Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-20 00:00:00

Позивач [PERSON] районна КС «Туря» звернулась до суду з вищевказаним позовом до відповідачів [PERSON], [PERSON], в обґрунтування якого зазначила наступне. 01 грудня 2008 року між Великоберезнянською філією № 2 [PERSON] районної КС «Туря» та відповідачами було укладено договір кредиту-поруки № 245/2, відповідно до якого [PERSON] отримав кредит у розмірі 3 500 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 45 % річних. Для забезпечення виконання зобов'язань за цим договором поручителем виступив [PERSON], який зобов'язався в повному обсязі відповідати перед кредитором за виконання позичальником кредитних зобов'язань. Оскільки відповідачі не виконали взятих на себе обовязків щодо своєчасної сплати кредиту, відсотків за його використання згідно встановленого графіку, станом на 24.01.2017 року утворилася заборгованість у розмірі 14\~321,27 грн., з яких: 3 116,66 грн. заборгованість по кредиту і 11\~204,61 грн. заборгованість по відсотках за користування кредитом. Відтак позивач просить стягнути солідарно з відповідачів зазначену заборгованість. У судове засідання представник позивача не зявилася, подала заяву, в якій просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та не заперечила проти винесення заочного рішення. Відповідачі повторно в судове засідання не з'явилися без поважних причин, хоча належним чином були повідомлені про час і місце розгляду справи, зокрема [PERSON] у порядку ст. 74 ч.9 ЦПК України, тому суд розглянув справу без їх участі в порядку заочного провадження, на підставі наявних у ній доказів. Разом з тим, до початку розгляду справи по суті від [PERSON] надійшла письмова заява, в якій він з посиланням на ч.4 ст. 559 ЦК України просив застосувати строк позовної давності та відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Вказав, що кінцевий термін виконання зобовязання за договором кредиту-поруки № 245/2 від 01.12.2008 року встановлено 01.12.2010 року, попередження про погашення заборгованості датовано 31.10.2012 року, тож з фактом наявності заборгованості за цим договором позивач був обізнаний ще в 2010 і 2012 роках, а до суду звернувся лише 25.01.2017 року. Таким чином, останній пропустив передбачений законодавством строк позовної давності щодо звернення до суду із вимогою про захист порушеного права/інтересу. - 2 - Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши письмові докази, виходить з наступного. У судовому засіданні належними доказами встановлено, що 01 грудня 2008 року між Великоберезнянською філією № 2 [PERSON] районної КС «Туря» та [PERSON], [PERSON] було укладено договір кредиту-поруки № 245/2 (надалі договір), згідно якого спілка зобов'язалася надати позичальникові [PERSON] кредит у розмірі 3 500 грн. на засадах строковості, зворотності, цільового характеру використання, платності та забезпеченості, а позичальник зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитом, визначені цим договором. Пунктами 1.2., 1.3. договору визначено, що кредит надається терміном на 24 місяці, з 01 грудня 2008 року по 01 грудня 2010 року, за користування яким сплачуються відсотки із розрахунку 45 % річних. Однак [PERSON] умови договору не виконав і згідно карточки платежів по гривневому кредиту станом на 24.01.2017 року утворилася заборгованість у розмірі 14\~321,27 грн., з яких: 3 116,66 грн. заборгованість по кредиту і 11\~204,61 грн. заборгованість по відсотках за користування кредитом. Також судом встановлено, що [PERSON] виступив поручителем за цим договором, взявши на себе зобов'язання відповідати перед кредитором солідарно з [PERSON] за виконання останнім кредитних зобов'язань. Так, згідно п.5.1. договору поручитель поручається перед спілкою за виконання позичальником обовязків за договором та відповідає перед кредитодавцем за порушення позичальником зобовязань у повному обсязі солідарно терміном на десять років з дня укладення договору… Крім того, як вбачається з п.8.1. договору, сторони за даним договором домовилися про встановлення десятирічного строку позовної давності. Правовідносини, яким відповідають встановлені фактичні обставини справи, випливають із зобовязань, що виникають внаслідок договору і врегульовані нормами ЦК України. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Статтею 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Ч.1 ст. 1049 ЦК України встановлено обовязок позичальника повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. - 3 - У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ч.1 ст. 611 ЦК України). Згідно ч.1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Відповідно до ч.1 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (ч. 2 ст. 554 ЦК України). Статтею 559 ЦК України встановлено підстави припинення поруки. Так, ч.4 цієї статті передбачає, що порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Разом з цим, згідно ст. 256 ЦК України\~позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до ст. 257 цього Кодексу загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно ч.ч.1,5 ст. 261 ЦК України\~перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Судом встановлено, що кінцевий термін погашення кредиту визначено сторонами 01.12.2010 року. Таким чином, строк виконання зобов'язання за договором настав 01.12.2010 року і саме з цього часу, відповідно до ч.5 ст. 261 ЦК України, розпочинається перебіг строку позовної давності. Як вбачається з п.8.1. договору сторони,

Outcome: approved