Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-02 00:00:00

Позивач в особі голови правління Кредитної спілки «Азовська кредитна компанія» [PERSON] , звернувся до Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що [PERSON] з 20 грудня 2016 року є членом Кредитної спілки «Азовська кредитна компанія». 20 грудня 2016 року відповідач подав заяву про надання йому кредиту, на підставі якої 20 грудня 2016 року між ним та філією № 2 КС «Азовська кредитна компанія» був укладений кредитний договір № 4651/16-Ф2. За умовами договору останній отримав кредит в сумі 6 000 гривень строком на 12 місяців зі сплатою за користування коштами 0,17 % від суми залишку кредиту за кожен день користування грішми. За весь час користування кредитними коштами відповідач здійснив платежі: 12 січня 2017 року - 680 гривень, 07 лютого 2017 року - 680 гривень, 15 березня 2017 року - 680 гривень, 12 квітня 2017 року - 680 гривень, 15 травня 207 року - 680 гривень, 13 червня 2017 року - 680 гривень, 11 липня 2017 року - 680 гривень, 08 серпня 2017 року - 680 гривень, 01 листопада 2017 року - 1 360 гривень. У подальшому жодного платежу на повернення кредиту не надходило. Станом на 30 жовтня 2018 року заборгованість відповідача за договором кредиту становить 2 071,36 гривень. На підставі викладеного, посилаючись на діюче законодавство, позивач звертається до суду та просить стягнути вказану заборгованість з відповідача, а також витрати з оплати судового збору в сумі 1 762 гривні. Заявою від 15 березня 2019 року позивач в особі представника за довіреністю Бойко Ю.О., позовні вимоги збільшив, зазначивши, що станом на 19 березня 2019 року заборгованість відповідача становить: 1 280,91 гривень - залишок заборгованості по кредиту, 1 095,31 гривень - нараховані проценти за користування кредитом за період з 02 листопада 2017 року по 19 березня 2019 року. До зали судових засідань представник позивача Бойко Ю.О., яка діє на підставі довіреності, подавши через канцелярію суду заяву, якою просить розглядати справу за її відсутності, остаточні позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити, проти винесення заочного рішення у разі неявки відповідача не заперечує. Відповідач [PERSON] ро дату та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно, належним чином, шляхом надіслання судової повістки за місцем реєстрації та розміщення оголошення про виклик до суду на офіційному веб-порталі «Судова влада України», проте до суду не прибув, відзиву на позов не надав, будь-яких заяв (клопотань) від нього не надходило. За наведених обставин суд, зі згоди представника позивача, ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, відповідно до ст. 280, 281 ЦПК України, та дійшов висновку про задоволення позову у повному обсязі, виходячи з наведеного. Так, судом встановлено, що 20 грудня 2016 року між Кредитною спілкою «Азовська кредитна компанія» (далі Кредитодавець), з одного боку, та членом кредитної спілки [PERSON] (далі - Позичальник), з іншого, був укладений договір споживчого кредиту № 4651/16-Ф2, за умовами якого Кредитодавець надав Позичальникові грошові кошти у кредит у сумі 6 000,00 гривень, строком на 12 місяців та сплатою відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 0,17 % від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом. При цьому [PERSON] був ознайомлений з умовами зазначеного договору, а також із графіком та строками погашення отриманого кредиту і сплати відсотків за користування грішми, що підтверджується її особистим підписом у договорі та графіку. Згідно з положеннями ст. ст. 526, 527 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, при цьому боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання зобов`язання. У відповідності до ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у тій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у тій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] згідно графіку платежів (додаток № 1 до кредитного договору) здійснив платежі: 12 січня 2017 року - 680 гривень, 07 лютого 2017 року - 680 гривень, 15 березня 2017 року - 680 гривень, 12 квітня 2017 року - 680 гривень, 15 травня 207 року - 680 гривень, 13 червня 2017 року - 680 гривень, 11 липня 2017 року - 680 гривень, 08 серпня 2017 року - 680 гривень, 01 листопада 2017 року - 1 360 гривень. Заборгованість відповідача за договором № 4651/16-Ф2 від 20 грудня 2016 року станом на 19 березня 2019 року заборгованість відповідача становить: 1 280,91 гривень - залишок заборгованості по кредиту, 1 095,31 гривень - нараховані проценти за користування кредитом за період з 02 листопада 2017 року по 19 березня 2019 року. Відповідач [PERSON] , не бажаючи приймати участь в судовому розгляді справи і реалізувати своє процесуальне право на спростування доводів позову і доказування належного виконання ним обов`язків за кредитним договором, тим самим не оспорює наявних підстав для стягнення з нього відшукуваних позивачем грошових сум та їх розміру. На підставі наведеного, суд вважає встановленим факт порушення [PERSON] умов договору кредиту та наявність заборгованості в сумі 2 376,22 гривень - доведеною, та такою, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Відповідно до положень ст.ст.133,141 ЦПК України, судовий збір у розмірі 1 762,00 гривень, сплачений позивачем за подання даного позову, покладається на відповідача. На підставі наведеного,

Outcome: approved