Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-30 00:00:00

Позивач в інтересах малолітніх дітей звернувся до суду з позовом до відповідача про відібрання дітей без позбавлення матері батьківських прав та стягнення аліментів на дітей. Підставою для позову вважає те, що відповідачка [PERSON] , [INFO] , є матір`ю малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Відомості про батьків дітей внесені відповідно до ч.1 ст. 135 СК України. [PERSON] з дітьми та співмешканцем [PERSON] проживає за адресою [ADDRESS] . Має статус одинокої матері, перебуває на обліку органу соціального захисту населення як отримувачка соціальних допомог: при народженні дитини, одинокій матері та малозабезпеченій родині, проте кошти державної допомоги використовує не за призначенням. В родині не створені належні побутові умови для життя та розвитку дітей: помешкання та подвір`я знаходяться в занедбаному стані, в кімнатах безлад та антисанітарія, відсутні побутові зручності, окремі спальні місця для дітей, необхідна побутова техніка, діти не забезпечені повноцінним харчуванням та засобами гігієни. Мати не піклується про здоров`я та розвиток дітей: згідно повідомлень установ охорони здоров`я за місцем проживання родини, діти мають хронічні захворювання та недостатню вагу через нераціональне та нерегулярне харчування, не щеплені згідно віку. [PERSON] вчасно не обстежує і не лікує дітей, не приводить їх на огляд до лікаря. При спробі оглянути дітей вдома - не пускає лікаря в помешкання. [INFO] [PERSON] народила вдома третю дитину, [PERSON] . Під час вагітності мати відмовлялась від консультацій гінеколога та вела нездоровий спосіб життя, що свідчить про нехтування здоров`ям майбутньої дитини. Згідно інформації КНП «Черкаська обласна дитяча лікарня ЧОР» від 16.02.2021, у відділенні новонароджених та недоношених дітей з 04.02.2021 знаходиться на лікуванні новонароджена дитина [PERSON] , [INFO] , мати до дитини не з`являється, за весь період перебування дитини в стаціонарі предмети догляду та ліки не купує, харчуванням не забезпечує. Згідно з інформацією правоохоронних органів, сусідів, працівників місцевого торгівельного закладу, мати систематично зловживає спиртними напоями, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння неодноразово втрачала контроль над своєю поведінкою, чим створювала загрозу для життя і здоров`я своїх малолітніх дітей. З метою збереження біологічної родини для дітей, з [PERSON] протягом 2019 -2021 років проводилась систематична профілактична робота. За інформацією центру соціальних служб Монастирищенської міськради - план соціального супроводу не виконано, стан виконання матір`ю батьківських обов`язків не поліпшився. Районним відділенням поліції протягом 2020-2021 років направлено на розгляд суду відносно [PERSON] три протоколи за ухилення батьків від передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей. Міри виховного впливу не спонукали [PERSON] до відповідального батьківства. Нехтування [PERSON] батьківськими обов`язками створює умови, які шкодять інтересам її малолітніх дітей, позбавляють їх можливості жити в нормальних умовах, отримувати належне виховання та матеріальне забезпечення. Просять прийняти рішення, яким відібрати у [PERSON] , [INFO] , її малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , без позбавлення матері батьківських прав та стягнути з [PERSON] на утримання дітей аліменти в розмірі половини всіх видів її доходу, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з дня подання до суду позову на особові рахунки дітей. Відповідно до ухвали Монастирищенського районного суду Черкаської області від 11.03.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі у порядку загального позовного провадження. Відповідно до ухвали Монастирищенського районного суду Черкаської області від 06.04.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримала в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві. Пояснила, що на даний час умови проживання сім`ї покращились не суттєво, в будинку були поклеєні шпалери та була побіляна груба, дані обставини не можуть свідчити, що [PERSON] належним чином виконує обов`язки по вихованню малолітніх дітей. На даний час найменша дитина перебуває у Будинку малютки, як дитина позбавлена батьківського піклування, оскільки її відповідачка не забрала з лікарні. [PERSON] із заявою про повернення дитини до служби у справах дітей не зверталася. [PERSON] проживає із співмешканцем [PERSON] , який періодично перебуває на заробітках, [PERSON] отримує три види соціальної допомоги, тобто родина коштами забезпечена, проте належним умов для дітей не створено. 20.05.2021 проведено повторний акт обстеження умов проживання родини [PERSON] , проте значних покращень не відбулося, діти одягом забезпечені мінімально, окремих спальних місць не мають, холодильник у домоволодінні відсутній. Просить винести рішення про відібрання дітей без позбавлення матері батьківських прав, стягнути аліменти з відповідачки на користь дітей та передати дітей для подальшого влаштування до органу опіки та піклування. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позов не визнала та пояснила, що на даний час вона з дітьми та співмешканцем проживають у м. Києві та працюють на ринку, вона вдень, співмешканець вночі, це їх сезонні заробітки та в подальшому вони планують переїхати у смт. Цибулів Уманського (Монастирищенського) району Черкаської області за місцем своєї реєстрації. У лютому місяці 2021 року їх умови проживання покращились, вони в будинку поклеїли шпалери. Раніше вона вживала алкоголь у незначній кількості, проте наразі алкоголю не вживає. Протягом 2020, 2021 року притягувалась до адміністративної відповідальності за неналежне виховання своїх дітей, два рази у зв`язку із тим, що не виконувала батьківських обов`язків через вживання алкоголю. Наймолодшу дитину народила [INFO] , з 04.02.2021 дитина перебувала на лікуванні в обласному центрі, коли дитину направила в обласну лікарню, вона перебувала в Монастирищенській районній лікарні після пологів із загрозою кровотечі, тому перебувати з дитиною у обласній лікарні не мала можливості. 06.02.2021 була виписані із районної лікарні, проте дитину вперше провідала 10.03.2021. З 06.02.2021 до 10.03.2021 не відвідувала наймолодшу дитину, у зв`язку з тим, що робила у будинку ремонт. Вважає, що дітям краще буде залишитись з матір`ю. Просить не відбирати у неї дітей. Станом на 31.05.2021 вона будь-яких дій з приводу повернення найменшої дитини в сім`ю не вживала, до сімейного лікаря з моменту подачі позову і до даного часу не зверталася, додаткові обстеження дітям не проводила. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] позицію відповідачки підтримав у повному обсязі. В судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що працює завідувачем сільської амбулаторії смт. Цибулів Уманського району Черкаської області та є сімейним лікарем родини [PERSON] . Родина перебуває під її наглядом як сімейного лікаря. Мати [PERSON] безвідповідально ставиться до свого здоров`я та до здоров`я своїх дітей. Так, будучи вагітною третьою дитиною [PERSON] на огляд у жіночу консультацію не ставала, неодноразові прохання стати на облік ігнорувала. На облік стала на 32-му тижні вагітності, внаслідок чого у [PERSON] почалися передчасні пологи на 36-му тижні вагітності. Діти [PERSON] та [PERSON] потребують постійного динамічного спостереження, оскільки мають проблеми зі здоров`ям. У найстаршої дитини [PERSON] існують проблеми із серцем. Неодноразово матір дитини вона направляла на додаткові обстеження до районної лікарні на здачу аналізів, проведення УЗІ серця, проте мати жодного разу до районної лікарні не зверталася та пояснювала, що у родини відсутні кошти на обстеження, хоча у районній лікарні обстеження безкоштовні. У середньої дитини [PERSON] є серйозні хронічні захворювання, дитина у даному віці має вагу 6,800 кг, при нормі 11 кг. У перші роки життя мати [PERSON] дітей на обов`язкові огляди приводила неругулярно, після нагадувань соціальних служб. При нормі відвідування дитячого лікаря 1 раз на місяць, 12 разів на рік, при відсутності захворювань, [PERSON] відвідувала дитячого лікаря приблизно 5 разів на рік. Зацікавленості матері у лікуванні дітей немає. Дітям не проведені планові щеплення. При відвідуванні даної родини мінімальними умовами для проживання дітей сім`я не забезпечена, в будинку антисанітарія та безлад. Діти сплять на одному ліжку з батьками, що становить небезпеку для дітей, проте дитяче ліжко у родини є, але там знаходяться сторонні речі. Продуктами харчування забезпечені мінімально, запасів не мають, продуктів харчування, що потрібні для дітей вона не бачила. Декілька разів [PERSON] приходила до амбулаторії та від неї було чутно запах алкоголю. 19.05.2021 [PERSON] зателефонувала самостійно та записалась на щеплення. В судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що працює провідним фахівцем із соціальної роботи Центру соціальних служб Монастирищенської міської ради. Сім`я [PERSON] знаходиться під соціальним супроводом з серпня 2020 року. Відповідно до потреб цієї сім`ї було складено індивідуальний план заходів, згідно з яким буди поставлені завдання: формування навиків відповідального батьківства, належний догляд за дітьми, забезпечення належного медичного огляду дітей, ведення здорового способу життя. Оскільки при виконанні плану заходів результатів не досягнуто, соціальний супровід було вирішено продовжити ще на 6 місяців. За період перебування родини під супроводом ситуація у родині не покращилась. При відвідуванні [PERSON] остання вела себе агресивно, не хотіла впускати їх до приміщення, де проживають діти. При огляді у будинку [PERSON] були антисанітарні умови, на підлозі лежало бите скло від пляшок із під алкоголю, у вільному доступі лежали небезпечні предмети такі як ножі і сокири, батьки палять у будинку. З продуктів харчування був наявний учорашній борщ та прокисле молоко. Біля будинку є небезпечна для дітей канава, яка нічим не прикрита. Під час неодноразових відвідувань сім`ї від [PERSON] був чутний запах алкоголю з ротової порожнини, обличчя було червоне та опухле, на підлозі валялись скляні пляшки від алкогольних напоїв. Під час перебування у будинку [PERSON] остання старалась показати відношення до дітей, брала дітей на руки, проте діти неохоче йшли до неї на руки. При відвідуванні родини у березні 2021 року від [PERSON] було чути запах алкоголю. Під час одного з відвідувань взимку дитина спала на ліжку гола і нічим не прикрита, хоча в будинку було холодно. При здійсненні соціального супроводу з матір`ю неодноразово проводились бесіди, проте [PERSON] не усвідомлює, що в сім`ї є проблеми та їх потрібно вирішувати. Вважає, що за малолітніми дітьми потрібен постійний нагляд та контроль за матір`ю. Соціальні виплати [PERSON] припинені, у зв`язку з нераціональним використанням коштів. Так, було встановлено, що за кошти, що [PERSON] отримує як соціальні виплати на дітей остання купує алкоголь, в той час як діти не забезпечені належним харчуванням (овочами, фруктами, дитячими сумішами). В судовому засіданні 31.05.2021 відповідач [PERSON] відмовилась від допиту свідків [PERSON] та [PERSON] . Клопотала про допит свідка [PERSON] . Клопотання про допит свідка ухвалою постановленою без виходу до нарадчої кімнати задоволено. В судовому засіданні свідок [PERSON] показав, що проживає з сім`єю [PERSON] по сусідству та знає її з дитинства, є хрещеним батьком її сина [PERSON] . Він часто заходить в гості до [PERSON] на каву, у хаті завжди прибрано, є необхідна одежа та взуття. [PERSON] спиртного не вживає, лише може випити келих пива на свята. Дітям купує продукти харчування: овочі, фрукти, м`ясо, соки, печиво. Батьки дітей заробляють гроші, не бачив, щоб вони сварились та влаштовували бійки. Чи приїздили до сім`ї соціальні працівники чи поліція він не бачив. В будинку є меблі, з побутової техніки наявний телевізор. Діти у сім`ї не хворіють, виглядають здоровими. Заслухавши думку сторін, допитавши свідків, перевіривши викладені у заявах по суті справи обставини та безпосередньо дослідивши письмові докази, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 2 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Дитина належить до сім`ї своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не проживає. Судом встановлено, що відповідачка [PERSON] є матір`ю малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про народження дітей: серії [NUMBER] , серії [NUMBER] , та серії [NUMBER] відповідно (а. с. 5-7). Відомості про батька дітей внесені відповідно до ч.1 ст. 135 СК України, що підтверджено повними витягами з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № 00024625496 від 20.11.2019, № 00024625289 від 20.11.2019, № 00029696609 від 24.02.2021 (а.с.8-13). У відповідності до ст.150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Дослідивши письмові матеріали справи судом встановлено, що мати дітей [PERSON] передбачених законом обов`язків щодо виховання дітей, піклування про їх здоров`я та розвиток не виконує. Згідно з довідкою-характеристикою № 972, яка видана 09.09.2020 виконкомом Цибулівської селищної ради на [PERSON] , за період проживання в смт. Цибулів характеризується незадовільно, зловживає спиртними напоями, діти не мають належного догляду, брудні, голодні, проживають в антисанітарних умовах (а.с.15). Згідно з повідомленням Цибулівської селищної ради № 122/02-11 від 31.07.2020, [PERSON] , яка має малолітніх дітей продовжує вести нездоровий спосіб життя, зловживає спиртними напоями, діти не отримують належної уваги, проживають в антисанітарних умовах, надзвичайно погано харчуються; при відвідуванні 29.07.2020 домоволодіння [PERSON] остання була в стані сильного алкогольного сп`яніння, діти були голодними, брудними, постійно плакали; в будинку продукти харчування були відсутні; 30.07.2020 за повідомленням сусідів, повторилась така сама ситуація (а.с.16). Відповідно до листа КЗ «Монастирищенський центр ПМСД» Монастирищенської міської ради Черкаської області № 06-05/140 від 04.02.2021 [PERSON] народила дитину вдома, на планові прийоми до сімейного лікаря не з`являється, планові профілактичні щеплення дітей проводить не в повному обсязі; діти [PERSON] та [PERSON] знаходяться на диспансерному обліку з приводу затримки фізичного розвитку; матеріально-побутові умови, в яких живуть діти незадовільні (а.с.18). Згідно листа КЗ «Монастирищенський центр ПМСД» Монастирищенської міської ради Черкаської області № 06-05/806 від 29.11.2020 в родині [PERSON] є двоє неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , який хворіє на залізодефіцитну анемію ІІ ступеня, потребує обстеження та лікування; [PERSON] , [INFO] , знаходиться на штучному вигодовуванні, вагу не набирає, запасу суміші немає; мати рекомендацій лікаря не виконує; діти проживають в незадовільних умовах; мати зловживає спиртними напоями; умови проживання та догляду за дітьми становлять загрозу здоров`ю та життю дітей (а.с.19). Відповідно до довідки № 15 від 08.02.2021 лікаря амбулаторії ЗПСМ смт. Цибулів [PERSON] [PERSON] , [INFO] , знаходиться на динамічному спостереженні з приводу дефіцитної анемії та відсталості в фізичному розвитку; дитина обстежується та лікується після неодноразових нагадувань з боку медпрацівників та соціальної служби. На даний час дитина потребує поглибленого обстеження для уточнення діагнозу та виключення вродженої вади серця. Мати дану рекомендацію не виконує, дитина не отримує раціонального та регулярного харчування та препаратів для лікування основного захворювання (а.с.20). Згідно з доповідної записки головному лікарю № 06-05/143 від 05.02.2021 пацієнтка [PERSON] , яка проживає за адресою [ADDRESS] , народила дитину [INFO] вдома. Пологи передчасні, стрімкі, термін 32-34 тижні. Пологи приймала спочатку сусідка [PERSON] та прибувша фельдшер ЕД [PERSON] , які побачили жахливі умови проживання родини. Діти були напіводягнені, одяг брудний, немовля не було у що замотати, чистої білизни в хаті не було. В хаті брудно, сморід, купа брудного одягу. Мама під час вагітності рекомендації не виконувала, від консультації гінеколога відмовлялася та вела нездоровий спосіб життя, вживала алкогольні напої та палила (а.с.21). Згідно з повідомленням КНП «Черкаська обласна дитяча лікарня Черкаської обласної ради» № 142/01-14 від 16.02.2021 у відділенні новонароджених та недоношених дітей знаходиться на лікуванні з 04.02.2021 дитина [PERSON] (хлопчик), [INFO] . Мати [PERSON] до дитини не з`являється, за весь період перебування дитини в стаціонарі, предмети догляду та ліки дитині не купує, харчуванням дитину не забезпечує (а.с.22). Відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов проживання малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] від 04.02.2021 комісією встановлено, що діти брудні, недоглянуті, в брудному одязі; в помешканні антисанітарний стан, засоби гігієни для дітей відсутні, повноцінним харчуванням діти не забезпечені. Умови проживання: будинок старий, глинобитний, критий шифером, перебуває в занедбаному стані. Помешкання складається з сіней, кухні та трьох житлових кімнат, дві з яких не жилі. Родина займає кухню та спальню. Підлога глиняна, кімнати отоплюються грубкою, окремих спальних місць для дітей немає - сплять всі на одному ліжку. Побутові зручності відсутні. Подвір`я неогороджене, закидане сміттям. На час відвідування мати з новонародженою дитиною перебувала в пологовому відділенні лікарні. Діти були залишені на стороннього чоловіка, який представився другом родини, [PERSON] , та мав ознаки алкогольного сп`яніння, з його слів - вживав пиво. [PERSON] пояснив, що батько дітей поїхав провідувати дружину, а його залишив наглядати за дітьми. Також з дітьми в будинку знаходилась молодша сестра [PERSON] , [PERSON] , яка не пішла до школи, а залишилась доглядати за племінниками. Бабуся дітей [PERSON] повідомила, що донька і зять систематично зловживають спиртними напоями, на зауваження не реагують. Сусідка, [PERSON] повідомила, що [PERSON] та [PERSON] зловживають спиртними напоями, вчиняють бійки і скандали в присутності дітей. Діти недоглянуті, брудні і голодні. Вона сама їх неодноразово годувала і купала. Працівники місцевого магазину «Екомаркет» [PERSON] та [PERSON] підтвердили, що [PERSON] протягом останнього року, майже щоденно, по кілька раз на день, купувала в магазині пиво. Вони неодноразово робили їй зауваження щодо доцільності придбання замість алкоголю продуктів харчування для дітей. [PERSON] був викликаний додому по телефону, пояснити антисанітарні умови проживання дітей не зміг, щодо відвідання дітей лікарем та соціальними працівниками заявив, що немає бажання пускати їх до свого помешкання (а.с.23). Згідно з повідомленням СПД №1 ВП №1 Уманського РУП ГУНП в Черкаській області № 404/01/54-21 від 08.02.2021 на [PERSON] неодноразово складались протоколи за невиконання батьківських обов`язків, які були направлені до Монастирищенського районного суду (а.с.24). Таким чином, докази додані до позовної заяви свідчить про систематичне і злісне ухилення матері від виконання своїх обов`язків. Відповідно до ч. 1 ст. 170 СК України під час ухвалення рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них без позбавлення їх батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім`ї (особи) у разі здійснення такого супроводу. Судом встановлено, що з метою збереження біологічної родини для дітей з [PERSON] протягом 2019 -2021 років проводилась систематична профілактична робота та сім`я [PERSON] перебувала під соціальним супроводом в Центрі соціальних служб Монастирищенської міської ради. За період перебування під соціальним супроводом матері надавались консультації щодо відповідального виконання батьківських обов`язків, належного догляду за дітьми, мати з дітьми направлялась на огляд до сімейного лікаря, також матері було рекомендовано пройти лікування від алкогольної залежності, але мати самостійно на деякий час припинила вживання алкоголю. В ході соціального супроводу стало відомо, що [PERSON] , вагітна третьою дитиною та не перебуває на обліку в жіночій консультації. На багаторазові рекомендації стати на обік не реагувала. Мати, [PERSON] , постійно обіцяла виправити складну життєву ситуацію, проте позитивних змін не відбулося. За період перебування під соціальним супроводом мати тричі відвідала сімейного лікаря з дітьми, тільки після втручання провідного фахівця із соціальної роботи щодо необхідності цих візитів. Під час останнього візиту в сім`ю 13.01.2021 спільно з працівником селищної ради та дільничним інспектором ВП, матір`ю [PERSON] та її співмешканцем, було відмовлено в доступі до їхнього житлового приміщення, батьки пообіцяли найближчим часом завершити ремонт та допустити в будинок. Діти в цей час перебували в бабусі, [PERSON] , 1978 року народження, в задовільному стані. Тому, дану сім`ю рекомендовано зняти із соціального супроводу з негативним результатом на комісії із захисту прав дітей (а.с.25). Таким чином, судом встановлено, що соціальними службами здійснено всі можливі соціально-правові заходи щодо можливості змінити ставлення матері до виховання дітей, надавались рекомендації щодо відповідального виконання батьківських обов`язків, належного догляду за дітьми, які не були виконані матір`ю. Систематичне ухилення матері від виконання батьківських обов`язків є свідомою поведінкою матері, негативно впливає на життя і розвиток дітей, які зростають без материнського піклування, не отримують належного матеріального забезпечення та виховання. При цьому, компетентними органами вживалися заходи до возз`єднання [PERSON] з її дітьми, однак вони не дали позитивного результату, в силу її пасивної поведінки. Відповідно до ч. 1 ст. 170 СК України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 СК України, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. Відповідно до вказаного положення відібрання дитини від батьків без позбавлення їх батьківських прав можливе лише за наявності підстав, передбачених пунктами 2-6 частини першої статті 164 СК України, а саме: батьки ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, моральний та духовний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Як встановлено судом, тривалий час мати дітей [PERSON] належним чином не виконує батьківських обов`язків (протягом 2019-2021 років), не дбає про здоров`я, духовний та моральний розвиток дітей, не забезпечує дітей продуктами харчування, одягом, взуттям, предметами першої необхідності, що свідчить про ухилення [PERSON] від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей. Щоб не позбавляти дітей сім`ї, і водночас забезпечити їх інтереси, якщо батьки за об`єктивними причинами не спроможні виховувати дитину та здійснювати належний нагляд за ними, законодавством установлена спеціальна норма. Ця норма - відібрання дитини від батьків без позбавлення їх батьківських прав (ст. 170 СК України), яка виступає як сімейно-правова санкція поряд із позбавленням батьківських прав і є мірою відповідальності батьків за неналежне виховання дітей у сім`ї. Відібрання малолітніх дітей від матері без позбавлення батьківських прав, продиктовано турботою про малолітніх і неможливістю матері самостійно визначити їх долю. Також є по суті превентивною мірою відносно до батьків, оскільки надає їм можливість змінити своє ставлення до виховання дітей та є заходом первинного впливу на того з батьків, який не справляється зі своїми батьківськими обов`язками, але повний розрив дітей з батьками при цьому не відбувається. У разі якщо відпадуть обставини, які перешкоджали належному вихованню дітей їх батьками, суд за заявою батьків може постановити рішення про повернення їм дітей. З показань свідків [PERSON] та [PERSON] вбачається, що відповідач вихованням дітей не займається, не спроможна забезпечити їм належні умови проживання, не забезпечує дітей елементарними необхідними засоби гігієни, харчування, одягом, за період соціального супроводу понад один рік ситуація у кращу сторону не змінилась; [PERSON] до здоров`я дітей ставиться безвідповідально, не забезпечує їм належного медичного піклування, щеплення та необхідного медичного обстеження. Відповідно до наявних у матеріалах справи письмових доказів (довідки УСЗН Монастирищенської РДА № 405, 404, 403, а.с.26-28) коштами для належного виховання та утримання дітей [PERSON] була забезпечена, проте у зв`язку з використанням їх не за призначенням була позбавлена державних соціальних виплат. На даний час забезпечує коштами родину вона та її співмешканець [PERSON] , шляхом підробітку на ринку у м. Києві. Таким чином, перешкод, які могли б свідчити про невиконання батьківських обов`язків у зв`язку з відсутністю засобів до існування, судом не встановлено. Показання свідка [PERSON] суд оцінює критично, оскільки він перебуває з [PERSON] у дружніх відносинах та є хрещеним батьком її сина. Його показання суперечать іншим обставинам справи та без належних та допустимих доказів належного виконання [PERSON] своїх батьківських обов`язів не спростовують доказів, зібраних позивачем на підтвердження позовних вимог. Відповідачка [PERSON] вказувала, що вона піклується про здоров`я дітей, записала дітей на профілактичні щеплення, які мала провести 20.05.2021 проте, як пояснила в судовому засіданні 31.05.2021 до сімейного лікаря для проведення щеплення дітей не зверталася, для обстеження з приводу уточнення діагнозу доньки до медичного закладу не зверталася. Твердження [PERSON] про невживання спиртних напоїв спростовується довідкою-характеристикою № 972 від 02.09.2020, згідно з якою [PERSON] за період проживання в селищі зловживає спиртними напоями (а.с.15), повідомленням Цибулівської селищної ради № 122/02-11 від 31.07.2020, відповідно до якого [PERSON] продовжує вести нездоровий спосіб життя, зловживає спиртними напоями, 29.09.2020 перебувала в стані сильного алкогольного сп`яніння, діти були голодні, брудні та плакали, 30.07.2020 повторилась така сама ситуація (а.с. 16), витягом з протоколу засідання комісії з питань захисту прав дитини при райдержадміністрації № 8, згідно з яким [PERSON] на засіданні комісії зобов`язалась більше не вживати спиртного (а.с.17) та поясненнями самої відповідачки наданих у судовому засідання про те, що її було двічі притягнуто до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ст. 184 КУпАП за невиконання батьками обов`язків щодо виховання дітей, які вона вчиняла через вживання алкоголю. Згідно висновку органу опіки та піклування про відібрання дітей від матері без позбавлення її батьківських прав № 269/03-01-37 від 01.03.2021 в родині не створені належні побутові умови для життя та розвитку дітей, мати не піклується про здоров`я та розвиток дітей, згідно інформацій правоохоронних органів, сусідів, працівників місцевого торгівельного закладу, мати систематично зловживає спиртними напоями, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння неодноразово втрачала контроль над своєю поведінкою, чим створювала загрозу для життя і здоров`я своїх малолітніх дітей. Нехтування [PERSON] батьківськими обов`язками створює умови, які шкодять інтересам її малолітніх дітей, позбавляють їх можливості жити в нормальних умовах, отримувати належне виховання та матеріальне забезпечення. Монастирищенська міська рада вважає за доцільне відібрати у [PERSON] жительки смт. Цибулів, її малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , без позбавлення матері батьківських прав (а.с.29, 30). Суд вважає висновок органу опіки та піклування Монастирищенської райдержадміністрації про доцільність відібрання дітей від матері без позбавлення її батьківських прав відносно її дітей обґрунтованим та таким, що відповідає інтересам дітей. Відповідач не надала суду доказів, які б спростовували факти викладені позивачем у висновку. Досліджуючи наявність існування підстав для відібрання дітей станом на дату розгляду справи по суті, суд встановив наступне. Відповідно до рішення виконавчого комітету Монастирищенської міської ради від 31.03.2021 № 54 найменшу дитину відповідачки [PERSON] , [INFO] , на підставі акту закладу охорони здоров`я та органу внутрішніх справ України про дитину, покинуту у пологовому будинку, іншому закладі охорони здоров`я від 02.03.2021, влаштовано до Комунального закладу «Черкаський обласний спеціалізований Будинок дитини» Черкаської обласної ради на повне державне утримання терміном на шість місяців (а.с. 80). Таким чином, відповідачкою залишено дитину у пологовому будинку, станом на дату розгляду справи по суті не здійснено будь-яких дій щодо повернення наймолодшої дитини [PERSON] в сім`ю. Відповідно до акта обстеження житлових умов від 20.05.2021, що був проведений під час судового розгляду для спростування або підтвердження поліпшення житлових умов сім`ї [PERSON] (а.с. 102), комісією було встановлено, що за останній час в будинку частково проведений косметичний ремонт: в спальні та інших кімнатах поклеєні шпалери, поштукатурена груба; меблі в незадовільному стані, з побутової техніки наявні телевізор та пральна машина; старші діти окремих спальних місць не мають, сплять у ліжку з батьками. Наявне дитяче ліжечко для найменшої дитини, наявна пластикова ванночка для купання, шампунь та дитяче мило; продукти харчування кілька пакетів круп і макарони, приготований суд для харчування дітей та дорослих; мінімальні потреби дітей у взутті та одязі забезпечені; в домашній аптечці є деякі ліки від простудних захворювань. Порівнюючи акти обстеження житлових умов від 04.02.2021 та від 12.05.2021 покращились санітарні умови та зроблено косметичний ремонт двох кімнат, поштукатурена груба. Дані поліпшення не є значними та не можуть свідчити, що умов проживання зазнали суттєвих змін та що мати створила належні побутові умови для життя та розвитку дітей. Відсутність окремих спальних місць для дітей при наявності вільного місця у будинку, відсутність холодильника та продуктів харчування, що необхідні для дітей у такому віці, свідчать про те, що умови проживання не є належними та достатніми для забезпечення мінімальних потреб проживання та харчування дітей. Відповідно до Інформації про хід здійснення соціального супроводу сім`ї [PERSON] від 18.05.2021 № 46 КУ «Центр соціальних служб Монастирищенської міської ради» проводились відвідування сім`ї з березня 2021 року до 18.05.2021 чотири рази. Було виявлено, що батьки перебувають вдома, спільно з дітьми, зовнішній вигляд дітей в незадовільному стані (відсутність гігієнічних процедур, одяг брудний), відсутність спальних місць у дітей, запасу продуктів харчування недостатньо для повноцінного харчування дітей. Виявлено, що батьки палять в будинку в присутності дітей. У квітні 2021 року [PERSON] повідомила, що поїхала до м. Києва на роботу, дітей залишила на бабусю, проте під час відвідування дітей не виявлено. Зі слів матері діти перебувають спільно з нею в м. Києві. На прохання фахівців із соціальної роботи надати адресу місця проживання дітей в м. Києві, для здійснення оцінки потреб дітей за місцем проживання, мати повідомила, що діти з співмешканцем в найближчі дні повернуться жити в смт. Цибулів. Після наданої інформації був здійснений черговий виїзд в сім`ю, але дітей за місцем проживання не виявлено. На рекомендацію відвести дітей до сімейного лікаря на огляд та зауваження щодо неналежного виконання батьківських обов`язків мати не реагує. Таким чином, рекомендації соціальних служб не виконуються, ситуація в сім`ї не покращилась. Згідно з довідками лікаря ЗПСМ від 18.05.2021 [PERSON] , яка є сімейним лікарем сім`ї [PERSON] , [PERSON] знаходиться на динамічному спостереженні з приводу дефіцитної анемії та відставанні у фізичному розвитку, станом на 15.01.2021 дитина має вагу 11 кг при нормі в середньому 14 кг, дитина не щеплена згідно віку; [PERSON] знаходиться на динамічному спостереженні з приводу дефіцитної анемії та відставанні у фізичному розвитку, станом на 15.01.2021 дитина має вагу 6,8 кг при нормі в середньому 11,5 кг, дитина не щеплена згідно віку та потребує поглибленого обстеження для уточнення діагнозу. Отже, дітям у сім`ї не забезпечується належне піклування про їх здоров`я, а не виконання рекомендацій лікаря з приводу поглибленого обстеження може становити небезпеку життя та здоров`я дітей. Таким чином, обставини, що стали підставою для звернення до суду з позовом, як на час надходження позовної заяви до суду, так і на час прийняття рішення у справі, не перестали існувати. Така поведінка матері є усвідомленою, систематично, тривалою, не покликаною на забезпечення інтересів дітей та може становити небезпеку для їх життя, здоров`я та морального виховання. Суд вважає, обраний позивачем спосіб захисту таким, що зумовлений інтересами дітей на повагу до їх сімейного життя, а втручання у права, гарантовані ст.8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, виправдані необхідністю захисту дітей від небезпеки, яка в даному випадку є реальною. Європейський суд з прав людини в рішенні у справі «Савіни проти України» від 18.12 2008 звернув особливу увагу на те, що застосовуючи такий захід, як відібрання дитини від батьків без позбавлення їх батьківських прав, необхідно виходити з інтересів дитини й враховувати право на повагу до його сімейного життя, проголошене ст.8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя, а заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані ст.8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Розірвання сімейних зав`язків, а відтак позбавлення дитини її коріння виправдане лише за наявності виняткових обставин - необхідність захисту дитини від небезпеки у випадку реального існування такої. В даному випадку, судом встановлено, що малолітні [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , опинились у складних життєвих обставинах, обумовлені тим, що їхня мати [PERSON] належним чином не виконує свої батьківські обов`язки відносно них, не дбає про їх здоров`я, фізичний та духовний розвиток, діє всупереч інтересам дітей, тим самим позбавила їх права на належне батьківське виховання та утримання. Суд також враховує положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради УРСР № 789-ХХІІ від 27.02.1991, відповідно до якої під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з як найкращого забезпечення інтересів дітей. На підставі викладеного вище та виходячи з принципу максимального забезпечення інтересів дітей, їх захисту і забезпечення турботи про них, суд приходить до висновку, що доводи служби у справах дітей (позивача) про відібрання дітей знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду, відібрання дітей від матері відповідає інтересам дітей, а доводи матері щодо належного виховання дітей, не підтверджені належними та допустимими доказами, а тому вимога про відібрання малолітніх дітей від відповідача [PERSON] підлягає до задоволення. Суд вважає за доцільне роз`яснити [PERSON] положення ч. 3 ст. 170 СК України, відповідно до якої суд за заявою батьків може постановити рішення про повернення їм дитини, якщо відпадуть причини, які перешкоджали вихованню дитини. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 4 ст. 170 СК України при задоволенні позову про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав суд вирішує питання про стягнення з них аліментів на дитину. Відповідач не надала суду доказів того, що немає можливості сплачувати кошти на утримання дітей, не надала документів, які підтверджують відсутність заробітку, перебування на утриманні інших осіб. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч. 2 ст. 182 СК України). Суд з урахуванням матеріального становища дітей, матеріального становища платника аліментів, визначає розмір стягуваних аліментів на дітей [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] у розмірі 1/2 частини усіх видів доходів відповідача, але у відповідності до ч.2 ст.182 СК України не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення старшою дитиною повноліття. Відповідно до ч. 1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, тобто з 01.03.2021. Суд вважає за необхідне на підставі ст.430 ЦПК України допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч. 1 ст. 170 СК України при постановленні рішення про відібрання дітей дитина передається другому з батьків, бабі дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування. У матеріалах справи відсутні клопотання родичів дитини про передачу їм малолітніх дітей, а тому суд вважає за необхідне передати Малолітніх [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , для подальшого влаштування органу опіки та піклування виконавчого комітету Монастирищенської міської ради Черкаської області. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. У зв`язку з прийняттям судом рішення про передачу малолітніх дітей органу опіки та піклування для подальшого влаштування, суд вважає за необхідне зобов`язати матір [PERSON] відкрити особистий рахунок дітей у відділенні Державного ощадного банку України у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду для перерахування аліментів. Судові витрати на підставі ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню із відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved