Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася з даним позовом до суду, посилаючись на те, що її батько [PERSON] помер 15 квітня 2014 року. Після його смерті залишилась спадщина у вигляді земельної ділянки за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. П. П. Борщагівка, вул. Кіровоградська, 26. Позивач як спадкоємець за законом, звернулась до Девятої Київської державної нотаріальної контори із заявою видати їй свідоцтво про право на спадщину за законом померлого її батька, [PERSON] на 1/4 частину спірної земельної ділянки. Проте, 31.03.2015 державний нотаріус [PERSON] видав постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а саме - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/4 частину земельної ділянки, що знаходиться за адресою: Київська область, Києво- Святошинський район, с. П. П. Борщагівка, вул. Кіровоградська, 26, після смерті її батька, [PERSON], померлого 15 квітня 2014 року. Дану відмову нотаріус мотивував відсутністю правовстановлюючого документа на спадкове майно, і рекомендував звернутися до суду. Тому просила визнати за нею право власності у порядку спадкування за законом на 1/4 частину земельної ділянки, яка знаходиться за адресою: Київська область, Києво- Святошинський район, с. П. П. Борщагівка, вул. Кіровоградська, 26, та зобовязати відповідну реєстраційну службу зареєструвати право власності на дану частину земельної ділянки. Позивачка в судовому засіданні позов уточнила та просила визнати за нею право власності на 1/4 частину земельної ділянки. Відповідач позов визнав. Треті особи в судове засідання не зявилися, про день слухання справи повідомлені належним чином. Суд, вислухавши осіб, які беруть участь у справі, вивчивши матеріали справи, позов задовольняє з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач є донькою померлого [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Києво-Святошинського районного управління юстиції у Київській області, актовий запис №11. Батько позивача [PERSON] помер 15.04.2014 , що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Києві, актовий запис № 6654. Після смерті її батька залишилась спадщина у вигляді земельної ділянки за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. П. П. Борщагівка, вул. Кіровоградська, 26. 31 березня 2015 року державний нотаріус [PERSON] видав постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/4 частину спірної земельної ділянки, після смерті її батька, [PERSON], померлого 15.04.2014 . Відповідно до вимог ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємця). Відповідно до вимог ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права і обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до вимог ст.1268 ЦК України позивач є такою, що прийняла спадщину. Згідно статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Пунктом 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України визначено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Отже, суд, оцінюючи докази в їх сукупності, дійшов висновку про обґрунтованість та доведеність вимог позивача, оскільки вони відповідають вимогам ст..ст.57-59 ЦПК України.

Outcome: approved