Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-22 00:00:00

Позивач в жовтні 2015 року звернулась до суду з позовом, в обґрунтування якого зазначила, що з 08 листопада 2008 року по 14 жовтня 2013 року з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають дитину доньку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з матірю. Протягом жовтня-листопада 2014 року та липня-серпня 2015 року донька перебувала на стаціонарному лікуванні в ДУ «Інститут травматології та ортопедії» де двічі була прооперована. Позивач витратила 11655,92 грн. додаткових витрат на дитину, повязаних зі станом здоровя дочки, та її лікування. Просила стягнути з відповідача половину наведеного розміру додаткових витрат на дитину в розмірі 5827,81 грн. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала з підстав наведених у позові, просила його задовольнити. Відповідач заперечував щодо задоволення позову через його необґрунтованість, оскільки сплачувана ним щомісячна сума аліментів в розмірі 500 грн. є достатньою для задоволення тих потреб, на які вказує позивач. Інші, на думку представника, не є належно обґрунтованими як необхідні, а також доведеними згідно поданих доказів. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Встановлено, що [PERSON] народилася 25 травня 2010 року та її батьками є [PERSON] та [PERSON]. Через стан здоровя дитини, що підтверджено виписками з історії хвороби стаціонарного хворого вона двічі, а саме з 27.10.2014 року по 06.11.2014 року та з 31.07.2015 року по 07.08.2015 року вона знаходилась на стаціонарному лікуванні в відділенні травматології та ортопедії дитячого віку Інституту травматології та ортопедії, де їй проведено оперативне втручання з приводу захворювання. Рішенням Малинського районного суду Житомирської області від 28.10.2013 року з [PERSON] стягуються аліменти на утримання дитини в розмірі 500 гривень, щомісячно, починаючи з 23.09.2013 року та до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Таким чином, участь у додаткових витратах на дитину є не правом, а обов`язком батька (матері) незалежно від сплати ним (нею) аліментів і закон не передбачає можливості повного звільнення особи від участі в таких витратах, а обставини, що мають істотне значення, враховуються лише при визначенні судом розміру участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Приймаючи до уваги, що аліменти є грошовою сумою, направленою на утримання дитини, перелік відповідних потреб є винятковим у кожному випадку, проте повинен забезпечувати повсякденні, загальноприйняті, достатні та необхідні запити дитини відповідного віку. Таким чином, суду слід розмежовувати витрати як такі, що є повсякденні та, відповідно, мають покриватись за рахунок визначених за рішенням суду аліментів, і окремо такі, що є додатковими. Дослідивши докази в їх сукупності на підтвердження фактичних витрат, їх спрямування, суд приходить до висновку про відповідність вимогам ст. 185 СК України наступного: придбання виробу медичного призначення (пластини) 03.10.2014 року, медикаментів 28.10.2014 року, 31.07.2015 року, витрати на добровільне медичне страхування [PERSON] 30.10.2014 року. Загальний розмір витрат при цьому становить 7360,62 грн. Саме такі витрати суд визнає спрямованими на задоволення потреб, повязаних із особливими обставинами, зокрема хворобою дитини, її розвитком. При цьому, обовязок утримання дитини, а також обовязок оплати додаткових витрат на утримання дитини є рівним для обох батьків. Суд не може покласти в основу прийнятого рішення надані позивачем на підтвердження власних вимог інші витрати, повязані із сплатою благодійних допомог, які слід відносити до загальних,укладення договору добровільного медичного страхування 30 липня 2015 року, оскільки не припинена дія договору, укладеного [PERSON] в інтересах дочки 30 жовтня 2014 року. Згідно з ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З урахуванням встановленої судом загальної суми понесених позивачем додаткових витрат на дитину, суд вважає необхідним стягнути з відповідача 1/2 частини таких витрат.

Outcome: partial