Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-12 00:00:00

Позивач [PERSON] іпотечна установа звернулась до Києво-Святошинського районного суду Київської області з даним позовом, мотивуючи його тим, що 13 квітня 2010 року між ПАТ «Кредитпромбанк» та [PERSON] був укладений Договір про іпотечний кредит №27.3/000346/10-НВД (далі - Договір про іпотечний кредит), за умовами якого Банк надав Відповідачу у кредит грошові кошти в сумі 320 000,00 грн., строком погашення не пізніше 13 квітня 2025 р. зі сплатою 20,0% річних. В забезпечення виконання [PERSON] зобовязань за Договором про іпотечний кредит між Банком та [PERSON], був укладений Договір поруки №27.3/000346/П01/10-НВД від 13 квітня 2010 року. 11 лютого 2011 року між [PERSON] іпотечною установою та Банком був укладений Договір відступлення права вимоги №3/11, згідно якого Банк передав Позивачу всі права вимоги за Договором про іпотечний кредит, Іпотечним договором та Договором поруки. Станом на день подачі позову, відповідач [PERSON] на сплатив суму заборгованості за Договором про іпотечний кредит. Відповідно до пункту 2.4 Договору про іпотечний кредит, відповідач [PERSON] зобов'язався щомісячно до 13 числа кожного місяця, починаючи з наступного після укладання цього Договору, здійснювати погашення Кредиту рівними частинами в сумі не менше 1 777,78 грн. та сплачувати відсотки, нараховані Кредитором на залишок заборгованості за Кредитом, відповідно до Графіку погашення Кредиту. Останню сплату чергового платежу Позичальник зобовязується здійснити не пізніше 13 квітня 2025 року. Проте, відповідачем порушені вищезазначені умови Договору про іпотечний кредит, а саме відповідачем належним чином, не сплачує чергові платежі. Відповідно до пункту 6.1 Договору про іпотечний кредит, за невиконання або неналежне виконання взятих на себе зобовязань, сторони несуть відповідальність в порядку та на умовах, обумовлених чинним законодавством України та цим Договором. Пунктом 5.3.3 Договору про іпотечний кредит встановлено, що відповідач зобовязаний у разі порушення умов Договору про іпотечний кредит та/або Іпотечного договору на вимогу Кредитора достроково повернути кредит з одночасною сплатою врахованих відсотків за користування кредитними коштами, штрафних санкцій. Згідно до пункту 6.2 Договору про іпотечний кредит, за порушення взятих на себе зобовязань з повернення суми кредиту та сплати відсотків за користування кредитом, відповідач зобовязувався сплатити на користь кредитора пеню в розмірі подвійної ставки Національного банку України, яка діяла в період, за який сплачується пеня, від суми несплаченого платежу, за кожний день прострочення. Пунктом 1 Договору поруки встановлено, що поручитель зобовязується відповідати перед кредитором солідарно в повному обсязі за своєчасне виконання боржником усіх його зобовязань за Договором про іпотечний кредит. Відповідно до пункту 3.2 Договору поруки, відповідальність Поручителя і Боржника є солідарною. Таким чином, Відповідач [PERSON] несе солідарну відповідальність перед Позивачем за невиконання [PERSON] умов Договору про іпотечний кредит. Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 01.02.2017 року по справі №759/13192/15-ц про стягнення заборгованості за договором про іпотечний кредит з [PERSON], [PERSON] позовні вимоги Державної іпотечної установи задоволено у повному обсязі, а саме ухвалено стягнути на користь Позивача заборгованість (за період з 13.04.2010 р. по 08.07.2015 р.) за Договором про іпотечний кредит в сумі 196 383,41 грн., а саме: по основній сумі боргу - 177 777,60 грн., прострочені відсотки за користування кредитом - 11 756,14 грн., пеня за прострочення сплати кредитних коштів - 1 222,41 грн., інфляційні втрати - 5 627,26 грн. Також з Відповідачів було стягнуто на користь Державної іпотечної установи відшкодування судових витрат з оплати судового збору 981 грн. 91 коп. з кожного. Враховуючи викладене вище, за порушення умов Договору про іпотечний кредит в період з 09.07.2015 р. по 31.05.2017 р. нарахована заборгованість за кредитом складає 207 682, 28 грн. (двісті сім тисяч шістсот вісімдесят дві гривні двадцять вісім копійок), а саме нараховані відсотки - 62 538,72 грн., пеня - 145 143, 56 грн. Отже станом на 31.05.2017 р. за порушення умов Договору про іпотечний кредит нарахована заборгованість за кредитом складає: нараховані відсотки - 62 538, 72 гри., пеня - 145 143, 56 грн. Тому позивач просив стягнути солідарно з [PERSON] [PERSON] номер [NUMBER]), [PERSON] ([PERSON] номер [NUMBER]) на користь Державної іпотечної установи (бул. [PERSON], б. 34, ч. Київ, 01133, [PERSON] код: 33304730) заборгованість за Договором про іпотечний кредит у сумі 207 682, 28 гри., а саме: нараховані відсотки - 62 538, 72 грн. та пеню - 145 143, 56 грн. Стягнути з Відповідачів на користь Державної іпотечної установи (бул. [PERSON], б. 34, м. Київ, 01133, [PERSON] код: 33304730) судові витрати. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги в судовому засіданні підтримав та просив позов задоволити. Представник відповідача [PERSON]В, проти вимог позову заперечувала, просила застосувати до позовних вимог строку позовної давності та у вимогах позові відмовити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Причин неявки суду не повідомив. Заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи та зібрані в ній письмові докази, суд приходить до висновку що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення виходячи з наступного. Як встановлено в судовому засіданні, 13 квітня 2010 року між ПАТ «Кредитпромбанк» та [PERSON] був укладений Договір про іпотечний кредит №27.3/000346/10-НВД (далі - Договір про іпотечний кредит), за умовами якого Банк надав Відповідачу у кредит грошові кошти в сумі 320 000,00 грн., строком погашення не пізніше 13 квітня 2025 р. зі сплатою 20,0% річних. Відповідно до п. 1.1 договору, кредитор зобов'язався надати позичальнику на умовах, цього договору грошові кошти в сумі 320 тис. грн, а позичальник зобов'язався прийняти, належним чином використати та повернути кредит в сумі 320 тис. грн, а також сплатити відсотки за користування кредитом в розмірі 20,0 відсотків річних в порядку, на умовах та в строки, визначені цим договором. Згідно з п. 1.2 договору, кредит надано зі строком погашення не пізніше 13 квітня 2025 на набуття у власність окремої квартири з метою постійного проживання, відповідно до договору про участь у Фонді фінансування будівництва № ДУ 01 0201634/10 від 13 квітня 2010 року. Пунктом п. 1.5. договору передбачено, що детальний розпис загальної вартості платежів за договором, що включає в себе суму щомісячних платежів з повернення кредиту, процентів, комісійних винагород, інших супутніх платежів та розрахунок сукупної вартості кредиту та реальної процентної ставки, визначено цим договором та додатком № 1 до цього договору, що є його невід'ємною частиною. Відповідно до п. 2.4 договору позичальник зобов'язався щомісячно до 13 числа кожного місяця починаючи з наступного після укладення цього договору, здійснювати погашення кредиту рівними частинами в сумі не менше 1777,78 грн та сплачувати відсотки нараховані кредитором на залишок заборгованості за кредитом, відповідно до графіку погашення кредиту шляхом внесення готівки до каси кредитора або шляхом безготівкових перерахувань на рахунок відкритий у кредитора. Останню сплату чергового платежу здійснити не пізніше 13 квітня 2025 року. Згідно з пунктом 4.2 договору, достроковим частковим погашенням кредиту вважається сплата позичальником чергових платежів у розмірах більших ніж це передбачено графіком погашення, але таким чином, щоб в структурі платежу сума погашення кредиту була кратною розміру частини кредиту визначеної у п. 2.4 цього договору. Платежі які надходять від позичальника на погашення кредиту, що перевищують суму кратного розміру частини кредиту, визначеної у п. 2.4 цього договору, зараховується на поточний рахунок позичальника, вказаний у п. 2.3 цього договору. Виключенням є лише випадки, коли суми перевищення включають прострочені платежі по кредиту та/або відсоткам та/або пеню на прострочені платежі. Відповідно до п. 4.8. договору здійснення дострокового часткового погашення кредиту у поточний платіжний період не звільняє позичальника від сплати чергового платежу у наступний період. Кредитор зобов'язаний, згідно з п. 5.1.3. договору в разі відступлення права вимоги за цим договором [PERSON] іпотечній установі у п'ятиденний термін письмово повідомити про це позичальника. Пунктом 5.2.4. договору встановлено право кредитора вимагати від позичальника дострокового повернення суми кредиту в частині або в цілому, сплати відсотків за його користування та інших платежів, що належать до сплати за цим договором, у випадку невиконання або неналежного виконання позичальником будь - яких зобов'язань за цим договором або за іпотечним договором, в тому числі, але не виключно у випадку прострочення сплати чергового платежу за кредитом та відсотками за користування кредитом понад двох місяців. Згідно з п. 5.3.3 договору, позичальник зобов'язаний у разі порушення умов цього договору та/або іпотечного договору на вимогу кредитора достроково повернути кредит з одночасною сплатою нарахованих відсотків за користування кредитними коштами, штрафних санкцій, комісійної винагороди в разі, якщо дострокове погашення відбувається в межах строку, передбаченого п. 4.1. цього договору. Відповідно до п. 6.2. договору, за порушення взятих на себе зобов'язань з повернення суми кредиту та сплати відсотків за користування кредитом, позичальник зобов'язаний сплатити на користь кредитора пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла в період, за який сплачується пеня, від суми несплаченого платежу за кожен день прострочення. Пунктом 6.4 встановлено, що виконання позичальником вимог кредитора щодо дострокового повернення суми кредиту та інших платежів відповідно до п. 5.2.4. цього договору повинно бути здійснено протягом 30 календарних днів з дати направлення такої вимоги. В забезпечення виконання [PERSON] зобовязань за Договором про іпотечний кредит між Банком та [PERSON], був укладений Договір поруки №27.3/000346/П01/10-НВД від 13 квітня 2010 року. Відповідно до п. 1 умов цього договору поручитель зобов'язався відповідати перед кредитором солідарно в повному обсязі за несвоєчасне виконання боржником усіх його зобов'язань за договором про іпотечний кредит № 27.3/000346/10-НВД від 13 квітня 2010 року та додатковими угодами до нього, як існуючими на момент укладення договору, так і тими, що виникнуть на його підставі в майбутньому. Пунктом 2.1.1. договору поруки встановлено, що кредитор у разі невиконання боржником своїх зобов'язань за договором про іпотечний кредит, протягом 5 робочих днів з дня невиконання має право пред'явити свої вимоги безпосередньо до поручителя. Ці вимоги є обов'язковими для виконання протягом 5 робочих днів з моменту отримання поручителем від кредитора письмового повідомлення про невиконання боржником зобов'язання за договором про іпотечний кредит. 11 лютого 2011 року між [PERSON] іпотечною установою та банком був укладений договір відступлення права вимоги № 3/11 на підставі якого банк передав позивачу всі права вимоги за договором про іпотечний кредит, іпотечним договором та договором поруки. \~ Внаслідок порушення відповідачем [PERSON] умов договору, у нього станом на 08.07.2015 року перед позивачем виникла заборгованість, яка складається з основної суми боргу 177777.60 грн.; нараховані відсотки 11756.14 грн.; пені за прострочення сплати кредитних коштів 1222.41 грн.; інфляційних втрат 5627.26 грн. Заочним рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 01.02.2017 було стягнуто солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь Державної іпотечної установи заборгованість за іпотечним договором в сумі 196383.41 грн., а саме: основна сума боргу -\~ 177777.60 грн.; нараховані відсотки 11756.14 грн.; пеня за прострочення сплати кредитних коштів 1222.41 грн.; інфляційні втрати 5627.26 грн. Рішенням Апеляційного суду Київської області від 21 листопада 2017 року, заочне рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 01 лютого 2017 року скасовано. Позов Державної іпотечної установи задоволено частково. Стягнуто з [PERSON] на користь Державної іпотечної установи заборгованість за іпотечним договором в розмірі 196383,41 грн, в тому числі: основної суми боргу в розмірі 177777,60 грн; нарахованих відсотків в розмірі 11756,14 грн; пені за прострочення сплати кредитних коштів в розмірі 1222,41 грн; інфляційних втрат в розмірі 5627,26 грн. Стягнуто з [PERSON] на користь Державної іпотечної установи судові витрати, пов'язані зі сплатою судового збору в розмірі 981,91 грн. В решті позову відмовлено. Згідно ч.1 ст.1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За правилами ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ст. 551 ЦК України предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі. Розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до правової позиції Верхового суду України у справі за № 6-272 цс16 вбачається що, за змістом частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання не предявить вимоги до поручителя. Якщо умовами договору кредиту передбачені окремі самостійні зобовязання боржника про повернення боргу щомісяця частинами та встановлено самостійну відповідальність боржника за невиконання цього обовязку, то у разі неналежного виконання позичальником цих зобовязань позовна давність за вимогами кредитора до нього про повернення заборгованих коштів повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу. Оскільки відповідно до статті 554 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором у тому самому обсязі, що й боржник, то зазначені правила (з урахуванням положень частини четвертої статті 559 ЦК України) повинні застосовуватись і до поручителя. Таким чином, слід дійти висновку про те, що у разі неналежного виконання боржником зобовязань за кредитним договором передбачений частиною четвертою статті 559 ЦК України строк предявлення кредитором вимог до поручителя про повернення боргових сум, погашення яких згідно з умовами договору визначено періодичними платежами, повинен обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу. Отже, оскільки кредитним договором передбачено, що чергові платежі боржник повинен був здійснювати не пізніше 10 числа кожного місяця, а за договором поруки відповідальність поручителя наступає з наступного дня за датою платежу, яка передбачена кредитним договором, тому з часу несплати кожного з платежів відповідно до статті 261 ЦК України починається перебіг позовної давності для вимог до боржника, та обрахування встановленого частиною четвертою статті 559 ЦК України шестимісячного строку для предявлення вимог до поручителя. У разі предявлення банком вимог до поручителя більше ніж через шість місяців після настання строку для виконання відповідної частини основного зобовязання в силу положень частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється в частині певних щомісячних зобовязань щодо повернення грошових коштів поза межами цього строку. Разом із тим правовідносини поруки за договором не можна вважати припиненими в іншій частині, яка стосується відповідальності поручителя за невиконання боржником окремих зобовязань за кредитним договором про погашення кредиту до збігу шестимісячного строку з моменту виникнення права вимоги про виконання відповідної частини зобов'язань. За порушення умов Договору про іпотечний кредит в період з 09.07.2015 р. по 31.05.2017 р. позивачем нарахована заборгованість за кредитом що складається з відсотків у розмірі 62 538,72 грн. та пені 145 143, 56 грн. Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє зобовязальних відносин сторін договору, та не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобовязання та не позбавляє кредитора права на отримання сум передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України. З наведеного, суд приходить до висновку про необхідність покладення солідарного обовязку відповідачів перед позивачем за порушенням умов Договору про іпотечний кредит, що полягає у стягненні сум відсотків та пені. Проте, із заявленим розміром пені, що позивач просить стягнути з відповідача, суд не може погодитись, оскільки даний розмір пені є неспівмірним із розміром основного боргу та відповідно значно перевищує розмір збитків. Отже, суд, знаходить за доцільне зменшити розмір неустойки у вигляді пені до 20\~000 грн. Стаття 60 ЦПК України визначає що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у сукупності, з'ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст.1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог. Судові витрати у відповідності до статті 88 ЦПК України суд покладає пропорційно на відповідачів. Відповідно до ст.ст. 15, 16, 525, 549, 551, 526, 625, 1054 ЦК України, та

Outcome: approved