Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-11 00:00:00

Позивач [PERSON] пред`явила до суду позов до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 07 вересня 2017 року у Тернопільському міськрайонному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, від шлюбу є малолітня дочка [PERSON] . Однак її подружнє життя з відповідачем не склалося, впродовж останнього року між ними часто виникають сварки та непорозуміння, що призвело до припинення їх сімейних відносин, у зв`язку із чим вони також перестали вести спільне господарство. За таких обставин просить шлюб розірвати, проти примирення категорично заперечує, оскільки, подальше збереження шлюбу суперечить її інтересам, що мають істотне значення. Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 29 жовтня 2019 року провадження у справі було відкрито та справу призначено до підготовчого судового засідання на 25 листопада 2019 року. Відповідач відзиву на позов не подавав. Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 25 листопада 2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 12 грудня 2019 року . У судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, подавши заяву про розгляд справи за її відсутності, у якій вказала , що заявлені ї позовні вимоги підтримує, просить задоволити у повному обсязі , також, просить відновити її дошлюбне прізвище [PERSON] . Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, попередньо подав до суду заяву про визнання позовних вимог, у якій також зазначив, що розірвання шлюбу із позивачкою відповідає його внутрішній волі. За вказаних обставин, відповідно до ст. 223 ЦПК України справу слід розглянути у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів. Судом установлено: Позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] вступили у зареєстрований шлюб 07 вересня 2017 року, про що складено актовий запис №1067 Тернопільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, яким 07 вересня 2017 року видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . Від шлюбу сторін [INFO] народилась дочка [PERSON] , про що зроблений актовий запис №194 Тернопільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, яким 29 січня 2018 року видане Свідоцтво про народження серії [NUMBER] . Подружнє життя сторін не склалося, між ними виникали часті сварки та непорозуміння, що призвело до припинення між ними сімейних відносин та ведення спільного господарства . Сім`я сторін фактично розпалася і шлюб носить лише формальний характер. Відповідно до статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Згідно із частиною першою статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами третьою, четвертою статті 56 Сімейного кодексу України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з частинами другою, третьою статті 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України. Згідно з роз`ясненнями, викладеними у пункті 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» рішення суду у справі про розірвання шлюбу, зокрема, має бути зазначено дату й місце реєстрації шлюбу, час та причини фактичного його припинення, мотиви, з яких суд визнав збереження сім`ї можливим чи неможливим, обґрунтовані висновки з приводу інших заявлених вимог. У резолютивній частині рішення слід навести відомості, необхідні для реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦС. У Постанові від 25 вересня 2019 року прийнятій у справі №755/14148/18 (провадження № 61-11325св19) Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду вказав, що шлюб має добровільний характер та ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і припиняється внаслідок його розірвання, що засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків і позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Незгода лише будь-кого зі сторін продовжувати шлюбні стосунки є підставою для визнання її права вимагати розірвання шлюбу. Таким чином, судом установлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є таким, що суперечить інтересам позивача, що мають істотне значення, тому відповідно до вимог ст.112 Сімейного кодексу України, шлюб підлягає до розірвання. Згідно статті 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Таким чином, вимога позивачки про відновлення дошлюбного прізвища підлягає до задоволення шляхом відновлення позивачці [PERSON] дошлюбного прізвища - [PERSON] . Вимогами ст.141 ЦПК України передбачено, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі задоволення позову покладаються на відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved