Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася з позовом до відповідача Державного підприємства «Мирноградвугілля» про відшкодування моральної шкоди. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що її батько, [PERSON] , [INFO] , з 17.11.1982 року по 01.10.1995 року працював на шахті «Центральна» виробничого об`єднання «Красноарміськвугілля» гірничим робітником підземним, 09.10.1995 року по 22.10.1997 року працював на шахті ім. О.Г.Стаханова виробничого об`єднання «Красноарміськвугілля» гірничим робітником очисного забою підземним, з 11.11.1997 року по 05.09.2010 року знов працював на шахті «Центральна» гірничим робітником очисного забою підземним, з 06.09.2010 року був переведений слюсарем-ремонтником поверхні на цьому ж підприємстві, 28.05.2017 року був звільнений з ініціативи адміністрації підприємства за ст. 40 п. 2 КЗпП України у зв`язку з невідповідністю виконуваній роботі внаслідок стану здоров`я. [INFO] її батько помер. Відповідно до довідки обласної профпатологічної МСЕК м.Краматорськ № 000902 від 02.12.2020 року встановлено причинний зв`язок смерті її батька з професійним захворюванням. За життя її батько страждав на професійне захворювання: Са (рак) верхньої частки правої легені, Т2N0М0, ст. 1 кл.гр.ІІІ. Стан після верхньої лобектомії справа (23.03.2010 р.) ЛН 1 ст. (один). 01.03.2017 року після проведення розслідування професійного захворювання комісією, створеною на ВП «Шахта «Центральна» ДП «Красноармійськвугілля», де працював її батько, складено акт форми П-4 розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання, затверджений начальником головного управління Держпраці в Донецькій області 06.03.2017 року. Пунктом 16 акту визначено, що професійне захворювання виникло у зв`язку з тривалим періодом роботи в шкідливих умовах, обумовленим тривалим впливом промислового фактора - пил. Пунктом 17 зазначеного акту визначено причину професійного захворювання: згідно лабораторно-інструментальних досліджень запиленість повітря робочої зони сягала від 71,16 до 99,93 мг/куб.м. 28.08.2017 року обласною профпатологічною МСЕК батькові було встановлено третю групу інвалідності по профзахворюванню строком на один рік та 50% втрати працездатності строком на один рік. 20.09.2018 року її батько був повторно оглянутий Міжрайонною МСЕК м.Покровська та йому була встановлена друга група інвалідності по профзахворюванню безтерміново та 70% втрати працездатності з 01.09.2018 року безтерміново. Смертю її внаслідок професійного захворювання їй завдано тяжку моральну шкоду, яка обумовлена моральними та фізичними стражданнями з приводу смерті батька, що призводить до порушення її звичайного способу життя та вимагає від неї додаткових зусиль для його організації. Її батькові на момент загибелі було всього 59 років, і якби не професійне захворювання, він міг би ще довго жити. Він був добрим батьком, ніжним, люблячим та турботливим, її помічником та опорою. Спричинена їй його смертю моральна шкода полягає в важких хвилюваннях, пов`язаних з усвідомленням того, що вона ніколи не зможе більше побачити батька, обійняти його, поговорити з ним, поділитись з ним своїми думками, попросити його про поміч. Батько допомагав їй у повсякденному житті і в складних життєвих ситуаціях. Тепер вона назавжди позбавлена як спілкування із батьком, так і можливості отримання від нього допомоги, як фізичної, так і матеріальної, що потребує від неї додаткових зусиль для організації свого життя. Вона відчуває гострий душевний біль від смерті батька, почуття втрати та самотності. Її постійними супутниками стали почуття туги та відчаю. Посилює її горе той факт, що батько помер передчасно, перед смертю відчував сильний фізичний біль і розумів, що помирає, і це є для неї джерелом невимовних психічних страждань. У зв`язку з тривалістю й глибиною її душевних страждань, чисельністю негативних наслідків для неї, що викликані внаслідок смерті батька, заподіяну їй моральну шкоду вона оцінює в 200000 грн., яку просить стягнути з відповідача на її користь. Відповідач отримав ухвалу суду від 01.03.2021 року про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі 09.03.2021 року, відзив на позов до суду не надав. Дослідивши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] є донькою [PERSON] , що підтверджується свідоцтвами про народження, про шлюб (а.с.8,9). [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.7) У період з 17.11.1982 року по 01.10.1995 року [PERSON] працював на ВП «Шахта «Центральна» ДП «Мирноградвугілля» (колишня назва - Виробниче об`єднання «Красноармійськвугілля) гірничим робітником підземним, з 09.10.1995 року по 22.10.1997 року працював на ВП «Шахта ім.О.Г.Стаханова» ДП «Мирноградвугілля» (колишня назва - Виробниче об`єднання «Красноармійськвугілля) гірничим робітником очисного забою підземним, з 11.11.1997 року по 28.05.2017 року - на ВП «Шахта «Центральна» ДП «Мирноградвугілля» (колишня назва - Виробниче об`єднання «Красноармійськвугілля) гірничим робітником очисного забою підземним, слюсарем-ремонтником поверхні. 28.05.2017 року був звільнений за п.2 ст.40 КЗпПУ у зв`язку з невідповідністю виконуваній роботі внаслідок стану здоров`я. (а.с.10-13). Згідно акту розслідування причини виникнення хронічного професійного захворювання від 01.03.2017 року за формою П-4, [PERSON] було встановлено професійне захворювання: Са верхньої частки правої легені, Т2N0М0, ст. 1 кл.гр.ІІІ. Стан після верхньої лобектомії справа (23.03.2010 р.) ЛН 1 ст. (один). Професійне захворювання [PERSON] виникло у зв`язку з тривалим періодом роботи в шкідливих умовах обумовленим тривалим впливом промислового фактора - пил. Останнім підприємством на якому працював [PERSON] є ВП «Шахта «Центральна» ДП «Мирноградвугілля» (а.с.14-16). [PERSON] , [INFO] , було встановлено 3 групу інвалідності з 04.08.2017 року та другу групу інвалідності з 20.09.2018 року, що підтверджується актами огляду медико-соціальною експертною комісією (а.с.17, 18). Згідно довідки МСЕК №000902 від 02.12.2020, встановлено причинний зв`язок смерті [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , з його професійним захворюванням (а.с.19). Згідно довідки Відділу ведення реєстру територіальної громади Виконавчого комітету Мирноградської міської ради від 11.01.2021 року, [PERSON] , 1980 року народження, зареєстрована з 06.08.2008 року за адресою: [ADDRESS] . Її батько [PERSON] був зареєстрований за вказаною адресою з 10.01.2002 року по день смерті [INFO] (а.с.20). Частиною 1 ст. 3 Конституції України життя і здоров`я людини визнані в Україні найвищою соціальною цінністю. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.153 КЗпП України на всіх підприємствах, в установах, організаціях мають створюватися безпечні і нешкідливі умови праці. Забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Ця норма закону кореспондується з нормою, викладеною у ст.13 Закону України «Про охорону праці», відповідно до якої роботодавець зобов`язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці. Відповідно до статті 23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої їй внаслідок душевних страждань, яких вона зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Відповідно до ст.1167 Цивільного кодексу України, моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини фізичної або юридичної особи, яка її завдала, якщо шкода завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. Відповідно до ч.2 ст.1168 ЦК України, моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю. Суд вважає, що внаслідок смерті батька, яка пов`язана з професійним захворюванням, що встановлено МСЕК, позивачу заподіяні моральні страждання, пов`язані із безповоротною втратою її близької та рідної людини, відчуттям самотності. Також втрата батька викликала певні зміни у житті позивача, вона втратила найближчу їй людину, що змушує позивача докладати додаткових зусиль для організації свого життя. Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд враховує характер та глибину душевних страждань, яких зазнає позивач з приводу втрати батька, безповоротність цієї втрати, тяжкість вимушених змін у житті позивача, тривалість негативних наслідків. Тому суд, виходячи з засад розумності і справедливості, вважає, що у відшкодування моральної шкоди на користь позивача має бути стягнуто 100000 грн. Крім цього, відповідно до ст.141 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача в доход держави судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 1000 грн. (100000 грн. х 2000 грн. : 200000 грн. = 1000 грн.), оскільки позивач на підставі ст.5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від вказаних витрат при подачі позову до суду. На підставі ст.3 Конституції України, ст.ст.23, 1167, 1168 ЦК України,

Outcome: partial