Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-14 00:00:00

позивач Артемівське УГГ ПАТ «Донецькоблгаз» звернувся в суд з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення з відповідачів заборгованості за спожитий природний газ, посилаючись на те, що між Артемівським УГГ та боржниками укладено договір про надання послуг з газопостачання № 4000070263року, та між сторонами договору відбулися цивільно-правові відносини щодо надання та споживання житлово-комунальних пологу за адресою: [ADDRESS], про що свідчать виставлені на оплату рахунки за спожитий природний газ, які здійснювалися відповідно до показників лічильнику газу та встановлених цін на газ. Позивач забезпечував постачання природного газу відповідачам своєчасно, безперервно та якісно відповідно з Правилами надання населенню послуг по газопостачанню, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 9.10.1999 № 2246 та Правилами постачання природного газу, затвердженими Постановою НКРЕКП від 30.09.2016 № 2496. Вказує, що відповідачі повинні забезпечувати своєчасну та повну оплату вартості природного газу за умовами договору. Однак, внаслідок несвоєчасної оплати відповідачами послуг за використання природного газу, утворилася заборгованість за період з 01.11.2012 року по 30.11.2017 року в розмірі 31900,73грн. Просив стягнути вказану суму заборгованості, а також індекс інфляції в сумі 2409,79 грн., 3% річних в сумі 2322,38грн. та судовий збір. Представник позивача Лєфтєр А.С. в судове засідання не з'явився, надав 10.04.2018 року заяву про розгляд справи у його відсутність, зазначив, що наполягає на задоволенні уточнених позовних вимог та не заперечує проти винесення заочного рішення по справі. Відповідачі у судове засідання не з'явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, шляхом направлення судових повісток за місцем їх реєстрації (проживання). Відповідно до ст.130 ЦПК України, відповідачі вважаються належним чином повідомленими про місце і час розгляду справи. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи у відсутності відповідачів, на підставі наявних у справі доказів, проти чого представник позивача не заперечує. Розглянувши матеріали справи, додатково представлені документи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, відповідно до розрахунку заборгованості за особовим рахунком № [NUMBER], відкритим на ім'я [PERSON], відповідачі мають заборгованість перед позивачем за комунальні послуги з газопостачання за період з 1.11.2012року по 30.11.2017року в розмірі 31 900,73грн. Згідно з п.5 ч.2 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Статтею 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що залежно від функціонального призначення житлово-комунальними послугами є, зокрема, комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо). Відповідно до ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. У відповідності до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Крім того, згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Позивачем відповідно до цієї норми закону були нараховані наступні суми: інфляційні нарахування в розмірі 2409,79грн., 3% річних в розмірі 2322,38грн. Суд погоджується з таким розрахунком та визнає його вірним. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень. Згідно ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Оцінюючи докази у їх сукупності, оскільки відповідачі не здійснювали оплату за спожитий природний газ, наданий позивачем, за період з 1.11.2012року по 30.11.2017року, суд приходить до висновку, що з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню сума заборгованості за спожитий природний газ з врахуванням індексу інфляції та 3% річних. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідачів на користь позивача сплачений ним судовий збір в розмірі 1 762,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved