Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-24 00:00:00

Позивач Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії - Івано-Франківського обласного управління Акціонерного товариства «Ощадбанк» звернулося до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) . В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 09.01.2018 року між АТ «Ощадбанк» в особі ТВБВ №10008/140 філії Івано-Франківського обласного управління АТ «Ощадбанк» та [PERSON] було підписано заяви про приєднання №584459 до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, якою відповідачу погодився на умови цього Договору. Янчику СД. Було відкрито картковий рахунок [NUMBER] та встановлено кредитний ліміт у сумі 20000,00 грн., процентна ставка за кредитом є фіксованою і складає 28% річних. Позивач свої зобов`язання за вказаним договором виконав повністю. [PERSON] активно користувався карткою, здійснював зняття готівки, проводив операції розрахунку в торгово сервісних мережах, що підтверджує використання відповідачем кредитних коштів. Однак, позичальник порушив умови Договору щодо повернення кредиту та сплати процентів, що призвело до виникнення заборгованості в розмірі 222155,66 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача на свою користь. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій просив розгляд справи провести в його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином судовою повісткою, причини неявки суду не вказав, заяви про відкладення розгляду справи та відзиву на позовну заяву до суду від ньогої не надходило, а тому справу, зі згоди представника позивача розглянуто в порядку заочного розгляду на підставі наявних у ній доказів, що відповідає положенням ст.ст. 280, 281 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін у справі не надходили. Представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечував. Враховуючи викладене, справу спрощеного позовного провадження розглянуто в порядку заочного розгляду на підставі наявних у ній доказів. Дослідивши матеріали справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін та подані докази, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти . За умовами ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики , він зобов`язаний сплатити розмір процентів на умовах встановлених договором. Позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому, згідност. 625 цього Кодексу. Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливістю виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення , а також три проценти річних від простроченої суми , якщо інший розмір процентів не встановлено договором або законом . Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства , а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться . З матеріалів справи вбачається, що 09.01.2018 року між АТ «Ощадбанк» в особі ТВБВ №10008/140 філії Івано-Франківського обласного управління АТ «Ощадбанк» та [PERSON] було підписано заяви про приєднання №584459 до Договору комплексного банківського обслуговування фізичниз осіб, якою відповідачу погодився на умови цього Договору. Янчику СД. було відкрито картковий рахунок [NUMBER] та встановлено кредитний ліміт у сумі 20000,00 грн., процентна ставка за кредитом є фіксованою і складає 28% річних ( а.с.6-11). Таким чином, з 09.01.2018 року між Акціонерним товариством «Державний ощадний банк України», в особі ТВБВ №10008/140 філії Івано-Франківського обласного управління АТ «Ощадбанк» та [PERSON] утворилися кредитно-договірні відносини. Відповідач, як клієнт АТ «Ощадбанк», мав можливість отримувати грошові кошти у готівковій формі як у касах банку так і через банківські автомати самообслуговування (банкомати), а також здійснювати інші операції передбачені договором. Відповідно до Умов кредитування, відповідач зобов`язаний погасити заборгованість за кредитом у повному обсязі у разі закінчення строку платіжної картки та на продовження її дії на новий строк. Згідно Умов кредитування, Банк має право вимагати від Клієнта відшкодування всіх витрат, в тому числі процентів, штрафів, пені та сплати заборгованості. В зв`язку з тим, що за відповідачем обліковувалась заборгованість позивачем надіслано на його адресу вимогу про дострокове повернення кредиту. Однак, заборгованість відповідачем не сплачено. Відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, процентами, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості. Станом на 15.07.2021 року відповідач [PERSON] взяті на себе зобов`язання не виконує та допустив перед позивачем заборгованість у розмірі 22155,66 грн., з яких - 20000,00 грн. -заборгованість за основним боргом; 1976,98 грн. - проценти за користування кредитом; 14,00 грн. - комісія (РКО); 138,08 грн. - 3% річних на суму простроченого кредиту; 20,92 грн. - 3% річних на суму нарахованих та несплачених процентів; 5, 68 гн. - втрати від інфляції на суму нарахованих та несплачених процентів. Як підтверджується матеріалами справи та не спростовано відповідачем, позивач в повному обсязі виконав зобов`язання, визначені в Умовах кредитного договору. Відповідно до частини 1статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Загальні умови виконання зобов`язань визначено статтею 526 ЦК України. Так, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимогвідповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредиторприйняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту (частина 1статті 527 ЦК України). Згідно з частиною 1статті 530 ЦК Україниякщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Частиною 1статті 610 ЦК Українипорушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно достатті 611 ЦК Україниу разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення (частина 1, 2статті 612 ЦК України). З врахуванням вищевказаних норм, нарахована позивачем заборгованість за кредитом є вірною. Статтею 1050 ЦК України визначено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. За змістом частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Вказані висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18), від 4 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18) та 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц (провадження № 14-318цс18). Як встановлено судом, відповідач неналежно виконував взяті на себе за договором зобов`язання, що підтверджується наявним в матеріалах справи розрахунком заборгованості. А тому позивачем нараховано і 3% річних. Доказів, які б спростовували проведений позивачем розрахунок заборгованості відповідачем за вищевказаним договором суду не надано, як і не надано доказів виконання належним чином та у встановлені строки зобов`язань за вказаним договором. Відповідно до частини 1, 2 статті 614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання. Відповідачем в даній справі не було надано доказів на підтвердження відсутності своєї вини у неналежному виконанні умов зобов`язання, визначеного договором. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до ч.1, п. 1 ч. 2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому, з відповідача належить також стягнути судові витрати, понесені позивачем за сплату судового збору в розмірі 2270,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved