Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-18 00:00:00

Позивач від сумісного проживання з відповідачем мають сина - [PERSON], [INFO]. Рішенням Першотравневої районного суду шлюб розірвано. Син протягом 1,5 років проживає з позивачем. У судовому засіданні заявник просить винести судове рішення про позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно дитини [PERSON] - [INFO]. Свої вимоги обґрунтовує тим,що, стосунки з матір'ю тільки шкодять дитині, тому що мати, коли дитина мешкала з нею, часто бувала у нетверезому стані, за дитиною не піклується, вчасно не годувала, в будинку завжди чужі люди, п'янки і все це відбувалося при дитині. Малу дитину залишала саму у домі. Нехтування батьківськими обов'язками з боку матері на його думку, принижує гідність дитини, а наявність людини, яка юридично має права матері, але фактично залишається чужою людиною, може в подальшому привести до негативних наслідків у житті дитини, як з моральної, так і з правової точки зору. Вважає, що відповідач - [PERSON], фактично відмовилась від своєї дитини; її спілкування з дитиною не буде сприяти нормальному розвитку дитини і може нанести шкоду його фізичному та психічному здоров'ю, моральному ставленню. Відповідач у судове засідання не прибула, хоча була належним чином повідомлена про місце і час розгляду справи, про що свідчить поштове повідомлення і особиста підпис при отриманні судової повістки. За телефоном, вказаним у заяві, «зв'язок з абонентом відсутній». Представник третьої особи служба у справах дітей Першотравневої районної адміністрації Донецької області, за дорученням Красозова Г.О, підтримала вимоги заявника і вважає доцільним позбавити відповідача батьківських прав. Обґрунтування викладено у висновку письмово і додано до справи. Крім того в них є інформація,що відповідач народила дитину та залишила її у пологовому будинку м. Бердянськ. Згідно до ст. 224 ч.1 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Допитаний свідок [PERSON] (дідусь) повідомив суду, що про місце знаходження колишньої невістки не знає. Онук з сином (позивачем) мешкають разом з ними. На Велик День були на цвинтарі, там захоронена перша дитина відповідачки, але могилка не прибрана поросла бур'яном. Відповідачка продала будинок, але до дитини не прийшла і не поцікавилася його життям. Суд вислухавши учасників судового засідання, свідка, дослідивши матеріали надані суду, виходить з наступного: У судовому засіданні встановлено, що з 03 липня 2015 року , відповідач - [PERSON] залишила дитину і не підтримує ніяких стосунків. Веде аморальний спосіб життя, вживає алкоголь, не працює, не приймає участі в вихованні дитини, хоча ніхто не забороняє спілкуватися з дитиною та приймати участь у її виховані. У серпні місяці 2016 року взявши дитину на 2 години, потім привівши дитину, була п'яна, сварилась та розмовляла нецензурними словами, при дитині, була неадекватною. Півтора року син не бачив своєї рідної матері, вона не підтримує ні морально, ні матеріально. Жодного разу не привітала з днем народження, не піклується про його життя та здоров'я. Відповідач практично ухилилася від виконання батьківських обов'язків. Позивач повністю піклуюсь про здоров'я та життя сина, займаєтьсь його вихованням та утриманням. У вихованні сина допомагають батьки позивача з якими позивач та дитина проживає. Дитина [PERSON] росте в сім'ї в любові і злагоді, доглянута. Позивач забезпечує дитину матеріально. Дитина відвідує дитячий садок. Має окрему кімнату, спальне місце, необхідний одяг, іграшки, всі необхідні речі, які потрібні для повноцінного життя та розвитку дитини. А при цьому мати у матеріальному забезпеченні сина ні як не приймає участі, жодного разу не поцікавилась чи потрібні дитині якісь речі, взуття чи продукти харчування. Згідно ч.2 ст.150 СК України, батьки зобов'язанні проявляти піклування про здоров'я дитини, його фізичний, духовний та моральний розвиток. З вищезазначеного часу, відповідач вихованням свого сина не займається, всіляко ухиляється від виконання батьківських обов'язків, здоров'ям та розвитком сина не цікавиться, матеріальної допомоги не оказує, дитину не відвідує і з нею не спілкується. В ч.2 п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» вказано, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не цікавляться фізичним й духовним розвитком дитини, його підготовкою до самостійного життя, не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення. Характеристикою [PERSON] - [INFO] ,підтверджується, що дитина знаходиться на забезпеченні батька (позивача), який саме займається його вихованням. А відповідач жодного разу не відвідував дитячий садок, який відвідує син, та його розвитком не цікавилася. Згідно з Актом обстеження матеріально-побутових умов від 08.11.2016 р., складеними Службою у справах дітей Мангушської райдержадміністрації, дитина мешкає з позивачем та його батьками по [ADDRESS], матеріально - побутові умови відповідають нормальним умовам виховання та життєдіяльності дитини. Відповідно до копії довідки УПФУ позивач отримує пенсію по інвалідності. Згідно висновку, Мангушська райдержадміністрація вважає доцільним позбавити відповідача [PERSON] [INFO], батьківських прав, відносно сина [PERSON] [INFO]. Згідно з ч. І ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», ч. 2, 3 ст. 150 та ст.180 Сімейного кодексу України передбачено, що кожна дитина має право на піклування батьків, а батьки мають право та зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, створювати належні умови для розвитку її здібностей та несуть відповідальність за невиконання та ухилення від виконання батьківських обов'язків. Відповідно до ст.164 Сімейного кодексу України батьки можуть бути позбавленні батьківських прав по відношенню до своїх дітей за ухилення від виконання батьківських обов'язків. Відповідно до ст. 17 ч.4 ЗУ « Про охорону дитинства», Суд у разі позбавлення батьків батьківських прав або відібрання дитини без позбавлення батьківських прав одночасно накладає заборону на відчуження майна та житла дітей, про що повідомляє нотаріуса за місцем знаходження майна та житла. На день розгляду справи, позивач та служба у справах дітей не мають інформації про нерухоме майно відповідача, а тому вирішити питання заборони відчуження - неможливо. Аналіз доказів отриманих у судовому засіданні дає суду підстави вважати що відповідач ухилилася від обов'язку про виховання дитини, а тому є підстави для позбавлення її батьківських прав відносно сина [PERSON] [INFO]. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, судові витрати підлягають стягнення з відповідача на користь позивача, але позивач у судовому засіданні відмовився від повернення йому витрат.

Outcome: approved