Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-11 00:00:00

Позивач [PERSON] у травні 2014 року звернулася в суд з позовом до [PERSON] про втрату права користування житлом. В якому прохала: визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житлом за адресою - [ADDRESS]. В обґрунтування позову зазначила, що вона - [PERSON] згідно зі свідоцтвами від 21 лютого 2003 року про право на спадщину за заповітом є власником квартири за адресою - [ADDRESS]. У вказаній квартирі разом з нею проживає і зареєстрований її молодший син - [PERSON]. Також за вказаною адресою зареєстрований її старший син - [PERSON] Останній з 2009 року проживає в Росії разом з батьком, котрий є чоловіком позивачки - [PERSON]. Незважаючи на це позивачка продовжую сплачувати за нього комунальні послуги, що ставить її в скрутне матеріальне становище. Крім того позивачка має намір продати квартиру і переїхати жити в Росію, а здійснити продаж при наявності зареєстрованої особи практично неможливо, тому вона і звертається до суду з даним позовом. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надавши суду заяву про розгляд справи без її участі, зазначивши, що на задоволенні позовних вимог наполягає. Представника відповідача [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечував. Суд, заслухавши представника відповідача, дослідивши матеріали справи приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS], що підтверджується копією: свідоцтва про право на спадщину за заповітом серії ВАС №957603 від 21 лютого 2003 року, зареєстрованим в реєстрі за № 2-397; свідоцтва про право на спадщину за заповітом серії ВАС №957604 від 21 лютого 2003 року, зареєстрованим в реєстрі за № 2-395. Згідно довідки КП «ЖЕО №2» від 21 травня 2014 року за №2092, [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] - власник; [PERSON] - син; [PERSON] - син. [PERSON], 28 лютого 1992 року зареєстрований [ADDRESS]. Разом з ним зареєстрований [PERSON],19 березня 1966 року батько, що підтверджується довідкою з місця проживання генерального директора ВАТ «Заповіти Леніна». Відповідно до ст.150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності квартиру, користуються нею для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч.1 ст.162 ЖК України плата за користування жилим приміщенням в квартирі, що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сім»ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім»ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. На підставі викладеного суд приходить до висновку, що відповідач [PERSON], котрий з 2009 року не проживає у [ADDRESS], при цьому не уклавши угоду про плату за користування жилим приміщенням та не знімаючись з обліку з цієї квартири, котра належить на праві приватної власності [PERSON], втратив право користування вказаною квартирою. Судові витрати по справі сплачені позивачем при подачі позовної заяви до суду складають 243 грн. 60 коп. Відповідно ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Також стягнути з [PERSON]. судові витрати сплачені позивачем при подачі позову.

Outcome: approved