Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-14 00:00:00

Позивач - [PERSON] з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» звернувся в суд із позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №448/6552CLBPS. В обґрунтування заявлених позовних вимог посилаються на те, що 11.02.2013 року відповідач [PERSON] уклав з Публічним Акціонерним товариством «Платинум Банк» кредитний договір №448/6552CLBPS, відповідно до якого банк надав грошові кошти, а відповідач зобовязався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановленим кредитним договором та 28.04.2014 року між ПАТ «Платинум Банк» та ТзОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» було укладено договір факторингу 20140428-г, відповідно до умов якого ТзОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримали право вимоги за кредитним договором укладеним між ПАТ «Платинум Банк» та відповідачем. Зазначають, що у звязку з порушенням відповідачем взятих на себе кредитних зобовязань, станом на 18.07.2016 року утворилася заборгованість, що становить 9113,49 грн., яка складається: із основного боргу в розмірі 7873,28 грн.; заборгованості по процентам за користування кредитом в розмірі 825,21 грн.; комісії за користування кредитними коштами в розмірі 415,00 грн. Просять, заявлені позовні вимоги про стягнення заборгованості у зазначеній вище сумі і судових витрат задовольнити в повному обсязі. В судове засідання представник позивача [PERSON] з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» [PERSON] не зявилася, від неї надійшла письмова заява з клопотанням справу розглянути в її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі і не заперечувала в разі повторної неявки відповідача справу розглянути в заочному порядку. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі та не заперечував проти задоволення позовних вимог. Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно дослідивши і оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків. Судом належними доказами по справі встановлено, що 11.02.2013 року відповідач [PERSON] уклав з Публічним Акціонерним товариством «Платинум Банк» кредитний договір №448/6552CLBPS, відповідно до якого банк надав грошові кошти, а відповідач зобовязався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановленим кредитним договором (а.с.8-9). Вищенаведені правовідносини, виходячи з сукупності досліджених по справі доказів, у системному звязку регулюються наступними вимогами закону. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Стаття 530 ЦК України передбачає, що якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлюється договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Стаття 1049 ЦК України передбачає, що позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій же сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій же кількості, такого ж роду та такої ж якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, встановлені договором. Відповідно ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму або не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобовязаний сплатити неустойку, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів. На підставі ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Угода, в якій відбувається заміна однієї зі сторін, є уступкою права вимоги. Факторинг (фінансування під відступлення права грошової вимоги), у якому відбувається заміна кредитора, є різновидом таких угод. Тобто, факторинг - це комплекс кредитно-фінансових операцій з продажу боргових прав одного підприємства іншому субєкту-фактору за плату (Відповідно до ст. 4 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» визначено, що факторинг є фінансовою послугою). Фактором можуть виступати банки, інвестиційні та кредитні організації, що мають ліцензію на надання кредитів іншим особам під відсотки. Поняттю продаж боргових прав тотожні поняття «продаж дебіторської заборгованості» та «продаж прав боргових вимог».\~\~ Відповідно до положень статей\~1077,\~1078 ЦК України,\~за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Крім того, 28.04.2014 року Публічне Акціонерне товариство «Платинум Банк» та ТзОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» уклали договір факторингу 20140428-г, відповідно до умов якого ТзОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримали право вимоги за кредитним договором укладеним між ПАТ «Платинум Банк» та відповідачем (а.с.5-6). У звязку з порушенням відповідачем [PERSON] взятих на себе кредитних зобовязань, станом на 18.07.2016 року утворилася заборгованість, що становить 9113,49 грн., яка складається: із основного боргу в розмірі 7873,28 грн.; заборгованості по процентам за користування кредитом в розмірі 825,21 грн.; комісії за користування кредитними коштами в розмірі 415,00 грн. Наведене узгоджується і з поясненнями відповідача [PERSON], який визнав повністю позовні вимоги та наявну в нього прострочену заборгованість в розмірі 9113,49 грн. Згідно положень ст. 10 Цивільного процесуального кодексу України (надалі ЦПК України) сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ст.ст. 212, 213 ЦПК України, законним є рішення, яки суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно ї законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і\~ всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.\~\~ Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко - і відеозаписів, висновків експертів. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Як вбачається з матеріалів справи, позивач надав суду докази на підтвердження своїх доводів щодо позовних вимог. Таким чином, повно і всебічно зясувавши обставини справи, оцінивши докази, надані відповідно сторонами в їх сукупності, виходячи з позиції представника позивача щодо задоволення позовних вимог за обраним способом захисту та системного аналізу співмірності заявлених вимог з вимогами закону, суд вважає, що заявлені позовні вимоги грунтуються на законі і підлягають задоволенню. У відповідності до ст. 88 ч.1 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої\~ сторони\~ понесені\~ нею і документально підтверджені судові витрати.\~ Якщо\~\~ позов\~\~ задоволено\~\~ частково,\~\~ судові\~\~ витрати присуджуються\~\~ позивачеві\~\~ пропорційно\~ до\~ розміру\~ задоволених позовних вимог,\~ а відповідачеві -\~ пропорційно\~ до\~ тієї\~ частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Таким чином з відповідача [PERSON] підлягають стягненню судові витрати по справі, в повернення оплаченого банком судового збору, належним чином підтвердженого відповідним платіжним дорученням №6467 від 21.07.2016 року, в розмірі 1378,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved