Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-22 00:00:00

Позивач в листопаді 2014 року звернувся до суду зданимпозовом, посилаючись на те, що, отримуючи послугу з утримання будинку і прибудинкової території, у якому мешкають відповідачі, останні за вказані послуги не сплачують, внаслідок чого на час звернення до суду утворилась заборгованість в сумі 2 717,42 грн. Просив стягнути з відповідачів солідарно на користь КПЖ і КГ Вишгородської міської ради зазначену суму боргу та витрати по сплаті судового збору 243,60 грн. У судовому засіданні представник позивача Льовін С.В. підтримав позов та просить його задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідачі до суду не з'явились, про день, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, про що у матеріалах справи маються відповідні розписки; причини неявки суду не повідомили. Оскільки відповідачі до суду на вказаний час не з'явились, від них не надійшло повідомлення про причини неявки, суд за згодою представника позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних доказів. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до наступного. Судом встановлено, що відповідачі є співвласниками квартири [ADDRESS], мешкають та зареєстровані на цій житловій площі, що підтверджується довідкою №1359 від 06.08.2014р., виданою КПЖ і КГ Вишгородської міської ради (а.с.7). Рішенням виконавчого комітету Вишгородської міської ради №291 від 15.11.2012р. «Про коригування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових території у м. Вишгороді» (а.с.5) встановлено тарифи, згідно яких нараховується плата за послуги позивача. Статтею 73 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено, що акти ради, сільського, селищного, міського голови, голови районної в місті ради, виконавчого комітету сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради, прийняті в межах наданих їм повноважень, є обов'язковими для виконання всіма розташованими на відповідній території органами виконавчої влади, об'єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами, а також громадянами, які постійно або тимчасово проживають на відповідній території. Законом України «Про житлово-комунальні послуги» визначено основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов'язки. Згідно ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил; внутрішньобудинкові системи - мережі, арматура на них, прилади та обладнання, засоби обліку та регулювання споживання житлово-комунальних послуг, які знаходяться в межах будинку, споруди; утримання будинків і прибудинкових територій - господарська діяльність, спрямована на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи щодо забезпечення експлуатації та/або ремонту жилих та нежилих приміщень, будинків і споруд, комплексів будинків і споруд, а також утримання прилеглої до них (прибудинкової) території відповідно до вимог нормативів, норм, стандартів, порядків і правил згідно із законодавством. Предметом регулювання відповідно до ст.3 вказаного Закону є правовідносини, що виникають між виробниками, виконавцями, споживачами у процесі створення, надання та споживання житлово-комунальних послуг. У відповідності до ст.13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). Статтями 20,21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено права та обов'язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, правом споживача є одержання вчасно та відповідної якості житлово-комунальних послуг згідно із законодавством, зменшення розміру плати за надані послуги в разі їх ненадання або надання не в повному обсязі, зниження їх якості у порядку, визначеному договором або законодавством, а обов'язком оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом. Обов'язком виконавця є забезпечення своєчасності та відповідної якості житлово-комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договору, в тому числі шляхом створення систем управління якістю відповідно до національних або міжнародних стандартів; контроль за технічним станом інженерного обладнання будинків, квартир, приміщень; підготовка та укладання із споживачем договір на надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором; надання в установленому законодавством порядку необхідної інформацію про перелік житлово-комунальних послуг, їх вартість, загальну вартість місячного платежу, структуру цін/тарифів, норми споживання, режим надання житлово-комунальних послуг, їх споживчі властивості тощо; своєчасне проведення підготовки жилого будинку і його технічного обладнання до експлуатації в осінньо-зимовий період; розгляд у визначений законодавством термін претензії та скарги споживачів і проведення відповідних перерахунків розміру плати за житлово-комунальні послуги в разі їх ненадання або надання не в повному обсязі, зниження їх якості; утримання в належному технічному стані, здійснення технічного обслуговування та ремонту внутрішньобудинкових мереж, вживати заходів щодо ліквідації аварійних ситуацій, усунення порушень якості послуг у терміни, встановлені договором та/або законодавством; сплата споживачу компенсацію за перевищення встановлених термінів проведення аварійно-відновлювальних робіт у розмірі, визначеному договором або законодавством; ведення та облік вимог (претензій) споживачів у зв'язку з порушенням порядку надання житлово-комунальних послуг, зміною їх споживчих властивостей та перевищенням термінів проведення аварійно-відновлювальних робіт; своєчасне за власний рахунок проведення роботи з усунення виявлених неполадок, пов'язаних з отриманням житлово-комунальних послуг, що виникли з його вини. Згідно до ст.ст.66-68,162 ЖК України, ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну платню та плату за комунальні послуги. Як вбачається з матеріалів справи, мешканцям квартири [ADDRESS], надавалися житлово-комунальні послуги з утримання будинку та прибудинкової території. Однак, відповідачі, будучи споживачами послуг, що надаються позивачем, не виконують обов'язок по їх оплаті, внаслідок чого виникла заборгованість, яка станом на час звернення до суду складає 2 717,42 грн., зважаючи на що суд приходить до висновку про задоволення позову шляхом солідарного стягнення з відповідачів суми заборгованості та витрат по сплаті судового збору. На підставі наведеного,

Outcome: approved