Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-24 00:00:00

Позивач [PERSON], через свого представника за довіреністю, звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу будинку дійсним, посилаючись на те, що у 1997 р. між позивачем та відповідачем було укладено договір купівлі-продажу будинку (домоволодіння з господарсько-побутовими будівлями і спорудами до нього), який розташований за адресою: Херсонська область, Голопристанський район, с. Рідна Українка, вулиця Українська, 6. Даний договір був посвідчений 17.09.1997 року на товарній біржі «Смарагд Південь» в м. Херсоні, що підтверджується договором за №1890, який зареєстрований 02.08.2001 року в Херсонському державному бюро технічної інвентаризації. На сьогоднішній день позивач має наміри розпоряджатися своє нерухомістю, однак позбавлена можливості оформити відчуження в нотаріальному порядку, так як нотаріуси відмовляють у посвідченні угоди у звязку з неналежність правовстановлюючого документу на домобудівлю, так як договір купівлі-продажу не посвідчений нотаріально, а тому позивач просить визнати вказаний договір купівлі-продажу дійсним. У судовому засіданні представник позивача по довіреності [PERSON] позовні вимоги підтримав, просив визнати договір №1890 купівлі-продажу будинку від 17.09.1997 р. дійсним, посилаючись на підстави, викладені в тексті позовної заяви, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не зявився, про місце, дату та час слухання справи було повідомлено належним чином (шляхом публікації оголошення про виклик до суду у друкованому засобі масової інформації), причини неявки суду не відомі. За наявності матеріалів у справі, суд вважає можливим розглянути позов у відсутності відповідача та за згодою позивача ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, заслухавши позивача, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. З матеріалів справи вбачається, що 17.09.1997 р. між позивачем [PERSON] (покупець) та відповідачем [PERSON] (продавець) було укладено договір купівлі-продажу будинку (домоволодіння з господарсько-побутовими будівлями і спорудами до нього), який розташований за адресою: Херсонська область, Голопристанський район, с. Рідна Українка, вулиця Українська, 6. Даний договір був посвідчений 17.09.1997 року на товарній біржі «Смарагд Південь» в м. Херсоні, що підтверджується договором за №1890, який зареєстрований 02.08.2001 року в Херсонському державному бюро технічної інвентаризації. Відповідно до норм Закону України «Про товарну біржу», який діяв на момент укладення даного договору, угода, зареєстрована на біржі, не підлягала нотаріальному посвідченню і вважалася укладеною з моменту її реєстрації на біржі. На сьогоднішній день позивач має наміри розпоряджатися своєю нерухомістю, однак позбавлена можливості оформити відчуження в нотаріальному порядку, так як нотаріуси відмовляють у посвідченні угоди у звязку з неналежність правовстановлюючого документу на домобудівлю, так як договір купівлі-продажу не посвідчений нотаріально, а тому позивач просить визнати вказаний договір купівлі-продажу дійсним. Відповідно до ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Статтею 128 ЦК УРСР, договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією із сторін є громадянин. Відповідно до ст. 15 Закону України «Про товарну біржу», який діяв на момент укладення даного договору, угода, зареєстрована на біржі, не підлягала нотаріальному посвідченню і вважалася укладеною з моменту її реєстрації на біржі. Оскільки при укладені договору сторонами були повністю виконані умови договору купівлі-продажу нерухомого майна, а відповідачі жодних претензій до позивача не предявляли, дану угоду слід визнати дійсною. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється, або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи вищенаведене, конкретні обставини справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved