Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-17 00:00:00

Позивач,[PERSON], через представника за довіреністю [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до Прибірської сільської ради Іванківського району Київської області про визнання права власності на спадкове майно, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що [INFO] помер його батько - [PERSON], який постійно проживав та був зареєстрований в с.Прибірськ Іванківського району Київської області. Спадщину після смерті батька позивач прийняв протягом шести місяців з дня смерті, подавши 18 лютого 2014 року в Іванківську районну державну нотаріальну контору Київської області заяву про прийняття спадщини (спадкова справа 54 за 2014 рік). 31 серпня 2018 року він через представника за довіреністю [PERSON] звернувся до Іванківської районної державної нотаріальної контори Київської області з проханням видати свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Але у видачі свідоцтва про право на спадщину на це майно йому було відмовлено, в зв»язку з відсутністю документів, які посвідчують право власності на нього. Спадковий житловий будинок по [ADDRESS] було побудовано у 1959 році, решту наявних біля нього господарських будівель і споруд - в період з 1960 по 1971 роки, але ніяких правовстановлюючих документів на вказане майно не було оформлено. Чинними на момент закінчення будівництва зазначеного житлового будинку законодавчими і нормативними актами не було передбачено документального оформлення і реєстрації права власності громадян на житлові будинки та господарські будівлі в сільських населених пунктах, тобто в селах. Відповідно до існуючих тоді і в наступні періоди норм і правил державна реєстрація нерухомого майна в сільській місцевості не проводилась, а дані про такі жилі будинки записувались в погосподарські книги сільських рад. В подальшому оформлення права власності на нерухоме майно визначалось Інструкцією про порядок державної реєстрації права власності на об»єкти нерухомого майна, що перебувають у власності юридичних та фізичних осіб, затвердженою наказом Держбуду України від 09 червня 1998 року №121 і зареєстрованою у Міністерстві юстиції України 26 червня 1998 року за № 399/2839, Тимчасовим положенням про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року №7/5 та зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 18 лютого 2002 року за №157/6445. З 1 січня 2013 року процедура державної реєстрації речових прав на нерухоме майно відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначалась Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 22 червня 2011 року №703, Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим постановою КМУ від 17 жовтня 2013 року №868, та нині діючим Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим постановою КМУ від 25 грудня 2015 року (в редакції постанови КМУ від 23.08.2016р. №553). Але за життя [PERSON] ніяких правовстановлюючих документів на спадковий житловий будинок не оформив, тому єдиним документом, що підтверджує його приналежність спадкодавцю, є виписка з погосподарської книги у формі довідки , виданої виконавчим комітетом Прибірської сільської ради Іванківського району Київської області 25 червня 2018 року за № 02-26/418 про те, що згідно з по господарською книгою №5, номер об»єкта погосподарського обліку 0473-1 будинок та земельна ділянка площею 0,25 га для будівництва та обслуговування будинку за адресою: [ADDRESS] рахується за власником домогосподарства [PERSON], який помер [INFO]. Земельна ділянка, на якій розташований спадковий житловий будинок, не була приватизована спадкодавцем. Єдиним спадкоємцем, який прийняв спадщину після смерті [PERSON], є він, його син - [PERSON]. Пережилої дружини та інших спадкоємців, які б мали право на спадщину , немає. Позивач просить визнати за ним право власності на спадкове майно, що залишилось після смерті його батька - [PERSON], а саме: на житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться в [ADDRESS] У судове засідання сторони не з'явилися. Представник позивача, [PERSON] звернувся до суду з заявою, в якій просив розглянути справу без його участі ; позов [PERSON] підтримує в повному обсязі . Відповідач, Прибірська сільська рада Іванківського району Київської області, звернулися до суду з листом про те, що не заперечують проти позову [PERSON], просять розглядати справу без участі представника сільської ради. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом України. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України, якщо відповідач визнає позов і маються підстави для його задоволення, суд задовольняє позов. Відповідач позов визнав. Позивач надав суду належні докази спадкоємця за законом: копію свідоцтва про смерть спадкодавця [PERSON], який помер [INFO]; копію свідоцтва про своє народження. Відповідно до ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом або законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Для набуття спадщини необхідна наявність ряду умов. Першою необхідною умовою є відкриття спадщини, під якою розуміють настання таких юридичних фактів, які обумовлюють виникнення у спадкоємця права на набуття спадщини - права на спадкування. До таких юридичних фактів, передусім, відноситься смерть спадкодавця. Але в момент відкриття спадщини спадкоємець набуває лише право на спадкування, але не право власності на саму спадщину. Для виникнення права власності на спадщину спадкоємець повинен належним чином здійснити (реалізувати) право на прийняття спадщини. Здійснення права на спадкування, передусім, полягає в тому, що спадкоємець має право прийняти спадщину або не прийняти її. Як вбачається з постанови Іванківської районної державної нотаріальної контори від 31 серпня 2018р., після [PERSON] спадщину прийняв [PERSON], заявою №126, зареєстрованою 18 лютого 2014 року. Інших спадкоємців немає. Згідно ст.1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов»язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до п.23.Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику в справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. Аналогічна думка викладена в роз»ясненні наданому Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику з розгляду цивільних справ про спадкування» № 24-753/0-13 від 16 травня 2013 року, відповідно до якого, визнання права власності на спадкове майно у судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватись , якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Крім того, відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії державного нотаріуса Іванківської районної державної нотаріальної контори від 31 серпня 2018 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на житловий будинок, який знаходиться за адресою: [ADDRESS], що належав [PERSON], який помер [INFO], в зв»язку з відсутністю документів, що посвідчують право власності на будинок. Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» - у разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою (ст.392 ЦК України). Згідно з листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», найпоширенішою причиною звернення особи до суду в справах про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування є неможливість спадкоємцями, які прийняли спадщину, оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім.»я спадкодавця та/або відсутності державної реєстрації нерухомого майна спадкодавцем. Такі випадки характерні для сільської місцевості, де право власності на житловий будинок за спадкодавцем підтверджується лише записом в погосподарській книзі сільської ради та тривалим фактом володіння цим майном особою, яка померла. Перші власники не оформляли документи на належне їм нерухоме майно та не реєстрували його в органах БТІ, а тому спадкоємець не може отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину і його право має бути визнано в судовому порядку. Враховуючи, що визнання права власності на спадкове майно є винятковим способом захисту, який має застосовуватися якщо існують перешкоди для оформлення спадкових справ у нотаріальному порядку, суд вважає, що вимога позивача підлягає задоволенню, оскільки відсутність у спадкодавця правовстановлюючих документів на спадкове майно унеможливлює оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Отже, маються підстави для задоволення позову. Судовий збір сплачений позивачем при подачі позову до суду. На підставі наведеного,

Outcome: approved