Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-10 00:00:00

Позивач [PERSON] у вересні 2020 року звернулася до суду з указаним позовом, який мотивувала тим, що [INFO] помер її батько [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина, на все належне йому майно, в тому числі на земельну ділянку, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , але державний акт на яку не було отримано. Державним нотаріусом Тростянецької державної нотаріальної контори 10.12.2015 року позивачу було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом, яка складалася з житлового будинку з господарчими та побутовими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Разом з тим, державним нотаріусом Тростянецької районної державної нотаріальної контори 09.09.2020 року було відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на зазначену земельну ділянку через відсутність документу, який посвідчує право власності на спадкове майно, а саме земельну ділянку. Рішенням виконавчого комітету Тростянецької міської ради району № 262 від 16.07.1997 року [PERSON] було передано земельну ділянку площею 1000 кв.м. для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарчих споруд, що розташована за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] за життя не було документально оформлено приватизацію земельної ділянки для обслуговування житлового будинку та для ведення підсобного господарства. З огляду на викладене, щоб завершити процедуру приватизації земельної ділянки та отримати на своє ім`я правовстановлюючий документ на земельну ділянку позивач вимушена звернутися до суду. Посилаючись на указані обставини, позивач просить суд визнати за нею право на завершення приватизації та отримання на своє ім`я правовстановлюючого документа на земельну ділянку, яка розташована за адресою: [ADDRESS] у порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , яка була передана йому у приватну власність на підставі рішення виконавчого комітету Тростянецької міської ради №262 від 16.07.1997 року. Ухвалою суду від 18.09.2020 року було відкрито провадження за правилами загального позовного провадження та призначено справу до підготовчого судового засідання. Ухвалою суду від 16.10.2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позов підтримала, просила задовольнити. Представник відповідача Тростянецької міської ради Сумської області в судове не з`явився, до суду надійшла заява про розгляд справи без участі представника Тростянецької міської ради Сумської області, відзив не надіслано (а.с. 18). Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що\~ позов підлягає задоволенню, виходячи з таких мотивів. Судом установлено, що позивач є донькою [PERSON] , який помер [INFO] у м.Тростянець Сумської області (а.с. 10, 11). Позивач після\~смерті батька отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом, видане 10.12.2015 року державним нотаріусом Тростянецької районної нотаріальної контори на право на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с. 7, 8, 9). До Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на підставі указаного свідоцтва про право на спадщину було внесено запис про реєстрацію за [PERSON] права приватної власності на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . При цьому постановою державного нотаріуса Тростянецької районної нотаріальної контори 09.09.2020 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів (а.с. 6). Відповідно до роз`яснень, які містяться в абзаці 3 пункту 23\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування»\~у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Ураховуючи, що державним нотаріусом відповідно до статті 49 Закону України «Про нотаріат» було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, позивач обґрунтовано звернувся до суду. Вирішуючи вимогу позивача про визнання за нею права на продовження приватизації та отримання на своє ім`я правовстановлюючого документа на земельну ділянку, наданої для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства, в порядку спадкування після смерті [PERSON] , [INFO] суд виходить із такого. Як установлено судом часом відкриття спадщини після смерті [PERSON] є [INFO] . Відповідно до частини 1 статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно із частиною 1 статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (частина 1 статті 1218 ЦК України). Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї (частина 3 статті 1268 ЦК України). Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкт нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку, є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. [PERSON] прийняла спадщину після смерті батька. Інших спадкоємців, крім позивача, які б прийняли спадщину після смерті [PERSON] судом не встановлено. Відповідно до заповіту від 28.07.1997, посвідченого державним нотаріусом Гребіник З.Д., [PERSON] заповів все своє майно позивачу. За життя [PERSON] рішенням виконавчого комітету Тростянецької міської ради від 16.07.1997 року № 262 було передано у приватну власність земельну ділянку розміром 1000 кв.м. для будівництва та обслуговування житлового будинку та для ведення особистого селянського господарства (а.с. 13). З листа\~від 26.10.2020\~року відділу\~у Тростянецькому\~районі Головного\~управління Держгеокадастру\~у Сумській\~області встановлено,\~що згідно\~книг реєстрації\~державних актів\~на право\~приватної власності\~на землю,\~на право\~власності на\~земельну ділянку,\~яка знаходиться\~за адресою:\~ [ADDRESS] \~факту реєстрації\~документів,\~що посвідчують\~право власності\~на земельну\~ділянку \~у відділі\~не встановлено\~(а.с.\~30). Громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини (пункт «г» частини першої статті 81 Земельного кодексу України). Земельний кодекс України у редакції чинній до 01 січня 2013 року, установлював, що набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження меж земельної ділянки із власниками чи користувачами суміжних земельних ділянок; одержання у встановленому порядку державного акта на землю; державна реєстрація права власності на земельну ділянку. Якщо зазначені вимоги спадкодавцем не дотримано-право власності на конкретні земельні ділянки не виникає та не переходить до спадкоємців у порядку спадкування, за винятком установлених випадків, на які поширюється дія пункту 1 розділу Х «Перехідні положення» Земельного кодексу України. Якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі статтею 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. Якщо видача державного акта про право власності на землю здійснюється на підставі рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийнятого органами місцевого самоврядування, до спадкоємців переходить право отримати державний акт про право власності на земельну ділянку. Зазначений висновок міститься в постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі № 14-652цс18. За таких обставин, суд вважає, що [PERSON] , прийнявши спадщину після смерті батька набула право на спадкування усіх його прав та обов`язків, що належали останньому, включно з правом на завершення приватизації земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] , однак через відсутність правовстановлюючого документу позивач згідно з положеннями статті 67 Закону України «Про нотаріат» не одержала у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину, тому захищаючи охоронювані законом права позивача, таке право в порядку спадкування за заповітом слід визнати за нею рішенням суду. На підставі викладеного та

Outcome: approved