Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-26 00:00:00

Позивач [PERSON] , звертаючись з позовом до суду, просить зменшити розмір аліментів, що стягуються з позивача на користь відповідача [PERSON] на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , встановлений судовим наказом Солом`янського районного суду м. Києва від 16.07.2019 року у справі № 760/20015/19 до 1 500,00 грн. щомісячно, починаючи з дня звернення з даним позовом до суду та до досягнення сином повноліття. Позовна заява мотивована тим, що 16.07.2019 року судовим наказом Солом`янського районного суду м. Києва стягнуто з позивача на користь відповідача [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј частини від усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, починаючи з 12.07.2019 року та до досягнення дитиною повноліття. На час звернення з даною позовною заявою до суду позивач має мінливий дохід у розмірі 7 000,00 грн. щомісячно та страждає на захворювання хребта, що вимагає додаткових витрат на лікування, тому позивач позбавлений можливості сплачувати аліменти у розмірі, встановленому судовим наказом Солом`янського районного суду м. Києва від 16.07.2019 року, що є підставою звернення позивача з даним позовом до суду. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 31 січня 2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та постановлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідач [PERSON] скористалась процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву у встановлений ухвалою суду від 31 січня 2020 року строк, відповідно до якого вважає позов необґрунтованим та просила відмовити у його задоволенні. (а.с. 23-25) Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд приходить до наступного. Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї (ст.150 Сімейного кодексу України). Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генераль\-ної Асамблеї ООН 20.11.1989 p., батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фі\-нансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Це поло\-ження відбите в українському законодавстві. Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків (ч. 2 ст. 51 Конститу\-ції України) і традиційно закріплюється в сімейному законодавстві. Положення Сімейного кодексу Українирегулюють відносини з утримання між батьками й дітьми, між ма\-тір`ю й батьком дитини з метою затвердження почуття обов`язку батьків і дітей один перед одним і мають своєю спрямованістю створення в сім`ї сприятливих умов фізичного, розумового, морального, духовного й соціального розвитку ди\-тини. Регулювання відносин батьків і дітей щодо утримання здійснюється відпо\-відно до положень міжнародних правових актів, зокрема Декларації прав дитини від 20.11.1959 р., Конвенції про права дитини тощо і погоджується із загальними засадами регулювання сімейних відносин, закріпленими в ст. 7 Сімейного кодексу України. Судом встановлено, що [PERSON] має малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджено свідоцтвом про народження, виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 118. (а.с. 9) За даними про прийняття працівника на роботу та Довідки 3 26, яка не містить печатки юридичної особи/ФОП, [PERSON] з 21.11.2019 року працює гідно у [PERSON] та має посадовий оклад 7 000, 00 грн. (а.с. 7, 8) За даними медичного висновку Київської міської лікарні № 6 від 07.12.2017 року та Висновку магнітно-резонансної томографії Діагностичного центру «МедіВІП» від 07.12.2017 року [PERSON] , [INFO] , має діагноз дегенеративно-дистрофічні зміни грудного відділу хребта, гемангіоми тіл хребта. (а.с. 10-11, 12) Судовим наказом Солом`янського районного суду м. Києва від 16.07.2019 року у справі № 760/20015/19 стягнуто з [PERSON] на користь відповідача [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј частини від усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 12.07.2019 року і до досягнення дитиною повноліття. (а.с. 5-6) 06.08.2019 року постановою державного виконавця Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ ГТУЮ відкрито виконавче провадження ВП № 59737536 з примусового виконання судового наказу Солом`янського районного суду м. Києва від 16.07.2019 року № 760/20015/19. (а.с. 31) За даними Довідки про розмір аліментів, сплачених у твердій грошовій сумі, виданої Солом`янським РВ ДВС у м. Києві ЦМУМЮ (м. Київ) за період з липня 2019 року по лютий 2020 року [PERSON] сплатив аліменти на утримання дитини 2 992,95 грн., та має заборгованість по сплаті аліментів у розмірі 28 820,77 грн. (а.с. 32-33) Відповідно до частини 9 ст. 7 Сімейного кодексу України, сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним зі способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. Згідно з частиною 3 статті 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до положень ст. 183 Сімейного кодексу України, розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Крім того, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення (ч.1 ст. 184 Сімейного кодексу України). При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст. 183, 184 Сімейного кодексу України. Згідно з частиною 1 статті 192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Проаналізувавши наявні в матеріалах справи докази,

Outcome: dismissed