Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-11 00:00:00

Позивач АТ КБ «Приватбанк» звернувся у Придніпровський районний суд м. Черкаси з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідно до укладеного договору № б/н від 08.11.2011 року відповідачка отримала кредит в розмірі 18500 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30%річних на суму залишку заборгованості за кредитом, що відповідає строку дії картки. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту банк керується п. 2.1.1.2.3, п. 2.1.1.2.4 «Умов та Правил надання банківських послуг», де зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і клієнт дає право банку у будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Відповідно до умов укладеного договору, договір складається з Заяви позичальника, Умов та Правил надання банківських послуг, Тарифів банку, які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua. Відповідно до п. 2.1.1.2.3 та п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг Клієнт надає свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою Банку. Власник картрахунку зобов`язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту, що передбачений п. 2.1.1.5.7 Договору. Також вказує, що пунктом 1.1.3.2.3 договору передбачена можливість зміни Тарифів, які викладені на банківському сайті, а також інших умов обслуговування рахунків. Згідно статтей 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. У порушення зазначених умов договору відповідач зобов`язання за договором належним чином не виконав. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. У зв`язку з порушеннями зобов`язань за кредитним договором відповідачка [PERSON] станом на 31.05.2019 року має заборгованість в сумі 436878 грн. 90 коп., яка складається із: заборгованості за тілом кредиту - 18346 грн. 73 коп.; заборгованості по процентам за користування кредитом - 414496 грн. 17 коп.; заборгованості по сплаті пені та комісії - 4036 грн. Також вказує, що законодавством не передбачено вимагати від боржника повернення лише повної суми заборгованості, і відповідно кредитодавець має на свій розсуд вимагати від боржника будь-яку частину суми заборгованості за кредитом. А тому звертається до суду та просить стягнути із відповідачки [PERSON] на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованість за Кредитним договором б/н від 08.11.2019 року в сумі 124579 грн. 54 коп., яка складається із: заборгованості за кредитом в розмірі 18346 грн. 73 коп.; заборгованості по процентам за користування кредитом за період з 08.11.2011 року по 31.10.2017 року в розмірі 106232 грн. 81 коп. А також просить стягнути з відповідачки судовий збір в розмірі 1921 грн. Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 25.07.2019 року відкрито провадження у справі та визначено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В судове засідання представник позивача не з`явився, не повідомивши суд про причину неявки, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений в установленому законом порядку. Разом з позовною заявою позивачем подано письмове клопотання про розгляд справи у відсутність представника, в якому він одночасно вказує, що не заперечує проти заочного розгляду справи та винесення судом заочного рішення. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, не повідомивши суд про причину неявки, хоча про день, час та місце розгляду справи була повідомлена в установленому законом порядку - шляхом направлення судових повісток за зареєстрованим місцем проживання та шляхом розміщення оголошення на веб-порталі «Судова влада України», а також шляхом направлення судової повістки представнику позивачки - адвокату Гаврильченку В.М., яка була отримана останнім 09.04.2020 року. Справу вирішено за правилами заочного розгляду, передбаченими ст. 280-282 ЦПК України, за відсутності відповідачки [PERSON] та її представника [PERSON] , повідомлених у встановленому законом порядку про дату, час і місце судового засідання, які не з`явилися в судове засідання без повідомлення причин, не подали відзиву проти позову, та зі згоди позивача щодо такого порядку розгляду справи, викладеної в письмовому клопотанні від 12.06.2019 року. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову, виходячи із наступного. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України). Частиною другою статті 95 ЦПК України передбачено, що письмові докази подаються в оригіналі або належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. В судовому засіданні встановлено, що 08.11.2011 року мж АТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір б/н, відповідно до умов якого відповідачка отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідно до умов укладеного договору, договір складається з анкети-заяви позичальника, Умов надання банківських послуг, Тарифів банку, з чим і погодилася Позичальник [PERSON] при укладенні договору (а.с. 8). Відповідно до п. 2.1.1.2.3 та п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг Клієнт надає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Відповідно до п. 2.1.1.5.7 договору Позичальник зобов`язався слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення овердрафту, а у разі невиконання зобов`язань за договором у відповідності до п. 2.1.1.5.6 на вимогу банку виконати зобов`язання з повернення кредиту (в тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплати винагороди банку. Позичальник [PERSON] кредитні кошти отримала, однак свої зобов`язання за Кредитним договором б/н від 08.11.2011 року не виконала, що призвело до утворення заборгованості позичальника перед Банком, яка відповідно до розрахунку заборгованості гр. [PERSON] по кредиту та процентам станом на 31.05.2019 року становить 124579 грн. 54 коп., яка складається із: заборгованості за тілом кредиту - 18346 грн. 73 коп.; заборгованості по процентам за користування кредитом за період з 08.11.2011 року по 31.10.2017 року - 106232 грн. 81 коп. Відповідно до положень ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, а ст. 624 ЦК України передбачено, що якщо за порушення зобов`язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі. Згідно зі ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до вимог ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Оскільки в судовому засіданні встановлено, що відповідачка кредитні кошти отримала та користувалася ними, однак своє зобов`язання за Кредитним договором б/н від 08.11.2011 року не виконала, оскільки не здійснювала платежів достатніх для погашення її договірних зобов`язань з оплати кредиту та відсотків за його користування, в зв`язку з чим станом на 31.05.2019 року має заборгованість за тілом кредиту в сумі 18346 грн. 73 коп. та за нарахованими процентами за період з 08.11.2011 року по 31.10.2017 року в сумі 106232 грн. 81 коп., тому суд приходить до висновку про стягнення вказаних сум з відповідачки на користь позивача. На основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилався позивач, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про можливість задоволення позовних вимог у повному обсязі. Своїх заперечень проти позову, та доказів, які б підтверджували такі заперечення відповідачка [PERSON] суду не надала. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки на користь позивача судовий збір в розмірі 1921 грн. сплачений позивачем при подачі позову. На підставі викладеного та

Outcome: approved