Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-06 00:00:00

Позивач Акціонерне товариство комерційний Банк «Приватбанк» звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення суми боргу за кредитним договором, в обґрунтування якого вказав, що відповідно до Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт від 24.09.2012 відповідач отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 6863,10 грн зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 10,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення заборгованості здійснюється з 1 по 25 число кожного місяця. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана Генеральна угода разом з Умовами і правилами надання банківських послуг та Тарифами складає між ним та Банком договір. У зв`язку з порушенням відповідачем зобов`язань за кредитним договором за станом на 21.01.2021 заборгованість за кредитом склала 15753,54 грн, з яких 5712,13 грн - заборгованість за кредитом, 4314,57 грн - заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 5726,84 грн - штраф відповідно до п.2.2 Генеральної угоди, які позивач просить стягнути на свою користь з відповідача та понесені ним судові витрати у сумі 2270 грн судового збору. Сторони, будучи належним чином сповіщеними про час і місце судового розгляду справи, в судове засідання не з`явилися, клопотань про розгляд справи за їх участю не заявили. Правом відзиву на позов відповідач не скористався. Приймаючи до уваги його повторну неявку в судове засідання та згоду позивача на розгляд справи у заочному судовому засіданні, суд вважає за можливе відповідно до ст.280 ЦПК України розглянути справу в заочному судовому засіданні на підставі наявних у ній доказів. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Судом установлено, що 23.08.2006 [PERSON] підписала заяву позичальника № DNН4КР89750795 згідно з умовами якої Банк надав їй строковий кредит в сумі 1287 грн строком на 24 місяці по 22.08.2008 року зі сплатою відсотків за його користування в розмірі 2,09% в місяць на суму залишку заборгованості по кредиту. Погашення заборгованості здійснюється щомісячно в період з «3» по «10» число кожного місяця, щомісячний платіж складає 68,97 грн (а.с.16). З метою створення сприятливих умов для виконання відповідачем зобов`язань за кредитним договором № DNН4КР89750795 від 23.08.2006 (Договір 1) 24.09.2012 між сторонами укладено Генеральна угода про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов і правил надання продукту кредитних карт (а.с.17). Відповідно до п.1.1.2 Генеральної угоди сторони досягли згоди про те, що заборгованість за Договором 1 з дати підписання угоди становить 7525 грн 73 коп. Згідно за п.2.1 Генеральної угоди банк надав позичальнику строковий кредит у сумі 6863,1 грн на строк 12 місяців з 24.09.2012 по 30.09.2013 шляхом встановлення кредитної лінії на платіжну карту [NUMBER] на споживчі цілі в сумі 6863,1 грн в обмін на зобов`язання позичальника з повернення кредиту, сплати відсотків у розмірі 0,833 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення кредиту здійснюється з 1 по 25 число кожного місяця в сумі 603 грн 81 коп. Згідно за п.2.5 Генеральної угоди позичальник зобов`язується повернути суму кредиту, процентів, винагороди згідно Генеральної угоди, Умовам та правилам. Відповідно до довідки Банку за укладеним між сторонами кредитним договором б/н було надано кредитну картку: № [NUMBER] від 24.09.2012 строком дії до липня 2015 року (а.с.15). Інших карток та з іншим строком дії, згідно довідки позивача, відповідачу не видавалося. Згідно з довідкою позивача про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти, оформленої на [PERSON] (договір б/н), 24.09.2012 було встановлено кредитний ліміт в сумі 6863,00 грн; 14.01.2013 кредитний ліміт зменшено до 5720,00 грн; 19.04.2013 кредитний ліміт збільшено до 6863,10 грн; 06.04.2020 кредитний ліміт зменшено до 0,00 грн (а.с.14). З розрахунку та виписки за вказаним кредитним договором вбачається, що відповідачка [PERSON] користувалася наданими Банком грошовими коштами за допомогою кредитної картки шляхом зняття готівки в банкоматі, поповнення готівкою в терміналі самообслуговування, здійснення покупок, тощо (а.с.11-13). З письмового розрахунку Банку станом на 21.01.2021 вбачається, що, користуючись кредитом, прийняті на себе зобов`язання, як того вимагають умови договору, відповідач в повній мірі не виконував. Згідно розрахунку, заборгованість за тілом кредиту станом на 21.01.2021 складає 5712,13 грн, за простроченими відсотками - 4314,57 грн, штрафи згідно Генеральної угоди 5726,84 грн (а.с.10). Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно за ст.ст.526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно за ст.599 ЦК України зобов`язання припиняються виконанням, проведеним належним чином. Згідно за ч.1 та ч.3 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та у порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на банківський рахунок позикодавця або реального повернення йому коштів. Відповідно до вимог ч.1 ст.1048, ч.2 ст.1054 та ч.2 ст.1050 ЦК України наслідками порушення відповідачем зобов`язання щодо неповернення чергової частини суми кредиту є право позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту та одержання від позичальника процентів від суми позики. Оскільки боржником порушено виконання боргових зобов`язань, і фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ КБ «Приватбанк» не повернуті, тіло кредиту підлягає стягненню в тому розмірі, який зазначено позивачем у позові і розрахунку - в сумі 5712 грн 13 коп. Щодо стягнення заборгованості за відсотками за користування кредитом суд виходить з такого. Відповідно до ст.536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти; розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Стаття 1056-1 ЦК України визначає, що фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору; встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитором в односторонньому порядку; умова договору щодо права кредитора змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною. Припис абз.2 ч.1 ст.1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Враховуючи викладене, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені ч.2 ст.625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню заборгованість по процентам за користування кредитними коштами в межах строку кредитування, який відповідає строку дії останньої картки, тобто по липень 2015 року, оскільки зі спливом строку кредитування припинилося право позивача нараховувати відсотки на підставі умов договору. До такого висновку суд прийшов з урахуванням правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 03.07.2019 у справі № 243/9032/15-ц та у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12, яку суд враховує до спірних правовідносин відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України. Отже заборгованість по процентам за користування кредитом за період з 24.09.2012 по 31.07.2015 (кінцевий строк кредитування), розрахованої з урахуванням узгодженої сторонами фіксованої процентної ставки, згідно із розрахунком Банку становить 1626 грн 70 коп. (а.с.7 зворот). Нарахування за кредитом відсотків поза межами строку дії кредитного договору, а саме за період з 01.08.2015 по 21.01.2021 є безпідставним. Відповідно до розрахунку позивача станом на 21.01.2021 Банком нараховано відповідачу штрафи згідно з п.2.2 Генеральної угоди штраф за прострочення зобов`язання в сумі 5726,84 грн (а.с.10, 17). За приписами ч.1 ст.546 ЦК України виконання зобов`язання забезпечується, зокрема, неустойкою. Згідно за ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Законом України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02.09.2014 № 1669-УП введений мораторій на нарахування пені та штрафів на основну суму заборгованості за кредитними зобов`язаннями. Так, відповідно до ст.2 даного Закону на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Відповідачка [PERSON] відповідно до інформації виконавчого комітету Мирноградської міської ради від 14.06.2021 зареєстрована у м.Мирнограді Донецької області, тобто у населеному пункті, який внесено до вищевказаного переліку, затвердженого розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02.12.2015 за № 1275-р. Оскільки відповідач постійно проживає в зоні ООС (раніше АТО), з огляду на вищевказаний мораторій зазначена сума не підлягає стягненню з відповідача. Таким чином, неповерненням кредиту, несплатою процентів відповідач в односторонньому порядку порушив зобов`язання, що витікають з умов кредитного договору, що є неприпустимим, тому з нього на користь Банку підлягає стягненню невиплачена сума кредиту у розмірі 5712,13 грн, відсотків за його користування у розмірі 1626,70 грн. Вирішуючи питання судових витрат в порядку ст.141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір пропорційно задоволених вимог в розмірі 1057,49 грн.

Outcome: partial