overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-15 00:00:00

Позивач в особі Органу опіки й піклування Котовської райдержадміністрації Одеської області звернувся 24 березня 2014 року в суд з цим позовом в інтересах малолітнього [PERSON], [INFO], вказуючи, що відповідачка у цій справі, [PERSON], [INFO], є матір'ю малолітнього [PERSON], [INFO] (актовий запис №01 від 28.02.2012 року, вчинений відділом ДРАЦС Красноокнянського районного управління юстиції Одеської області). Відомості про батька дитини внесені відповідно до ч.І ст.135 Сімейного кодексу України. Рішенням Котовського міськрайонного суду Одеської області від 15.01.2013 року, справа №1516/4414/2012 року, провадження №2/505/149/13, малолітнього [PERSON], [INFO], відібрано у матері без позбавлення її батьківських прав. Розпорядженням Котовської райдержадміністрації від 04.02.2013 року №45/13 [PERSON] наданий статус дитини, позбавленої батьківського піклування. Дитина влаштована до Білгород-Дністровського дитячого будинку змішаного типу для дітей дошкільного та шкільного віку. Відповідачка [PERSON] не має постійного місця проживання: народилася в м.Котовськ, «кочує» по Красноокнянському, Котовському районах, з минулого року проживає в [ADDRESS] у свого співмешканця [PERSON], [INFO]. [PERSON] не має власних документів, що посвідчують її особу. У 2013 році сім'ю [PERSON] Котовським міським центром соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді (за місцем останнього проживання сім'ї) взято на облік сімей, які опинилися в складних життєвих обставинах, та під соціальний супровід. За інформацією центру від 25.02.2014 року №84, під час здійснення соціального супроводу проводилася робота щодо поновлення свідоцтва про народження [PERSON] та отримання нею паспортного документу. Але сім'єю постійно грубо порушувалися умови договору про здійснення соціального супроводу. Члени сім'ї зловживають алкогольними напоями. За відомостями Котовського МВ ГУМВС України від 18.03.2014 року №61/3161, [PERSON] неодноразово притягувалась до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 ч.І, ч.2 КУпАП. Також вона притягувалася до кримінальної відповідальності за ст.190 КК України. За інформацією Котовського міжрайонного відділу кримінально-виконавчої інспекції УДПтСУ від 06.03.2014 року №711, вироком Котовського міськрайонного суду Одеської області від 29.05.2013 року [PERSON] була засуджена за ст.190 ч.І КК України до штрафу в розмірі 30 неоподаткованих мінімумів доходів громадян в сумі 510 грн. В зв'язку з тим, що [PERSON] не сплатила штраф згідно з ухвалою Котовського міськрайонного суду від 03.07.2013 року,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-04 00:00:00

Позивач в особі Органу опіки та піклування виконавчого комітету Котовської міської ради звернувся 29.02.2016 року в суд з цим позовом, вказуючи, що до органу опіки та піклування виконавчого комітету Котовської міської ради 24 січня 2014 рою звернулось подружжя [PERSON] (паспорт [NUMBER], виданий Державним Департаментом США 27.03.2013 року) та [PERSON] (паспорт [NUMBER], виданий Державним Департаментом США 27.03.2013 року) проживає в [ADDRESS], із заявою (серія ВТР № 490597) щодо усиновлення ними вихованця комунального закладу «Котовська загальноосвітня школа І-ІІ ст. для дітей сиріт і дітей, позбавлених батьківського піклування [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження, серія [NUMBER], а/з № 48 від 24.05.2000 р., складене відділом РАЦС Арцизького районного управління юстиції Одеської області) надали відповідні документи. Розглянувши подані заяву і документи орган опіки та піклування виконавчого комітету Котовської міської ради,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-30 00:00:00

Позивач, в особі ПАТ «Дельта Банк» звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором № 003-04229-080411 (Договір) від 08.04.2011 року, відповідно до якого позивач відкривав картковий рахунок № [NUMBER], випустив платіжну картку, надав кредит в загальному розмірі 100000 гривень, на день укладення договору встановивши ліміт кредитної лінії на рахунку 5000 гривень. Відповідач зобов'язався щомісяця в строки визначені Договором здійснювати погашення заборгованості, сплачувати проценти за користування кредитом, пеню у разі порушення строків сплати заборгованості. Не виконання належним чином умов договору з боку відповідача призвело до утворення заборгованості станом на 12.06.2015 року у розмірі 13748,13 гривень. Просить стягнути вказану суму заборгованості. Сторони до судового засідання не з'явилися, надали заяви про розгляд справи у їх відсутності, у зв'язку з чим відповідно до вимог ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню за наступних підстав. 08.04.2011 року між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] укладено договір № 003-04229-080411 на відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки, за яким останній отримав платіжну картку з кредитною лінією 100000 гривень, з кредитним лімітом на день укладення договору 5000 гривень. З розрахунку заборгованості за кредитним договором № 003-04229-080411 вбачається, що станом на 12.06.2015 року відповідач заборгував позивачу 13748 гривень, утому числі за тілом кредиту в сумі 7572,33 гривень, простроченого тіла кредиту - 2409,01 гривень, заборгованість за відсотками в сумі 3766,79 гривень. 28.08.2015 року до Володарського районного суду Донецької області надійшла заява від [PERSON] про розгляд справи за його відсутності, до якої долучено квитанції № 57388161 від 13.08.2015 та № 57592244 від 17.08.2015 року про сплату заборгованості. Від представника позивача заяв про залишення справи без розгляду або відмову від позову не надходило. Таким чином, на момент постановлення рішення по справі заборгованість за невиконане зобов'язання по кредитному договору від 08.04.2011 року відсутня, а тому суд приходить до висновку про відмову у позові. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-07 00:00:00

Позивач в особі повноважного представника звернувся 19.02.2014 року до суду в з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди причиненої незаконним виловом риби, посилаючись на те, що відповідача визнано винним в скоєнні правопорушення передбаченого ст. 85 ч. 4 КУпАП і постанова набула чинності. В результаті протиправних дій відповідача було заподіяно шкоду водним біоресурсам на суму 238.00 грн. Просить стягнути вказану шкоду з відповідача. Представник позивача до суду надіслав заяву про розгляд справи без його участі та просить суд задовольнити позов в повному обсязі. Відповідач [PERSON], який належним чином повідомлений про розгляд справи, до суду не з'явився повторно, не повідомивши суд про причини його неявки або розгляд справи без його участі. Отже справу розглянуто без участі відповідача на підставі ч. 4 ст. 169 ЦПК України (заочно). Суд вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. В судовому засіданні встановлено, що згідно постанови в справі про адмінправопорушення Ізяславського районного суду від 05.11.2012 року, [PERSON] визнано винним в скоєнні правопорушення передбаченого ст. 85 ч. 4 КУпАП та набула чинності. Так, [PERSON] згідно даної постанови суду визнано винним в тому, що він здійснював незаконний вилов риби, а саме здійснив вилов карася в кількості 14 штук забороненим знаряддям вилову риби - сіткою, чим спричинив шкоду на суму 238.00 грн. А.с. 6. Згідно з довідкою-розрахунком наданої Хмельницькрибохороною розмір заподіяної шкоди відповідно до Постанови КМУ від 21.11.2011 року за № 1209 становить 238.00 грн. за А.с. 4. Згідно ч. 4 ст. 61 ЦПК України, вирок у кримінальній справі, або постанова суду у справі про адмінправопорушення, що набрали законної сили, обов'язковий для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Суд вважає що незаконними діями відповідача дійсно заподіяно шкоди рибним ресурсам. Обов'язок відповідача відшкодувати матеріальну шкоду випливає з положень ст. ст. 22, 1166 ЦК України. Так, у відповідності ч.1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Тому суд дійшов висновку, що є правові та фактичні підстави для відшкодування відповідачем майнової, заподіяної з його вини позивачеві. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-29 00:00:00

Позивач в особі повноважного представника звернувся 29.07.2014 року до суду в з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди причиненої незаконним виловом риби, посилаючись на те, що відповідача визнано винним в скоєнні правопорушення передбаченого ст. 85 ч. 4 КУпАП і постанова суду набула чинності. В результаті протиправних дій відповідача було заподіяно шкоду водним біоресурсам на суму 255.00 грн. Просить стягнути вказану шкоду з відповідача. Представник позивача до суду надіслав заяву про розгляд справи без його участі та просить суд задовольнити позов в повному обсязі. Відповідач [PERSON] надіслав до суду заяву про розгляд справи без його участі та позов визнав в повному обсязі. Суд вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. В судовому засіданні встановлено, що згідно постанови в справі про адмінправопорушення Білогірського районного суду Хмельницької області від 17.12.2012 року, [PERSON] визнано винним в скоєнні правопорушення передбаченого ст. 85 ч. 4 КУпАП та дана постанова набула чинності28.12.2012 року. Так, [PERSON] згідно даної постанови суду визнано винним в тому, що він здійснював незаконний вилов риби, а саме здійснив вилов карася в кількості 15 штук, вагою 1,3 кг, забороненим знаряддям вилову риби - хваткою, чим спричинив шкоду на суму 255.00 грн. А.с. 6. Згідно з довідкою-розрахунком наданої Хмельницькрибохороною розмір заподіяної шкоди відповідно до Постанови КМУ від 21.11.2011 року за № 1209 становить 255.00 грн. за А.с. 5. Згідно ч. 4 ст. 61 ЦПК України, вирок у кримінальній справі, або постанова суду у справі про адмінправопорушення, що набрали законної сили, обов'язковий для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Суд вважає що незаконними діями відповідача дійсно заподіяно шкоди рибним ресурсам. Обов'язок відповідача відшкодувати матеріальну шкоду випливає з положень ст. ст. 22, 1166 ЦК України. Так, у відповідності ч.1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Тому суд дійшов висновку, що є правові та фактичні підстави для відшкодування відповідачем майнової, заподіяної з його вини позивачеві. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-18 00:00:00

Позивач в особі представника [PERSON] звернувся в суд з позовом про визнання права власності на спадкове майно, посилаючись на те, що [INFO] помер його дід [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина, яка знаходиться в [ADDRESS] та складається із будинковолодіння загальною вартістю 122058 грн. Після смерті [PERSON] позивач прийняв спадщину шляхом постійного проживання в будинку по [ADDRESS]. Однак отримати свідоцтво про право власності на спадкове майно позивач не може із-за відсутності правовстановлюючого документу на володіння. Позивач просив суд визнати за ним право власності на спадкове майно після смерті діда. В судове засідання позивач [PERSON] та його представник [PERSON] не з'явилися, однак від представника позивача надійшла на адресу суду заява про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримав та просив позов задоволити. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явилися, однак направили до суду письмові заяви про розгляд справи у їх відсутності, не заперечували проти задоволення позову, від своїх часток відмовилися на користь позивача (а.с.17, 18). Дослідженими в суді доказами було встановлено, що [INFO] помер [PERSON], про що відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Сторожинецького районного управління юстиції Чернівецької області зроблено відповідний актовий запис № 48 (а.с.7). Внаслідок смерті [PERSON] відкрилася спадщина. Спадкоємцями майна померлого, за законом, являються діти покійного - відповідачі [PERSON] та [PERSON] та онук спадкодавця - позивач [PERSON], який проживав з спадкодавцем на момент його смерті та проживає і по даний час, що підтверджується довідкою Красноїльської селищної ради від 15.12.2014 року за №1216 (а.с.14). До складу спадкового майна входить житловий будинок літ. «А-1», ганок літ. «а», літня кухня літ. «Б», тамбур літ. «б», сараї літ. «В, Г, Д», вбиральня літ. «Е», літня кухня літ. «Ж», ганок літ. «ж», ворота з хвірткою №1, огорожа №2, №3, вимощення I, що знаходиться в [ADDRESS]. Спадкове майно розташоване на земельній ділянці площею 0,30 га для будівництва і обслуговування житлового будинку та господарських будівель, (а.с.13). Відповідачі - діти спадкодавця на спадщину за законом після смерті батька [PERSON] не претендують та спадщину не приймали, що знайшло своє підтвердження в судовому засіданні (а.с.17, 18). Згідно ст.1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків від фізичної особи, яка померла до інших осіб, та ст.1268 ЦК України -спадкоємець за законом чи за заповітом має право прийняти спадщину або не приймати її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Виходячи з викладеного та приймаючи до уваги те, що відповідачі визнали позов та визнання ними позову не суперечить закону та не порушує права третіх осіб, суд знаходить, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-07 00:00:00

Позивач в особі представника [PERSON] звернувся в суд з позовом про визнання права власності на спадщину за заповітом, посилаючись на те, що 21 травня 2007 р. [PERSON] склав заповіт, яким заповів все своє майно [PERSON]. [INFO] [PERSON] помер. Після його смерті відкрилася спадщина на однокімнатну квартиру по [ADDRESS]. Із-за відсутності оригіналу свідоцтва про право власності на житло позивач оформити спадщину не може. Позивач просив суд визнати за ним право власності на спадкове майно, яке складається із однокімнатної квартири в п'ятиповерховому будинку по [ADDRESS]. В судове засідання представник позивача [PERSON] не з'явився, однак направив до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, підтримавши позовні вимоги та просив їх задоволити. Відповідач Красноїльська селищна рада в судове засідання свого представника не направила, однак надіслала лист про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги визнала та не заперечувала проти задоволення позовних вимог позивача. Судом встановлено, що 21 травня 2007 р. [PERSON] склав на ім'я [PERSON] заповіт, згідно якого заповів йому належне йому майно. Заповіт складено в Красноїльській селищній радіі та зареєстровано в реєстрі за № 80 (а.с.6). [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.9). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на спадкове майно, яке належало йому на час відкриття спадщини, а саме на однокімнатну квартиру в п'ятиповерховому будинку по [ADDRESS]. Після смерті [PERSON] позивач подав до Сторожинецької державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини за заповітом, що підтверджується довідкою Сторожинецької нотаріальної контори від 10.06.2014 р. №489/01-16 (а.с.08). Згідно ст.1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків від фізичної особи, яка померла до інших осіб. Згідно копії технічного паспорту на квартиру №[NUMBER] складається з 1 кімнати площею 18,60 м.кв., кухні площею 7,70 м.кв., ванної кімнати площею 3,00 м.кв., коридору площею 4,60 м.кв., комори площею 0,3; 1,00 м.кв., загальною площею 35,20 м.кв., вартістю 69544 грн. Право власності померлого [PERSON] на зазначений об'єкт нерухомості, в суді підтверджено вказаним технічним паспортом (а.с.12), технічним паспортом за 1994 р. та свідоцтвом про право власності на житло від червня місяця 1994 року виданого Красноїльським ДОКом на ім'я [PERSON] Згідно статті 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визначається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Підсумовуючи викладене, та зважаючи на визнання відповідачем позову, суд знаходить, що позовні вимоги щодо визнання права власності підлягають задоволенню. На підставі ст.ст.392, 1216, 1218, 1233, 1261, 1268 ЦК України, та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-18 00:00:00

Позивач в особі представника [PERSON] звернувся в суд з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини за заповітом, посилаючись на те, що 16.01.2006 року на його ім'я [PERSON] було складено заповіт, який засвідчено приватним нотаріусом Сторожинецького нотаріального округу та зареєстровано в реєстрі за №45. Заповіт не змінювався та не відмінявся. [INFO] року [PERSON] помер. Після його смерті відкрилася спадщина за заповітом. У встановлений законом шестимісячний строк позивач до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за заповітом не звертався так як захворів, що і стало причиною пропуску строку. Позивач просив суд визначити додатковий строк для прийняття спадщини. В судове засідання позивач [PERSON] та його представник [PERSON] не з'явилися, однак направили до суду заяву про розгляд справи у їх відсутності, підтримавши позов та просили суд його задоволити. Відповідачі [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явились, направивши до суду заяву про розгляд справи у їх відсутності позовні вимоги визнали в повному обсязі. Суд знаходить, що позовні вимоги підлягають задоволенню. В судовому засіданні дослідженими судом доказами встановлено, що [INFO] року [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть виданим 29.07.2014 р. серії [NUMBER] Після його смерті позивач [PERSON] у встановлений законом шестимісячний термін із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори не звертався так як хворів, що підтверджується довідкою №339 Сторожинецької ЦРЛ про тимчасову втрату працездатності від 29.10.2014 р. (а.с.8). Крім позивача, спадкоємця за заповітом, (а.с.7), спадкоємцями за законом є відповідачі, які на спадщину не претендують та із заявою до нотаріальної контори про прийняття спадщини не зверталися, що було підтверджено в судовому засіданні їх заявами, які вони направили до суду. Таким чином, виходячи із зазначеного суд вважає, що позивачу необхідно надати додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини у відповідності до ч.3 ст.1272 ЦК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-12 00:00:00

Позивач в особі представника [PERSON] звернувся в суд з позовом про визначення додаткового строку достатнього для прийняття спадщини, посилаючись на те, що [INFO] року померла [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина на майно, що знаходиться в [ADDRESS] 25.01.2008 році [PERSON] склала на ім'я позивача заповіт, яким заповіла позивачу все її майно. Позивач звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак йому було відмовлено у зв'язку з пропущенням шестимісячного терміну для звернення до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Звернутися раніше позивач не міг так як знаходилася за кордоном на роботі. Позивач просив суд визначити додатковий строк для прийняття спадщини. В судове засідання позивач [PERSON] та його представник [PERSON] не з'явилися, однак направили до суду заяву про розгляд справи у їх відсутності, підтримавши позов та просили суд його задоволити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений судом належним чином. Виходячи з чого, суд знаходить можливим розглядати справу у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення. Суд знаходить, що позовні вимоги підлягають задоволенню. В судовому засіданні дослідженими судом доказами встановлено, що [INFO] року [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть виданим 23.02.2009 р. серії [NUMBER] (а.с.8). Після її смерті позивач [PERSON] (змінив прізвище з [PERSON] на [PERSON], згідно свідоцтва про зміну імені (а.с.7) у встановлений законом шестимісячний термін із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори не звертався так як перебував за кордоном на роботі. Крім позивача спадкоємцями за законом є відповідач, який із заявою до нотаріальної контори про прийняття спадщини не звертався, що було підтверджено в судовому засіданні витягом зі Спадкового реєстру від 19.11.2014 р. за №38946826 (а.с.12) та довідкою нотаріуса (а.с.11) із яких вбачається що спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась. Заперечень на позов в тому числі в частині поважності причин пропуску строку прийняття спадщини позивачем, до суду не надійшло. Таким чином, виходячи із зазначеного суд вважає, що позивачу необхідно надати додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини у відповідності до ч.3 ст.1272 ЦК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved