Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася із позовом до суду та уточнивши позовні вимоги просить стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі в розмірі по 1000 гривень на кожну дитину щомісячно, починаючи стягнення з дня подання позовної заяви до суду і до повноліття дітей. В обгрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від спільного подружнього життя мають двох дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Спільне сімейне життя з відповідачем не склалося, тому на даний час в Рожнятівському районному суді слухається справа про їхнє розлучення. Діти проживають разом з нею та перебувають на її повному матеріальному утриманні. Відповідач ухиляється від утримання дітей, жодної матеріальної допомоги на їхнє утримання не надає, хоча має таку можливість, оскільки регулярно виїзджає на сезонні роботи за кордон у Республіку Чехію, та має нерегулярні, однак високі заробітки, а тому має змогу сплачувати аліменти у вказаному розмірі. У зв'язку з цим вона змушена звернутися до суду із вказаним позовом. В підготовче судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, направила суду заяву в якій уточнений позов підтримала повністю, просила позов задоволити, а справу розглянути без її участі. В підготовче судове засідання відповідач [PERSON] не з'явився, направив суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги щодо сплати аліментів на утримання дітей у розмірі по 1000 гривень щомісячно визнав повністю. За таких обставин суд вважає за можливе підготовче судове засідання провести без участі сторін у порядку визначеному ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Враховуючи, що у справі на виконання положень п. 9 Перехідних положень ЦПК України в редакції, яка набула чинності 15 грудня 2017 року, проведено підготовче засідання, у якому відповідач визнав позов, суд дійшов висновку про ухвалення рішення в порядку ч. 3 ст. 200 ЦПК України. Проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії І-НМ № 066779 від 02.03.2009 року (а.с.8). Від шлюбу сторони мають малолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про їхні народження серії 1-НМ № 145096 від 07.12.2009 року, серії 1-НМ №239927 від 15.08.2013 року (а.с.4-5). Діти на даний час проживають разом з позивачкою у будинку батьків, що підтверджується довідкою №79 виданої Дубівською сільською радою 24 січня 2018 року та актом обстеження матеріально-побутових умов проживання від 29 січня 2018 року (а.с.6-7). З довідки №185 виданої Дубівською сільською радою 27 лютого 2018 року вбачається, що відповідач [PERSON] згідно записів трудової книжки з 29.05.2017 року не працює (а.с. 17). За змістом ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставни, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Вирішуючи питання про розмір аліментів, які будуть стягуватися з відповідача на утримання дітей, судом враховані наступні обставини: матеріальний стан позивача, яка ніде не працює, має на утриманні двоє малолітніх дітей та проживає разом з ними у будинку батьків, фізичний та майновий стан відповідача, який є батьком малолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], є фізично здоровий, працює на сезонних будівельних роботах за кордоном, де отримує високі доходи, інших утриманців, крім синів [PERSON] та [PERSON] не має. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що з відповідача в користь позивача слід стягнути аліменти на утримання дітей в твердій грошовій сумі в розмірі по 1000 гривень на кожну дитину щомісячно. Відповідно до п. 5 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Позивачка відповідно до закону звільнена від сплати судового збору, тому з урахуванням положень ст. 141 ЦПК України судові витрати по справі слід покласти на відповідача.

Outcome: approved