Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-24 00:00:00

Позивач в інтересах дитини звернувся до суду з позовом до відповідача, третьої особи про позбавлення батьківських прав, за наступними підставами. Відповідач [PERSON] є матір`ю малолітньої [PERSON] , [INFO] . Відомості про батька дитини зазначено за вказівкою матері. Відповідно до висновку Якимівського районного центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді Якимівської селищної ради малолітня [PERSON] опинилася в складних життєвих умовах та була поміщена до КЗ «Мелітопольський обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей» ЗОР. За час перебування дитини в закладі мати жодного разу не відвідувала дитину та не телефонувала їй. Тому позивачем було затверджено висновок щодо доцільності позбавлення відповідача батьківських прав відносно малолітньої [PERSON] , [INFO] , оскільки мати дитини безвідповідально ставиться до виконання своїх батьківських обов`язків, не докладає своїх зусиль для повернення дитини з державного закладу, не займається її фізичним та розумовим розвитком, що суперечить правам та інтересам дитини. У добровільному порядку вирішити питання щодо належного виховання та утримання малолітньої дитини матір`ю неможливо. На підставі викладеного позивач просить позбавити [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно її малолітньої дитини, [PERSON] , [INFO] Крім того позивач просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь особи або закладу, який буде здійснювати опіку, піклування, аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісяця, з дня подання заяви і до досягнення нею повноліття. Крім того позивач просить судові витрати по розгляду справи покласти на відповідача. Представники позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю, наполягали на їх задоволенні, вважали за доцільне позбавити відповідача батьківських прав. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про час та місце проведення судового засідання повідомлялась належним чином, про причини неявки суд не повідомила, відзиву на позовну заяву не надала. Представник третьої особи - Якимівського районного центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді Якимівської селищної ради Якимівського району Запорізької області у судовому засіданні позовні вимоги визнала повністю, вважала за доцільне позбавити відповідача батьківських прав відносно її дитини. Вивчивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Батьками малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] є відповідач [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого повторно 18 жовтня 2016 року Якимівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області (а.с. 7). Державна реєстрація батька відбулася на підставі ч.1 ст. 135 Сімейного кодекс України (за вказівкою матері), що підтверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження № 00024299579, сформованим 22 жовтня 2019 року Якимівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області (а.с. 8). Відповідач [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , фактично проживає за адресою: [ADDRESS] та має доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією довідки, наданої виконавчим комітетом Якимівської селищної ради Запорізької області (а.с. 17). Відповідно до висновку Якимівського районного центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді Якимівської селищної ради Якимівського району Запорізької області № 382 (а.с. 4-5) [PERSON] опинилася в складних життєвих обставинах через те, що мати покинула свою доньку в будинку свого знайомого [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , який, будучи інвалідом, не міг забезпечити дитині прийнятних умов проживання та виховання, до того ж являючись чужою людиною для дівчини. 05 липня 2019 року інспектором ювенальної превенції Якимівського ВП Мелітопольського ВП ГУНП в Запорізькій області в присутності начальника служби у справах дітей Якимівської селищної ради [PERSON] було передано до дитячого відділення Якимівської центральної районної лікарні, як покинуту дитину. Пошуки матері не дали результатів, а тому 06 серпня 2019 року [PERSON] було направлено до Комунального закладу «Мелітопольський обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей» Запорізької обласної ради. Згідно до копії інформаційної довідки № 02-03/330, сформованої 20 вересня 2019 року Комунальним закладом «Мелітопольський обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей» Запорізької обласної ради (а.с. 14) 06 серпня 2019 року до комунального закладу «Мелітопольський обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей» Запорізької обласної ради було влаштовано малолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Під час перебування дитини в Центрі мати дитини - [PERSON] , жодного разу доньку не відвідувала, в телефонному режимі фізичним та психологічним станом дитини не цікавилась. Відповідно до копії інформаційної довідки № 02-03/391, сформованої 03 грудня 2019 року Комунальним закладом «Мелітопольський обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей» Запорізької обласної ради (а.с. 16) за період перебування малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , а саме: з 06 серпня 2019 року по [INFO] , мати дівчинки [PERSON] відвідувала доньку 1 раз, а саме 22 листопада 2019 року, в телефонному режимі фізичним та психологічним станом дитини не цікавилась. Згідно до наданих висновків від 03 та 04 жовтня 2019 року, служба у справах дітей Якимівської селищної ради та комісія з питань захисту прав дітей Якимівської селищної ради вважають доцільним позбавити [PERSON] батьківських прав відносно її малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] (а.с. 4-5). Згідно ст. 202 Сімейного кодексу України передбачено обов`язок повнолітніх дітей утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги, а тому в інтересах неповнолітніх дітей необхідно поставити питання про позбавлення батьківських прав відповідачів з метою запобігання виникнення у подальшому в останніх права вимагати виконання від дітей обов`язків від яких вони самі на даний час ухиляються. Згідно п. 16 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; несприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ч. 1 ст. 19 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, держава вживає усіх необхідних заходів з метою захисту дитини від відсутності піклування або недбалого ставлення до неї з боку батьків. Згідно ч.1,2 ст. 27 вказаної Конвенції, кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. При цьому, застосовуючи такий крайній захід, як позбавлення батьківських прав, суд також враховує, що у разі зміни обставин, що стали підставою для позбавлення відповідачів батьківських прав, вони мають право бути поновленими у батьківських правах відносно своїх дітей відповідно до положень ст. 169 СК України. Суд вважає, що у судовому засіданні було встановлено, що відповідач не виявляє батьківського піклування щодо дитини, не цікавиться її життям. Враховуючи викладене, з метою захисту прав дитини [PERSON] , суд вважає за необхідне позбавити відповідача батьківських прав щодо її дитини. Окрім того, відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач просить стягнути аліменти у розмірі 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Згідно до ЗУ «Про Державний бюджет на 2020 рік» розмір прожиткового мінімуму для дитини віком від 6 до 18 років станом на 25 травня 2020 року становить 2218 гривень. Тому суд, враховуючи той факт, що відповідач офіційно не працює, вважає за доцільне позовні вимоги задовольнити, стягнути з відповідача аліменти у розмірі у розмірі 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісяця. Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З огляду на вказане, враховуючи звільнення позивача від сплати судового збору при поданні позову, з відповідачів підлягає стягненню в користь держави судовий збір у розмірі 768 гривень 40 копійок.

Outcome: approved