Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-27 00:00:00

\~ Позивач [PERSON] звернулася у суд із позовом до [PERSON] , третя особа без самостійних вимог: Виноградівська державна нотаріальна контора про визнання права власності на спадкове майно. Свої позовні вимоги мотивує тим, що [INFO] помер дідо позивачки [PERSON] , який за життя заповіт не залишив. Дружина спадкодавця [PERSON] , померла [INFO] . Після смерті діда і баби залишилося спадкове майно житловий будинок у [ADDRESS] . У визначений строк позивачкою було подано заяву до державного нотаріуса про прийняття спадщини за законом, однак їй було видано відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів на спадковий будинок та рекомендовано звернутися у суд. Просить суд визнати за нею право власності на спадковий будинок у [ADDRESS] у порядку спадкування за законом після смерті діда [PERSON] . Сторони у судове засідання не з`явилися. Позивач [PERSON] подала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, та про те, що заявлені позовні вимоги підтримує повністю та просить суд такі задовольнити. Відповідач [PERSON] подала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності та про те, що вимоги заявленого до неї позову визнає повністю. Представник третьої особи без самостійних вимог, Виноградівська державна нотаріальна контора, повідомлена про час та місце проведення судового засідання, заяв та клопотань не подавав. Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого судового провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідачем позов визнано повністю, що не суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому в порядку ст.206 ЦПК України визнання ним позову прийнято судом. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, та враховуючи, що у справі наявні достатні матеріали про права і взаємовідносини сторін, суд приходить до висновку, що позовна заява є підставною та підлягає задоволенню, оскільки в підготовчому судовому засіданні встановлені ті обставини на які посилається позивач у своїй заяві. Судом встановлено, що [INFO] у м.Виноградів Закарпатської області помер дідо позивача [PERSON] (свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 19.05.2013 р.). [INFO] у с.М.Копаня Виноградівського району померла дружина спадкодавця [PERSON] (свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 23.01.2017 року). Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, а саме житловий будинок з надвірними спорудами у [ADDRESS] , яке належало спадкодавцю на підставі Свідоцтва про право власності на житловий будинок, видане Малокопанською сільською радою 31.01.2008 року на підставі рішення виконкому №59 від 19.12.2007 року. Вказане свідоцтво сторонами втрачено. За час свого життя померлий заповіт не залишив. Як вбачається із довідки виконавчого комітету Малокопанської сільської ради №02-47/261 від 21.11.2019 року, згідно погоспоадсрької книги №2, номер по господарського обліку 0178-1, житловий будинок [ADDRESS] рахується за померлим [PERSON] , смерть якого настала [INFO] . Так, крім позивача спадкоємцем за законом після смерті спадкодавця є відповідач по справі [PERSON] - донька померлого, яка претензій до спадкового майна не має. Згідно положень ст.1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати Свідоцтво про право на спадщину. Статтею 1297 зазначеного Кодексу встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Верховний Суд України в п. 23 Постанови Пленуму «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за № 7 роз`яснив, що Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження. У зв`язку з необхідністю прийняття спадщини, що залишилася після смерті спадкодавця, позивачка звернулася до державного нотаріуса Виноградівського районного нотаріального округу, де отримала відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно. Відповідно до вимог п.1 ч.2 ст.16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до п.37 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» з урахуванням положень частини першої статті 15 та статті 392 ЦК власник майна має право пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється, а не в тому разі, коли цими особами не виконується відповідне рішення суду, ухвалене раніше. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, зокрема, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою ( ст.382 ч.2, ст.392 ЦК України). Відповідно до вимог ч.1 ст.1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Згідно ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені після відкриття спадщини. Відповідно до ч.2 ст.1274 ЦК України, спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги. Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, а частиною 3 статті 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Крім того, відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч.3 ст.1296 ЦК відсутність Свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до технічного паспорту на житловий будинок та довідки КП «Виноградівського РБТІ» №1066 від 20.11.2019 року житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться у [ADDRESS] , будівництвом завершений. Загальна корисна площа житлового будинку становить 101,7 кв.м., в тому числі житлова 37,8 кв.м. Житловий будинок з надвірними будівлями рахується за [PERSON] на підставі Свідоцтва про право власності на житловий будинок, видане Малокопанською сільською радою 31.01.2008 року на підставі рішення виконкому №59 від 19.12.2007 року. Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до п.37 постанови № 5 від 07.02.2014 року пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» з урахуванням положень частини першої статті 15 та статті 392 ЦК власник майна має право пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється, а не в тому разі, коли цими особами не виконується відповідне рішення суду, ухвалене раніше. Таким чином, враховуючи ті обставини, що позивач надав суду достатньо доказів, які підтверджують позов, а суд вважає, що позивач [PERSON] як спадкоємець після смерті діда [PERSON] має законне право на визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом.

Outcome: approved