Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-30 00:00:00

Позивач [PERSON] у лютому 2014 року звернувся до суду із позовом до відповідача - ТОВ «АК «Авіадніпро», про стягнення заборгованості по заробітній платі у сумі 27936 гривень 93 копійки; вихідної допомоги у розмірі одного середньомісячного заробітку у сумі 2808 гривень 36 копійок; компенсації за невикористану відпустку у сумі 4760 гривень 88 копійок; моральної шкоди у сумі 3000 гривень; середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку у сумі 7020 гривень 75 копійок та витрати на правову допомогу у сумі 2000 гривень (а.с. 1-4). Свої позовні вимоги обґрунтовує наступними обставинами. Тривалий час він працював у державній авіакомпанії «Дніпроавіа», яку в подальшому було перейменовано у відкрите акціонерне товариство «Авіаційна компанія «Дніпроавіа». 04 лютого 2013 року його було звільнено з ВАТ «АК «Дніпроавіа» за переводом до ТОВ «АК «Авіадніпро», на підставі п. 5 ст. 36 КЗпП України. 05 лютого 2013 року його було прийнято по переводу до ТОВ «АК «Авіадніпро», на посаду авіатехніка з АіРЕУ 6 розряду. Згідно із наказом № 135/Л від 19 листопада 2013 року, його було звільнено у зв'язку зі скороченням штату на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України. При звільненні відповідачем належний йому розрахунок по заробітній платі не проведено, заробітну плату нараховано, але не виплачено, а саме: не виплачено заборгованість по заробітній платі за період часу з 05 лютого 2013 року по 18 листопада 2013 року у сумі 27936 гривень 93 копійки; не виплачено компенсацію за невикористану відпустку; не виплачено вихідну допомогу у розмірі середньомісячного заробітку. Затримка по виплаті заробітної плати складає 27936 гривень 93 копійки; вихідної допомоги у розмірі одного середньомісячного заробітку - 2808 гривень 36 копійок; компенсація за невикористану відпустку - 4760 гривень 88 копійок, яку прохає стягнути з відповідача. У судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримав, прохав позов задовольнити у повному обсязі. Пояснення надав аналогічні тексту позову. Відповідач належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, але його представник у судове засідання не з'явився, письмових заяв і клопотань не надав (а.с. 25-31). Відповідно до вимог ч. 4 ст. 169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, то може вирішувати справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановлювати заочне рішення). Позивач не заперечував проти судового розгляду справи за відсутності відповідача та ухвалення заочного рішення. З цих підстав суд, спираючись на норми ст.ст. 169, 224 ЦПК України, розглянув справу у заочному порядку та ухвалив рішення. Перевіривши фактичні обставини справи письмовими доказами, суд приходить до висновку про те, що позов обґрунтований та підтверджений, а тому підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що згідно з копією наказу № 135/Л від 19 листопада 2013 року, [PERSON] звільнено з посади авіатехніка з АіРЕУ 6 розряду 19 листопада 2013 року, у зв'язку із скороченням штату на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України (а.с. 15). Згідно з бухгалтерською довідкою № 4.38-2.6 від 14 січня 2014 року, заборгованість з виплати заробітної плати [PERSON] становить 27936 гривень 93 копійки, а компенсація за невикористану відпустку - 4760 гривень 88 копійок; з наданої довідки також встановлено, що середньоденна заробітна плата [PERSON] складає 127 гривень 65 копійок, середньомісячна заробітна плата - 2808 гривень 36 копійок, а середній заробіток за час затримки станом на 13 лютого 2014 року - 7020 гривень 75 копійок (а.с. 16). Відповідно до вимог ст. 47 КЗпП України, у разі звільнення працівника, власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені у ст. 116 КЗпП України. Відповідно до вимог ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, проводиться в день звільнення. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 117 КЗпП України, у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 237-1 КЗпП України, відшкодування власником, або уповноваженим ним органом, моральна шкода працівнику відшкодовується у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. З наведених норм чинного цивільного законодавства України та фактичних обставин справи випливає наступне. Позивач з вини відповідача не отримав свою заробітну плату, заборгованість із якої становить 27936 гривень 93 копійки, вихідну допомогу у сумі 2808 гривень 36 копійок, компенсацію за невикористану відпустку у сумі 4760 гривень 88 копійок, середній заробіток за час затримки у сумі 7020 гривень 75 копійок. З цих підстав позовні вимоги підлягають задоволенню. Також стягненню на користь позивача підлягає заподіяна йому моральна шкода у сумі 3000 гривень. Однак, оскільки позивачем не надано платіжного документу, який підтверджує оплату витрат на правову допомогу у сумі 2000 гривень, у цій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: partial