Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася з позовом про стягнення з відповідача - [PERSON] аліментів на утримання неповнолітньої дитини, а саме: [PERSON], [INFO], в розмірі ? частини від заробітку (доходу) відповідача, щомісячно до досягнення нею повноліття, але не менше 30% від прожиткового мінімуму у місяць для дитини відповідного віку. Позовні вимоги мотивовані тим, що 29 квітня 2006 року між сторонами було укладено шлюб. Від шлюбу сторони мають дочку - [PERSON], [INFO]. Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 01 серпня 2013 року, шлюб між сторонами було розірвано. Після розірвання шлюбу дитина залишилася проживати з позивачем. Згідно викладених у позовній заяві обставин, позивач прикладає усі зусилля для забезпечення потреб дитини, але це не дозволяє повністю забезпечити та задовольнити потреби доньки на її повноцінне харчування, купівлю необхідного дитячого одягу та взуття, ліків у разі хвороби та на інші життєві потреби дитини. Оскільки з відповідачем згоди щодо сплати аліментів на утримання дитини позивач не змогла дійти, просить задовольнити її позов, стягнувши на її користь аліменти в розмірі ? частини заробітку (доходу) відповідача на утримання дитини до досягнення дитиною повноліття. Відповідач позовні вимоги визнав, не заперечував щодо їх задоволення, пояснивши, що на даний час в силу обставин, які сталися в країні, він тимчасово не працевлаштований, проте, намагається передати позивачці гроші для дитини, що і стало підставою для звернення позивачки до суду. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню повністю, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі з 29 квітня 2006 року, зареєстрованому Відділом реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 496 (а.с. 6). Від цього шлюбу у сторін є донька - [PERSON], [INFO]. (а.с. 5). Відповідно до рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 01.08.2013 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] - розірвано (а.с. 7). Згідно акту від 25.04.2014 р. ЖБК «Хімки-12», [PERSON] з малолітньою донькою [PERSON] з червня 2013 року проживають за адресою: [ADDRESS] (а.с. 9). Згідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч. 2 ст.182 СК України розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Доказами, наявними у справі, підтверджується той факт, що відповідач є працездатною особою, відповідач визнає викладені позивачем обставини і не заперечує проти сплати аліментів на утримання доньки. Отже, позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача необхідно стягнути судові витрати в дохід держави, оскільки позивач при зверненні до суду була звільнена від їх сплати.

Outcome: approved