Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-28 00:00:00

Позивач [PERSON] через представника [PERSON] звернулася до суду з вищезазначеним позовом. Позов мотивований тим, що позивач [PERSON], будучи неповнолітньою, у спадщину після смерті 06.08.2004 р. її матері [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину отримала три земельні ділянки загальною площею 24.99 га, розташовані в межах Сухобалківської сільської ради Доманівського району Миколаївської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Її право власності на земельні ділянки підтверджене Державним актом на право власності на земельну ділянку серія ЯА №748176, виданим 20.09.2005 р. 15 січня 2007 р. батько позивача [PERSON] уклав з ТОВ «Зоря-Агро» договір оренди за №2007-007/005 (далі договір) належної їй земельної ділянки. За умовами договору передана в оренду земельна ділянка площею 17,93 га. Договір зареєстрований у Доманівському реєстраційному окрузі «Центр ДЗК» 17.04.2007 р. за №040701300042. За умовами договору оренди земельна ділянка передана в строкове платне користування на 5 років. 8 грудня 2011 р. між [PERSON] та ТОВ «Зоря-Агро» підписана додаткова до договору оренди за №2007-007/005 від 15.01.2007 р. угода, за умовами якої, серед іншого, збільшений термін дії договору з 5 до 16 років. Додаткова угода зареєстрована у відділі Держкомзему у Доманівському районі, про що у Державному реєстрі земель вчинений запис від 20.12.2011 р. №482270004001123. З урахуванням умов додаткової угоди термін дії договору оренди закінчується 17 квітня 2023 р. Позивач вважає зазначений договір та додаткову угоду до нього нікчемними через порушення при їх укладенні ряду законодавчих актів. Так, договір та додаткова угода укладені [PERSON], як орендодавцем, від власного імені, при цьому він не є власником переданої в оренду земельної ділянки. При укладенні вказаних договору та угоди були допущені порушення ст.177 СК України, ст.17 Закону України «Про охорону дитинства». А саме: відповідач [PERSON] батько малолітньої на час укладення договору [PERSON], уклав договір оренди, який підлягає в силу ст.20 Закону України «Про оренду землі» державній реєстрації, без дозволу органу опіки та піклування, що є незаконним. Зазначений договір та додаткова угода є нікчемними в силу ч.1 ст.224 ЦК України. З цих підстав позивач [PERSON] просила визнати нікчемним договір оренди землі №2007-007/005 від 15.01.2007 р., укладений між [PERSON] та ТОВ «Зоря-Агро», зареєстрований у Доманівському реєстраційному окрузі «Центр ДЗК», про що у Державному реєстрі земель вчинений запис 17.04.2007 р. за №040701300042, та скасувати його державну реєстрацію. У судовому засіданні позивач [PERSON] особистої участі не приймала, її представник [PERSON] підтримав позов, просив його задовольнити у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві. Представник ТОВ «Зоря-Агро» [PERSON] у судове засідання не зявився, у письмових заявах позов визнав, не заперечував проти його задоволення, просив справу розглянути за відсутності представника відповідача. Відповідач [PERSON] позов визнав повністю, не заперечував проти його задоволення. Суду пояснив, що оспорюваний договір підписав від власного імені через правову необізнаність. Представники третіх осіб: Відділу Держземагенства у Доманівському районі [PERSON], Реєстраційної служби Доманівського районного управління юстиції [PERSON] не заперечували проти задоволення позову. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯА №748176, виданого 20.09.2005 р. Доманівською РДА на підставі свідоцтва про право на спадщину, є власницею земельної ділянки загальною площею 24,99 га, розташованої в межах території Сухобалківської сільської ради Доманівського району Миколаївської області. Земельна ділянка надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Вказана земельна ділянка складається з трьох земельних ділянок, у тому числі ділянки №25 площею 17,93 га, кадастровий №4822784400:08:000:0032. 15 січня 2007 р. між [PERSON] орендодавцем та ТОВ «Зоря-Агро» - орендарем укладений договір оренди землі №2007-007/005, який зареєстрований у Доманівському реєстраційному окрузі «Центр ДЗК» про що у Державному реєстрі земель вчинений запис від 17.04.2007 р. за №040701300042. 08 грудня 2011 р. між тими ж особами укладена додаткова угода до договору оренди землі 17.04.2007 р. за №040701300042, яка зареєстрована у відділі Держкомзему у Доманівському районі, про що у Державному реєстрі земель вчинений запис від 20.12.2011 р. за №482270004001123. Зі змісту договору встановлено, що відповідач [PERSON], діючи від власного імені, передав відповідачеві ТОВ «Зоря-Агро» земельну ділянку площею 17,93 га, відображену у Державному акті на право власності на земельну ділянку серія ЯА №748176, виданому 20.09.2005 р., у строкове платне користування для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на строк 5 років. Зазначеною вище додатковою угодою, серед іншого, сторони домовилися про збільшення строку оренди з 5 до 16 років. Проаналізувавши зміст зазначених договору та додаткової угоди, суд встановив наступні порушення законодавства при їх укладанні. Так, згідно ч.1 ст.4 Закону України «Про оренду землі» орендодавцями земельних ділянок є громадяни та юридичні особи, у власності яких перебувають земельні ділянки, або уповноважені ними особи. Власником переданої в оренду земельної ділянки, як встановлено в ході судового розгляду, є позивач [PERSON], тобто відповідач [PERSON] не вправі був від власного імені розпоряджатися, в тому числі і передавати в оренду, земельною ділянкою, належною його дочці [PERSON] На момент укладання оспорюваного договору оренди від 15.01.2007 р. позивач [PERSON], [INFO], була малолітньою. На час підписання та реєстрації додаткової угоди від 08.12.2011 р. позивач була неповнолітньою. Відповідно до ч.2 ст.177 СК України батьки малолітньої особи не мають права без дозволу органу опіки та піклування укладати договори, які підлягають державній реєстрації. Аналогічна заборона визначена ст.17 Закону України «Про охорону дитинства». Згідно ч.3 ст.177 СК України батьки мають право дати згоду на вчинення неповнолітньою дитиною правочинів, передбачених ч.2 цієї статті, лише з дозволу органу опіки та піклування. Статтею 20 Закону України «Про оренду землі», чинною на момент укладення договору оренди, визначалося, що укладений договір оренди землі підлягає державній реєстрації. Обовязковість державної реєстрації права оренди земельної ділянки на час укладання додаткової угоди визначена ч.5 ст.6 Закону України «Про оренду землі». З урахуванням зазначених вимог законодавства відповідач [PERSON] не мав права також від імені дочки [PERSON] укладати договір оренди належної їй земельної ділянки, який підлягав державній реєстрації, без згоди на те органу опіки та піклування. Як вбачається з відповідей на адвокатські запити Доманівської селищної ради за №428 від 21.09.2015 р. та Доманівської районної державної адміністрації за №964-3-03 від 30.09.2015 р. відповідними органами опіки та піклування у період з 01.09.2005 р. по 15.01.2007 р. дозволи на укладання договору оренди земельної ділянки, належної неповнолітній [PERSON], [PERSON] не надавалися. Враховуючи вищезазначене, суд прийшов до висновку, що відповідач [PERSON] від власного імені договір оренди укладати не мав права, оскільки не є власником переданої у користування земельної ділянки, від імені [PERSON] не вправі був його укладати, оскільки не мав на те дозволу органу опіки та піклування. Відповідно до ч.1 ст.224 ЦК України правочин, вчинений без дозволу органу опіки та піклування є нікчемним. Згідно частин 1 та 2 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, пятою та шостою ст.203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Відповідно до ч.1 ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства. Зміст оспорюваного правочину в частині передачі відповідачем [PERSON] ТОВ «Зоря-Агро» неналежної йому земельної ділянки порушує право власності позивача [PERSON] щодо вільного користування, розпоряджання її власністю, тобто суперечить вимогам ст.41 Конституції України та главі 29 Цивільного кодексу України. Зазначене є підставою для визнання правочину недійсним через недотримання в момент його укладання вимог, встановлених ч.1 ст.203 ЦК України. З урахуванням вищезазначеного суд приходить до висновку про наявність достатніх підстав для задоволення позову та визнання недійсним договору оренди землі №2007-007/005 від 15.01.2007 р., укладеного між [PERSON] та ТОВ «Зоря-Агро», зареєстрованого у Доманівському реєстраційному окрузі «Центр ДЗК», про що у Державному реєстрі земель вчинений запис 17.04.2007 р. за №040701300042. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України на користь позивача стягненню з відповідачів у рівних частинах підлягають понесені судові витрати на суму 487,20 грн..

Outcome: approved