Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася з позовом до відповідача [PERSON] про поділ спільного майна подружжя та просить визнати за нею право власності на 1/2 частину гаража №94, що знаходиться за адресою вул.50-річчя УПА в м. Моршин, Львівської області. В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що 18.07.1987 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем у Моршинській селищній раді, актовий запис № 20. Рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 14.02.2017 року шлюб між сторонами було розірвано. Угоди про добровільний поділ майна, що є спільною власністю подружжя, між сторонами не досягнуто. За час проживання в шлюбі сторонами був придбаний гараж №94, що знаходиться за адресою вул.50-річчя УПА в м.Моршин, Львівської області. Добровільно сторони поділити майно не можуть, а тому позивач звернулася з даним позовом до суду. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] [PERSON] позовні вимоги підтримав, покликаючись на викладені в позовній заяві обставини та просить позов задоволити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав та не заперечив щодо визнання за позивачем права власності на 1/2 частину гаража №94, що знаходиться за адресою вул.50-річчя УПА в м. Моршин, Львівської області. Проаналізувавши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Згідно ч. 1 ст. 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Згідно ст. 70 Сімейного кодексу України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Судом встановлено, що рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 14.02.2017 року було розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON], який був зареєстрований 18.07.1987 року у Моршинській селищній раді, актовий запис № 20. За час шлюбу сторони придбали гараж №94, який знаходиться за адресою вул. 50-річчя УПА в м.Моршин, Львівської області, право власності на який зареєстрували на відповідача [PERSON], що підтверджується договором купівлі-продажу, посвідченого 20.01.1995 року державним нотаріусом Моршинської державної нотаріальної контори [PERSON] та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №1643550 від 03.10.2003 року. Пленум Верховного Суду України у п. 23 постанови № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» зазначає, що спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу, можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. На підставі\~зібраних доказів\~судом встановлено,\~що гараж\~№94,\~який знаходиться\~за адресою\~вул.50-річчя\~УПА в\~м.\~Моршин,\~Львівської області придбано сторонами під час перебування у шлюбі та належить сторонам на праві спільної сумісної власності, тому суд вважає необхідним поділити спільне майно подружжя, яке належить [PERSON] та [PERSON] та визнати за позивачем [PERSON] право власності на 1/2 частину гаража №94, що знаходиться за адресою вул.50-річчя УПА в м. Моршин, Львівської області. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідача на користь позивача слід стягнути пропорційно судові витрати, понесені у зв'язку зі сплатою судового збору.

Outcome: approved