Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-18 00:00:00

Позивач [PERSON] з травня 1993р. по даний час проживає у відомчому гуртожитку Черкаського навчального центру Міністерства аграрної політики та продовольства України та займає дві кімнати і є зареєстрованою в цьому ж гуртожитку, що розташований за адресою: вул. Обухова, 48 а, м. Золотоноша із 05.05.1993р. Відповідно до договору № 273 від 03.06.2008р. та договору № 1012 від 01.12.2014р. ДПТНЗ «Черкаський навчальний центр Мінаграрополітики та продовольства України» є отримувачем та споживачем послуг із постачання електроенергії та послуг із водопостачання та водовідведення. У червні 2015р. у звязку із наявністю заборгованості у ДПТНЗ «Черкаський навчальний центр Мінаграрополітики та продовольства України» вищевказаними організаціями постачальниками було відключено від електро - та водопостачання гуртожиток по вул. Обухова, 48-а. Рішенням Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 02.03.2016р., яке залишене без змін ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 17.05.2016р., стягнута заборгованість із позивача [PERSON] на користь ДПТНЗ «Черкаський навчальний центр Мінаграрополітики та продовольства України» заборгованість по оплаті послуг в сумі 12\~866,23 грн. Позивач [PERSON], вважаючи, що відповідачем, а саме директором ДПТНЗ «Черкаський навчальний центр Мінаграрополітики та продовольства України» [PERSON] її право, як споживача послуг гуртожитку є порушеним, оскільки відключено гуртожиток від електропостачання та водопостачання та водовідведення, звернулася до суду із позовом про усунення порушень прав споживачів. Ухвалою Золотоніського міськрайонного суду від 07.12.2015р. залучено в справі в якості співвідповідача ДПТНЗ «Черкаський навчальний центр Мінаграрополітики та продовольства України». У судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник за довіреністю [PERSON], позовні вимоги підтримали та наполягали на їх задоволенні, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що позивач із сімєю починаючи із 1993р. проживає та зареєстрована в гуртожитку по вул. Обухова, 48-а м. Золотоноша, який є відомчим та належить відповідачу та є споживачем наданих відповідачем послуг із електропостачання, водопостачання та водовідведення. 08.06.2016р. та 18.06.2016р. гуртожиток, на її думку, за вказівкою директора, відключено відповідно від електропостачання та водопостачання. В послідуючому, займані їх сімєю кімнати № 313 та № 314 не було відновлено електро та водопостачання зі сторони відповідача, внаслідок наявності заборгованості в сумі 12\~866,23 грн. Позивач [PERSON] вважає, що вона не має заборгованості, оскільки оплачувала вартість послуг по попередніх розцінках. За цих обставин, вона та представник вважають, що її право як споживача послуг є порушеним внаслідок відключення її кімнат від електро- та водопостачання, оскільки наявність заборгованості не є підставою для відключення та ці порушення її прав мали місце до рішення суду про стягнення із неї заборгованості в сумі 12\~866,23 грн. Позивач ствердила в судовому засіданні, що договір на проживання в гуртожитку є не укладеним та їй не відомо на якій правовій підставі у 1993р. вона була заселена в гуртожиток, ордера в неї немає. Позов просить суд задовольнити повністю та визнати незаконними дії обох відповідачів та зобовязати їх відновити постачання електроенергії та водопостачання. Відповідач [PERSON] та представник відповідача ДПТНЗ «Черкаський навчальний центр Мінаграрополітики та продовольства України» за дорученням [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнали та в обґрунтування заперечень пояснили, що ДПТНЗ «Черкаський навчальний центр Мінаграрополітики та продовольства України» не є надавачем житлово-комунальних послуг, а відповідно до укладених договорів є їх отримувачем. Відключення закладу та гуртожитку від електропостачання та водопостачання, відповідно до актів було здійснено внаслідок наявності заборгованості постачальниками послуг ПАТ «Черкастобленерго» в особі Золотоніського РЕМ та КП «Міський водоканал». Порядок оплати мешканцями гуртожитку житлово-комунальних послуг регулюються типовим договором та договорами, укладеними із мешканцями гуртожитку. Позивач [PERSON] відмовилася укласти договір із ДПТНЗ «Черкаський навчальний центр Мінаграрополітики та продовольства України» на отримання житлово-комунальних послуг та проживання у гуртожитку, а тому факт відсутності між сторонами укладеного письмового договору є підтвердженням відсутності права у позивача вимагати усунення будь-яких порушень як споживача. Інші мешканці гуртожитку, заборгованість по оплаті проживання та житлово-комунальних послуг оплатили, внаслідок чого постачальними організаціями було відновлено електро та водопостачання до навчального закладу та гуртожитку. Кімнати № 313 та № 314, які займає позивач не підключені до електропостачання, внаслідок наявної заборгованості в сумі 12\~866,23 грн., наявність якої є доведеною та стягнута із позивача рішенням суду від 02.03.2016р., що набрало законної сили. Крім того, позивач із сімєю із червня 2015р. в гуртожитку не проживає. У задоволенні позову просять суд відмовити в повному обсязі. Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення та доводи позивача та заперечення відповідачів, вважає, що позов до задоволення не підлягає, виходячи із наступного. Відповідно до п. 7 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» договір - усний чи письмовий правочин між споживачем і продавцем (виконавцем) про якість, терміни, ціну та інші умови, за яких реалізується продукція. Підтвердження вчинення усного правочину оформляється квитанцією, товарним чи касовим чеком, квитком, талоном або іншими документами (далі - розрахунковий документ). Відповідно до п. 17 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» послуга - діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб. Як встановлено в судовому засіданні позивач [PERSON] проживає та є зареєстрованою в гуртожитку по вул. Обухова, 48-а м. Золотоноша із травня 1993р.. проте позивач не надала підтверджуючого документа, як підставу для її проживання в гуртожитку. Крім того, вона фактично отримувала житлово-комунальні послуги без письмового договору, що є доведеним рішенням Золотоніського міськрайонного суду від 02.03.2016р., яке набрало законної сили. Крім того, є безпідставними посилання позивача [PERSON] на те, що адміністрацією ДПТНЗ «Черкаський навчальний центр Мінаграрополітики та продовольства України» не пропонувалося їй укласти договір на проживання, отримання та оплату комунальних послуг, так як згідно наданих стороною відповідача листів-попереджень від 04.12.2014р. за № 353, від 05.02.2013р. за № 51, адміністрацією ДПТНЗ «Черкаський навчальний центр Мінаграрополітики та продовольства України» [PERSON] пропонувалося укласти договори на реструктуризацію заборгованості та договір на проживання (а.с. 134,136). Відповідно до ст. 81 ЦК України договір найму житла, укладається в письмовій формі, де мають бути оговорені всі необхідні умови проживання, отримання комунальних послуг, оплати за найм приміщення та інші істотні умови. Таким чином, виходячи із вимог закону та вищевикладеного, суд приходить до висновку, що у позивача [PERSON] є відсутнім право вимоги в розумінні як споживача, оскільки є відсутньою правова підстава, а саме укладення письмового договору із ДПТНЗ «Черкаський навчальний центр Мінаграрополітики та продовольства України» на проживання в гуртожитку та отримання комунальних послуг. За цих обставин, суд відмовляє у задоволенні позову [PERSON] Відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК України, суд компенсує судові витрати за рахунок держави.

Outcome: dismissed