Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-31 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Ужгородського міськрайонного суду із позовною заявою до відповідача [PERSON], про стягнення аліментів. В позовній заяві позивач вказала, вона є матірю [PERSON], [INFO]. Батьком дитини є [PERSON], з яким вона не перебувала у зареєстрованому шлюбі. За їх спільною згодою з відповідачем, поданою до органу реєстрації на підставі п. 1 ч. 2 ст. 125 Сімейного кодексу України [PERSON] визнав себе батьком [PERSON], про що свідчить запис у свідоцтві про народження. Зазначає, що відповідач [PERSON] не має постійного місця роботи, добровільно про сплату аліментів домовитися їм не вдалося, через що вона змушена звертатися до суду, оскільки відповідач від жовтня 2016 року не брав участі у вихованні та утриманні їх спільної дитини. Позивач в судове засідання не прибула, незважаючи на той факт, що про час і місце розгляду справи була судом належним чином повідомлена, проте подала на адресу суду подала заяву у якій зазначила, що позов підтримує повністю та просить його задовольнити. Відповідач в судове засідання не прибув, незважаючи на той факт, що про час і місце розгляду справи його було повідомлено належним чином, проте подав до суду заяву, у якій зазначив, що позов визнає частково, в сумі 1 000 грн., оскільки не має постійного доходу та просить справу розглянути без його участі за наявними у справі доказами. Оскільки сторони та їх представники не прибули у судове засідання, судом у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії І-ФМ № 107679, [PERSON] народилася 03 вересня 2008 року в м. Ужгород, Закарпатської області, а її батьками є [PERSON] та [PERSON], про що в книзі реєстрації народжень зроблено відповідний актовий запис № 1100. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства»\~кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 р. № 789-XІІ) дитина, з огляду на її фізичну й розумову незрілість вимагає спеціального захисту й турботи, включаючи належний правовий захист, як до так і після народження. Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобовязані піклуватися про здоровя дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно з ч. 1 ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обовязків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою (ч. 1 ст. 141 СК України). Згідно з ч. 3\~ст. 181 СК України\~кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються за рішенням суду в частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частиною 1\~статті 184 СК України\~передбачено, що суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення. При призначенні аліментів, відповідно до ст. 182 СК України та розяснень, що містяться в п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 р. № 3 суд враховує: стан здоровя та матеріальне становища дитини; стан здоровя та матеріальне становища платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 СК України. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України від 21.04.1999 р. № 606-XIV\~«Про виконавче провадження» він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» № 1801-VIII від 21.12.2016 встановлений розмір прожиткового мінімуму на 2017 рік, для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2017 року - 1689 гривень, з 1 травня - 1777 гривень, з 1 грудня - 1860 гривень. Згідно ст. 8 цього ж закону установлено у 2017 році мінімальну заробітну плату: у місячному розмірі: з 1 січня - 3200 гривень. Тобто мінімальний розмір аліментів виходячи з прожиткового мінімуму для дитини від 6 до 18 років станом на січень 2017 року складає 506,70 грн. Позивачем не наведено жодних доказів щодо працевлаштування чи будь-яких інших форм доходу відповідача [PERSON] і вона просить суд, стягнути з нього на її користь аліменти на утримання дочки у твердій грошовій сумі в розмірі 1\~200 грн. щомісячно. Відповідач позов визнає частково, в розмірі 1 000 грн. щомісяця. З урахуванням викладеного суд вважає за необхідне врахувати вищезазначені норми закону, матеріальний стан відповідача, оскільки матеріальний стан позивача не підтверджений належними доказами, задовольнити позовні вимоги частково та стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання малолітньої дочки в твердій грошовій сумі у розмірі 1 000 грн. щомісячно до досягнення нею повноліття, починаючи з 03 квітня 2017 року (дати звернення до суду з відповідним позовом). Судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь Державного бюджету України відповідно до\~ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved