Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-23 00:00:00

Позивач [PERSON] у серпні 2014 року звернувся до суду із позовом до відповідача [PERSON] у якому прохав суд зобовязати відповідача [PERSON] усунути перешкоди у користуванні та розпорядженні ним його майном: домоволодінням № 8 по провулку Россі у м. Дніпропетровську, яке належить йому на праві власності, згідно з рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська, від 25 листопада 2011 року, а саме: дати можливість працівникам КП «МБТІ» ДОР» провести технічну інвентаризацію домоволодіння № 8 по провулку Россі у м. Дніпропетровську, а також надати йому можливість вільно користуватися домоволодінням та розпоряджатися ним на власний розсуд; стягнути з відповідача судові витрати та витрати на замовлення та вихід інженера з інвентаризації нерухомого майна від 01 серпня 2014 року (а.с. 2-3). У ході розгляду справи змінив позовні вимоги, прохаючи суд про наступне: зобовязати відповідача не чинити перешкод та забезпечити доступ техніка комунального підприємства з технічної інвентаризації на всю територію домоволодіння № 8 по пров. Россі у м. Дніпропетровську в усі його будівлі і приміщення (А-1 житловий будинок, Б- літня кухня, В вбиральня, Г сарай, № 1-4 споруди, І мостіння) для обстеження та виготовлення технічної документації (а.с. 59-60). В обґрунтування своїх позовних вимог вказав, що є єдиним спадкоємцем першої черги покійного [PERSON] Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 25 листопада 2011 року за ним визнано право власності у порядку спадкування на спадщину, що відкрилася по смерті [PERSON], на домоволодіння по провулку Россі, 8 у м. Дніпропетровську. У звязку з визнанням за ним права власності у нього виникла необхідність зареєструвати це право у відповідних органах. З цією метою він звернувся до КП «МБТІ» ДОР» із відповідно заявою. Відповідно до вимог п. 3.6 Тимчасового положення про порядок державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, що затверджене наказом Міністерства юстиції України від 07 лютого 2002 року, він зобовязаний провести технічну інвентаризацію нерухомого обєкта. Для здійснення інвентаризації він уклав договір № 877 із КП «МБТІ» ДОР», згідно з яким сплатив гроші за проведення технічної інвентаризації, яка повинна була відбутися 01 серпня 2014 року. Про те, що буде інвентаризація, він повідомив [PERSON], яку за життя впустив у будинок його батько. Однак, вона категорично заявила, що нікого на територію домоволодіння не впустить. Для запобігання конфлікту він звернувся до Бабушкінського РВ ДМУ ГУМВС України у Дніпропетровській області, де йому рекомендували звернутися до суду та отримати відповідне рішення, яке дозволить потрапити на територію домоволодіння техніку з БТІ та державному виконавцю. 01 серпня 2014 року технік із КП «МБТІ» ДОР» [PERSON] здійснила вихід до домоволодіння по провулку Россі, 8 у м. Дніпропетровську, однак, на його на територію не потрапила, тому що її не впустила відповідач. Таким чином, внаслідок її дій він позбавлений можливості набути право власності на нерухоме майно, яке визнано за ним рішенням суду. У судовому засіданні представник позивача позов підтримав, прохав задовольнити у повному обсязі. Надав пояснення аналогічні тексту позовної заяви. Додатково пояснив, що без обміру техніка його довіритель не зможе звернутися до реєстраційної служби для того, щоб здійснити державну реєстрації за собою права власності. Таким чином, своїми протиправними діями відповідач перешкоджає його довірителю набути права власності на нерухоме майно. Відповідач позов не визнала. Пояснила, що у домоволодінні зареєстрована та мешкає на законних підставах зі своїми дітьми, так як дозвіл на вселення та реєстрацію у ньому їй надавали колишні власники. У його ремонт вклала немало власних коштів. Перешкод техніку БТІ у потраплянні до домоволодіння вона не чинила. Якби технік сказала, що вона йде здійснити обміри, то вона б її пустила, але саму, без супроводу матері позивача, яка до домоволодіння не має жодного відношення. При наступному приході техніка перешкод їй ніхто чинити не буде. Вислухавши пояснення представника позивача та відповідача, допитавши свідків та перевіривши фактичні обставини справи наданими учасниками процесу письмовими доказами, суд вважає за можливе задовольнити позов, виходячи з наступного. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що є матірю позивача. Її колишній чоловік [PERSON], з яким вона давно шлюб розірвала, у травні 2005 року впустив у будинок по пров. Россі, 8 у м. Дніпропетровську [PERSON] з дітьми, а у серпні 2005 року помер. Через деякий час вона, відмовляючись виїхати з будинку і говорячи, що шукає квартиру, зареєструвалася у цьому будинку, але незаконно і її виписали. Тоді вона почала писати скарги, у тому числі і до прокуратури, і її знов зареєстрували. Рішенням третейського суду будинок віддали іншому власнику, який його продав. Це рішення судом скасовано. Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська право власності на будинок визнано за її сином. Син видав їй довіреність на представництво його інтересів з оформлення права власності на це домоволодіння. Вона замовила послуги техніка у БТІ для того, щоб провів обміри нерухомості, яку потім слід зареєструвати у реєстраційній службі. Однак, коли прийшов технік, відповідач і її співмешканець техніка до подвіря не впустили, ображали нецензурною лайкою, погрожували фізичною розправою. Відповідач перешкоджає сину отримати право власності на будинок. Свідок [PERSON] суду пояснила, що на підставі укладеного із КП «МБТІ» ДОР» договору, 01 серпня 2014 року повинна була провести технічну інвентаризацію нерухомості у домоволодінні по пров. Россі, 8 у м. Дніпропетровську. Прибувши до цього домоволодіння вона не змогла виконати своїх функцій, так як [PERSON] разом з незнайомим їй чоловіком, її на подвіря не впустили, хвіртку не відчинили, лаялись. Свідок [PERSON] показала, що [PERSON] є її матірю. Вони з матірю і сестрами вселилися у будинок по пров. Россі, 8 у м. Дніпропетровську, коли там були дуже погані побутові умови, привели будинок до житлового стану. Власником будинку був [PERSON]. Мати казала, що приходила якась жінка, яка хотіла потрапити до домоволодіння, але вона її не впустила. Свідок [PERSON] показала, що по пров. Россі, 8 у м. Дніпропетровську з 2005 року мешкає [PERSON] з чотирма дітьми. Ця сімя перебуває на обліку у служби у справах неповнолітніх виконавчого комітету Бабушкінської районної у м. Дніпропетровську ради. Протягом проживання умови мешкання змінилися на краще і претензій на них немає. Допитаний судом свідок [PERSON] показав, що з 2005 року, на підставі рішення третейського суду, йому належало домоволодіння по пров. Россі, 8 у м. Дніпропетровську. У цьому домоволодінні мешкає відповідач, так як цей будинок належав її покійному цивільному чоловіку. Судом встановлено, що згідно з рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 25 листопада 2011 року, за [PERSON] визнано право власності на спадкове майно на домоволодіння по провулку Россі, 8 у м. Дніпропетровську; зобовязано КП «МБТІ» ДОР» скасувати реєстрацію права власності на це домоволодіння за [PERSON] (а.с. 5). Згідно з актом інженера з інвентаризації КП «МБТІ» ДОР» [PERSON] від 01 серпня 2014 року, нею, згідно з договором №» 877, здійснено вихід до домоволодіння по провулку Россі, 8 у м. Дніпропетровську для проведення інвентаризації, яку не здійснено з тих підстав, що їй не надано доступу до цього домоволодіння (а.с. 6). Судові витрати по справі становлять 243 гривні 60 копійок (а.с. 1). Відповідно до вимог п. 3 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути припинення дії, яка порушує право. Нормами ст. 210 ЦК України встановлено, що правочин підлягає державній реєстрації у випадках, встановлених законом; перелік органів, що здійснюють державну реєстрацію, порядок реєстрації та порядок ведення відповідних реєстрів встановлюється законом. На підставі вимог ст. 386 ЦК України, держава забезпечує рівний захист усіх субєктів права власності, а власник може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення іншою особою дій, які порушують його право власності та з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Згідно з нормою ст. 391 ЦК України, власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до вимог ст. 125 ЗК України, право власності чи користування на земельну ділянку виникає з моменту державної реєстрації цього права. Згідно з вимогами ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень», право власника на нерухоме майно підлягає обовязковій реєстрації. З наведених норм чинного законодавства України та фактичних обставин справи випливає наступне. Судом за позивачем визнано право власності на нерухоме майно у вигляді споруд, що розташовані на земельній ділянці під домоволодінням по провулку Россі, 8 у м. Дніпропетровську. Для того, щоб отримати правовстановлюючий документ про право власності на це домоволодіння, позивач повинен здійснити державну реєстрацію. Державну реєстрацію на нерухоме майно без проведення технічної інвентаризації здійснити неможливо. Реалізовуючи своє право на отримання документу, який свідчитиме про право власності на нерухоме майно, позивач звернувся до органу, уповноваженого на здійснення технічної інвентаризації - КП «МБТІ» ДОР», для проведення такої інвентаризації. Однак, через те, що відповідач техніка КП «МБТІ» ДОР» на територію домоволодіння навмисно та безпідставно не впустила, вона свідомо перешкоджає позивачеві у реалізації його права на отримання правовстановлюючого документу на нерухоме майно, а тому і у отриманні ним права власності. Порушене право позивача підлягає судовому захисту. Суд вважає за можливе захистити право позивача на отримання майна у приватну власність у обраний ним спосіб: шляхом зобовязання відповідача не чинити перешкод працівникам КП «МБТІ» ДОР» по здійсненню ними дій ї проведення технічної інвентаризації нерухомості, яка розташована по провулку Россі, 8 у м. Дніпропетровську. На підставі викладеного,

Outcome: approved