overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-29 00:00:00

Позивач [PERSON] у листопаді 2015 року звернулася до суду із позовом до відповідача [PERSON] прохаючи стягувати з нього аліменти на її користь на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], у розмірі ? частини від усіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (а.с. 1-2). В обґрунтування своїх позовних вимог вказала, що перебуває у шлюбі із відповідачем. Від шлюбу має неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], яка мешкає разом з нею та знаходиться на її утриманні. На даний час їх сімя розпалася, вони мешкають окремо однин від одного, шлюбних стосунків не підтримують. Відповідач зобовязаний утримувати дитину, але достатньої матеріальної допомоги на утримання своєї дитини не надає. Він не має на утриманні інших дітей, стягнення з нього не здійснюються, а тому слід примусово стягнути з нього аліменти на утримання дитини. У судовому засіданні свій позов підтримала, просила його задовольнити. Пояснення надала аналогічні тексту позовної заяви. Відповідач позов визнав. Вислухавши пояснення сторін та перевіривши фактичні обставини справи письмовими доказами наданими позивачем, суд вважає за можливе задовольнити позов, виходячи з наступного. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі (а.с. 3), у якому мають малолітню дитину [PERSON], [INFO], яка мешкає з відповідачем та знаходиться на її утриманні (а.с. 4, 6). Відповідач мешкає окремо, так як служить у Збройних Силах України, належної матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Згідно з вимогами ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів судом враховується стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів. При визначенні розміру аліментів суд враховує вимоги щодо мінімального розміру аліментів, який не може бути менший ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що передбачено ч. 2 ст. 182 СК України. Згідно з вимогами ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідач зобовязаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття, але достатньої матеріальної допомоги на утримання доньки не надає. З цих підстав суд приходить до висновку про задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання неповнолітньої дитини у розмірі ? частини з усіх видів його заробітку, але не менше 30% від прожиткового мінімуму у місяць для дитини відповідного віку. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-23 00:00:00

Позивач [PERSON] у листопаді 2016 р. звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина [PERSON], [INFO], який продовжує навчання у розмірі ? частини з усіх видів заробітку, починаючи з дня предявлення позову до досягнення дитиною двадцяти трьох років або до припинення навчання. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] зазначала, що син продовжує навчання в Національному аерокосмічному університеті ім.. [PERSON] «Харківський авіаційний інститут» на 1 курсі 3 факультету денного відділення. У зв'язку з навчанням син потребує матеріальної допомоги від батька, а він спроможній надати таке утримання, оскільки працює та має стабільний заробіток. В судове засідання позивачка надала заяву про зменшення позовних вимог в частині стягнення аліментів до 1/6 частини доходу відповідача та просила розглядати справу за її відсутністю. Відповідач проти позову не заперечував, надавши заяву про проведення судового засідання без його участі. У відповідності зі ст. 60,61 ЦПК України обставини визнані сторонами не підлягають доказуванню. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлено, що [PERSON] і [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 1992 р. по 2002 р., мають повнолітнього сина [PERSON], [INFO], до повноліття якої відповідач сплачував аліменти за рішенням суду. \~\~\~\~ Відповідно до вимог\~\~ст. 199 СК України\~батьки зобов'язані утримувати повнолітніх дітей до досягнення двадцяти трьох років , якщо вони продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, а батьки можуть надати\~\~таку матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. \~\~\~\~\~\~\~\~ Розмір аліментів \~на повнолітню дитину судом визначається згідно до\~ст. 200 СК України\~\~у твердій грошовій сумі або у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у\~ст. 182 СК України\~\~, в тому числі із врахуванням матеріального становища платника аліментів та інших обставин, що мають істотне значення. Згідно довідки Національного аерокосмічного університету ім. М.Є. Жуковського «Харківський авіаційний інститут» № 1753 від 01.11.2016 р. [PERSON] є студентом 1 курсу 3 факультету денного відділення. Строк навчання закінчується 30 червня 2020 р. Як випливає з позовної заяви, навчання сина вимагає значних витрат, вона прикладає усі зусилля для забезпечення потреб дитини, але це не дозволяє їй задовольнити необхідні витрати. З огляду на викладені обставини, враховуючи , що відповідач не заперечує проти задоволення позову та має можливість підтримувати сина на період його навчання, офіційно працює, позовні вимоги підлягають задоволенню. За правилами ст. ст. 79, 88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судовий збір в дохід держави. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-22 00:00:00

Позивач [PERSON] у листопаді 2016 року звернувся до суду із позовною заявою до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу (а.с. 2-3). В обґрунтування своїх позовних вимог вказав, що з відповідачем перебуває у шлюбі з 10 листопада 2007 року. Від шлюбу має неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], яка мешкає з відповідачем. Подружнє життя не склалося і з серпня 2015 року вони з відповідачкою не підтримують шлюбних стосунків. Втратили почуття поваги та любові одне до одного, сімя перестала існувати, і з цих підстав шлюб необхідно розірвати. Спору про поділ нажитого майна немає. Після розірвання шлюбу дитина залишиться проживати з відповідачкою. У судовому засідання позивач свої позовні вимоги підтримав, прохав позов задовольнити. Пояснення надав аналогічні тексту позовної заяви. Відповідач вважається такою, що належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, але у судове засідання не зявилася, письмових заяв та клопотань суду не надала (а.с. 15, 25-26). Позивач не заперечував проти розгляду справи за відсутності відповідачки. З цих підстав суд, спираючись на норми ст.ст. 169, 224 ЦПК України, розглянув справу за відсутності відповідачки, у заочному порядку, та ухвалив рішення. Заслухавши пояснення позивача та перевіривши фактичні обставини справи наданими ним письмовими доказами, суд приходить до висновку про можливість задоволення позову, виходячи з наступного. У судовому засіданні встановлено, що сторони 10 листопада 2007 року уклали шлюб у Бабушкінському районному у м. Дніпропетровську відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 1183 (а.с. 11). Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], яка мешкає з відповідачкою. На даний час сторони не підтримують сімейно-шлюбних відносин. Майнового спору не мають. Судові витрати по справі складають 551 гривню 20 копійок (а.с. 1). Згідно з вимогами ст.112 СК України, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Відповідно до вимог ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу відновити своє дошлюбне прізвище. Суд, перевіривши фактичні обставини справи письмовими доказами, дійшов до висновку про те, що подальше подружнє життя та збереження сімї неможливе, так як суперечить інтересам сторін та їх неповнолітньої дитини. Тому позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-20 00:00:00

Позивач [PERSON] у листопаді 2016 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Свої позовні вимоги [PERSON] обґрунтовує тим, що до 19.02.2010 перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], 24 квітн6я [INFO], який проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. З відповідачем проживають окремо, шлюбних відносин не підтримують. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча має можливість і зобовязаний надавати таку допомогу. У судовому засіданні позивач позовні вимоги змінила, просить стягти з відповідача [PERSON] аліменти на її користь на утримання малолітнього сина у твердій грошовій сумі по 1000 грн щомісяця, починаючи з дня предявлення даного позову до суду до досягнення сином повноліття. Відповідач має мінливий дохід, працює по найму, тому має сплачувати аліменти в твердій грошовій сумі. Відповідач у судове засідання не зявився, про час слухання справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи у його відсутність не направив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі до 19.02.2010 (а.с. 6). Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO](а.с.7), який проживає з позивачем та фактично перебуває на її утриманні. Відповідач регулярної матеріальної допомоги на утримання дітини не надає, хоча зобовязаний надавати таку допомогу постійно. Відповідно ст.ст. 180-182 Сімейного кодексу (далі СК) України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. При цьому суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей та непрацездатних. За приписами ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. При визначені розміру аліментів на утримання неповнолітньої дітитини, суд враховує матеріальний стан відповідача, який офіційно не працює та має мінливий нерегулярний дохід та розмір доходів позивача, яка отримує допомогу по безробіттю. З огляду на викладене, враховуючи пріоритетність прав дитини на достатнє забезпечення її потреб, суд вважає, що\~ позовні вимоги\~ про стягнення\~ з\~[PERSON] аліментів на утримання дитини\~ підлягають задоволенню, та присуджує до стягнення з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] у розмірі 1\~000 грн. щомісячно. Згідно з ч.3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-16 00:00:00

Позивач [PERSON] у листопаді 2017 року звернувся у суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. У позові вказав, що на даний час сімя сторін фактично розпалась. Підставою для розпаду сімї стали втрата взаємних почуттів та різні погляди на сімейне життя, у звязку з чим сторони проживають окремо, шлюбні відносини між нами припинено. Позивач примиритися категорично не бажає. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Позивач у судове засідання не зявився, у позовній заяві зазначив, що на даний час перебуває у зоні АТО тому не має змоги зявитися у судове засідання, у звязку з чим просить справу розглянути без його участі та задовольнити позовні вимоги. Відповідач у судове засідання не зявився, на адресу суду надіслала заяву у якій просила справу слухати у її відсутність, позовні вимоги визнає, примиритися не бажає. Згідно ст. ст. 10, 60 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб виникає спір. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши всі зібрані по справі докази у їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з огляду на наступне. Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Судом установлено, що факт перебування сторін у шлюбі підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу виданим 15.02.1986 Пирятинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області (а.с. 7). Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. При розгляді справи про розірвання шлюбу судом було всебічно з'ясовано взаємостосунки сторін, дійсні мотиви розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 3 СК України сімю складають особи, які спільно проживають, повязані спільним побутом, мають взаємні права та обовязки. Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Зясувавши фактичні взаємини подружжя, врахувавши норми сімейного законодавства, та те, що шлюбні відносини між сторонами припинені, суд рахує, задовольнити позов та розірвати шлюб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-19 00:00:00

Позивач [PERSON] у листопаді 2017 року звернулася у суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. У позові вказав, що на даний час сімя сторін фактично розпалась. Підставою для розпаду сімї стали втрата взаємних почуттів та різні погляди на сімейне життя, шлюбні відносини між нами припинено з 1996 року. Позивач примиритися категорично не бажає. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Позивач у судове засідання не зявилася, на адресу суду надіслала заяву у якій просила справу слухати у її відсутність, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином через оголошення в газеті «Зоря Полтавщини». Згідно ст.ст. 12, 81 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб виникає спір. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши всі зібрані по справі докази у їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з огляду на наступне. Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Згідно зі ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. Судом установлено, що факт перебування сторін у шлюбі підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу виданим 05.06.1976 Пирятинським райвідділом РАЦС Полтавській області (а.с. 5). Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. При розгляді справи про розірвання шлюбу судом було всебічно з'ясовано взаємостосунки сторін, дійсні мотиви розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 3 СК України сімю складають особи, які спільно проживають, повязані спільним побутом, мають взаємні права та обовязки. Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Зясувавши фактичні взаємини подружжя, врахувавши норми сімейного законодавства, та те, що шлюбні відносини між сторонами припинені, суд рахує, задовольнити позов та розірвати шлюб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-12 00:00:00

Позивач [PERSON] у листопаді 2018 р. звернувся до суду з зазначеним вище позовом, посилаючись на те, що він перебуває з відповідачкою в зареєстрованому шлюбі з 09 вересня 2016 року, у період якого відповідачка [INFO] народила дочку [PERSON]. Позивач зазначив, що тривалий період часу подружжя спільного господарства не веде, шлюбно-сімейні стосунки не підтримують, між подружжям відсутнє взаєморозуміння, що унеможливлює збереження сім'ї, сторони проживають окремо, у зв'язку з чим позивач просить шлюб розірвати. Сторони в судове засідання не з'явились, позивач при подачі позову подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав. Відповідачка телефонограмою повідомила суд про неможливість прибуття до суду, при цьому вказала, що позов визнає та не заперечує проти розірвання шлюбу. За таких обставин, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч. 4 ст. 200 ЦПК України, ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи вважає позов підлягає задоволенню. Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 р. за № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» - у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальні частині рішення посилання на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Судом встановлено, що відповідачка [PERSON] повністю визнала позовні вимоги [PERSON], що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, у зв'язку з чим поданий позов підлягає повному задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-25 00:00:00

Позивач [PERSON] у листопаді 2018 р. звернувся до суду з зазначеним вище позовом, посилаючись на те, що він перебуває з відповідачкою в зареєстрованому шлюбі з 20 жовтня 1999 року. Позивач зазначив, що тривалий період часу подружжя спільного господарства не веде, шлюбно-сімейні стосунки не підтримують, між подружжям відсутнє взаєморозуміння, що унеможливлює збереження сім'ї, сторони проживають окремо, у зв'язку з чим позивач просить шлюб розірвати. Сторони в судове засідання не з'явились, подали заяви в яких просили розглянути справу за їх відсутності, позивач позов підтримав, відповідачка позов визнала (ас. 13, 14). За таких обставин, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч. 4 ст. 200 ЦПК України, ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи вважає позов підлягає задоволенню. Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 р. за № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» - у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальні частині рішення посилання на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Судом встановлено, що відповідачка [PERSON] повністю визнала позовні вимоги [PERSON], що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, у зв'язку з чим поданий позов підлягає повному задоволенню.

Outcome: approved