Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-10 00:00:00

Позивач АТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення суми заборгованості за кредитним договором у розмірі 127967 грн. 00 коп. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що [PERSON] звернулась до АТ КБ «ПРИВАТБАНК» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву б/н від 05.09.2008, згідно якої отримала кредит у розмірі 21600,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,80% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», Правилами користування платіжною карткою та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті «http://privatbank.ua/terms/pages/70/», складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. При укладанні договору сторони керувались ч.1 ст. 634 ЦК України. Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому «Тарифами Банку», що викладені на банківському сайті «http://privatbank.ua/terms/pages/70/» з розрахунку 360 календарних днів на рік (п.5.5. Правил користування платіжною карткою»). Пунктом 5.3 Умов та правил надання банківських послуг передбачена можливість односторонньої зміни Тарифів та інших невід`ємних частин Договору. Таким чином, розмір відсоткової ставки за кредитом може змінюватися Банком за умови інформування позичальника шляхом надання виписки по картковому рахунку на умовах зазначених в п.4.9 Умов та правил надання банківських послуг і п.5.8. Правил користування платіжною карткою. Позичальник зобов`язаний отримувати виписки про стан картрахунків та про здійсненні операції по картрахункам; слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту; погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором (п.6.3., 6.5., 6.7). АТ КБ «ПРИВАТБАНК» свої зобовязання за договором та угодою виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідач зобовязання за договором не виконав, в зв`язку з чим станом на 31.05.2019 має заборгованість у розмірі 487348 грн. 07 коп., яка складається з: заборгованості за кредитом у розмірі 7780 грн. 75 коп.; заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі 476301 грн. 99 коп.; заборгованості за пенею та комісією у розмірі 3265 грн. 33 коп. Оскільки законодавством не передбачено вимагати від боржника повернення лише повної суми заборгованості, кредитодавець на свій розсуд може вимагати від боржника будь-яку частину суми заборгованості за кредитом, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 127967 грн. 00 коп., яка складається з: заборгованості за кредитом у розмірі 7780 грн. 75 коп.; заборгованості по процентам за користування кредитом з 05.09.2008 по 29.10.2017 у розмірі 120186 грн. 25 коп. Відповідно до ч.1 ст.274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою судді від 08.07.2019 провадження по справі відкрито й призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. У встановлений строк відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому просить задовольнити позовні вимоги частково, в частині стягнення заборгованості за договором б/н від 05.09.2008 по тілу кредиту у розмірі 7099 грн. 80 коп.; відсотків у розмірі 1411 грн. 04 коп. та пені у розмірі 3265 грн. 33 коп., та витрати по сплаті судового збору. На обґрунтування своїх заперечень відповідач зазначає, що 05.09.2008 вона звернулась до позивача з заявою про отримання платіжної карти «Універсальна», підписала Анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у ПриватБанку. В даній Анкеті-заяві вона зазначила бажаний кредитний ліміт - 500 грн. та отримала платіжну карту «Універсальна» за № [NUMBER] з терміном дії 4 роки. Відповідач зазначає, що підписана нею Анкета-заява не може вважатися договором, оскільки вона лише висловила своє бажання на отримання кредиту. Кредитний ліміт по платіжній картці самостійно збільшений банком до 8000,00 грн. Відповідач зазначає, що Умови та правила надання банківських послуг та Тарифи не є належними та допустимими доказами, оскільки зазначені документи не містять її підпису. Зобовязання повернути кредитні кошти за Заявою-анкетою від 05.09.2008 настали у травні 2014 по закінченню дії виданої картки, жодного перевипуску картки та автоматичної пролонгації укладених між сторонами Умов та Правил, на які позивач посилається у позові, не відбувались, оскільки катка № [NUMBER] з терміном дії в 4 роки до 2013 прострочена, та після 2013 року не перевипускалась. Проте, нею були здійсненні внески суми погашення за наданим кредитом у розмірі 1281,25 грн. 26.08.2016 та на суму 486,09 грн. 28.08.2016. З 30.11.2016 чергових внесків за договором нею не здійснювалось. Отже, зі спливом останнього дня місяця картки, до 2013 року, припинився строк кредитування, та починаючи з 2014 року вона зобов`язана була повернути всю заборгованість за договором. Таким чином, з початку 2014 банк не мав права нараховувати проценти за користування кредитом. Станом на 01.06.2014 заборгованість за наданим кредитом склала: 7099,00 грн. - тіло кредиту; 1411,04 грн. - проценти за кредитом; 350,00 грн. - пеня. Оскільки не час звернення позивача з позовом до суду вона не виконала зобовязання по поверненню усієї заборгованості, позивач має право нарахувати на суму невиконаного зобовязання пеню у визначеному договором розмірі, розмір якої складає 3265 грн. 33 коп. Позивач в установлений строк подав до суду відповідь на відзив, в якому просить позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, посилаючись на те, що при укладенні договору між банком та відповідачем обговорені усі істотні умови, що підтверджується анкетою-заявою від 05.09.2008 та довідкою про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», які підписані відповідачем особисто; з наданої суду виписки з карткового рахунку прослідковується, що відповідачу встановлений кредитний ліміт та вбачається, що відповідач користувався кредитними грошима, отримував кошти через банкомат, здійснював розрахунки через термінали в касах магазинів, а отже й отримав кредитну картку «Універсальна», без наявності якої проведення вказаних операцій неможливо. З розрахунку заборгованості та наданої виписки про рух коштів вбачається, що відповідач частково сплачував заборгованість за договором, виписка по картковому рахунку та розрахунок заборгованості є належними та допустимими доказами у справі. Відповідачем розрахунок заборгованості не спростований. Щодо перевипуску кредитних карт зазначає, що 05.09.2008 відповідачу відкрито картковий рахунок та видано кредитну картку «Універсальна» № [NUMBER] зі строком дії до 08.2012 року, в подальшому картка неодноразово перевипускалась, а саме, [PERSON] згідно кредитного договору б/н від 05.09.2008 отримала картки № [NUMBER] , № [NUMBER] , № [NUMBER] зі строком дії перевипущеної картки до останнього дня 01.2020 року. 24.06.2011 відповідач пройшов повторну ідентифікацію та підписав нову анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг. Отримання та користування перевипущеними картками підтверджується випискою по рахунку, в якій відображено, як зняття кредитних коштів, так і погашення. Оскільки відповідача було ідентифіковано 05.09.2008 та повторну ідентифікацію відповідач пройшов 24.06.2011, то при перевипуску карток підписання нової анкети не було потрібно. Під перевипуском карти розуміється випуск та приєднання карти з новим строком дії до раніше відкритого клієнту карткового рахунку, а тому вся сума заборгованості за кредитним лімітом буде відображатися та враховуватися в тому числі і на перевипущеній картці. Щодо правомірності нарахування процентів до повного погашення заборгованості позивач зазначає, що датою 01.2020 р. визначено кінцеву дату для здійснення позичальником останнього щомісячного платежу п погашенню кредиту в розмірі та в строки, встановлені Тарифами при відсутності порушень по сплаті та простроченої заборгованості, а не кінцевий термін спливу виконання своїх грошових зобов`язань за кредитним договором та припинення зобов`язань в цілому, отже, підстави для припинення щомісячного нарахування процентів на суму простроченої заборгованості по кредиту, як плату за весь час користування кредитними коштами, відсутні. Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, встановив такі факти та відповідні ним правовідносини. 05.09.2008 [PERSON] підписала Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку, згідно якої отримала кредит за кредитною карткою у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві (а.с.9). Згідно довідки про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», підписаної відповідачем 05.09.2008, вбачається, що сторони узгодили порядок та розмір процентної ставку на місяць за користування кредитними коштами (1,9%), розмір комісії за кредитне обслуговування, розмір щомісячних платежів, порядок та розмір нарахування неустойки (пені та штрафу) за порушення зобов`язань за договором (а.с.10). Відповідач у відзиві на позовну заяву не заперечує факт укладення з позивачем договору б/н від 05.09.2008, факт отримання нею у ПриватБанку кредитної картки та користування кредитними коштами. Взяті на себе зобов`язання за кредитним договором б/н від 05.09.2008 банк виконав своєчасно і повністю, надавши відповідачу кредитні ресурси. Відповідач свої зобовязання за договором б/н від 05.09.2008 належним чином не виконав. [PERSON] згідно кредитного договору б/н від 05.09.2008 отримала картки № [NUMBER] , № [NUMBER] , № [NUMBER] зі строком дії перевипущеної картки до останнього дня 01.2020 року.Отримання та користування перевипущеними картками підтверджується розрахунком заборгованості за договором, випискою по рахунку, в якій відображено як зняття кредитних коштів, так і погашення кредиту. Так, згідно розрахунку заборгованості за договором б/н від 05.09.2008 останнє погашення кредиту проведено відповідачем 31.10.2016 на суму 121,52 грн., відповідач також підтверджує факт погашення нею заборгованості по кредиту у розмірі 1281,25 грн. 26.08.2016 та на суму 486,09 грн. 28.08.2016, що також відображено у розрахунку заборгованості. Таким чином, відповідач на підставі договору б/н від 05.09.2008, за яким сторонами обумовлені умови кредитування, зокрема, процентну ставку за користування кредитними коштами, отримала кредитну картку «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» користувалась кредитними грошима. Виписка по картковому рахунку та розрахунок заборгованості є належними і допустимими доказами. Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості за договором б/н від 05.09.2008, станом на 31.05.2019 утворилась заборгованість у розмірі 487348 грн. 07 коп., яка складається з: заборгованості за кредитом у розмірі 7780 грн. 75 коп.; заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі 476301 грн. 99 коп.; заборгованості за комісією у розмірі 3265 грн. 33 коп. (а.с.5-8). Відповідач не заперечує факт наявності в неї заборгованості за кредитом за договором б/н від 05.09.2008, розрахунок заборгованості нею не спростований. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до положень ст. 534 ЦК України у разі недостатності суми проведеного платежу для виконання грошового зобов`язання у повному обсязі ця сума погашає вимоги кредитора у такій черговості, якщо інше не встановлено договором або законом: 1) у першу чергу відшкодовуються витрати кредитора, пов`язані з одержанням виконання; 2) у другу чергу сплачуються проценти і неустойка; 3) у третю чергу сплачується основна сума боргу Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «ПриватБанк»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. У довідці про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», що підписана відповідачем 05.09.2008, наявні умови договору про порядок та розмір нарахування процентів за користування кредитними коштами. Враховуючи вищевикладене, а також, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не повернуті,проценти за користування кредитними коштами не сплачені, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості по кредиту у розмірі 7780 грн. 75 коп. та заборгованості по процентам за користування кредитом з 05.09.2008 по 29.10.2017 у розмірі 120186 грн. 25 коп. підлягають задоволенню. При зверненні до суду позивач поніс судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1921,00 грн. (а.с.1) Суд розподіляє судові витрати відповідно до положень ст. 141 КПК України, та стягує з відповідача на користь позивача суму сплаченого судового збору у розмірі 1921 грн. 00 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved