Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-02 00:00:00

Позивача [PERSON] звернулась до Куп'янського міськрайонного суду Харківської області до [PERSON], третя особа : виконавчий комітет Куп'янської міської ради Харківської області про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом позбавлення права користування житловим приміщенням, вказуючи, що вона є власником житлового приміщення за адресою : [ADDRESS] на підставі договору дарування, за умовами якого дарувальниками квартири є [PERSON] та [PERSON] Відчужувана квартира повністю звільнена для безперешкодного проживання та користування нею обдаровуваною та при цьому відповідач [PERSON] зобов'язався з знятися з реєстраційного обліку в квартирі протягом семи діб з часу підписання та нотаріального посвідчення договору. [PERSON] вказаного зобов'язання не виконав і досі знаходиться на реєстраційному обліку в квартирі [ADDRESS]. Відповідач не є членом сім'ї позивача, будь-якої домовленості про збереження за відповідачем житлової площі не існує, з дня укладання договору дарування 17 травня 2018 року і по теперішній час за вищевказаною адресою не проживає, в квартирі відсутні його речі. Ухвалою суду від 28.02.2019 року закрито підготовче провадження у справі та справу призначено до розгляду по суті. Позивач подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує та просить задовольнити, не заперечує проти заочного вирішення справи. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляд справи повідомлялися належним чином у відповідності до ст.ст. 128, 130 ЦПК України. У визначений судом строк відзиву не подано. Третя особа у судове засідання не з'явилась, надавши суду заяву про розгляд справи у відсутність представника, при винесенні рішення покладаються на розсуд суду. Відповідно до вимог ч.3 ст. 223 ЦПК України якщо учасник справи належним чином повідомлений про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи без поважних причин або без повідомлення причин неявки. У відповідності до ч.8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Згідно ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату час та місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, та який не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенню ст. 280 ЦПК України. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд вважає можливим розглядати справу у відсутність сторін, на підставі наявних доказів в матеріалах справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно договору дарування від 17.05.2018 р. посвідченого приватним нотаріусом Куп'янського міського нотаріального округу Харківської області Литвиновою І.В., дарувальниками квартири за адресою : [ADDRESS] є [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до умов п. 3.2 договору, відчужувана квартира повністю звільнена для безперешкодного проживання та користування нею обдаровуваною та при цьому [PERSON] зобов'язується з знятися з реєстраційного обліку в ній протягом семи діб з часу підписання та нотаріального посвідчення цього договору (а.с.7,8). Відповідно довідки № 10 від 28.01.2019 р., виданої ОСББ «Промінь-33» відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою : [ADDRESS] (а.с.10). Згідно акту про не проживання від 28.01.2019 р., [PERSON] не проживає за адресою : [ADDRESS] з 24.05.2018 р. (а.с.11). Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ст. 321 ЦК України). Відповідно до ст. 150 ЖК України, громадяни, що мають в приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Способи захисту права власності передбачені нормами ст. ст. 16, 386, 391 ЦК України, які, окрім іншого, передбачають, що правовідносини, пов'язані зі створенням перешкод здійснення права користування своїм майном, регулюються ст. 391 ЦК України, яка встановлює, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Ст. 47 Конституції України проголошує, що кожен має право на житло. Держава гарантує не тільки свободу його придбання, але й можливість стабільного користування житлом, його недоторканість, а також недопущення примусового позбавлення житла, не інакше, як на підставі закону і за рішенням суду. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Статтею 629 ЦК України передбачено, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно ст. 6 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобов'язані протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання. Таким чином, не виконання обов'язку за договором дарування щодо зняття відповідача [PERSON] з реєстраційного обліку у зазначений у договорі строк, який не є і ніколи не був членом сім'ї позивача, чинить перешкоди позивачу у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, у зв'язку з чим суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved