Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-15 00:00:00

Позивач, в інтересах якого діє адвокат Тимцясь Р.А. звернувся до суду з позовом до відповідача, про визнання її такою, що втратила право користування житловим приміщення, а саме будинком [ADDRESS] , посилаючись на те, що позивач є співвласником вищевказаного житлового будинку. За життя батька позивача [PERSON] , який помер у березні 2013 році у половині будинку, яка належить позивачу була зареєстрована відповідачка по справі, вказана реєстрація була необхідна останній для оформлення пенсії за віком. Однак у належній позивачу половині будинку відповідачка не проживали, її майна в будинку немає, претензій щодо проживання в будинку вона не пред`являла. Реєстрація місця проживання відповідача у належному йому будинку перешкоджає йому вільно користуватися та розпоряджатися своїм майном. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, від його представника адвоката Тимцяся Р.А. надійшла заява про розгляд справи за його відсутності та за відсутності позивача, на задоволенні позовних вимог наполягає. Проти винесення заочного рішення по справі не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилась з невідомих причин, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Про поважні причини своєї неявки суду не повідомила, заяв про відкладення справи, розгляд справи за її відсутності чи заперечень проти позовних вимог від неї не надходило. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явилась, причини неявки суд не повідомила, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення виплату грошового переказу. Через неявку відповідача у судове засідання з невідомих причин, на підставі заяви представника позивача, у відповідності зі ст. 280 ЦПК України, суд вважає за необхідне ухвалити у справі заочне рішення. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, давши оцінку зібраним по справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об`єктивному та всебічному з`ясуванні обставин справи, прийшов до висновку, що заява підлягає повному задоволенню з наступних підстав. На підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 10 липня 2019 року [PERSON] на праві спільної часткової власності належить 18/50 часток житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується доданою до матеріалів справи копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом та копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.8-9). Як вбачається з доданої до матеріалів справи довідки від 11 липня 2019 року, виданої головою квартального комітету № 4, за адресою: [ADDRESS] , [ADDRESS] буд. 114 зареєстрована [PERSON] , [INFO] , однак не мешкає за вказаною адресою з 10.06.2016 року (а.с.11). Судом встановлено, що у зв`язку з реєстрацією відповідача у належній частці позивачу будинку, останній не може в повній мірі володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном. Згідно до вимог ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. У відповідності до ст. 72 Житлового Кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому засіданні. Таким чином, на підставі викладеного, аналізуючи зібрані у справі докази, кожний окремо та всі в сукупності, суд вважає, що позов є обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved