Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-14 00:00:00

Позивач в липні 2007 р. звернулася до суду з даним позовом, який мотивувала тим, що згідно до рішення апеляційного суду Київської області від 23.02.2007 р. її належить 1/2 частина будинку по [ADDRESS] та 1/2 частина присадибної ділянки ж будинку. Відповідачу також належить 1/2 частина цього ж будинку та ділянки. Посилаючись на своє право як учасника спільної часткової власності на виділ належної її частки, просила виділити їй в натурі у власність половину будинку та земельної ділянки по вул.Радянській м.Ірпінь. У вересні 2008 р. позивач подала доповнюючу позовну заяву, де просила розділити спільне і подружжя автомобіль ЗАЗ-110247, виділивши автомобіль у власність відповідачу та стягнувши з нього на її користь 4500 грн. компенсації, а також просила зобов»язати відповідача л їй комплект ключів від воріт садиби по [ADDRESS] В судовому засіданні представник позивача позов підтримала, уточнила вимоги, просила ити будинок та ділянку згідно висновку будівельно-технічної експертизи КНДІСЕ від 2008 р. В решті вимоги залишила без змін. Відповідач та його представник в судовому засіданні позов визнали частково, вважали, що ок та земельну ділянку слід розділити згідно варіанту № 1 висновку додаткової будівельно- технічної експертизи КНДІСЕ від 15.01.2010 р., мотивуючи тим, що такий розподіл відповідає конструкцивним особливостям будинку. Не заперечували проти розподілу автомобіля ЗАЗ шляхом виділення його відповідачу і стягнення з нього на користь позивача половини його вартості. Суд, вислухавши доводи та заперечення учасників, дослідивши матеріали справи, вважає, що підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Судом встановлені слідуючі обставини : сторонам належить кожному по 1 /2 частині будинку по [ADDRESS] та по 1/2 частині земельної ділянки за вказаною адресою для будівництва і обслуговування господарських споруд відповідно до рішення апеляційного суду Київської області від 23.02.2007 р. (а.с.9-10). Крім того, судом встановлено, що згідно обох висновків (основної і додаткової) судових будівельно-технічних експертиз КНДІСЕ від 07.08.2008 р. та від 15.01.2010 р. існує технічна можливість провести розподіл будинку та земельної ділянки, з виділенням співвласникам відповідних часток у праві власності (а.с.53-56, 155-159). Відповідно до ст.152 ЖК України розподіл будинку на двоквартирний погоджений з Ірпінським міськвиконкомом, що стверджується рішенням (а.с.86-87). Наведені обставини визнані в судовому засіданні сторонами і згідно ч.І ст.61 ЦПК України доказуванню не підлягають. Вирішуючи даний спір суд керується наступними положеннями закону. Відповідно до ст.ст.317, 319 ЦК України право власності - це врегульовані закон суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження майном, власник володіє користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ст.367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене натурі між співвласниками. Таким чином власники майна мають право на його поділ. Поскільки судом встановлено, що сторони є учасниками спільної часткової власності на спірний будинок, а також враховуючи можливість виділення кожній із сторін відокремленої частин будинку із самостійним виходом, яка відповідає їх частці у праві власності, суд вважає за необхідне розділити будинок в натурі між сторонами відповідно до варіанту №1 висновку додаткове будівельно-технічної експертизи від 15.01.2010 р. За даним варіантом суд виділяє позивачу у власність 43/100 частини будинку [ADDRESS] з виділенням їй у власність приміщень по плану : 1-1 пл.7,6 м2 1-6 пл.16,6 м2, 1-7 пл.9,4 м2, 1-7а пл.4,3 м2 та виділенням господарських споруд : сарай «Б» зливна яма 3, частину огорожі. Відповідачу виділяється у власність 57/100 частин будинку з виділенням приміщень пс плану : 1-І3 пл.7,1 м2, 1-2 пл.17,6 м2, 1-3 пл.13,0 м2, 1-4 пл.4,6 м2, 1-5 пл.1,1 м2, І, II, III та виділенням господарських споруд : зливна яма 3, частина огорожі. Суд вважає, що даний варіант найбільш обгрунтованим та доцільним з технічної точки зору. Визначаючи цей варіант, суд враховує, що позивач має інше місце проживання, де вона зареєстрована, а для відповідача даний будинок є єдиним житлом. У зв»язку з перевищенням частки у виділеному майні суд стягує з відповідача на користь позивача компенсацію в розмірі 16496 грн. Вирішуючи спір в частині розподілу земельної ділянки суд керується наступним. Спірні правовідносини регулюються ст. 88 ЗК України, згідно якої володіння, користування і розпорядження земельною ділянкою, яка перебуває у спільній частковій власності, здійснюється за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у випадку недосягнення згоди у судовому порядку. Відповідно до п.21 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 16.04.2004 р. «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» порядок користування спільною земельною ділянкою, у тому числі тією, на якій розташований належний співвласникам житловий будинок, визначається насамперед їхньою угодою залежно від розміру їх часток у праві власності на будинок. З наведених підстав суд вважає за необхідне розділити ділянку згідно висновку додаткової судової будівельно-технічної експертизи від 15.01.2010 р., який відповідає 1-му варіанту розподілу будинку, при якому кожній із сторін виділяється у власність 189,9 м2 земельної ділянки, а ділянка площею 396,2 м2 виділяється сторонам у спільну власність. Суд розділяє ділянку за таким варіантом, бо він відповідає часткам сторін у праві власності на будинок, ділянки, що виділяються сторонам, прилягають до виділених сторонам частин будинку, що дає можливість сторонам належним чином обслуговувати будинок та користуватися землею, користуватися та ремонтувати мережі комунікацій будинку. Також суд задовольняє вимоги про розподіл автомобіля ЗАЗ-110247 і виділяє даний автомобіль у власність відповідача, стягнувши з нього на корить позивача компенсацію половини вартості в сумі 9951,70 грн. На підставі ст. 317, 319, 356, 367 ЦК України, ст.70 СК України,

Outcome: approved