Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області із вказаним позовом до відповідача Територіальної громади в особі Хмільницької міської ради Вінницької області та [PERSON], відповідно до якого просить визнати незаконним та скасувати рішення 26 сесії 4 скликання Хмільницької міської ради Вінницької області від 28 квітня 2005 року в частині безкоштовної передачі у приватну власність [PERSON] земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, та визнати недійсним державний акт [NUMBER] на право власності на земельну ділянку, посилаючись на те, що через безпідставну видачу Відповідачці державного акту на цілу земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, за адресою: [ADDRESS], вона позбавлена прав на отримання у власність чи оренду на частину присадибної земельної ділянки, пропорційно до належної позивачці частки у житловому будинку для його обслуговування. Представник позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала, проти їх задоволення не заперечувала. Представник Хмільницької міської ради Вінницької області в судове засідання не з'явилася, надіслала суду заяви у якій просила справу розглянути у її відсутність. При цьому зазначила, що не заперечує проти задоволення позовних вимог. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги позивача, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку про ухвалення рішення виходячи з наступного: [PERSON] являється власником 43/100 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом. Право власності на вказану частину житлового будинку з господарськими спорудами зареєстровано за нею 08 липня 2015 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, копія якого додається до позовної заяви. Після оформлення позивачем права власності на частку житлового будинку в порядку спадкування за законом після смерті її матері - [PERSON], при зверненні до органів місцевого самоврядування з питань приватизації присадибної ділянки їй стало відомо, що усю присадибну земельну ділянку за адресою: [ADDRESS], приватизувала Відповідачка, на підставі рішення 26 сесії 4 скликання Хмільницької міської ради від 28 квітня 2005 року. 03 травня 2007 року Відповідачці видано державний акт на право власності на земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, площею 0,0786 га., за адресою: [ADDRESS], що підтверджується рішенням сесії Хмільницької міської ради, та копією державного акту на земельну ділянку на ім'я Відповідачки. Відомості про передачу у власність Відповідачки земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, площею 0,0786 га, за адресою: [ADDRESS], підтверджуються листом Хмільницької міської ради на адресу позивача за № 2058/07-09 від 06 серпня 2015 року. Рішенням Хмільницької міської ради №445 26 сесії 4 скликання від 28 квітня 2005 року, в попереднє рішення Хмільницької міської ради 22 сесії 4 скликання від 23.12. 2004 р., яким [PERSON] було передано в тимчасове користування на умовах оренди земельну ділянку, площею 881 кв.м., по [ADDRESS], для сінокосіння, терміном до 01.01.2006 р., внесено зміни щодо передачі Відповідачу іншої земельної ділянки, за іншою адресою, іншою площею, цільовим призначенням, тобто такої, що не являється предметом судового спору. Рішенням Хмільницької міської ради №445 26 сесії 4 скликання визначено, що Відповідачу - [PERSON], власнику будинковолодіння [ADDRESS], враховуючи матеріали обміру погодження меж, передано безкоштовно у власність земельну ділянку, площею 786,0 кв.м. для будівництва житлового будинку, господарських будівель та споруд. Таким чином, Відповідачем - Хмільницькою міською радою, безпідставно внесено зміни до рішення щодо передачі Відповідачу земельної ділянки для садівництва, в той час як зміни мали вноситися до іншого рішення, що передувало передачі Відповідачу земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, за адресою: [ADDRESS]. Як слідує з рішення 26 сесії 4 скликання від 28.04.2005 р. Хмільницька міська рада вирішила передати [PERSON] земельну ділянку площею 0,0786 га. за адресою: [ADDRESS], в приватну власність без виготовлення Державного акту. Аналізуючи дані, які зазначені в Державному акті від 03 травня 2007 р. [NUMBER] на ім'я [PERSON], в якому міститься посилання на підставу видачі цього акту, а саме: рішення 26 сесії 4 скликання Хмільницької міської ради від 28 квітня 2005 року, вбачається, що зазначене рішення не містить дозвільних даних на виготовлення оспорюваного державного акту. Відповідно до п. 1.13 Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання Державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі (затвердженої наказом Державного комітету України по земельних ресурсах від 04.05.1999 р. № 43, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 04.06.1999 р. за № 354/3647) і ст. 2 ЗУ «Про землеустрій» складання Державного акту на право власності на земельну ділянку проводиться після встановлення і закріплення на місцевості меж земельних ділянок власників і землекористувачів за затвердженою в установленому порядку відповідною документацією. При визначенні розміру ділянки, яка підлягала приватизації міською радою, не було враховано положення ст. 88 ЗК України, згідно якої учасник спільної власності на земельну ділянку має право на отримання у володіння, користування частини спільної земельної ділянки, що відповідає розміру належної йому частки. В даному випадку зазначені вимоги не були виконані компетентними органами, оскільки будинок знаходився у спільній частковій власності двох осіб. Технічна документація із землеустрою про встановлення і закріплення на місцевості меж земельної ділянки в розмірі 0,0786 га., в порядку визначеному чинним на той час законодавством не виготовлялася та не затверджувалася. Згідно ст. 120 ЗК України до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності (користування) на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення у розмірах, встановлених договором. Якщо договором про відчуження житлового будинку, будівлі або споруди розмір земельної ділянки не визначено, до набувача переходить право власності на ту частину земельної ділянки, яка зайнята житловим будинком, будівлею або спорудою, та на частину земельної ділянки, яка необхідна для їх обслуговування. Відповідно до ст. 377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Враховуючи, що відповідачка не набувала права власності на цілий житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS], а є співвласником 57/100 частки житлового будинку з господарчими будівлями, вона могла претендувати лише на 57/100 частки присадибної земельної ділянки. Згідно ст. 21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права і інтереси. Також, суд зизнає незаконним та скасовує нормативно-правовий акт органу державної влади або органу місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Відповідно до ст. 393 ЦК України правовий акт органу державної влади або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом зласника майна визнається судом незаконним та скасовується. П. 21 Постанови Пленуму ВСУ від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» зазначено, що порядок користування земельною ділянкою, у тому числі тією, на якій розташовані належні співвласникам жилий будинок, господарські будівлі та споруди, визначається насамперед їхньою угодою залежно від розміру їхніх часток у спільній власності на будинок. Тому відповідно до ст. 88 ЗК України суд має брати до уваги цю угоду при вирішення спорів як між ними самими, так і за участю осіб, котрі пізніше придбали відповідну частку в спільній власності на жилий будинок і для яких зазначена угода є обов'язковою. Оскільки Відповідач у справі є співвласником житлового будинку, розташованого на спірній земельній ділянці, то відповідно до ст. 89, ст. 118 Земельного Кодексу України приватизація земельної ділянки, одним із співвласників житлового будинку не допускається. Тому рішення 22 сесії 4 скликання Хмільницької ради від 28 квітня 2005 року є незаконним і підлягає скасуванню разом з державним актом на землю. Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» від 16 квітня 2004 року № 7 (зі змінами і доповненнями, внесенимипостановою Пленуму Верховного суду України від 19 березня 2010 року № 2), судам підсудні справи за заявами, зокрема, щодоЗ визнання недійсними державних актів про право власності на земельні ділянки. Згідно до положень діючого законодавства та правової позиції Верховного Суду України (постанова від 31.10.2012 року у справі № 6-53 цс12), визнання такого акту недійсним може бути наслідком скасування рішення, на підставі якого державний акт видано. На підставі викладеного

Outcome: approved