Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася з позовом в якому просить суд ухвалити рішення, яким визнати відмову від спадщини за заповітом недійсною та продовжити строк на прийняття спадщини після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що після смерті чоловіка, їй було відомо про наявність заповіту на користь сина [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] . Оскільки син зобов`язувався доглянути її до смерті, то нею в Бущанській сільській раді було написано заяву про відмову на його користь від своєї обов`язкової частки, яка належала її покійному чоловікові. Тривалий час вона вимушена проживати за іншою адресою, оскільки син із дружиною своєї обіцянки не виконали і не доглядали її і не бажають доглядати, стосунки з ними стали неприязними. Свій вік хоче дожити у будівлі збудованій із своїм чоловіком, однак такої змоги не має, оскільки шляхом помилки нею було підписано заяву про відмову від спадщини. Крім того в подальшому заповіт було визнано недійсним, а тому відповідно і подана нею заява про відмову від спадщини теж є недійсною. В судове засідання позивач не з`явилася. В заяві поданій суду просить справу розглянути без її участі, позов підтримує повністю і просить задовільнити його. Представник відповідача Бущанської сільської ради Здолбунівського району Рівненської області в судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, відзив на позов не подавали. Згідно відмітки на конверті відмовилися отримати конверт за їх письмовою заявою, тому вважаються належним чином повідомленими про дату, час і місце судового засідання згідно ст.128 ЦПК України. Враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з`явилися у судове засідання. Дослідивши докази по справі суд приходить до наступних висновків. Судом першої інстанції установлено, що позивач [PERSON] з 29 січня 1940 року перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , який помер [INFO] . Згідно із заповітом, посвідченим 10 січня 2007 року секретарем виконкому Бущанської сільської ради Здолбунівського району [PERSON] на випадок своєї смерті заповів усе своє майно сину [PERSON] , який помер [INFO] 12 липня 2007 року [PERSON] звернулася в Здолбунівську державну нотаріальну контору із заявою, в якій зазначила, що повністю розуміючи значення своїх дій та без будь-якого тиску зі сторони, за власним волевиявленням відмовляється від належної їй обов`язкової частки у спадщині, яка залишилася після померлого [INFO] чоловіка [PERSON] . На заяві є особистий підпис позивача. В обґрунтування позову позивачка покликається на те, що після смерті чоловіка [PERSON] її син [PERSON] зобов`язувався доглядати її в зв`язку з чим вона і написала заяву про відмову на його користь від своєї обов`язкової частки у спадщині. Проте, свій обов`язок він не виконав і вона тривалий час проживає в іншому будинку. При цьому вона помилково вважала, що її заява про відмову від належної\~їй обов`язкової\~частки у\~спадщині не є повною відмовою від спадщини. Положеннями статей 1273 та 1274 ЦК України передбачено право спадкоємця відмовитися від прийняття спадщини за законом протягом строку прийняття спадщини визначеного статтею 1270 ЦК України, та і не залежно від визначеного строку у випадку відмови від прийняття спадщини на користь іншого спадкоємця. Одночасно відповідно до частини 5 статті 1274 ЦК України визначено, що відмова від прийняття спадщини може бути визнана судом недійсною з підстав, встановлених статтями 225, 229 - 231 і 233 цього Кодексу. Згідно частини першої статті 229 ЦК України, якщо особа, яка вчинила правочин, помилилася щодо обставин, які мають істотне значення, такий правочин може бути визнаний судом недійсним. Істотне значення має помилка щодо природи правочину, прав та обов`язків сторін, таких властивостей і якостей речі, які значно знижують її цінність або можливість використання за цільовим призначенням. Наявність чи відсутність помилки - неправильного сприйняття позивачем фактичних обставин правочину, що вплинуло на волевиявлення останньої під час подання заяви про відмову від обов`язкової частки у спадщині після смерті чоловіка визначається не тільки за фактом прочитання позивачем заяви, підготовленої нотаріусом, а й з урахуванням дійсних обставин справи, а саме: причин подання такої заяви позивачем з огляду на те, що позивач є людиною похилого віку у зв`язку із цим має потреби у догляді й сторонній допомозі. Будь-яких доказів на спростування доводів позивачки відповідачами не подано. Крім того, рішенням Здолбунівського районного суду Рівненської області від 08 травня 2019 року було визнано нікчемним заповіт, складений 10 січня 2007 року [PERSON] на ім`я [PERSON] , посвідчений секретарем Бущанської сільської ради Здолбунівського району Рівненської області та зареєстрований в реєстрі за № 4, а тому будь-які дії, щодо оформлення спадщини на підставі даного заповіту є також недійсними. За таких обставин суд приходить до висновку, що вимоги позивачки [PERSON] про визнання недійсною відмови від належної їй обов`язкової частки у спадщині, яка залишилася після померлого [INFO] чоловіка [PERSON] підлягають задоволенню. Згідно ч.4 ст.1257 ЦК України у разі недійсності заповіту спадкоємець, який за цим заповітом був позбавлений права на спадкування, одержує право на спадкування за законом на загальних підставах. Враховуючи положення даної норми позивачка [PERSON] , в зв`язку з визнанням рішенням Здолбунівського районного суду Рівненської області від 08.05.2019р. заповіту, складеного 10 січня 2007 року [PERSON] на ім`я [PERSON] , посвідченого секретарем Бущанської сільської ради Здолбунівського району Рівненської області та зареєстрованого в реєстрі за № 4 недійсним, набула право на спадкування за законом на загальних підставах. Відповідно до ч.1 ст.1261 ЦК України позивачка [PERSON] є спадкоємцем першої черги, як дружина спадкодавця. Згідно ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. 22 серпня 2019 року позивачка [PERSON] звернулася в Здолбунівську районну державну нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини після смерті свого чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] . Проте, постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 27 серпня 2019 року № 546/02-31 позивачці [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно її чоловіка [PERSON] у зв`язку з діючою заявою про відмову від прийняття від обов`язкової участі у спадщині. Відповідно до ч.3 ст.1270 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Враховуючи обставини справи суд вважає, що позивачкою строк подання заяви про прийняття спадщини було пропущено з поважних причин, а тому наявні підстави для визначення їй додаткового строку достатнього для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , а саме: 4 місяці з дня набрання рішенням суду законної сили.

Outcome: approved