819,84 грн., що підтверджується копією зазначеного виконавчого напису (а.с. 6). Правовідносини, які виникли між сторонами врегульовані нормами Цивільним кодексу України, Закону України «Про нотаріат». Відповідно до ст. 87 ЗУ «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п. 1 «Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999року № 1172, для одержання виконавчого напису подаються: оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язання. Відповідно до ст. 88 ЗУ «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Відповідно до ч.1 п.283 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 20/5 від 03.03.2004 року для вчинення виконавчого напису стягувачем або уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, має бути зазначено: відомості про найменування і адресу стягувача та боржника; дата та місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код в ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. Згідно ч. 7 ст. 50 ЗУ «Про нотаріат» спір про право, оснований на вчиненій нотаріальній дії, розглядається судом у порядку позовного провадження. Спір про визнання вчиненого нотаріусом виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса розглядається судом за позовом боржника до стягувача. Оцінюючи дослідженні у судовому засіданні докази у їх сукупності, щодо вимог позивача до відповідача про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд виходив з того, що з матеріалів справи не вбачається, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус порушив положення Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 20/5 від 03.03.2004 року, у приватного нотаріуса були підстави вважати, що розмір заборгованості [PERSON] перед ТОВ «ОТП Факторинг Україна», а також суми процентів та пені, зазначені у написі, є безспірними. Про безспірний характер правовідносин між позивачем та ТОВ «ОТП Факторинг України», свідчить ігнорування позивачем вимог банку, щодо погашення заборгованості, яка підтверджувалась відповідним на дату вимоги розрахунком заборгованості, не вчинення дій, що підтверджували б його не згоду з сумою боргу, а також те, що навіть в межах даної цивільної справи позивач не надав докази (альтернативного розрахунку заборгованості або підтвердження про оплату заборгованості) наявності між сторонами спору стосовно розміру грошових вимог зазначених у виконавчому напис. З огляду на наведене, суд вважає дії приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] такими, що відповідають діючому законодавству, а позовні вимоги позивача про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню такими, що не підлягають задоволенню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed