Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-20 00:00:00

Позивач в особі Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування»звернувся до суду з позовом до [PERSON]про відшкодування в порядку регресу витрат, пов»язаних із виплатою страхового відшкодування. Мотивуючи свої вимоги тим, що 30 липня 2015 року о 16 годині 05 хвилин на вул. Васильківська, 23 «А» в м. Києві відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Тойота», державний номерний знак [NUMBER], цивільно-правова відповідальність якого була застрахована в ПрАТ «Страхова компанія «АХА Страхування»згідно договору добровільного страхування наземних транспортних засобів № 61832а4ка від 01 грудня 2014 року, та автомобілем «Мітсубіші», державний номерний знак [NUMBER], під керуванням [PERSON], який не переконався в безпечному виїзді на дорогу з житлової зони та не надав дорогу автомобілю «Тойота», державний номерний знак [NUMBER], внаслідок чого вчинив з ним зіткнення. В наслідок ДТП було завдано шкоди автомобілю «Тойота», державний номерний знак [NUMBER]. Постановою Печерського районного суду м. Києва від 09 грудня 2015 року [PERSON]визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КпАП України, із накладенням адміністративного стягнення - штрафу. З метою визначення розміру збитку, завданого застрахованому транспортному засобу внаслідок ДТП, замовлено проведення автоторознавчого дослідження, завданого власнику транспортного засобу «Тойота», державний номерний знак [NUMBER], й згідно калькуляції проведених ремонтних робіт по відновленню автомобіля визначено в сумі 20 550 грн. 78 коп., виплата якої з урахуванням розрахунку про розмір відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих, зробленого позивачем, здійснена на підставі заяви потерпілого/страхувальника та страхового акту, розрахунку суми страхового відшкодування й платіжного доручення № 190 174 від 12 серпня 2015 року року в сумі 20 550 грн. 78 коп. Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «Мітсубіші», державний номерний знак [NUMBER](винуватця ДТП) на час дорожньо-транспортної пригоди була застрахована в ПрАТ «Страхова компанія «Провідна», яка виплатила ПрАТ «Страхова компанія «АХА Страхування» страхове відшкодування в розмірі 14 182 грн. 24 коп. Відповідно відповідач у порядку ст. 1194 ЦК України має відшкодувати ПрАТ «Страхова компанія «АХА Страхування»різницю між понесеними збитками - 20 550 грн. 78 коп. й виплаченими (покритим) ПрАТ «Страхова компанія «Провідна»- 14 182 грн. 24 коп., що складає 6 368 грн. 54 коп. (20 550 грн. 78 коп. - 14 182 грн. 24 коп. = 6 368 грн. 54 коп.). В судове засідання позивач не з»явився, належним чином повідомлений про час та місце його проведення, звернувся до суду із заявою про розгляд справи за його відсутності з підтриманням позовних вимог з тих же підстав, просив їх задовольнити з можливим ухваленням заочного рішення. Відповідач в судове засідання повторно не з»явився, про час та місце розгляду справи повідомлений згідно чинного законодавства належним чином - рекомендованою поштою з повідомленням про вручення, розміщеним оголошенням на офіційному сайті судової влади (суду). Надіслав на адресу суду відзив на позов, прохаючи суд відмовити у задоволенні позовних вимог. За таких підстав судом визнано за можливе ухвалити по даній справі рішення на підставі наявних у справі доказів та за погодженням сторін. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з»ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об»єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню із наступних підстав. 15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-VIIІ від 03 жовтня 2017 року, яким зокрема Цивільний процесуальний кодекс викладений в новій редакції. Відповідно до п. 9 розділу ХІІ Перехідних положень ЦПК України справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Відповідно до п. 9 розділу ХІІ Перехідних положень ЦПК України справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі (ч.1 ст. 279 ЦПК України) Принцип захисту судом порушеного права особи будується при встановленні порушення такого права. Так, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч.1 ст. 15 ЦК України). Правом звернення до суду за захистом наділена особа, права якої порушені, невизнані або оспорені. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ст. 16 ЦК України особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу у визначені цією статтею способи. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України). Судом встановлено, що 30 липня 2015 року о 16 годині 05 хвилин на вул. Васильківська, 23 «А» в м. Києві відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Тойота», державний номерний знак [NUMBER], цивільно-правова відповідальність якого була застрахована в ПрАТ «Страхова компанія «АХА Страхування»згідно договору добровільного страхування наземних транспортних засобів № 61832а4ка від 01 грудня 2014 року, та автомобілем «Мітсубіші», державний номерний знак [NUMBER], під керуванням [PERSON], який не переконався в безпечному виїзді на дорогу з житлової зони, та не надав дорогу автомобілю «Тойота», державний номерний знак [NUMBER], внаслідок чого вчинив з ним зіткнення (а.с. 12, 13, 14). В наслідок ДТП було завдано шкоди автомобілю «Тойота», державний номерний знак [NUMBER] (а.с.12, 13, 14). Постановою Печерського районного суду м. Києва від 09 грудня 2015 року [PERSON]визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КпАП України, із накладенням адміністративного стягнення - штрафу. (а.с.12). Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини. З метою визначення розміру збитку, завданого застрахованому транспортному засобу внаслідок ДТП, замовлено проведення автоторознавчого дослідження, завданого власнику транспортного засобу «Тойота», державний номерний знак [NUMBER], й згідно калькуляції проведених ремонтних робіт по відновленню автомобіля визначено в сумі 20 550 грн. 78 коп., виплата якої з урахуванням розрахунку про розмір відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих, зробленого позивачем, здійснена на підставі заяви потерпілого/страхувальника та страхового акту, розрахунку суми страхового відшкодування й платіжного доручення № 190 174 від 12 серпня 2015 року року в сумі 20 550 грн. 78 коп. (а.с. 10, 15-19, 20-32). Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «Мітсубіші», державний номерний знак [NUMBER] (винуватця ДТП) на час дорожньо-транспортної пригоди була застрахована в ПрАТ «Страхова компанія «Провідна», яка виплатила ПрАТ «Страхова компанія «АХА Страхування» (позивачу) страхове відшкодування в розмірі 14 182 грн. 24 коп. (а.с.35-40). Відповідно відповідач у порядку ст. 1194 ЦК України має відшкодувати ПрАТ «Страхова компанія «АХА Страхування»різницю між понесеними збитками - 20 550 грн. 78 коп. й виплаченими (покритим) ПрАТ «Страхова компанія «Провідна»- 14 182 грн. 24 коп., що складає 6 368 грн. 54 коп. (20 550 грн. 78 коп. - 14 182 грн. 24 коп. = 6 368 грн. 54 коп.). Так, різниця між фактичними розміром збитку і страховою виплатою (страховим відшкодуванням) становить 6 368 грн. 54 коп. (20 550 грн. 78 коп. - 14 182 грн. 24 коп. = 6 368 грн. 54 коп.), яка підлягає стягненню з відповідача, як винуватця ДТП, на підставі ст.1194 ЦК України. Особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням) (ст.1194 ЦК України). Особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням) (ст. 1194 ЦК України). Відповідно, на підставі ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» вважає, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, яка отримала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдану шкоду. Відповідно до ст. 8 Закону № 85/96-ВР страховий випадок - це подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Поняття «франшиза» міститься у ст. 9 Закону № 85/96-ВР і його слід розуміти як частину збитків, що не відшкодовуються страховиком згідно з договором страхування. Якщо внаслідок ДТП, що сталася з особою, цивільно-правова відповідальність якої була застрахована, шкоду було заподіяно майну, то згідно з вимогами абз. 2 п. 12.1 ст. 12 та п. 37.5 ст. 37 Закону № 1961-IV, компенсувати позивачу суму франшизи у повному обсязі має страхувальник або особа, відповідальність якої застрахована. Особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою відповідно до частини першої статті 1191 ЦК України, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно, на підставі ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, яка отримала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдану шкоду. У зв»язку з проведеною позивачем регламентною виплатою страхувальнику у позивача виникло право зворотної (регресної) вимоги до винної у ДТП особи - відповідача. Так, до страховика, відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування», який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке Страхувальник або інша особа, яка отримала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдану шкоду. Таким чином, суд вважає вимоги позивача про відшкодування в порядку регресу витрат, пов»язаних з виплатою страхового відшкодування, обгрутованими та такими, що підлягають задоволенню; обставини, що спростовують позовні вимоги судом не встановлені. Таким чином, суд вважає вимоги позивача про відшкодування в порядку регресу витрат, пов»язаних з виплатою страхового відшкодування, обгрутованими та такими, що підлягають задоволенню; обставини, що спростовують позовні вимоги судом не встановлені. Приймаючи до уваги предмет даного спору, наслідки його розгляду судом, суд вважає за необхідне застосувати положення ст. 141 ЦПК України. Позивачем при подачі позову до суду сплачено судовий збір - 1 762 грн. 00 коп., який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі вищевикладеного, ст.ст. 993, 1194 ЦК України, ст. ст. 98, 27 Закону України «Про страхування», Закону України «Про судовий збір»,

Outcome: approved