Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-19 00:00:00

Позивач АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором б/н від 30.09.2017 року в загальному розмірі 26 482,28 грн. та судові витрати у розмірі 2102,00 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідно до укладеного договору б/н від 30.09.2017 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 20 000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Підписання даного Договору є прямою і безумовною згодою Позичальника щодо прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановленого Банком, відповідно до п. п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4. Умов та Правил надання банківських послуг. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua, складає між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. При укладенні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України. Банк свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Свої зобов`язання за кредитним договором відповідач порушила, внаслідок чого станом на 05.12.2019 року в неї перед позивачем виникла заборгованість в розмірі 26 482,28 грн., яка складається з наступного: 19 460,00 грн. - заборгованість за кредитом; 5285,03 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 0,00 грн. - заборгованість за нарахованою пенею та комісією; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 1237,25 грн. - штраф (процентна складова). Відповідач добровільно взятих на себе зобов`язань не виконує, в зв`язку з чим позивач змушений звернутися до суду. Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 24.02.2020 року провадження по справі відкрито та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. У судове засідання представник позивача не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином. У матеріалах справи міститься клопотання представника позивача за довіреністю Гребенюк О.С. про розгляд справи без його участі, в якому він підтримав заявлені позовні вимоги в повному обсязі та не заперечував проти ухвалення у справі заочного рішення. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. 28 травня 2020 року від представника відповідача [PERSON] - [PERSON] , який діє на підставі довіреності, надійшла до суду заява про долучення до матеріалів справи документів, а саме: копії судового наказу виданого Господарським судом Харківської області від 30 квітня 2020 року, справа №922/1276/20, та свідоцтва про державну реєстрацію ФОП [PERSON] серії В00 №953126. У судовому засіданні представник відповідача позовні вимоги не визнав та просив суд у задоволенні позовних вимог відмовити з тих підстав, що спірна заборгованість стягнута з його довірительки наказом Господарського суду Харківської області від 30 квітня 2020 року, справа №922/1276/20; окрім того вказана справа підсудна господарському суду, оскільки [PERSON] є фізичною особою-підприємцем. Суд, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору б/н від 30.09.2017 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 20 000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом. Згідно зі ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. За положеннями ст. ст. 526, 1054 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України; за кредитним договором позичальник зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти. Як вбачається зі змісту вищевказаного кредитного договору АТ КБ «ПриватБанк» свої зобов`язання перед відповідачем виконав. Відповідно до п. п. 2.1.1.2.1, 2.1.1.2.3 та 2.1.1.2.4 кредитного договору датою укладення договору є дата отримання карти, яка зазначена у заяві. Клієнт надає свою згоду на те, щоб кредитний ліміт встановлювався за рішенням банку та Клієнт дає право банку у будь-який момент змінити (зменшити, збільшити та анулювати) кредитний ліміт. Підписання даного договору є прямою та безумовною згодою клієнта відносно будь-якого розміру ліміту, встановленого ПАТ КБ «ПриватБанк». Пунктом 2.1.1.12.3. кредитного договору закріплено, що погашення кредиту - поповнення карткового рахунку клієнтом в розмірі мінімального обов`язкового платежу шляхом внесення коштів у готівковому або безготівковому порядку, а так само шляхом договірного списання коштів з інших рахунків клієнта на підставі доручення клієнта. Згідно п. 2.1.1.12.6. кредитного договору за користування кредитом та овердрафтом ПАТ КБ «ПриватБанк» нараховує проценти у розмірі, встановленому Тарифами Банку, з розрахунку 365/366 календарних днів на рік, якщо інше не передбачено п. 2.1.1.12.13. У разі виникнення прострочених зобов`язань за кредитом, згідно з п. 2.1.1.12.2.1. кредитного договору, клієнт сплачує Банку проценти в подвійному розмірі від зазначених в Тарифах, що діють на дату нарахування. За п. 2.1.1.5.5. договору позичальник зобов`язався погашати заборгованість за Кредитом, процентами за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. Власник картрахунку зобов`язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту, згідно п. 2.1.1.5.7 Договору. Позивач зазначає, що в період дії кредитного договору [PERSON] свої зобов`язання порушила, внаслідок чого станом на 05.12.2019 року в неї перед позивачем виникла заборгованість в розмірі 26 482,28 грн., яка складається з наступного: 19 460,00 грн. - заборгованість за кредитом; 5285,03 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 0,00 грн. - заборгованість за нарахованою пенею та комісією; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 1237,25 грн. - штраф (процентна складова). Пунктом 1.1.7.11. кредитного договору передбачено, що договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той самий строк. Пунктом 1.1.7.43. Договору сторони визнали, що дія договору закінчується в момент закриття останнього рахунку/депозиту Клієнта, відкритого в рамках Договору або підпадаючого під дію Договору, а також при закінченні використання послуг Банка, передбачених договором. За наявної у Клієнта в момент закриття останнього рахунку Клієнта непогашеної заборгованості перед Банком по Договору, в тому числі по овердрафту, а також заборгованості но сплаті комісії перед Банком, дія договору закінчується після повного погашення заборгованості. У відповідності до положень ст. 525 ЦК України одностороння відмова від виконання зобов`язання є неприпустимою. За частиною 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Представником відповідача [PERSON] - [PERSON] надано суду письмові матеріали, а саме: копію судового наказу виданого Господарським судом Харківської області від 30 квітня 2020 року, справа №922/1276/20, відповідно до якого стягнуто з ФОП [PERSON] на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за договором №Б/Н від 14.08.2018 року про надання кредиту за послугою «Кредитний ліміт на поточний рахунок ФОП «Підприємницький» у розмірі 25160,54 грн. та судовий збір, та свідоцтво про державну реєстрацію ФОП [PERSON] серії В00 №953126. Як вбачається з наданого стороною відповідача судового наказу, його видано на підставі заяви про стягнення заборгованості за кредитним договором №Б/Н від 14.08.2018 року, а в даній позовній заяві позивач просить суд стягнути заборгованість за кредитним договором №Б/Н від 30.09.2017 року, тобто за іншим договором. Окрім того, вивченням судом Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послугу ПриватБанку встановлена, що даний документ підписаний відповідачем як фізичною особою, а не фізичною особою-підприємцем (а.с. 7). Велика Палата Верховного Суду в постанові від 03 липня 2019 року по справі №342/180/17 зауважила, що пересічний споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити свої права бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту та Умов та правил надання банківських послуг, оскільки Умови та правила надання банківських послуг це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору. З огляду на те, що [PERSON] не надала суду заперечення, що вона не розуміє зміст Умов та правил надання банківських послуг, або не ознайомлена саме з тими умовами що долучені позивачем до матеріалів справи, суд вважає доведеним, що відповідач взятих на себе кредитних зобов`язань в строки, передбачені кредитним договором, не виконав. Суд знаходить позовні вимоги АТ КБ «ПриватБанк» в частині стягнення суми заборгованості за простроченим тілом кредиту у розмірі 19 460,00 грн. та заборгованості по процентам за користування кредитом в розмірі 5 285,03 грн. такими що підлягають задоволенню. Стосовно позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача суми штрафів у розмірі 500,00 грн. (фіксована частина), 1237,25 грн. (процентна складова), нарахованої позивачем через несвоєчасне виконання відповідачем грошових зобов`язань, суд вважає за необхідне зазначити наступне. Умовами кредитного договору б/н від 30.09.2017 року передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань по даному договору, внаслідок чого нарахування пені відбувається за кожний день прострочення. У той самий час умовами кредитного договору також передбачена сплата штрафів фіксованої частини та процентної складової. За правилами ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. За положенням ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року №6-2003цс15. Таким чином, вимоги АТ КБ «ПриватБанк» в частині стягнення з відповідача штрафів у розмірі 500,00 грн. (фіксована частина), 1237,25 грн. (процентна складова), нарахованої позивачем через несвоєчасне виконання відповідачем грошових зобов`язань - задоволенню не підлягають. За таких обставин суд приходить до висновку, що стягненню з відповідача на користь позивача підлягає заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 24 745,03? грн. (19 460,00 грн.+ 5285,03 грн.). Згідно платіжного доручення № ZZ426B0TSY від 06.02.2020 року при пред`явленні позову до суду були понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 2102,00 грн. Питання про стягнення судових витрат, суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: partial