Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-12 00:00:00

Позивач [PERSON] управління Пенсійного фонду України в Сумській області 18.08.2015 року звернулося до суду з даним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що [PERSON] за його направленням навчалася в Національному юридичному університеті ім. Ярослава Мудрого з 01.09.2012 року по 16.07.2014 року за бюджетною формою навчання на денному факультеті. Особи, які навчаються за рахунок державних коштів, укладають з адміністрацією вищого навчального закладу угоду, за якою вони зобовязуються після закінчення навчання та одержання відповідної кваліфікації працювати в державному секторі народного господарства не менше три роки. У разі відмови працювати в державному секторі народного господарства випускники відшкодовують в установленому порядку до державного бюджету повну вартість навчання. 16.03.2001 року між Пенсійним фондом України та НУЮАУ ім. Ярослава Мудрого було укладено угоду про співробітництво та підготовку фахівців з вищою юридичною освітою. 01.09.2012 року між НУЮАУ ім. Ярослава Мудрого, головним управлінням та [PERSON] було укладено договір № 10, згідно з якою [PERSON] зобовязується після закінчення навчання прибути на місце направлення і відпрацювати не менше трьох років, а у разі відмови їхати за призначенням відшкодувати до Державного бюджету вартість навчання у встановленому порядку. Відповідно до довідки НУЮАУ ім. Ярослава Мудрого № 57 від 04.02.2015, яку отримано головним управлінням 09.02.2015 року, наказом № 397-С від 16.07.2015 року [PERSON] була відрахована з числа студентів Національного юридичного університету ім. Ярослава Мудрого за академічну неуспішність. Відповідно до п. 14 № 992 Порядку працевлаштування випускників вищих навчальних закладів, підготовка яких здійснюється за державним замовленням, у разі звільнення його з ініціативи адміністрації за порушення трудової дисципліни, випускник зобовязаний відшкодувати у встановленому порядку до бюджету вартість навчання та компенсувати замовникові всі витрати. Проте, [PERSON] маючи заборгованість станом на 10.08.2015 року , не відшкодувала вартість навчання за період з 01.09.2012 року по 16.07.2014 року. Прохає стягнути на користь Державного бюджету України вартість навчання у сумі 35\~679 гривні. У судовому засіданні представник позивача [PERSON], що діє на підставі довіреності , позов підтримав в повному обсязі /а.с.20/. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнала повністю. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінюючи докази, вважає, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню з таких підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом установлено, що 16.03.2001 року укладено угоду про співробітництво та підготовку фахівців з вищою юридичною освітою між Пенсійним Фондом України та Національною юридичною академією України /а.с.6/. 1 вересня 2012 року укладено договір № 10 про підготовку фахівців з вищою освітою за державним замовленням між ректором Національного університету «Юридична академія України ім. Ярослава Мудрого», начальником Головного управління ПФУ в Сумській області, студенткою [PERSON], відповідно п. 4 якого обовязок студента у повному обсязі засвоїти навчальні курси відповідно до обраної спеціальності та виконувати всі вимоги, передбачені освітньо-кваліфікаційною програмою, освітньо-кваліфікаційною характеристикою та навчальним планом. Прибути після закінчення університету до установи для працевлаштування та відпрацювання не менше як три роки згідно з державним розподілом. У разі відмови працювати за направленням - відшкодувати до державного бюджету вартість навчання у встановленому порядку /а.с.7/. Відповідно до витрати на підготовку студентки денної форми навчання [PERSON] в Національному юридичному університеті ім. Ярослава Мудрого за період з вересня 2012 року по червень 2014 року складають всього 35 679 грн. /а.с.8/. Відповідно до повідомлення декана факультету підготовки кадрів для Пенсійного фонду [PERSON] у 2012 році [PERSON] була зарахована на навчання до Національного юридичного університету ім. Ярослава Мудрого на факультет підготовки кадрів для Пенсійного фонду України за направленням головного управління Пенсійного фонду України Сумської області. Протягом навчання [PERSON] неодноразово допускала порушення навчальної дисципліни, пропускала заняття без поважних причин та мала академічні заборгованості, які не ліквідувала своєчасно. Мала догану за систематичні пропуски занять без поважних причини та догану за халатне відношення до збереження індивідуального навчального плану студента, що призвело до його втрати. У звязку з чим, вона була відрахована з числа студентів національного юридичного університету імені [PERSON] наказом № 397-С від 16.07.2014 року за академічну неуспішність /а.с.4/. Відповідно до ч. 2 ст. 52 Закону України «Про освіту» від 23.05.1991 року № 106 (діючого на момент вступу та відрахування студентки) випускники вищих навчальних закладів, які здобули освіту за кошти державного або місцевого бюджетів, направляються на роботу і зобовязані відпрацювати за направленням і в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Стаття 56 Закону України «Про освіту» гарантує випускникам вищого навчального закладу, що їх працевлаштування повинно здійснюватись за направленням вищого навчального закладу, відповідно до угоди між замовником, керівником навчального закладу та випускником. Згідно до п. 1, п. 2 Указу Президента України «Про заходи щодо реформування системи підготовки спеціалістів та працевлаштування випускників вищих навчальних закладів» від 23.01.1996 № 77/96 (із змінами та доповненнями, внесеними Указом Президента України від 16.05.1996 року № 342), вищі навчальні заклади України здійснюють підготовку спеціалістів за рахунок коштів Державного бюджету України, республіканського бюджету Автономної Республіки Крим та місцевих бюджетів за державним замовленням. Особи, які навчаються за рахунок державних коштів, укладають адміністрацією вищого навчального закладу угоду, за якою вони зобовязуються після закінчення навчання та одержання відповідної кваліфікації працювати в державному секторі народного господарства не менше ніж три роки. У разі відмови працювати в державному секторі народного господарства випускники відшкодовують в установленому порядку до державного бюджету повну вартість навчання. Пунктом 4 Постанови Кабінету Міністрів України від 22.08.1996 року № 992 передбачено, що керівники вищих навчальних закладів після зарахування особи на навчання за державним замовленням укладають з ними угоду за відповідною формою, згідно якої випускник зобовязаний глибоко оволодіти всіма видами професійної діяльності, передбаченими відповідною кваліфікаційною характеристикою, та відпрацювати у замовника не менше трьох років, а вищий навчальний заклад - забезпечити відповідні якість та рівень підготовки фахівця з вищою освітою. Згідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного судочинства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Суд дійшов висновку, що відповідач не виконала свої обовязки за договором, що є підставою для стягнення з неї заборгованості у судовому порядку. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь позивача судові витрати, а саме судовий збір у сумі 356,79 гривень.

Outcome: approved