Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернуся до суду з позовом до [PERSON], треті особи: Перший Малиновський відділ ДВС Одеського міського управління юстиції, ПАТ «ОТП Банк», ПАТ «МАРФІН БАНК» із вимогою про визнання за позивачем право власності на автомобіль БАЗ А079.23, рік випуску 2008, об'ємом двигуна 5675, шасі (кузов, рама) [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER] державний номер [NUMBER], зареєстрований РЕВ № 2 при УДАІ ГУМВС України в Одеській області 17.06.2008 року; усунення перешкод позивачу в користуванні вищезазначеним автомобілем марки, шляхом виключення з під арешту зазначеного транспортного засобу; встановлення порядку виконання рішення суду, що це рішення після набрання ним законної сили є підставою для скасування запобіжного заходу у вигляді арешту, накладеного Першим Малиновським відділом державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилався на те, що 24 червня 2008 року між [PERSON] та ЗАТ «ОТП Банк» було укладено кредитний договір за № СL-SМЕ500/159/2008, відповідно до якого [PERSON] отримав кредит у розмірі 50574,26 доларів США, цільовим призначенням вказаного кредиту було придбання автомобілю БАЗ А079.23, якій у подальшому отримав статус автомобілю під заставою. Строк дії кредитного договору було встановлено до 24 червня 2013 року. Як додаток до цього кредитного договору між позивачем та ЗАТ «ОТП Банк» 07 листопада 2008 року було укладено договір поруки за № SR-SME500/159/2008, відповідно до якого позивач брав на себе обов'язок відповідати за повне та своєчасне виконання кредитного договору [PERSON], при чому їх відповідальність з відповідачем встановлювалась як солідарна. [PERSON] після укладення указаного договору в квітні 2009 року почав порушувати умови кредитного договору та припинив повну виплату відсотків та грошей за цим договором, тому 24 квітня 2009 року між [PERSON] та ЗАТ «ОТП Банк» було укладено додатковий договір до кредитного договору № СL-SМЕ500/159/2008 від 24 червня 2008 року, а 26 червня 2009 року було укладено додатковий договір №2 до кредитного договору № СL-SМЕ500/159/2008 від 24 червня 2008 року, відповідно до яких кредитний договір з відповідачем було реструктуризовано. У зв'язку з внесенням вказаних змін до відповідного кредитного договору між позивачем та ЗАТ «ОТП Банк» додатковим договором від 10 лютого 2011 року, якій було укладено до договору поруки, було внесено зміни щодо виконання договору кредиту. Однак, після реструктуризації боргу відповідач повністю припинив сплату чергових платежів за кредитним договором, тому усі обов'язки щодо виконання вказаного кредиту виконав позивач та у повному обсязі сплатив усю суму за кредитним договором та відсотків за користування грошима за відповідача. Після сплати кредиту за боржника усі обов'язки кредитора перейшли на позивача, тому йому, як кредитору, боржник тобто [PERSON] передав у власність автомобіль марки БАЗ А079.23, який знаходився під заставою. Кредит за [PERSON] було позивачем сплачено 17 червня 2013 року про що на ім'я [PERSON] була видана довідка банком. Тому після повної сплати кредиту та отримавши автомобіль, який знаходився під заставою, від відповідача позивач мав намір переоформити вказаний автомобіль на своє ім'я з зняттям його з реєстраційного обліку, для чого отримав з банку відповідну довідку про скасування обмежень з майна, яке знаходилося під заставою. Однак, почавши переоформлення автомобілю позивачу стало відомо, що головним державним виконавцем Пономарьовим В.В. Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції на все майно боржника, тобто [PERSON], у тому числі на належний вже позивачу автомобіль було накладено арешт у зв'язку з тим, що [PERSON] отримав кредит у іншій установі банку - ПАТ «МАРФІН БАНК», тому позивач як особа яка отримала автомобіль після сплати боргу за боржника набула усі права власника вказаного автомобілю, володіє, користується ним, але не може його переоформити на себе, примушений звернутися з вказаним позовом до суду. У відповідності до ст. 391 ЦК України позивач, як особа яка фактично володіє транспортним засобом, фактично користується ним має право захисту від порушень не пов'язаних з втратою володіння та має право вимагати від будь-яких сторін усунути перешкоди у користуванні належним йому транспортним засобом. А на підставі ст. 392 ЦК України має право вимагати визнання права власності якщо з об'єктивних причин не може його оформити. [PERSON] у судове засідання не з'явився, але надав до суду заяву про слухання справи за його відсутністю, позовні вимоги позивача визнав у повному обсязі. Представник ПАТ «МАРФІН БАНК» надав до суду пояснення, в яких зазначив, що на підставі рішення Малиновського райсуду м. Одеси від 21.12.2010 р. по справі № 2- 2151/2010 від 21.12.2010 р. про стягнення заборгованості за кредитним договором, яке набрало законної сили 26.02.2011р., та виданих виконавчих листів. Першим Малиновським відділом ДВС Одеського міського управління юстиції було відкрите виконавче провадження, у рамках якого відповідно до ст. ст. 52, 54 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем накладено арешт на все майно поручителя за кредитним договором гр-на [PERSON] На цей час зазначене рішення суду виконано у повному обсязі. Представники Першого Малиновського відділу ДВС Одеського міського управління юстиції, ПАТ «ОТП Банк» в судове засідання не з'явилися, про розгляд справи були повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню на підставі фактів, встановлених в судовому засіданні. Судом встановлено, що 24 червня 2008 року між [PERSON] та ЗАТ «ОТП Банк» було укладено кредитний договір за № СL-SМЕ500/159/2008, відповідно до якого [PERSON] отримав кредит у розмірі 50574,26 доларів США, цільовим призначенням вказаного кредиту було придбання автомобілю БАЗ А079.23. Строк дії кредитного договору було встановлено до 24 червня 2013 року. Як додаток до цього кредитного договору між [PERSON] та ЗАТ «ОТП Банк» 07 листопада 2008 року було укладено договір поруки за № SR-SME500/159/2008, відповідно до якого [PERSON] взяв на себе обов'язок відповідати у солідарному порядку за повне та своєчасне виконання кредитного договору [PERSON] [PERSON] після укладення договору № СL-SМЕ500/159/2008 від 24 червня 2008 року, в квітні 2009 року почав порушувати умови кредитного договору та припинив повну виплату відсотків та грошей за цим договором. 24 квітня 2009 року між [PERSON] та ЗАТ «ОТП Банк» було укладено додатковий договір до кредитного договору № СL-SМЕ500/159/2008 від 24 червня 2008 року, а 26 червня 2009 року було укладено додатковий договір №2 до кредитного договору № СL-SМЕ500/159/2008 від 24 червня 2008 року, відповідно до яких кредитний договір з відповідачем було реструктуризовано. У зв'язку з внесенням вказаних змін до відповідного кредитного договору між [PERSON] та ЗАТ «ОТП Банк» додатковим договором від 10 лютого 2011 року, який було укладено до договору поруки, було внесено зміни щодо виконання договору кредиту. Однак, після реструктуризації боргу відповідач повністю припинив сплату чергових платежів за кредитним договором, тому усі обов'язки щодо виконання вказаного кредиту виконав [PERSON] та у повному обсязі сплатив усю суму за кредитним договором та відсотків за користування грошима за відповідача, про що свідчать квитанції надані до суду. Після сплати кредиту за боржника усі обов'язки кредитора перейшли на [PERSON], тому йому, як кредитору, боржник тобто [PERSON] передав у власність автомобіль марки БАЗ А079.23, рік випуску 2008, об'ємом двигуна 5675, шасі (кузов, рама) [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER] державний номер [NUMBER], зареєстрований РЕВ № 2 при УДАІ ГУМВС України в Одеській області 17.06.2008 року, який знаходився під заставою. Кредит за [PERSON] було [PERSON] сплачено 17 червня 2013 року про що на ім'я [PERSON] була видана довідка банком. Тому після повної сплати кредиту та отримавши автомобіль, який знаходився під заставою, від відповідача [PERSON] мав намір переоформити вказаний автомобіль на своє ім'я з зняттям його з реєстраційного обліку, для чого отримав з банку відповідну довідку про скасування обмежень з майна, яке знаходилося під заставою. На підставі ч. 3 ст. 512, 556 ЦК України позивач, як поручитель, який виконав усі обов'язки за боржника, отримав усі права кредитора за договором кредиту. Відповідно до ст. ст. 514, 589, 590 ЦК України після виконання своїх обов'язків у повному обсязі за боржника [PERSON] має право звернути стягнення на майно, яке знаходилося під заставою за кредитним договором, який позивачем було виконано. Тому відповідач передав [PERSON] це майно, але позивач не може його переоформити на своє ім'я, так як воно знаходиться під арештом. При чому, позивач, як особа яка виконала обов'язок кредитора за іншу особу має право первісної вимоги на предмет який знаходиться під заставою та яким забезпечено виконаний ним договір кредиту переважно перед іншими кредиторами. Судом встановлено, що [PERSON] набув права власника на вказаний транспортний засіб та отримав усі первісні вимоги щодо вказаного автомобілю, що передбачено п. 2, 17, 18 Постановою Пленуму Верховного суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» №5 від 30.03.2012 року. На підставі викладеного, суд вважає, що необхідно визнати за [PERSON] право власності на автомобіль БАЗ А079.23, рік випуску 2008, об'ємом двигуна 5675, шасі (кузов, рама) [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], державний номер [NUMBER], зареєстрований РЕВ № 2 при УДАІ ГУМВС України в Одеській області 17.06.2008 року. Судом також встановлено, що головним державним виконавцем Пономарьовим В.В. Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції на все майно боржника, тобто [PERSON], у тому числі на належний вже [PERSON] автомобіль було накладено арешт у зв'язку з тим, що [PERSON] отримав кредит у іншій установі банку - ПАТ «МАРФІН БАНК», тому позивач як особа яка отримала автомобіль після сплати боргу за боржника набула усі права власника вказаного автомобілю, володіє ним, користуєся ним, але не може його переоформити на себе. Згідно із заяви ПАТ «МАРФІН БАНК» від 23 серпня 2012 року за вих. №3333101, на примусовому виконанні у відділі перебуває виконавче провадження виконанню виконавчого листа № 2-2151, виданого 11.04.2011 року Малиновським районимм судом м. Одеси, про стягнення солідарної заборгованості з [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], на користь ПАТ «МАРФІН БАМК» за кредитним договором: у розмірі - 232 273,22 грн., судовий збір - 340 грн., витрати па ІТЗ - 24 грн., а всього 232637,22 грн. [PERSON] рішення суду виконала у повному обсязі. Крім цього, 12 листопаду 2010 року Відкрите акціонерне товариство «Морський транспортний банк» змінило своє найменування на Публічне акціонерне товариство «МАРФІН БАНК» (ПАТ «МАРФІІ БАНК»). Відповідно до довідки ПАТ «МАРФІН БАНК» №1396/01 від 18 жовтня 2013 року, вбачається, що виконано в повному обсязі Рішення Малиновського районного суду м. Одеси по справі № 2-2151/2010 згідно з виконавчим документом в тому числі до [PERSON] (зареєстрований за адресою: [ADDRESS], паспорт серії [NUMBER], виданий Малиновським РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській обл., 31.10.2007р.) - виконавчим листом №2-2151 від 21.12.2010 р. с-22, виданого 11.04.2011 року Малиновським районним судом м. Одеси. Відповідно до ст. 391 Цивільного Кодексу України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. У відповідності до ч. 1 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй а не боржникові, може звернутись до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Відповідно до абзацу 3 пункту 16 постанови Пленуму Верховного суду України від 26 грудня 2003 року №14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» вимоги інших осіб щодо належності їм, а не боржнику майна, на яке накладено арешт, вирішуються шляхом пред'явлення ними відповідно до правил підвідомчості (ст. 24 ЦПК, ст. 12 ГПК) позову до боржника та особи, в інтересах якої накладено арешт, про визнання права власності на майно і звільнення його з-під арешту. В такому ж порядку розглядаються вимоги осіб, які не є власниками майна, але володіють ним на законних підставах. Таким чином, суд вважає за необхідне усунути перешкоди [PERSON] в користуванні автомобілем марки БАЗ А079.23, рік випуску 2008, об'ємом двигуна 5675, шасі (кузов, рама) [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], державний номер [NUMBER], зареєстрований РЕВ № 2 при УДАІ ГУМВС України в Одеській області 17.06.2008 року, шляхом виключення з під арешту зазначеного транспортного засобу. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved