Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-18 00:00:00

Позивач в листопаді 2019 року звернулася до суду з вищевказаним позовом до відповідача. В обґрунтування позову вказує, що відповідач по справі є сином її рідного брата [PERSON] . На підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого державним комунальним управлінням житлового господарства Мінського району міста Києва 20 квітня 1999 року/розпорядження №1532 квартира [ADDRESS] належала на праві власності [PERSON] та його дружині [PERSON] в рівних частках. Батько [PERSON] та [PERSON] 25.10.2006 року склали заповіти, якими заповідали своє майно, яке належало їм на день смерті, а саме по 1/2 частині квартири [ADDRESS] їй [PERSON] [INFO] помер її батько [PERSON] і після його смерті відкрилася спадщина на 1/2 частину квартири [ADDRESS] . [INFO] померла [PERSON] і після її смерті відкрилася спадщина на 1/2 частину квартири [ADDRESS] . В 2019 році звернулась до п`ятнадцятої Київської державної нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] та [PERSON] , померлої [INFO] . 01.07.2019 року отримала від 15-ї Київської державної нотаріальної контори постанову про відмову видати свідоцтво про право на спадщину за заповітами після смерті [PERSON] та [PERSON] у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів, що підтверджують право власності померлих на квартиру. Відсутність свідоцтва про право власності на житло перешкоджає їй оформити спадкові права і тому змушена звернутися до суду з даним позовом. [INFO] також помер її брат [PERSON] . Відповідач вважає, що так як його батько помер, то він є спадкоємцем відповідно до ч.1 ст. 1266 ЦК України. Посилаючись на ст.ст.16,392,1216,1217,1220,1223 ЦК України просить суд визнати за нею право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] ; визнати за нею право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , який померла [INFO] . 13.12.2019 року позивачу надано строк на усунення недоліків. Ухвалою від 29.01.2020 року розгляд справи призначено за правилами загального позовного провадження. Ухвалою від 25.11.2020 року витребувано копію спадкової справи щодо майна померлих [PERSON] та [PERSON] . Ухвалою від 11.02.2021 року виправлено описку у даній ухвалі. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, з обставин викладених в позові та просила суд позов задовольнити. Відповідач та третя особа в судове засідання не з`явилися, про розгляд справи повідомлені належним чином, суд вважає за можливе провести розгляд справи без їх участі. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази по справі, суд доходить до наступного висновку. Батько позивача [PERSON] - [PERSON] та [PERSON] 25.10.2006 року склали заповіти, якими заповідали своє майно, яке належало їм на день смерті, а саме по 1/2 частині квартири [ADDRESS] [PERSON] . [INFO] помер [PERSON] і після його смерті відкрилася спадщина на 1/2 частину квартири [ADDRESS] . [INFO] померла [PERSON] і після її смерті відкрилася спадщина на 1/2 частину квартири [ADDRESS] . В 2019 році в строк визначений законом позивач звернулась до п`ятнадцятої Київської державної нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] та [PERSON] , померлої [INFO] . 01.07.2019 року отримала від 15-ї Київської державної нотаріальної контори постанову про відмову видати свідоцтво про право на спадщину за заповітами після смерті [PERSON] та [PERSON] у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів, що підтверджують право власності померлих на квартиру. Відсутність свідоцтва про право власності на житло перешкоджає позивачу оформити спадкові права . [INFO] також помер брат позивачки - [PERSON] і відповідач, який є його сином, також звернувся із заявою про прийняття спадщини в порядку спадкування за законом. Як убачається з довідок Київського міського бюро технічної інвентаризації на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого державним комунальним управлінням житлового господарства Мінського району міста Києва 20 квітня 1999 року/розпорядження № 1532 квартира [ADDRESS] належала на праві власності [PERSON] та [PERSON] в рівних частках. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкоємця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.(ст.1218 ЦК України). Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Положеннями ч.1 ст.1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про права на спадщину на нерухоме майно. Частиною 1 ст.1298 ЦК України визначено, що свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. Винесення нотаріусом постанови про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину свідчить про наявність спору про право на спадщину, що дозволяє особі звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст.ст. 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. На підставі ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно зі ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. З огляду на положення ст. 15 ЦК України вирішення вимог про визнання права власності на спадкове майно можливе лише у разі відмови нотаріуса у видачі свідоцтва про право власності на спадщину. Статтею 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового права. Відповідно до ст.1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Як убачається з матеріалів справи позивач є спадкоємцем за заповітами після смерті [PERSON] та [PERSON] . Осіб, які б мали обов`язкову долю у спадщині судом не встановлено. Враховуючи те, що нотаріусом відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право власності на спадщину через відсутність правоустановчого документу та з урахуванням того, що позивач у строк визначений законом звернулася до нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини, суд вважає, що право позивача підлягає захисту в судовому порядку. Суд доходить до висновку, що позов слід задовольнити та визнати за позивачем право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , а також визнати за позивачем право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , який померла [INFO] . На підставі викладеного та

Outcome: approved