Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з позовом до виконавчого комітету Ужгородської міської ради, Ужгородської міської ради, Органу самоорганізації населення «Будинковий комітет «Бородіна 14», з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача приватного акціонерного товариства «Житлово-побутове підприємство» про визнання протиправним та скасування рішення виконавчого комітету Ужгородської міської ради. Обґрунтовуючи заявлені вимоги посилається на те, що вона на підставі договору купівлі-продажу від 25.05.2004 року №2959, укладеного з третьою особою ПрАТ «Житлово-побутове підприємство», являється одноосібним власником нежилого приміщення поз. 31-39 гуртожитку за адресою [ADDRESS] . Зазначає, що при укладенні договору повноваження продавця, як власника приміщення, підтверджувалося свідоцтвом про право власності від 25.11.1999 року, виданим на підставі рішення виконавчого комітету Ужгородської міської ради від 26.02.1997 року №29. Вказує, що у жовтні 2019 року даний договір купівлі-продажу був оскаржений Органом самоорганізації населення «Будинковий комітет «Бородіна, 14», а спір розглядався у цивільній справі №308/12002/19 (головуючий Бедьо В.І.) Стверджує, що про цей позов позивач довідалася лише 23 січня 2020 року. Зазначає, що одним із доказів, який був долучений до матеріалів справи, була постанова Восьмого апеляційного адміністративного суду від 07 жовтня 2019 року у справі № 308/14021/15-а, зі змісту якої позивач довідалася, що предметом судового спору у справі № 308/14021/15-а (новий номер №857/8563/19) було рішення виконавчого комітету Ужгородської міської ради від 13.10.2015 № 340 «Про відміну пункту рішення виконавчого комітету», яким відмінено п.п.6 розділу «Гуртожитки» п.1.7 рішення виконавчого комітету міської ради від 26 лютого 1997 року №29 «Про реєстрацію будинковолодінь». Вказує, що оскаржуване рішення виконавчого комітету Ужгородської міської ради від 13.10.2015 № 340 «Про відміну пункту рішення виконавчого комітету» фактично скасовувало правові підстави, з яких у 1997 році було видано свідоцтво про право власності продавця (ПрАТ «ЖПП») на гуртожиток за адресою [ADDRESS] . Це стало одною з підстав оскарження ОСН «БК «Бородіна,14» у справі №308/12002/19 договору купівлі продажу об`єкта нерухомості-приміщення поз.31-39 гуртожитку. Таким чином, оскаржуване рішення виконавчого комітету Ужгородської міської ради від 13.10.2015 № 340 «Про відміну пункту рішення виконавчого комітету», безпосередньо стосувалося окремого приміщення гуртожитку за адресою [ADDRESS] , власником якого була позивач на той час, що не була залучена до участі у справі та прийнятті цього рішення. Звертає увагу, що позивачем у справі 308/14021/15-а був власник згідно зі свідоцтвом (продавець) ПрАТ «ЖПП», і рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 10.06.2019 року адміністративний позов приватного акціонерного товариства «Житлово-побутове підприємство» до виконавчого комітету Ужгородської міської ради, третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача будинковий комітет «Бородіна, 14» про визнання протиправним та скасування рішення виконавчого комітету Ужгородської міської ради задоволено: визнано протиправним та скасовано рішення виконавчого комітету Ужгородської міської ради від 13.10.2015 № 340 «Про відміну пункту рішення виконавчого комітету», яким відмінено п.п.6 розділу «Гуртожитки» п.1.7 рішення виконавчого комітету міської ради від 26 лютого 1997 р. №29 «Про реєстрацію будинковолодінь». Однак, постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 07 жовтня 2019 року у справі № 308/14021/15-а рішення суду першої інстанції від 10.06.2019 року скасовано, а провадження закрито з мотивів порушення предметної підсудності, оскільки справа підсудна до розгляду у господарському/цивільному судочинстві. Позивач наголошує, що виконавчий комітет Ужгородської міської ради не мав повноважень скасувати своє ж попереднє рішення, оскільки в силу пункту 10 статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визнання такого рішення незаконним було можливо виключно у судовому порядку. Стверджує,\~що судовими\~рішеннями вже\~надавалася оцінка\~правомірності набуття\~у власність\~спірного майна\~саме ПрАТ\~«ЖПП»,\~зокрема у\~постанові Ужгородського\~міськрайонного суду\~Закарпатської області\~від 31.01.2017\~року у\~справі №308/4356/16-а,\~рішенні Ужгородського\~міськрайонного суду\~Закарпатської області\~від 10.06.2005\~року у справі № 2-5074/05. Звертає увагу, що виходячи з диспозиції підпункту 10 пунктів а) та б) статті 30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» у редакції станом на дату прийняття оспорюваного позивачем рішення така не могла слугувати підставою для прийняття даного рішення, однак, рішення № 340 від 13.10.2015 року містить посилання на вказану норму. Зазначає на незаконності такого утворення як органу самоорганізації населення - будинкового комітету «Бородіна 14», що підтверджується судовим рішенням у справі №308/9606/13-а, яке залишено без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 03.09.2015 у справі № 376/5948/14. Відтак такий орган був позбавлений права звернення до державних органів, органів місцевого самоврядування, суб`єктів господарювання з будь-яких питань. Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 14.02.2020 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за вказаною позовною заявою, постановлено розгляд справи проводити у порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 24.09.2020 року закрито підготовче провадження, а справу призначено до судового розгляду по суті. У судове засідання представник позивача не з`явився, однак 11.12.2020 року подав через канцелярію суду заяву про розгляд справи без участі позивача та її представника, за змістом якої позовні вимоги підтримує, просив задоволити позов з мотивів, викладених у позовній заяві. У судове засідання представник відповідача ОСН «Будинковий комітет «Бородіна 14» не з`явився, 11.12.2020 року подав через канцелярію суду заяву про розгляд справи без його участі. Представник третьої особи також у судове засідання не з`явився, подавши 11.12.2020 року через канцелярію суду заяву про розгляд справи у його відсутності. При цьому, вказав, що вважає заявлений позов обґрунтованим та таким, що підлягає до задоволення, а оскаржуване рішення виконавчого комітету Ужгородської міської ради таким, що підлягає скасуванню. Інші сторони у судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце цього засідання повідомлені належним чином. Відповідачі правом на подання відзиву не скористались. Відповідно до пункту 1 частини третьої статті 223 Цивільного процесуального кодексу України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника), без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Згідно з частиною другою статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У відповідності до частини шостої статті 259 ЦПК України складання рішення суду було відкладено на строк не більш як п`ять днів, тому у відповідності до частини п`ятої статті 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення, якою є 20.10.2021 року (з урахуванням перебування головуючого судді у відрядженні 18 та 19 жовтня 2021 року). Дослідивши матеріали справи, всебічно, повно, об`єктивно оцінивши надані докази та давши їм належну оцінку, суд встановив наступне. На підставі договору купівлі-продажу, укладеного 25 травня 2004 року між ЗАТ «Житлово-побутове підприємство», код ЄДРПОУ 01275466, (місцезнаходження: м. Ужгород, вул. Б.Хмельницького, 21), іменованим далі як «ПРОДАВЕЦЬ», та [PERSON] , ідентифікаційний номер [NUMBER] , (мешкає за адресою: [ADDRESS] ) іменованою далі як «ПОКУПЕЦЬ», продавець продав, а покупець купив вбудовані нежитлові приміщення (кафе), поз.№31-39, що знаходяться в будинку під номером [ADDRESS] , загальною площею 122 кв.м. (а.с.11-12). Договір нотаріально посвідчено 25 травня 2004 року приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Парамоновим О.В. та зареєстровано в реєстрі за №2959. Як вбачається з долученої до матеріалів справи копії свідоцтва про право власності на будівлю, виданого 25.11.1999 року закритому акціонерному товариству «Житлово-побутове підприємство» управлінням житлово-комунального господарства виконавчого комітету Ужгородської міської ради від 26.02.1997 року за №29, зареєстрованого в Ужгородському державному міжрегіональному виробничому підприємстві технічної інвентаризації 25.11.1999 року №1041 (а.с. 13-14) на момент укладення вищенаведеного договору від 25 травня 2004 року відчужувані приміщення належали продавцю за договором ЗАТ «Житлово-побутове підприємство», що і констатовано сторонами у пункті 2 договору. У пункті 5 договору засвідчено ствердження продавця, що вбудовані приміщення, які є предметом цього договору, нікому не продані, не подаровані, не відчужені іншим способом, не заставлені, в спорі і під забороною не перебувають, прав щодо них у третіх осіб немає. На підтвердження обставин належності продавцю ЗАТ «Житлово-побутове підприємство» майна, що є предметом купівлі-продажу, укладеним 25 травня 2004 року, позивачем додано копію витягу з рішення виконавчого комітету Ужгородської міської ради народних депутатів від 26 лютого 1997 року № 29 «Про реєстрацію будинковолодінь…», з п. 1.7 якого вбачається, що виконком міської ради вирішив зареєструвати право власності закритого акціонерного товариства «Житлово-побутове підприємство» на будівлі (житлові будинки, гуртожитки, адмінбудинок), в тому числі гуртожитку за адресою [ADDRESS] (а.с. 15). Також долучено копію Свідоцтва про право власності на будівлю, виданого виконавчим комітетом Ужгородської міської Ради від 26.02.1997 року за №29 та докази реєстрації права власності на згадане майно в Ужгородському державному міжрегіональному виробничому підприємстві технічної інвентаризації 25.11.1999 року №1041 (а.с. 13-14). Як встановлено судом з доданої до матеріалів справи копії рішення виконавчого комітету Ужгородської міської ради від 13.10.2015 року № 340 «Про відміну пункту рішення виконавчого комітету» виконком міської ради, розглянувши лист «Будинкового комітету «Бородіна, 14» № 1/5 від 07.10.2015 року

Outcome: approved