Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-02 00:00:00

позивач [PERSON] пред'явив позов до [PERSON], [PERSON] про визнання втратившим право користування житлом. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що він є власником квартири [ADDRESS]. На час придбання будинку в ньому були та продовжують бути зареєстровані відповідачі в справі - його дядько [PERSON] та двоюрідний брат [PERSON] Оскільки, останні з 1991 р. в будинку не проживають, і змінився власник квартири, просить визнати їх такими, що втратили право на користування квартирою № 1 в будинку № 67 по вул. В.Великого в с. Сапіжанка Камянка-Бузького району Львівської області. Позивач в судове засідання не з'яиввся, подав заяву про розгляд справи в його відсутність, позов підтримав. Відповідачі в судове засідання не зявились, від них не надійшло заяв про розгляд справи в їх відсутність. Відповідно до п.1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд за наявності письмової згоди позивача, ухвалив розглянути справу на підставі наявних у ній доказів. Дослідивши дійсні обставини справи, оцінивши зібрані докази в їх сукупності суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з врахуванням наступного. Як вбачається з копії витягу про державну реєстрацію прав, виданого 28.03.2014 р. приватним нотаріусом Кам'янка-Бузького районного нотаріального округу, [PERSON] на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS]. Згідно з довідкою № 292, виданою 18.06.2015 р. Дернівською сільською радою Камянка-Бузького району Львівської області, в квартирі [ADDRESS] зареєстровані [PERSON], [PERSON], власник житла [PERSON] Судом встановлено, щоправо приватної власності на квартиру [ADDRESS] у позивача виникло на підставі договору купівлі-продажу, укладеного 28.03.2014 р. між [PERSON] та та позивачем [PERSON] Відповідачі в справі [PERSON] та [PERSON] були зареєстровані за вказаною адресою, як члени сім'ї тодішнього власника квартири [PERSON] Статтею 156 ЖК УРСР передбачено, що члени сімї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Аналогічну норму містить також стаття 405 ЦК України. Аналіз вищенаведених правових норм дає підстави для висновку про те, що право членів сімї власника будинку користуватись цим жилим приміщенням може виникнути та існувати лише за наявності права власності на будинок в особи, членами сімї якого вони є; із припиненням права власності особи втрачається й право користування жилим приміщенням у членів його сімї. Таким чином із припиненням права власності [PERSON] на квартиру члени його сім'ї - відповідачі в справі [PERSON] та [PERSON] втратили право користування даним жилим приміщення. Відповідно до частини першої статті 383 ЦК України власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сімї, інших осіб. Згідно положень статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Враховуючи вище викладене та

Outcome: approved