Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-28 00:00:00

Позивач [PERSON] через систему «Електронний суд» звернулася до суду з позовом про розірвання зареєстрованого з відповідачем [PERSON] 07 жовтня 2015 р. шлюбу (актовий запис № 1994, складений відділом державної реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління у м. Києві), від якого мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Позов обґрунтований тим, що через різні погляди на сімейне життя та обов`язки між ними виникають сварки, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин, проживають окремо, спільне господарство не ведуть. На примирення позивач не згодний, збереження сім`ї немислимо і суперечить інтересам обох сторін. Провадження у справі відкрито ухвалою від 14.05.2020 р. з призначенням розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. В вересні 2020 р. позивачем через канцелярію суду подано уточнення позовних вимог, згідно яких позивач просила залишити їй дошлюбне прізвище. Крім того, щодо обставин розірвання шлюбу додала, що такою причиною є домашнє насильство відповідача по відношенню до позивача та спільного сина, що підтверджується перебуванням відповідної справи № 758/3205/20 на розгляді Подільського районного суду м. Києва. В листопаді 2020 р. відповідачем через канцелярію суду подано відзив на позовну заяву, згідно якого останній заперечував проти обставин розірвання шлюбу та просив надати строк для примирення. В листопаді 2020 р. через канцелярію суду позивачем подано відповідь на відзив, згідно якої остання категорично заперечує проти надання строку на примирення, зазначила про погрози та фізичні ушкодження з боку відповідача, що змусило позивача перебувати на реабілітації в Центрі у справах сім`ї та жінок Деснянського району міста Києва. Ухвалою від 30.11.2020 р. за клопотанням відповідача сторонам був наданий строк для примирення до 29.01.2021 р. із зупиненням провадження. Ухвалою від 29.01.2021 р. провадження у справі поновлено. Позивач та її представник в судовому засіданні позов підтримали в повному обсязі та просили його задовольнити. Вказали, що подружжя проживає окремо, наразі почуттів до відповідача позивач не відчуває, наполягає на розірванні шлюбу, пояснивши, що наданий судом строк для примирення не призвів до відновлення шлюбних відносин, Позивач додатково зазначила, що шлюбні відносини з відповідачем припинені з 17.01.2020 р., з цього часу їх сумісна дитина мешкає з нею, питання поділу спільного майна подружжя вона має вирішувати в судовому порядку самостійним позовом. Відповідач та його представник в судовому засіданні після закінчення строку на примирення не заперечували проти розірвання шлюбу, але зазначили про те, що домашнього насильства відповідачем не вчинялось, оскільки судом закрито провадження за відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення. Додатково відповідачем зазначено, про те, що строк на примирення йому вже не потрібний, з розірванням шлюбу він згодний, але хоче, щоб дитина після розірвання шлюбу мешкала з ним. Суд, вислухавши учасників, встановивши обставини справи та перевіривши їх доказами, яким надана оцінка в їх сукупності, дійшов таких висновків. Відповідно до ст. 1 Сімейного Кодексу України побудова сімейних відносин відбувається на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємоповаги та підтримки. В силу положень ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права і обов`язки. Відповідно до ч. 1 ст. 51 Конституції України, ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Приписами ч. 1 ст. 24 СК України встановлено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За змістом положень частини 2 статті 36 та статті 51 Сімейного кодексу України, шлюб не може бути підставою для надання особі пільг чи переваг, а також для обмеження її прав та свобод, які встановлені Конституцією України. Дружина та чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань. Дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. (ст. 55 Сімейного кодексу України). За правилом частини 2 статті 104 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Судом встановлено, що сторони у справі перебувають у шлюбі, зареєстрованому 07 жовтня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 1994, що підтверджено свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 07.10.2015 р., оригінал якого міститься в матеріалах справи. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , актовий запис № 1522. Позивач, як у позові, так і в судовому засіданні стверджує, що шлюбні відносини між нею та відповідачем припинені, зокрема, внаслідок домашнього насилля в сім`ї з боку відповідача, та разом не проживають з 17 січня 2020 року. Натомість відповідач зазначає про відсутність такого насилля та надав копію постанови Подільського районного суду м. Києва від 07.12.2020 р. (справа № 758/3205/20). Одночасно підтверджує, що шлюбні відносини між ним та позивачем припинені. Як вбачається з копії постанови Подільського районного суду м. Києва від 07.12.2020 у справі № 758/3205/20), справу про адміністративне правопорушення, передбачене ст.173-2 ч.2 КУпАП, щодо [PERSON] закрито за відсутності в його діях відповідача складу адміністративного правопорушення. Вказані обставини дають суду підстави дійти висновку, що шлюбні відносини між сторонами припинені через відсутність взаєморозуміння, втрати почуття любові і поваги один до одного. Суд вважає за необхідне звернути увагу учасників справи на те, що відповідно до ст.13 ч.1 ЦПК України суд діє в межах заявлених вимог, в зв`язку з чим в даному судовому провадженні розглядається цивільна справа про розірвання шлюбу, а, в разі наявності, спори про поділ майна подружжя, визначення місця проживання дитини та усунення перешкод у вихованні дитини мають вирішуватись відповідно до норм чинного законодавства шляхом подання самостійних позовів в установленому законом порядку. Відповідно до ст.16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Згідно ст.111 ч.1 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Згідно положень частини третьої та четвертої ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини; примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до норм сімейного законодавства, добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз», підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем, про що висловлювалася в судовому засіданні, та наданий на клопотання сторони відповідача строк для примирення - не вплинув на прагнення позивача розірвати шлюб. Так, під час перебування справи в провадженні суду, сторонам, за клопотанням сторони відповідача, вже надавався час для примирення, втім в судовому засіданні після спливу вказаного часу, позивач не висловила свого наміру на збереження сім`ї з відповідачем та наполягала на розірванні шлюбу, відповідач після спливу строку на примирення також згодний на розірвання шлюбу. Тим, самим, наданий судом сторонам строк для примирення до відновлення шлюбних відносин між подружжям не призвів, сім`я сторін у справі розпалась остаточно. Встановивши, що між сторонами втрачено взаєморозуміння та почуття, примирення подружжя є неможливим, подальше спільне життя та збереження шлюбу між ними неможливо і не відповідає інтересам подружжя, суд дійшов висновку про те, що збереження сім`ї є неможливим, шлюб між сторонами існує формально і тому може бути розірваним. Таким чином, суд, оцінивши докази в їх сукупності, вважає за необхідне задовольнити позов, розірвавши шлюб між сторонами по справі. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу відновити своє дошлюбне прізвище. В зв`язку з чим, суд вважає необхідним відновити позивачу, яка висловила в заяві свій намір на повернення прізвища, дошлюбне прізвище « [PERSON] ». Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Частиною 3 ст.115 СК України визначено, що документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Згідно ч. 2 ст. 115 СК України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили підлягає направленню до Подільського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб від 07 жовтня 2015 року № 1994, складеному відділом державної реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві. На підставі викладеного,

Outcome: approved