Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Шевченківського районного суду м.Чернівці з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В позові\~посилається на\~те,\~що 01\~серпня 2013\~року між нею та відповідачем укладено шлюб. Від шлюбу народилася донька [PERSON] , [INFO] . Вказує, що через постійні конфлікти, суперечки, спільне життя з відповідачем не склалось, кожний з них має різні погляди на життя та ведення спільного господарства, у зв`язку з чим шлюбні стосунки припинено. Шлюб існує формально, збереження шлюбу неможливе, на примирення не погоджується, оскільки втрачено почуття поваги та любові один до одного. Просила шлюб\~між\~нею\~та відповідачем\~ розірвати. Відновити їй дошлюбне прізвище « [PERSON] ». Ухвалою судді Шевченківського районного суду м.Чернівці Літвінової О.Г. від 21.01.2021 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання (а.с.9). Ухвалою Шевченківського районного суду м.Чернівці від 09.02.2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті (а.с.18-19). На підставі розпорядження керівника апарату Шевченківського районного суду м.Чернівці Бойчука О.І. №52 від 17 лютого 2021 року та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17 лютого 2021 року, у зв`язку із перебуванням судді Літвінової О.Г. на лікарняному по вагітності та пологам, дану справу передано до розгляду судді Семенко О.В. (а.с.23, 24). Ухвалою судді Шевченківського районного суду м.Чернівці Семенко О.В. від 18.02.2021 року цивільну справу прийнято до розгляду. Позивач в судове засідання не з`явилася, спрямувала на адресу суду заяву в якій просила розглянути справу у її відсутність, позов підтримує повністю та просить задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю. Не заперечував щодо задоволення позовних вимог. Суд, заслухавши пояснення відповідача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наведених нижче підстав. Відповідно до положень ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що сторони 01 серпня 2013 року уклали шлюб, який зареєстрований виконавчим комітетом Горішньошеровецької сільської ради Заставнівського району Чернівецької області, актовий запис №12, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.4). Від шлюбу у сторін народилася донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією витягу з реєстру про народження Республіки Польща (а.с.6). Причиною розпаду сім`ї стало не підтримання подружжям шлюбних відносин та не ведення спільного господарства. Згідно ст.111 Сімейного кодексу України суд вживає заходи щодо примирення подружжя, якщо це\~не\~суперечить\~моральним засадам\~суспільства. У відповідності до ст. 112 Сімейного кодексу України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (ч.2 ст.112 СК України). Статтею 51 ч.1 Конституції України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Відповідно до вимог ч.1 ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань (ст. 51 Сімейного кодексу України). Згідно з ч. 2-4 ст. 56 Сімейного кодексу України дружина та чоловік мають право вживати заходів, які не заборонені законом і не суперечать моральним засадам суспільства, щодо підтримання шлюбних відносин. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу. Відповідно до роз`яснень п.24\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Позивач наполягала на розірванні шлюбу, оскільки подальше перебування у шлюбі суперечить її інтересам, а відповідач не заперечував щодо розірвання шлюбу. Враховуючи вищенаведене суд вважає, що сім`я сторін розпалась, її зберегти неможливо, спільне життя подружжя і збереження шлюбу на думку суду суперечить інтересам подружжя, тому суд вважає, що надавати строк для примирення не доцільно, оскільки це суперечить моральним засадам суспільства, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. Статтею\~113 СК України\~визначено, що особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Таким чином, при розірванні шлюбу особа, яка змінила прізвище при державній реєстрації шлюбу, визначає для себе чи далі іменуватися цим прізвищем або відновити дошлюбне прізвище. З огляду на те, що позивачка в позовній заяві заявила про зміну свого прізвища на дошлюбне, у рішенні суду має бути зазначено про вибір позивачкою прізвища після розірвання шлюбу. На підставі викладеного,

Outcome: approved