Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-28 00:00:00

Позивач, АТ КБ «Приватбанк», звернувся до суду із позовною заявою, де просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача, [PERSON], на його користь заборгованість за кредитним договором б/н від 01 серпня 2006 року в розмірі 24 627 грн. 37 коп.; стягнути на користь позивача з відповідача судові витрати. Свої вимоги позивач мотивував тим, що 18 листопада 2010 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] укладено договір б/н, за умовами якого відповідач отримала в кредит грошові кошти в розмірі 10 000 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом із «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами банку» складає між ним і банком договір. Позивач зазначає, що він виконав свої зобов'язання за вказаним договором, надавши відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Однак [PERSON] не надала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов'язаннями, у зв'язку із чим станом на 15 січня 2118 року вона має заборгованість перед банком в розмірі 24 627 грн. 37 коп. Представник позивача, АТ КБ «Приватбанк», в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, однак надав до суду клопотання, згідно якого просив розглянути справу за його відсутності, вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач, [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про причини неявки суд не повідомила, хоча була належним чином повідомлена про дату, час та місце слухання справи. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 280 Цивільно-процесуального Кодексу України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причини або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторони позивача та відповідача на підставі письмових матеріалів справи, оскільки відповідач була належним чином повідомлена про дату, час та місце слухання справи, вона не повідомила суд про причини неявки, нею не подано відзив, позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, приходить до наступних висновків. 01 серпня 2006 року шляхом підписання відповідачем заяви разом із «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами банку» в порядку частини 1 статті 634 Цивільного кодексу України, між АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено договір б/н, відповідно до якого остання отримала в кредит грошові кошти в розмірі 10 000 грн. 00 коп. у вигляді у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Із підписаної заяви вбачається, що [PERSON] підтвердила, що підписана заява разом із разом із «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами банку» складає між нею і банком договір. Відповідно до частини 1 статті 634 Цивільного кодексу України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартним формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому; друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до пункту 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг, позичальник зобов'язався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Згідно із пунктом 2.1.1.5.6 Умов та правил надання банківських послуг, у випадку невиконання зобов'язань за договором, за вимогою банку позичальник зобов'язався виконати зобов'язання з повернення кредиту та виплати винагороди банку. Згідно із пунктом 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором, більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф, розмір якого встановлений тарифами договору. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] не виконує належним чином свої зобов'язання перед позивачем за договором кредиту та, згідно із наданим позивачем розрахунком заборгованості, у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість, яка станом на 15 січня 2018 року становить 24 627 грн. 37 коп., що складається із: заборгованості по кредиту в розмірі 2 016 грн. 22 коп., заборгованості по відсоткам розмірі 13 237 грн. 97 коп., пені в розмірі 7 724 грн. 26 коп., заборгованості по судовим штрафам в розмірі 1 648 грн. 92 коп. Відповідно до вимог статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Частиною 1 статті 1049 Цивільного кодексу України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно частини 2 статті 1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Враховуючи викладене, аналізуючи матеріали справи, документи, суд вважає достовірно доведеним факт невиконання [PERSON] свого зобов'язання, що випливає з кредитного договору, у зв'язку з чим вимоги позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості за договором кредиту є законними та обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Оскільки, статтею 141 Цивільно-процесуального кодексу України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь АТ КБ «Приватбанк» судовий збір в розмірі 1 762 грн. 00 коп., який було сплачено позивачем при подачі позову до суду.

Outcome: approved