Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-18 00:00:00

позивач [PERSON] подала в суд позов до [PERSON] про усунення перешкод у користування житлом, виселення стягнення судових витрат з наступних підстав : 15 травня 2008 року, позивач, [PERSON] , згідно договору купівлі-продажу 1/2 (одної другої) частини житлового будинку зареєстрованого за № 1649 посвідченого Сироїд Г.І., приватним нотаріусом Сокальського районного нотаріального округу Львівської області, придбала для використання за призначенням ? ідеальну частину житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель, і знаходиться за адресою: [ADDRESS] . 27 березня 2017 року, згідно рішення Сокальського районного суду Львівської області (справа № 454/1028/16-ц) шляхом поділу в натурі житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] позивач отримала у власність частину будинку загальною площею 56.5 кв.м (яка складається з: коридору 1-1; кухні 1- кладової 1-3; коридору 1-7; кімнати 1-8; кімнати 1-9; кладової 10), а також господарські будівлі та споруди (ворота 1/2 огорожа (1/2), огорожа (1/2)). Згідно вищезазначеного рішення суду, було припинено право спільної часткової власності позивача та відповідача на цей житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами. Відповідно до рішення виконавчого комітету Тудорковицької сільської ради Сокальського району Львівської області від 16 травня 2017 року № 22, житловому будинку,що розташований на [ADDRESS] належить [PERSON] було присвоєно окрему поштову адресу, а саме: [ADDRESS] . Тобто, на сьогоднішній день позивач є власником житлового будинку та його складових частин за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 56.5 кв.м (який складається з: коридору 1-1; кухні 1-2; кладової 1-3; коридору 1-7; кімнати 1-8; кімнати 1-9; кладової 1-10), а також його складових частин, а саме: господарських будівель та споруд (сарай (1/2 Б), ворота (1/2), огорожа (1/2), огорожа (1/2)), що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 104891438 від 23.11.2017 року та технічним паспортом від 10.07.2017 року, інвентаризаційна справа № 10316. Однак, на сьогодні, відповідач [PERSON] , власник житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] , разом зі своїм чоловіком [PERSON] , самовільно зайняли жилі приміщення (кухню 1-2, загальною площею 11,7 кв.м та кладову 1-3, загальною площею 3,4 кв.м) у житловому будинку, а також 1/2 сараю, які належать позивачу на праві приватної власності. При цьому, 20 грудня 2017 року, представником позивача було надіслано відповідачу клопотання про мирне врегулювання спору. 23 листопада 2018 року клопотання було надіслано позивачем повторно, однак відповідач відмовилась врегулювати спір в досудовому порядку. В квітні 2018 року, позивач була змушена звернутися за допомогою до правоохоронних органів у зв`язку з самоправними діями відповідача щодо належного їй майна. Згідно відповіді Сокальського відділення Червоноградського відділу ГУ НП у Львівській області від 23 червня 2018 року № 4421/65/14-2018, за заявою [PERSON] , 12.04.2018 року було відкрито кримінальне провадження № 12018140310000235, по факту самоправних дій [PERSON] та [PERSON] щодо майна належного [PERSON] , за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ст. 356 КК України. Постановою від 30.06.2018 року дане кримінальне провадження було закрите. У зв`язку з вищенаведеним, позивач не має можливості в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном. Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно ст. 150 Житлового кодексу Української PCP (далі - ЖК УРСР) громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Частиною 1 ст. 383 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб. Згідно ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Також, відповідно до ч.4 ст.9 ЖК УРСР ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Окрім того, слід звернути увагу на норми міжнародного законодавства, які регулюють дану сферу правовідносин. Відповідно до п.1 ст.8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) - гарантує кожній особі окрім інших прав, право на повагу до її житла. Оскільки відповідач усілякими методами обмежує доступ до житла, власником якого являється позивач, [PERSON] змушена звертатись до суду за захистом своїх прав та усунення перешкод у користуванні житловим будинком та 1/2 сараю. Вищевикладене підтверджується актом обстеження матеріально-побутових умов від 03.10.2017 року № 94, складений Тудорковицькою сільською радою Сокальського району Львівської області. Наведені вище обставини можуть підтвердити також свідки: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Так, як за заявою [PERSON] , 12.04.2018 року було відкрито кримінальне провадження № 12018140310000235, по факту самоправних дій [PERSON] щодо майна належного [PERSON] , за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ст. 356 КК України, 15.11.2019 року позивач звернувся до начальника Сокальського відділення поліції Червоноградського відділу поліції ГУНП у Львівській області з адвокатським запитом за № 1511/1 від 15.11.2019 року (копія додається) з вимогою надати відповідь на ряд запитань та копій документів матеріалів кримінального провадження. Станом на 17.12.2019 року запитувана мною інформація в повному обсязі не надана, проте матеріали даного кримінального провадження можуть містити докази на підтвердження обставин викладених в даній позовній заяві. Згідно з ч. 1 ст. 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору: 20 грудня 2017 року, представником позивача було надіслано відповідачу клопотання про мирне врегулювання спору. 23 листопада 2018 року клопотання було надіслано позивачем повторно, однак відповідач відмовилась врегулювати спір в досудовому порядку. Суми судових витрат, які понесли позивачі: суми судових витрат, які понесли позивачі, складаються з сум сплаченого судового збору та витрат на правову допомогу і на момент подачі позову становлять 2768,40 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved