Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-30 00:00:00

Позивача звернувся до суду з зазначеним позовом в якому просить, зобовязати [PERSON] усунути перешкоди у користуванні належним [PERSON] на праві приватної власності будинком № 5 розташованого по вулиці Заводу Комсомолець у місті Харкові шляхом зобовязання звільнити житлове приміщення. Свої позовні вимоги [PERSON] обгрутновує тим, що їй на праві приватної власності належить будинок № 5 розташований по вулиці Заводу Комсомолець у м. Харкові. Понад тринадцять років тому син позивача [PERSON] зареєстрував шлюб з відповідачем, після чого [PERSON] почала проживати в зазначеному будинку, від шлюбу мають трьох дітей. Між подружжям виникали сварки на грунті неприязних стосунків між собою. В наслідок чого сварки негативно впливали на проживання у цьому будинку власнику даного майна [PERSON] За подіями, які мали місце 17.04.2014 року, а саме за наслідками чергової сварки позивач разом із сином покинули приміщення вказаного будинку та почали проживати у знайомої [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. Після чого позивач не змогла повернутися додому, так як [PERSON] змінила замок на вхідних дверях будинку, вхідні двері забору обпланувала металевим тросом та зєднала навісним замком. Позивач зазначає, що вона неодноразово зверталася за захистом своїх прав власності до правоохоронних органів. Отже відповідач своїми протиправними діями порушує право позивача на вільне користування приватною власністю, в наслідок чого [PERSON] була змушена звернутися до суду за захистом свого права власності та покласти на відповідача обовязку усунути перешкоди в користування майном та примусити її звільнити зайняте приміщення. Позивач та представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили задовольнити позов в повному обсязі. Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечувала та просила відмовити в повному обсязі. Представник третьої особи Служби у справах дітей Дзержинського району Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, заперечувала проти виселення відповідача разом з дітьми та просила при винесенні рішення врахувати інтереси дітей. Суд, вислухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, оцінивши кожний доказ окремо та у їх сукупності, дійшов наступного висновку. У відповідності до ст.ст. 11,60 ЦПК України суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що згідно витягу про реєстрацію права приватної власності на нерухоме майно, реєстраційний номер 18529368, [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину р№ 1-1090 від 26.04.2007 р. видане 6 ХДНК, належить 4/6 частини житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель, що знаходяться в місті Харкові, вулиця Заводу Комсомолець, будинок № 5. Копія зазначеного витягу а також копія свідоцтва про право на спадкування на спадщину за законом міститься в матеріалах справи. Даний факт також підтверджується довідкою КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» від 06.03.2014 року № 1600679, де зазначено, що станом на 31.12.2012 року право власності на жилий будинок з надвірними будівлями по вул. Заводу Комсомолець, 5 зареєстровано за [PERSON] 4/6 частки на підставі свідоцтва про право на спадщину р№ 1-1090 від 26.04.2007 р. видане 6 ХДНК. 1/6 частки належить [PERSON], 1/6 ч. [PERSON]. [PERSON] є дружиною сина позивача [PERSON], які перебували в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають трьох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають разом з матірю за адресою: м. Харків, вул. Заводу Комсомолець, буд. 5. Згідно свідоцтва про смерть серія І-ВЛ № 469836, [PERSON] помер 09.09.2014 року. [PERSON] з 17.04.014 року не проживає за місцем реєстрації, пояснюючи даний факт тим, що відповідач перешкоджає їй в праві користування, розпорядженні своїм майном, а саме позивач покинула будинок в наслідок сварок її сина з невісткою, після чого не змогла повернутися додому бо [PERSON] змінила замок на вхідних дверях будинку, вхідні двері забору обпланувала металевим тросом та зєднала навісним замком. За захистом своїх порушених прав власності позивач неодноразово зверталася до правоохоронних органів, що підтверджується відповідними заявами, копії яких містяться в матеріалах справи. В судовому засіданні також були допитані свідки: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], які підтвердили той факт, що [PERSON] перешкоджає позивачу в праві користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до\~ст. 317 ЦК України\~власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Статтею 319 ЦК України\~встановлено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно зі\~ст. 321 ЦК України\~право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ст.ст. 387, 391 ЦК України, власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної підстави заволоділа ним та вимагати право на усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження майном. Таким чином, виходячи зі змісту вказаних норм, суд дійшов висновку, про задоволення позову в частині усунення [PERSON] перешкод в користуванні належній їй власністю. Що стосується вимог позивача про виселення відповідача, суд вирішив відмовити в задоволенні позову вцій частині з наступних підстав. Відповідно до\~ст. 9 Житлового кодексу України\~ніхто не може бути виселений із займаного житлового приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Житлові права охороняються законом. Стаття 10 ЖК України\~передбачає, що виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Правовідносини щодо користування житловим приміщенням членів сім'ї власника житлового приміщення та підстави їх виселення врегульовані\~ст. 157 ЖК України\~та\~ст. 405 ЦК України. Відповідно до\~ст. 157 ЖК України\~до членів сім'ї власника будинку належать особи, зазначені в ч.2\~ст. 64 цього Кодексу. Припинення сімейних відносин з власником будинку не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. Дана стаття також передбачає, що члени сім'ї власника житлового будинку, які проживають разом з ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Про наявність якої-небудь угоди про порядок користування житловим приміщенням сторонами не вказується, отже відповідач, як члени сім'ї власника житла, має право користуватися цим житлом на рівні з власником. Таким чином суд приходить до висновку, що відповідач [PERSON], будучи членом сім'ї позивача набула разом із дітьми право користування житловим приміщенням за адресою: м. Харків вул. Заводу Комсомолець, буд. 5, та не зважаючи на припинення сімейних відносин з сином позивача [PERSON], що не позбавляє права відповідача разом з дітьми відповідно до\~ст. 156 ЖК України\~на користування займаного ними житла. На підставі викладеного, ст.ст. 317, 319, 321, 387, 391 ЦК України, ст.ст. 9, 10, 156, 157 ЖК України та

Outcome: partial