Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-09 00:00:00

Позивач в особі представника за довіреністю [PERSON] звернувся до Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області з даним позовом. В обґрунтування вимог зазначено, що відповідно до укладеного договору б/н від 14.09.2012 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 2500,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Приєднавшись до Умов та Правил надання банківських послуг, позичальник погодився, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку та в будь-який момент може бути змінений (зменшений або збільшений) банком. Підписання договору є прямою та безумовною згодою позичальника про прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом із Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку, складають між ним та Банком Договір, про що свідчить його особистий підпис у заяві. При укладенні договору сторони керувалися ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно із якою договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У звязку з порушеннями відповідачем зобовязань за кредитним договором, останній має заборгованість, яка станом на 17.02.2016 року становить 20010,78 гривень та складається з наступного: 2155,71 гривень заборгованість з кредитом, 13725,99 гривень заборгованість по процентам за користування кредитом, 2700,00 гривень заборгованість за пенею та комісією. Крім того, відповідно до п. 8.6 Умов та Правил надання банківських послуг, відповідачці нараховані штрафи 500 гривень - фіксована частина, 929,08 гривень - процентна складова. На підставі викладеного, посилаючись на діюче законодавство, позивач просить стягнути вказану заборгованість з відповідача, а також судові витрати в сумі 1378,00гривень. До позовної заяви додане клопотання, в якому представник позивача за довіреністю [PERSON] просить розглядати справу за відсутності представника позивача. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі, зазначає, що всі необхідні докази є в матеріалах справи. Клопотання та заяви з боку ПАТ «Акцент-Банк» відсутні. Проти заочного рішення не заперечує. Відповідачу судові повістки про виклик до суду надсилались рекомендованим листом із повідомленням за зареєстрованою адресою її проживання, однак адресат до поштового відділення для отримання кореспонденції не прибув, конверт був повернутий на адресу суду за закінченням строку зберігання. За наведених обставин, суд, зі згоди представника позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України, та дійшов до наступних висновків. Згідно ст.ст.\~526,\~530,\~610, ч. 1 ст.\~612 ЦК України\~зобов'язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до\~ст. 1055 ЦК України\~кредитний договір укладається у письмовій формі. Відповідно до ч. ч. 1, 2\~ст. 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний стороною (сторонами). За правилами ч. 1\~ст. 627 ЦК України\~відповідно до\~статті 6 цього Кодексу\~сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно із ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Встановлено, що 14 вересня 2012 року між Публічний акціонерним товариством «Акцент-Банк», з одного боку, та [PERSON], з іншого, була досягнута домовленість про надання останньому кредиту у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в сумі 2500,00 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% річних на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення кредиту, що відповідає строку дії картки. Позичальник [PERSON] своїм особистим підписом, що містить у анкеті-заяві від 14 вересня 2012 року, засвідчив свою згоду із тим, що дана заява з Памяткою клієнта, Умовами і Правилами надання банківських послуг, а також з Тарифами складають між ним і банком Договір про надання банківських послуг. При цьому позичальник також засвідчив своє ознайомлення із переліченими документами, що складають собою договір, і були надані йому у письмовому вигляді, а також був проінформований про розміщення Умов і Правил надання банківських послуг на офіційних Web-ресурсах банку і зобовязався їх виконувати, регулярно ознайомлюючись з їх змінами. Отже, суд вважає встановленим факт укладення між ПАТ «Акцент-Банк» та [PERSON] договору кредиту № б/н від 14 вересня 2012 року. Частиною другою статті 1050 ЦК України та п. 5.7 Правил користування платіжною карткою закріплено право Банку вимагати достроково виконання зобовязання в цілому у разі невиконання позичальником зобовязання. Як вбачається з наданого представником позивача розрахунку заборгованості позичальник [PERSON], починаючи з 26 червня 2013 року, свої зобовязання за договором систематично не здійснює, внаслідок чого станом на 17.02.2016 року за ним рахується заборгованість у сумі 20010,78 гривень, яка складається з наступного: 2155,71 гривень заборгованість з кредитом, 13725,99 гривень заборгованість по процентам за користування кредитом, 2700,00 гривень заборгованість за пенею, а також штрафів відповідно до п. 8.6 Умов та Правил надання банківських послуг: 500 гривень - фіксована частина, 929,08 гривень - процентна складова. Відповідач [PERSON], не прибувши у судове засідання, не побажав реалізувати своє процесуальне справо на спростування наведених обставин і доказування належного виконання ним умов договору кредиту, а отже їх не оспорює. Таким чином, суд приходить до висновку про задоволення предявленого позову в частині стягнення з [PERSON]І, на користь ПАТ «Акцент-Банк» основної суми заборгованості за кредитом у розмірі 2155,71 гривень та заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі 13725,99 гривень, а разом 15881,70 гривень. Проте, суд не може у повному обсязі погодитися із заявленою до стягнення сумою пені, нарахованою за період з 31 липня 2013 року по 17 лютого 2016 року у розмірі 2700,00 гривень, з огляду на наступне. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 14 жовтня 2014 року, Розпорядження Кабінету Міністрів України № 1053-р від 20 жовтня 2014 року., Розпорядження Кабінету Міністрів України № 1275-р від 02 грудня 2015 року «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України», наказу керівника Антитерористичного центру при СБУ від 07 жовтня 2014 року № 33/6/а «Про визначення районів проведення антитерористичної операції та термінів її проведення», заборонено нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають у населених пунктах, де проводилася антитерористична операція, в тому числі й місто Маріуполь, де мешкає відповідач [PERSON] З урахуванням наведених положень суд стягує з відповідача на користь позивача суму пені за період з 31 липня 2013 року по 13 квітня 2014 року у сумі 600,00 гривень, а у стягненні пені за період з 14 квітня 2014 року по 17 лютого 2016 року у розмірі 2100,00 гривень відмовляє. Крім того, виходячи з вищевикладеного вмотивування суд також відмовляє і у стягненні з відповідача штрафів у загальній сумі 1429,08 гривень, нарахованих відповідно до п. 8.6 Умов та Правил надання банківських послуг, як таких, що обчислені станом на 17 лютого 2016 року. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягнення витрати з оплати судового збору пропорційно до суми задоволеного позову у сумі 1378 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: partial