Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-06 00:00:00

Позивач в листопаді 2018 року звернувся до суду з вищевказаним позовом до відповідачів. В обґрунтування позову вказує, що 20.11.2018 року їх донька [PERSON] , яка перебувала в квартирі [ADDRESS] , яка є місцем постійного проживання, в якій зареєстровані, та належить на праві спільної сумісної власності згідно Свідоцтва про право власності на житло від 30.06.1998 року, повідомила, що невідомі особи зламали тамбурні двері та замок і потрапили в коридор загального користування. Коли приїхала патрульна поліція, то невідомі особи в усній формі повідомили, що вони є представниками нового власника квартири. Наступного дня, тобто 21.11.2018 року за місцем проживання за тією ж адресою прибули інші невідомі особи і знову почали розповідати, що саме вони є представниками нового власника і їм невідомо, хто перед цим приходив. 21.11.2018 року їм було надано копію договору іпотеки № 93170 від 05.09.2008 року. Як убачається з п.1.1. договору іпотеки № 93170 від 05.09.2008 року Іпотекодавцем є [PERSON] , але предметом іпотеки є: квартира, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Предмет іпотеки належить Іпотекодавцю на підставі Свідоцтва про право власності, виданого «Виконавчим комітетом Мінської народної ради народних депутатів м.Києва Державне комунальне управління житлового господарства орган приватизації державного житлового фонду», 30.06.1998 р., згідно розпорядження (наказом) від 30.06.1998 року № 1171, зареєстрованого в Київському міському бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна 03 липня 1998 року, записаний в реєстрову книгу за № 1089. Предмет іпотеки складається з трьох жилих кімнат. Загальна площа предмета іпотеки становить 58,15 кв.м., жила площа 40 кв.м. У відповідності до свідоцтва про право власності на житло від 30.06.1998 р. Державне комунальне управління житлового господарства Мінського району м.Києва посвідчує, що квартира [ADDRESS] , дійсно належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] та членам його сім`ї: [PERSON] , [PERSON] (в рівних долях). Зазначають, що відомості у договорі іпотеки не відповідають даним щодо власників квартири. Квартира і на даний час знаходиться у спільній власності [PERSON] , [PERSON] і жодного відношення до договору іпотеки не мають, згоди на його укладення не надавали, а тому вважають, що договір іпотеки № 93170 від 05.09.2008 року є незаконним і має бути визнаний недійсним. Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 22.11.2018 року 17:21:49 стало відомо, що 07.11.2018 20:06:28 Державний реєстратор : Коцюба А.Є., Київська філія комунального підприємства «Реєстрація майна та бізнесу», м.Київ прийняла рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) індексний номер: 43957269 від 09.11.2018 12:35:40, власником квартири визнано: Товариство з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект», код ЄДРПОУ : 37825968, країна реєстрації : Україна. Підстава виникнення права вимоги за договором іпотеки , серія та номер : 649-650, виданий 13.02.2012, видавник: ПАТ «УкрСиббанк»/ ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ», свідоцтво, серія та номер: 1559, виданий 25.03.2016, видавник : приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Юніна А.А.; Повідомлення про відступлення прав вимог за кредитним договором, серія та номер: 12-22/7002, виданий 29.02.2012, видавник: Акціонерне товариство «УкрСиббанк», Договір факторингу, серія та номер: 2, виданий 13.02.2012, видавник: ПАТ «УкрСиббанк»/ ТОВ «Кей-Колект», Договір іпотеки, серія та номер: 93170, виданий 05.09.2008, видавник: Акціонерний комерційний інноваційний банк «УкрСиббанк»/ [PERSON] , який на думку позивачів, на момент його вчинення, був укладений без додержання вимог чинного законодавства, тим самим посилаються, що порушено їх конституційне право на власність та житло. Посилаючись на ст.ст. 203, 215, 216, 578 ЦК України, ст.6 Закону України «Про іпотеку» просять суд визнати договір іпотеки № 93170 укладений між Акціонерним Комерційним Інноваційним Банком «УкрСиббанк» та [PERSON] , 05.09.2008 року недійсним; скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер : 43957269 від 09.11.2018 12:35:40, Коцюба А.Є., Київська філія комунального підприємства «Реєстрація майна та бізнесу», м.Київ. Ухвалою від 30.11.2018 року позивачам було надано строк на усунення недоліків. 28.01.2019 року по справі відкрито загальне позовне провадження. Ухвалою від 28.01.2019 року відмовлено в задоволенні заяви про забезпечення позову. 14.03.2019 року від відповідача ТОВ «Кей-Колект» надійшов відзив на позов в якому він посилається на те, що при укладенні кредитного договору № 11390787000 від 05.09.2008 та договору іпотеки № 93170 від 05.09.2008 року [PERSON] було надано свідоцтво про право власності на житло, довідка -характеристика БТІ та довідка форми № 3 з яких убачається, що він є одноособовим власником спірної квартири. ТОВ «Кей-Колект» направило вимогу про усунення порушення умов Кредитного договору та намір звернути стягнення на предмет іпотеки, та не отримавши жодної відповіді звернулось до державного реєстратора у відповідності до п.6.1 Порядку 1127 «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Просили в задоволенні позову відмовити. 26.03.2019 року від представника позивачів надійшла відповідь на відзив, в якій посилається на те, що квартира [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності позивачам та [PERSON] . Окрім того, посилався на те, що державним реєстратором відбулася реєстрація речових прав з порушенням встановлених правил та процедури, в порушення вимог Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті». Ухвалою від 02.04.2019 року залучено до участі в розгляді справи в якості третьої особи приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Васьківську В.О. Відповідно до розпорядження № 52 від 13.05.2019 року суддя Тітов М.Ю. 11.05.2019 року відрахований зі штату суддів Оболонського районного суду м.Києва у зв`язку з призначенням на посаді судді Касаційного цивільного суду у складі Верховного суду, справу передано судді Яценко Н.О. Ухвалою від 23.10.2019 року за клопотанням представника АТ «УкрСиббанк» витребувано у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Васьківської В.С. належним чином посвідчений договір іпотеки від 05.09.2008 року, укладений між АТ «УкрСиббанк» та [PERSON] та копію документів на підставі чого вчинено нотаріальну дію. Вказані документи в копії приватним нотаріусом надано в підготовчому судовому засіданні 23.10.2019 року. 28.01.2020 року від АТ «УкрСиббанк» надійшов відзив на позов. За клопотанням представника Банку суд поновив строк на його подання. В своєму відзиві посилалися на те, що не є належним відповідачем по справі, оскільки всі права відступлено ТОВ «Кей-Колект». При постановленні рішення просили суд врахувати, що саме заставодавець [PERSON] надав нотаріусу правоустановчі документи на квартиру з яких убачається, що квартира належить йому особисто на праві власності. Судова практика вимагає враховувати добросовісність поведінки сторін. Вважають, що позивачі не довели належними та допустимими доказами той факт, що саме той доказ, який вони подали до суду, а не нотаріус, є достовірним, тобто на підставі якого можна встановити дійсні обставини справи. Просили відмовити в позові та винести окрему ухвалу. Також 26.08.2020 року від представника АТ «УкрСиббанк» надійшла заява про застосування строків позовної давності. В своєму клопотанні представник Банку посилається на те, що в архівах банку знайдено копію судового рішення Оболонського районного суду міста Києва від 25.01.2011 у справі № 2-856/2011 про стягнення з [PERSON] , [PERSON] суми заборгованості за кредитним договором. Відповідно до виданого виконавчого листа у справі від 14.07.2011 було відкрито виконавче провадження в якому державним виконавцем було описано та арештовано спірну квартиру, виконавчі дії проведені 30.11.2011 року. Виконавча дія проводилася в присутності понятих, особи проживали в квартирі, а тому про арешт та візит виконавця були обізнані. 01.11.2012 року Оболонським районним судом м.Києва задоволено заяву ТОВ «Кей-Колект» та замінено стягувача у виконавчому провадженні. Окрім того, про наявність заборони позивачі могли дізнатися з Єдиного реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна. Просили застосувати у спорі позовну давність та відмовити в позові. 02.09.2020 року представник позивача подав письмові пояснення в яких посилався на те, що підстави для застосування строків позовної давності в даній категорії справ відсутні. В судовому засіданні представник позивачів позовні вимоги підтримував, з обставин викладених в позові та просив суд позов задовольнити. Представник АТ «УкрСиббанк» проти задоволення позову заперечувала, з підстав викладених у відзиві та просила суд в задоволенні позову відмовити. Представник ТОВ «Кей-Колект» також заперечував проти задоволення позову та просив відмовити в його задоволенні. Відповідач - Державний реєстратор Коцюба А.Є. Київська філія КП «Реєстрація майна та бізнесу» м.Київ, [PERSON] , приватний нотаріус Васьківська В.С. в судові засідання не з`являлися, про розгляд справи повідомлялися належним чином. [PERSON] подав заяву в якій позов визнав та просив проводити розгляд справи без його участі. Суд вважає за можливе провести розгляд справи без участі вказаних осіб. Вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові докази, суд доходить до наступного висновку. 05.09.2008 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСибаннк», який змінив назву на АТ «УкрСиббанк» та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту з Правилами № 11390787000, відповідно до якого Банк надав [PERSON] кредит в розмірі 100 000 доларів США. В забезпечення вказаного кредиту [PERSON] передав Банку квартиру [ADDRESS] відповідно до договору іпотеки № 93170 від 05.09.2008 року. (а.с.197-198 т.1) Рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 25.01.2011 року по справі за позовом ПАТ «УкрСиббанк» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 11390787000 позов задоволено. Стягнуто солідарно з [PERSON] , [PERSON] на користь АТ «УкрСиббанк» заборгованість за договором про надання споживчого кредиту в сумі 123871,17 доларів США, що за курсом НБУ станом на 11.08.2010 року становить 977343,53 грн. та судові витрати в розмірі 1820 грн. (а.с. 67-68 т.2) 13.02.2012 року між АТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Кей-Колект» було укладеного договір факторингу № 2, відповідно до якого Банк передав, а ТОВ «Кей-Колект» прийняв права вимоги за кредитним договором № 11390787000.(а.с.72-78 т.1) 11.06.2012 року між АТ «УкрСиббанк» та ТОВ «КЕй-Колект» укладено договір відступлення права вимоги за договорами іпотеки, відповідно до якого було відступлено право вимоги за договором іпотеки № 93170 від 05.09.2008 року. (а.с.79-82 т.1) Відповідно до вимог ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Недодержання вказаних вимог є підставою для визнання правочину недійсним (ч.1 ст. 215 ЦК України). Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 369 ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпоряджання майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників, якщо інше не встановлено законом. У разі вчинення одним із співвласників правочину щодо розпорядження спільним майном вважається, що він вчинений за згодою всіх співвласників, якщо інше не встановлено законом. Згода співвласників на вчинення правочину щодо розпорядження спільним майном, який підлягає нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, має бути висловлена письмово і нотаріально посвідчена. Відповідно до ч. 4 ст. 369 ЦК України правочин щодо розпорядження спільним майном, вчинений одним із співвласників, може бути визнаний судом недійсним за позовом іншого співвласника у разі відсутності у співвласника, який вчинив правочин, необхідних повноважень. Згідно з ч. 2 ст. 6 Закону України «Про іпотеку» майно, що є у спільній власності, може бути передане в іпотеку лише за нотаріально засвідченою згодою усіх співвласників. Співвласник нерухомого майна має право передати в іпотеку свою частку в спільному майні без згоди інших співвласників за умови виділення її в натурі та реєстрації права власності на неї як на окремий об`єкт нерухомості. Як убачається з свідоцтва про право власності на житло від 30.06.1998 р., оригінал якого оглянуто в судовому засіданні, Державне комунальне управління житлового господарства Мінського району м.Києва посвідчує, що квартира [ADDRESS] , дійсно належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] та членам його сім`ї: [PERSON] , [PERSON] (в рівних долях). (а.с.14 т.1) Як убачається з вироку Солом`янського районного суду м.Києва від 31.07.2014 року [PERSON] засуджено за ч.2 ст.190, ч.4 ст.190 КК України. (а.с.122-143 т.1) Вказаним вироком суду встановлено, що [PERSON] продовжуючи свої дії, спрямовані на повторне заволодіння грошовими коштами [PERSON] в особливо великих розмірах, зловживаючи довірою останнього, 05.09.2008 року у невстановлений досудовим слідством час, зустрівся з [PERSON] в приміщенні ПАТ «УкрСиббанк», що по вул. Дружби народів, 13 у м.Києві, де [PERSON] , будучи впевненим в правомірності переконань [PERSON] , передав останньому гроші в сумі 100 000 доларів США, що згідно курсу НБУ становило 485 030 грн. Після чого, [PERSON] з метою приховування своїх протиправних дій, направлених на заволодіння вищевказаними грошовими коштами, оформив договір позики грошей, згідно якого отримав від [PERSON] гроші строком на шість місяців з щомісячною платою 7 % суми позики (а.с.130 т.1) Цивільний позов [PERSON] задоволено частково. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] матеріальну шкоду в сумі 766 760,35 грн. (а.с.143 т.1). Відповідно до інформаційної довідки КП Київської міської ради Київського міського БТІ від 08.04.2019 року вбачається, що згідно з даними реєстрових книг [ADDRESS] на праві власності зареєстрована за: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] ( в рівних долях) на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Державним комунальним управлінням житлового господарства Мінського району 30.06.1998 р. ( Розпорядження № 1171) (а.с.162 т.1) Як убачається з матеріалів справи, що надані за ухвалою суду приватним нотаріусом Васьківською В.С. власником квартири [ADDRESS] є лише [PERSON] (а.с.199-200 т.1). Отже документи, що надані нотаріусу при укладенні договору іпотеки не відповідають оригіналу правоустановчого документу на квартиру оглянутого в судовому засіданні щодо власників спірного майна. Отже, нотаріусу були подані документи, зміст яких не відповідав дійсності. Відтак, квартира [ADDRESS] була приватизована на [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та перебувала у їх спільній сумісній власності. (а.с.14 т.1) Відповідно до правової позиції, висловленої Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 21 листопада 2018 року у справі № 372/504/17 (провадження № 14-325цс18), відсутність нотаріально посвідченої згоди іншого зі співвласників на укладення договору іпотеки позбавляє співвласника, який вчинив правочин, необхідних повноважень на укладення договору про розпорядження спільним майном. Укладення такого договору свідчить про порушення його форми і відповідно до ч. 4 ст. 369, ст. 215 ЦК України надає іншому зі співвласників право оспорити договір з підстав його недійсності. Також, відповідно до правової позиції, висловленої Верховним судом у складі Об`єднаної Палати Касаційного цивільного суду у постанові від 15 червня 2020 року у справі № 430/1281/14-ц (провадження № 61-43510сво18), якщо об`єкт належить на праві спільної сумісної власності кільком особам, то право власності кожного із співвласників у спільній сумісній власності поширюється на весь об`єкт, відтак передати у власність можна лише об`єкт в цілому. Враховуючи викладене, у [PERSON] були відсутні повноваження на укладення оспорюваного договору іпотеки в цілому. Відтак, договір іпотеки №93170, укладено 05.09.2008 між [PERSON] та АКІБ «УкрСиббанк», який змінив назву на АТ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ТОВ «Кей-Колект» є недійсним в цілому, оскільки укладений з порушенням вимог закону, без отримання згоди інших співвласників. Стосовно поданої заяви банку про застосування строків позовної давності, суд доходить наступного висновку. Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). При цьому відповідно до частини першої статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Разом з тим згідно із частинами третьою, четвертою статті 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові. Суд вважає, що позивачами не пропущено строк звернення до суду із вимогою про визнання договору іпотеки недійсним, оскільки матеріали справи не містять доказів, які б свідчили про те, що співвласники були обізнані про укладення спірного договору іпотеки. В своєму позові вони зазначають, що про наявність договору іпотеки дізналися лише у листопаді 2018 року, протилежне судом не встановлено. Подаючи клопотання про застосування строків позовної давності представник Банку посилався на акт опису та арешт майна від 30.11.2011 року (а.с.31-32), разом з тим в акті опису та арешті майна відсутні підписи позивачів, а тому у суду відсутні підстави вважати про обізнаність позивачів саме про договорів іпотеки. Окрім того, позивачі не були стороною у справі за яким вчинялися виконавчі дії та в судовому рішенні від 25.01.2011 року на яке посилається АТ «УкрСиббанк» взагалі відсутні посилання на договір іпотеки від 05.09.2008 року. Отже, суд вважає, що позивачами не пропущено строк звернення до суду, оскільки суд рахує строк з моменту коли особи дізналися про порушення своїх прав. Частиною 1 ст.216 ЦК України передбачено, що недійсним правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. Відповідно до ст.215 та 216 ЦК України вимога про визнання оспорюваного правочину недійсним та про застосування наслідків його недійсності, а також вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути заявлена як однією із сторін правочину, так і іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненням правочину. Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 22.11.2018 року 17:21:49 вбачається, що 07.11.2018 20:06:28 Державний реєстратор: Коцюба А.Є., Київська філія комунального підприємства «Реєстрація майна та бізнесу», м.Київ прийняла рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) індексний номер: 43957269 від 09.11.2018 12:35:40, власником квартири визнано: Товариство з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект», код ЄДРПОУ : 37825968, країна реєстрації : Україна. Підстава виникнення права вимоги за договором іпотеки, серія та номер: 649-650, виданий 13.02.2012, видавник: ПАТ «УкрСиббанк»/ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ», свідоцтво, серія та номер: 1559, виданий 25.03.2016, видавник: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Юніна А.А.; Повідомлення про відступлення прав вимог за кредитним договором, серія та номер: 12-22/7002, виданий 29.02.2012, видавник: Акціонерне товариство «УкрСиббанк», Договір факторингу, серія та номер: 2, виданий 13.02.2012, видавник : ПАТ «УкрСиббанк»/ ТОВ «Кей-Колект», Договір іпотеки, серія та номер : 93170, виданий 05.09.2008, видавник : Акціонерний комерційний інноваційний банк «УкрСиббанк»/ [PERSON] . Враховуючи те, що суд дійшов до висновку про визнання недійсним договору іпотеки, відповідно підлягає задоволенню і похідна вимога про скасування рішення про державну реєстрацію спірної квартири за ТОВ «Кей Колект». З огляду на викладене, суд доходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі. Стосовно клопотання представника Банку про постановлення окремої ухвали, суд зазначає, що Банк не позбавлений можливості самостійно звернутись із заявою про вчинення злочину до правоохоронних органів стосовно підробки документів на квартиру, що передана в іпотеку. На підставі викладеного та

Outcome: approved