Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Шевченківського районного суду м.Чернівці з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів. У позовній заяві посилається на те, що рішенням Шевченківського районного суду м.Чернівці від 18 квітня 2011 року розірвано між ними шлюб та стягнуто з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON] у розмірі 800 грн., рішенням цього ж суду від 09.08.2018 року розмір аліментів змінено на 1300 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Внаслідок часткового невиконання відповідачем рішень суду за ним утворилась заборгованість по виплаті їй аліментів за період з 13.03.2011 по 01.08.2020 року, що підтверджується розрахунком державного виконавця. Згідно з розрахунку розмір неустойки (пені) за період з 13.03.2011 по 01.08.2020 року становить 22518,94 грн., так як сума пені не може бути більшою 100 % заборгованості по аліментам, вважає, що стягненню підлягає пеня в розмірі 19300,95 грн. Відповідно до норм чинного законодавства батьки зобов`язані утримувати належним чином своїх дітей. Посилаючись на ст.ст.10, 43, 175, 184 ЦПК України, ст. 196 Сімейного Кодексу, ст.549 ЦК України, просить стягнути з відповідача на її користь неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на утримання дитини, за період з 13.03.2011 року по 01.08.2020 року в розмірі 19300,95 грн. 01 вересня 2020 року ухвалою судді Шевченківського районного суду м.Чернівці позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито спрощене провадження у справі та призначено судове засідання. Позивач в судове засідання не з`явилась, спрямувала на адресу суду заяву в якій просила розглянути справу у її відсутність, позов підтримує повністю та просить задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився повторно, про день та час розгляду справи повідомлявся завчасно, належним чином, про поважність причин неявки суд не повідомив. Відповідачу був наданий строк в 15 днів з дня отримання ухвали суду про відкриття провадження, на подачу відзиву на позовну заяву, однак відзиву на позовну заяву відповідач не надав, а тому суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутність. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд, у відповідності з ч.2 ст.247 ЦПК України, постановив здійснювати розгляд справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу на підставі наявних у справі доказів. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України - у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Згідно ст.\~280\~ч.1\~ЦПК України\~суд може\~ухвалити заочне\~рішення на\~підставі наявних\~у справі\~доказів за\~одночасного існування\~таких умов: 1)\~відповідач належним\~чином повідомлений\~про дату,\~час і\~місце судового\~засідання; 2)\~відповідач не\~з`явився в\~судове засідання\~без поважних\~причин або\~без повідомлення\~причин; 3)\~відповідач не\~подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Виходячи з даних вимог закону, зокрема, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин, не подав відзив, суд дослідивши письмові матеріали справи вважає, що позов підлягає до задоволення, і по справі можливо постановити заочне рішення. Відповідно до положень ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 22.09.2001 року, який розірвано 18.04.2011 року рішенням Шевченківського районного суду м.Чернівці. Під час шлюбу у сторін народилася донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] . Рішенням Шевченківського районного суду м.Чернівці від 18 квітня 2011 року, позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та додаткових витрат на дитину задоволено частково. Вирішено стягувати з [PERSON] , [INFO] , мешканця [ADDRESS] на користь [PERSON] аліменти на дитину [PERSON] , [INFO] , у розмірі по 800 (вісімсот) гривень 00 копійок \~щомісячно, починаючи з 22 березня 2011 року \~до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Стягнуто з [PERSON] , [INFO] , мешканця [ADDRESS] на користь [PERSON] додаткові витрати на дитину [PERSON] , [INFO] , у розмірі 542 гривні 84 копійки. Рішення змінено рішенням Апеляційного суду Чернівецької області від 18.05.2011 року та виключено з резолютивної частини рішення вказівку «але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку». Рішенням Шевченківського\~ районного\~суду м.Чернівці\~від 09\~серпня 2018\~року,\~позов [PERSON] до\~ [PERSON] про\~збільшення\~розміру\~аліментів \~задоволено частково. Вирішено стягувати з [PERSON] , [INFO] , мешканця [ADDRESS] , на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 1300,00\~(однієї\~тисячі трьохсот)\~гривень щомісячно, починаючи з 13 березня 2018 року до настання повноліття дитини, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Рішенням Шевченківського районного суду м.Чернівці від 24 вересня 2020 року, позов [PERSON] до\~ [PERSON] про\~збільшення розміру\~аліментів задоволено повністю. Вирішено стягувати з [PERSON] , [INFO] , мешканця [ADDRESS] , на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 2800,00\~(дві тисячі вісімсот)\~гривень щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття, з подальшою індексацією відповідною до вимог закону. Рішення не набрало законної сили. Позивач [PERSON] разом з донькою [PERSON] зареєстровані та проживають за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою про склад сім`ї ПП «Ремжитлосервіс». Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів АСВП №57219642; 26757370 від 12.08.2020 року №35511/4, виданого головним державним виконавцем Другого відділу ДВС м.Чернівці ГТУЮ у Чернівецькій області Е.Юзефович, вбачається, що розмір заборгованості боржника [PERSON] за період з березня 2011 року по серпень 2020 року складає 19300,95 грн. (а.с.47-54). Згідно з вимогами\~ст.12 Закону України «Про охорону дитинства»\~на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виходячи з цього сторони, як батьки дитини, повинні спільно вирішувати питання про фізичний, духовний та моральний розвиток дитини. Відповідно до вимог ст.ст.150,\~157 Сімейного кодексу України\~батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, той з батьків, хто проживає окремо від дитини зобов`язаний брати участь у її вихованні та утриманні. Відповідно до вимог\~ст.141 СК України\~мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За відсутності домовленості між батьками щодо цього обов`язку, кошти на утримання дитини стягуються в судовому порядку. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері так і батька до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст.\~195\~СК України розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, а у разі спору судом. Частинами 1, 2\~статті 196 СК України\~встановлено, що у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. У\~статті 196 СК України\~не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Пеня за прострочення сплати аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток. Тобто, заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1%. За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем. У разі виплати аліментів частинами, необхідно зазначити, що якщо такі часткові платежі вчинені протягом місяця, у якому повинні сплачуватися аліменти, і їх загальна сума становить місячний платіж, визначений у рішенні суду про стягнення аліментів, вважається, що той з батьків, який повинен сплачувати аліменти, виконав ці зобов`язання. У разі, якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені - 1%. Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості. У разі, якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1%. Указаний висновок, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 квітня 2019 року по справі №333/6020/16. За загальними вимогами процесуального права, визначено обов`язковість установлення судом під час вирішення спору обставин, що мають значення для справи, надання їм юридичної оцінки, а також оцінки всіх доказів, розрахунків, з яких суд виходив при вирішенні позовів, що стосуються, зокрема, грошових вимог (дослідження обґрунтованості, правильності розрахунку, доведеності розміру збитків, наявності доказів, що їх підтверджують). Без виконання цих процесуальних дій ухвалити законне й обґрунтоване рішення в справі неможливо. Суд вирішуючи справу по суті та надаючи юридичну оцінку розрахункам та всім доказам по даній справі, прийшов до висновку, що наведений позивачем та державним виконавцем розрахунок неустойки (пені) відповідає вимогам статті 196 Сімейного кодексу України. Визначаючи розмір\~пені за\~прострочення сплати\~аліментів,\~суд керується\~розрахунками заборгованості\~по аліментам\~наданими головним\~державним виконавцем\~Другого відділу\~ДВС м.Чернівці\~ГТУЮ у\~Чернівецькій області\~Е.Юзефович,\~де пеня\~складає 22518,95\~грн.,\~однак сума пені не може бути більшою 100 % заборгованості по аліментам, і тому суд вважає, що стягненню підлягає пеня в розмірі 19300,95 грн. Відповідно до ч. 1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Встановлені судом обставини повністю підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами. На підставі викладеного, суд вважає що позов підлягає до задоволення і необхідне стягнути з відповідача на користь позивача неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів в сумі 15600 грн. Відповідно до ч. 6\~ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору, суд вважає, що слід стягнути з відповідача у дохід держави судовий збір у розмірі 840,80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved