Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-02 00:00:00

Позивач [PERSON] міський центр зайнятості звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача [PERSON] суми вартості матеріального забезпечення на випадок безробіття в розмірі 13255,55 грн., а також судових витрат в розмірі 1762,00 грн. В обґрунтування позову зазначено, що 27.11.2008 року [PERSON] звернувся до позивача за сприянням у працевлаштуванні, де був зареєстрований як такий, що шукає роботу з відкриттям персональної картки № 201123008112700008. Згідно поданої заяви від 04.12.2008 року, [PERSON] наданий статус безробітного з 04.12.2008 року та відповідно до п.п. 2, 4 ст. 22, п. 2 ст. 23 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» та п.п. 2.7, 2.9 «Порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової виплати для організації безробітними підприємницької діяльності» призначена допомога по безробіттю з 04.12.2008 року по 28.11.2009 року, у розмірі встановленому законодавством. Під час реєстрації в службі зайнятості та подальших її відвідувань, [PERSON] було розяснено чинне законодавство України про зайнятість, надані консультації з питань працевлаштування та порядку реєстрації в службі зайнятості. В заяві про надання статусу безробітного від 04.12.2008 року [PERSON] зазначив, що він не зареєстрований як субєкт підприємницької діяльності та засвідчив це власним підписом. Відповідач [PERSON] приховав факт про те, що він в період перебування на обліку з 04.12.2008 року по 25.12.2009 року був фізичною особою підприємцем з 29.05.1998 року по 27.07.2011 року. За час перебування на обліку відповідачу було перераховано матеріальне забезпечення у розмірі 13255,55 грн. На адресу позивача надійшов лист № 1843-300201 від 26.01.2018 року УПФУ в Московському районі м. Харкова, в якому зазначено, що [PERSON] перебував на обліку у [PERSON] міському центрі зайнятості та одночасно був фізичною особою підприємцем. 05.02.2018 року позивачем було направлено запит до ГУ ДФС у Х/о про перебування [PERSON] на обліку в ДПІ м. Харкова ГУ ДФС. На вказаний запит позивачем отримано відповідь про те, що [PERSON] знаходився на обліку як фізична особа підприємець в Київській ОДПІ м. Харкова ГУ ДФС у Х/о з 02.02.1998 року по 28.07.2011 року. На підставі виявленого факту проведено перевірку обґрунтованості виплат матеріального забезпечення, за результатом якої складено акт розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення від 04.04.2018 року. Незалежно від того чи отримував відповідач дохід від підприємницької діяльності, [PERSON] в період перебування на обліку в центрі зайнятості та отримання допомоги по безробіттю відносився до категорії зайнятого населення Невиконання [PERSON] обовязку щодо повідомлення про те, що він зареєстрований як субєкт підприємницької діяльності призвело до безпідставної виплати матеріального забезпечення на випадок безробіття. З метою досудового врегулювання спору, [PERSON] направлено лист претензію від 05.04.2018 року щодо пропозиції повернути кошти у добровільному порядку, проте вказаний лист залишений без належного реагування, сума незаконно отриманої допомоги по безробіттю відповідачем на рахунок позивача не повернута. Ухвалою суду від 05.09.2018року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження. В судове засідання представник позивача не з'явився, надавв до суду заяву з проханням розглядати справу у відсутність представника позивача, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та не заперечує проти винесення заочного рішення по справі. Відповідач [PERSON] про час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином, в судове засідання не зявився, причину неявки в судове засідання не повідомив. Відзив не надав. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням\~ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши надані суду докази, приходить до переконання, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 04.12.2008 року [PERSON] звернувся до [PERSON] міського центру зайнятості за сприянням у працевлаштуванні, де був зареєстрований як такий, що шукає роботу з відкриттям персональної картки № 201123008112700008. (а.с.3). За особистою заявою відповідача від 04.12.2008 року, [PERSON] було надано статус безробітного, з призначенням допомоги по безробіттю та відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» та «Порядку надання допомоги по безробіттю у том числі одноразової її виплати для організації безробітними підприємницької діяльності» призначена допомога по безробіттю з 04.12.2008 року по 28.11.2009 року, у розмірі встановленому законодавством. (а.с.4). Відповідно до Порядку розслідування страхових випадків та виплати матеріального забезпечення безробітним, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики № 60/62 від 13.02.2009року, Постанови правління Пенсійного фонду України 13.02.2009 № 7-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 12.03.2009 за №232/16248, розслідування здійснюється шляхом проведення перевірки достовірності даних, які є підставою для надання особі статусу безробітної та виплати їй матеріального забезпечення, що зазначені в документах, поданих особою до державної служби зайнятості під час реєстрації та протягом перебування на обліку як безробітного. Перевірка достовірності даних, які є підставою для надання особі статусу безробітного та виплати йому матеріального забезпечення, проводиться центрами зайнятості шляхом звіряння наданої особою інформації з відомостями, наявними в Державній податковій адміністрації України, Пенсійному фонді України, у державних реєстраторів. Як вбачається з листа начальника відділу Управління пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова [PERSON] № 1843/300201 від 26.01.2018 року на адресу начальника [PERSON] міського центру зайнятості, [PERSON], який мешкає за адресою: [ADDRESS] згідно даних індивідуальних відомостей про застраховану особу в 2008 2009 р.р перебував на обліку у [PERSON] міському центрі зайнятості та одночасно був фізичною особою підприємцем. (а.с. 5). 05.02.2018 року позивачем було направлено запит до ГУ ДФС у Х/о щодо перебування [PERSON] на обліку в ДПІ м. Харкова ГУ ДФС. (а.с. 7). На вказаний запит заступником начальника ГУ ДФС у Х/о [PERSON], вх. № 302/05 від 21.02.2018 року надано відповідь, де зазначено, що відповідно до наявних інформаційних ресурсів ГУ ДФС у Х/о, [PERSON] знаходився на обліку як фізична особа підприємець в Київській ОДПІ м. Харкова ГУ ДФС у Х/о з 02.07.1998 року по 28.07.2011 року. Знятий з обліку у звязку з отриманням інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань від 27.07.2011 року № 24800060003019289 про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичною особою підприємцем за її рішенням. (а.с.8) 04.04.2018 року [PERSON] міським центром зайнятості проведено розслідування з приводу зазначеного страхового випадку, про що складено Акт № 19 ФОП розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення. У вказаному Акті зазначено, що розслідуванням встановлено, що згідно листа УПФУ в Московському районі м. Харкова від 26.01.2018 року № 1843-300201, [PERSON] відповідно до індивідуальних відомостей про застраховану особу в 2008-2009 р.р. перебував на обліку в [PERSON] міському центрі зайнятості та одночасно був зареєстрований як фізична особа підприємець. [PERSON] перебував на обліку в [PERSON] міському центрі зайнятості у статусі безробітного з 04.12.2008 року по 25.12.2009 року. Допомога по безробіттю призначалась з 04.12.2008 року по 28.11.2009 року з урахуванням страхового стану (360 к.д.). Знятий з обліку з 25.12.2009 року. Під час перебування на обліку в центрі зайнятості, ніяких документів щодо реєстрації його як фізичної особи підприємця [PERSON] не надавав. Запис щодо його реєстрації як фізичної особи підприємця в базі ЄІАС був відсутній. У базі ЄІАС в закладці «Довідники ПОУ ЄДРС» внесено зміни, які свідчать, що [PERSON] зареєстрований як ФОП з 29.05.1998 року по 27.07.2011 року. Відповідно до витягу з ЄДР встановлено, що 10.06.2005 року дата запису в ЄДР про включення до Єдиного реєстру відомостей про фізичну особу підприємця у разі, коли державна реєстрація фізичної особи підприємця була проведена до набрання чинності ЗУ «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб підприємців». Таким чином, під час реєстрації в центрі зайнятості [PERSON] надав недостовірні відомості, відносився до категорії зайнятого населення та не мав права на отримання статусу безробітного. (а.с. 9). На підставі вищевикладеного директором [PERSON] міського центру зайнятості [PERSON] було винесено наказ № 327 від 04.04.2018 року, яким було вирішено вжити заходів по поверненню коштів, виплачених [PERSON], як допомогу по безробіттю за період з 04.12.2008 року по 10.11.2009 року на суму 13255,55 грн. (а.с. 11). 05.04.2018 року на адресу відповідача позивачем було направлено лист претензію № ХМЦЗ-02-3394 щодо повернення виплачених коштів по безробіттю за період з 04.12.2008 року по 10.11.2009 року на суму 13255,55 грн., на підставі довідки про нарахуване та перераховане матеріальне забезпечення, яке підлягає поверненню (а.с. 12, 13). 20.04.2018 року [PERSON] відвідав центр зайнятості ознайомився з актом розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення від 04.04.2018 року № 19-ФОП та йому було запропоновано підписати вказаний акт, проте останній відмовився від його підписання, про що було складено Акт про відмову від підпису щодо ознайомлення з актом розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення. (а.с. 10). Згідно з п. 2 ч. 1\~ст. 1 Закону України «Про зайнятість населення», безробітним визнається особа віком від 15 до 70 років, яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів як джерела існування, готова та здатна приступити до роботи. Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про зайнятість населення», зайнятість це не заборонена законодавством діяльність осіб, пов'язана із задоволенням їх особистих та суспільних потреб з метою одержання доходу (заробітної плати) у грошовій або іншій формі, а також діяльність членів однієї сім'ї, які здійснюють господарську діяльність або працюють у суб'єктів господарювання, заснованих на їх власності, у тому числі безоплатно. Відповідно до п.3 ст.3 ЗУ «Про зайнятість населення» - зайнятість населення забезпечується шляхом встановлення відносин, що регламентуються трудовими договорами (контрактами), провадження підприємницької та інших видів діяльності, не заборонених законом. За таких обставин, [PERSON] в період перебування на обліку в центрі зайнятості та отримання допомоги по безробіттю відносився до категорії зайнятого населення, відповідно до норм\~ст. 4 Закону України «Про зайнятість населення». Згідно з ч. 3\~ст. 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», передбачено стягнення суми виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов'язків відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг. Відповідно до\~ст. 39 вказаного Закону, спори, що виникають із правовідносин за цим Законом, вирішуються в судовому порядку. З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку щодо обґрунтованості заявлених позовних вимог та стягує з відповідача на користь [PERSON] міського центру зайнятості вартість матеріального забезпечення на випадок безробіття в сумі 13255,55 грн. Суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір у розмірі 1762 грн. 00 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved