overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом про визнання права власності житловий будинок за договором купівлі-продажу. Свої позовні вимоги обґрунтовує наступним. У 1987 році матір позивача [PERSON] домовилася із [PERSON] , про купівлю будинку за адресою: [ADDRESS] , на ім`я позивачки [PERSON] . Домовившись про істотні умови договору купівлі-продажу, матір внесла на ім`я [PERSON] , продавцю [PERSON] повну вартість грошової суми 5000 крб. за житловий будинок та земельну ділянку. Посилаючись на те, що були виконані усі істотні умови договору купівлі-продажу будинку, однак договір нотаріально не був посвідчений, просить суд встановити право власності на відповідний будинок. Позивач у підготовче судове засідання не з`явилася, про судове засідання повідомлялася. Відповідач у підготовче судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнає Згідно вимог ч.2 ст.247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У відповідності до ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: Відповідно до ст.ст.\~15,16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Також має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. У відповідності до розписки про отримання грошових коштів за будинок та земельну ділянку, [PERSON] , отримав від [PERSON] , на ім`я [PERSON] , в порядку розрахунку по договору купівлі-продажу за житловий будинок та земельну ділянку розташовані за адресою: [ADDRESS] , грошові кошти у розмірі 5000,00 рублів. Оплата здійснена повністю 12.06.1987 року. Відповідно до ст.\~47\~ЦК України (в редакції закону, що діяв на час виникнення спірних правовідносин) якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. У цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. Судом, встановлено, що сторони домовились щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами та письмовими поясненнями позивача, тому позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом про визнання права власності за набувальною давністю. В обґрунтування вимог вказувала, що у 1976 році її як члену колгоспу « 40 років Жовтня» правлінням колгоспу на підставі рішення загальних зборів членів колгоспу був проданий житловий будинок із господарськими будівлями в с.Іванівка Любашівського району і з того часу вона проживає в зазначеному будинку. Вказуючи на те, що в силу ст.344 ЦК України вона набула права власності на житловий будинок, позивач просила визнати за нею право власності. Відповідач - Іванівська сільська рада Любашівсьского району Одеської області просила справу розглянути у відсутність представника, заперечень по справі не має. Треті особи: [PERSON] в судове засідання не з»явився, заперечень по справі не надав, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином відповідно до ст..74 ЦПК України. [PERSON] згідно заяви просила справу розглянути у її відсутність, заперечень по справі не має. Заслухавши пояснення позивача, свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи із слідуючого. Згідно довідки Іванівської сільської ради Любашівського району Одеської області від 05.02.2013 р. [PERSON] проживає та зареєстрована [ADDRESS] та являється власником будинку згідно по господарської книги № 5 сторінка 55, до складу її сім»ї входять син [PERSON], дочка [PERSON] З відмітки в паспорті вбачається, що [PERSON] з 25 січня 1976 року зареєстрована в [ADDRESS] /а.с.4/ Згідно висновку про технічний стан приватного житлового будинку, що розташований по [ADDRESS] загальна вартість житлового будинку літ. «А» із господарськими будівлями, а саме літня кухня літ. «Б», сарай літ. «В», погріб літ «Г», колодязь № І, огорожа № 1-3 складає 58208 грн. В судовому засіданні допитані в якості свідків [PERSON], [PERSON] пояснили, що [PERSON], як член колгоспу в 1970-х роках отримала від колгоспу « 40 років Жовтня» житловий будинок в с.Іванівка, із того часу в ньому проживає. Згідно ст.344 ЦК України передбачено, що особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років , набуває право власності на це майно. Як встановлено в судовому засіданні, позивач проживає в зазначеному будинку більше 10-ти років, тому в силу ст.344 ЦК України, вважається такою що набула право власності на вказаний будинок за набувальною давністю. Враховуючи зазначені обставини, суд приходить до висновку визнати за [PERSON] право власності на житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться по [ADDRESS].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом про визнання права власності на гараж за №26, що знаходиться за адресою м. Полтава, провулок Керамічний, 37-Г,на території Обслуговуючого кооперативу «Автогаражний колектив «Керамік», який складається з: гараж 43,4 кв. м., майстерня 38,7 кв.м, загальною площею 82,1 кв.м. Позивач, [PERSON] в судове засідання не зявилася, нею було надано заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала. Відповідач, обслуговуючий кооператив «Автогаражний колектив «Керамік», свого представника в судове засідання не направив, але головою кооперативу було надано заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечував. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про те, що позовні вимоги [PERSON] підлягають до задоволення з наступних підстав. Як встановлено судом, [PERSON], є членом обслуговуючого кооперативу «Автогаражний колектив «Керамік», що знаходиться за адресою м. Полтава, провулок Керамічний, 37-Г. На території кооперативу, позивач за власний рахунок побудувала гараж за №26 загальною площею 82,1 кв. м.У звязку з тим, що в позивача відсутній документ, що засвідчує право власності на зазначене нерухоме майно, вона не можу вільно володіти, користуватися та розпоряджатися ним. Відповідно до звіту про проведення технічного обстеження будівельних конструкцій та інженерних мереж гаража №26 в обслуговуючому кооперативі «Автогаражний колектив «Керамік в м. Полтава по пров. Керамічному, 37-Г, виготовленого ФО-П [PERSON] у 2015 році, замова №369, гараж відповідає чинним будівельним нормам України, вимогам надійності і безпечної експлуатації і можлива його безпечна експлуатація. Проведені будівельні роботи капітальні, надійні. Дефекти та пошкодження в конструкціях будівлі не виявлено, тобто гараж може безпечно експлуатуватися. Згідно наданого позивачем технічного паспорту на гараж за №26, розташованого на території обслуговуючого кооперативу «Автогаражний колектив «Керамік», за адресою м. Полтава пров. Керамічний, 37-Г, гараж складається з: гараж 43,4 кв. м., майстерня 38,7 кв.м, загальна площа гаража 82,1 кв.м. Відповідно до ст. 325 ЦК України фізичні особи можуть бути власниками будь-якого майна, за винятком окремих видів майна, які відповідно до закону не можуть їм належати. Склад, кількість та вартість майна, яке може бути у власності фізичних та юридичних осіб, не є обмеженими. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом про визнання права власності на домобудівництво, у якому зазначила, що за життя батьки відповідача [PERSON] та [PERSON] побудували домоволодіння [ADDRESS]. [PERSON] померла [INFO], [PERSON] помер [INFO]. Відповідач мешкала у спадковому будинку, доглядала його, тобто прийняла спадщину фактично. Між сторонами було укладено усну угоду купівлі - продажу домоволодіння. З часу придбання будинку позивачем здійснюється експлуатацію об'єкту нерухомого майна за призначенням. Позивач вкладає в домобудівництво свої особисті зароблені кошти, робить косметичні та капітальні ремонти по благоустрою, двору та земельної ділянки понад 8 років. Нотаріального посвідчення договору сторонами вчинено не було з причини ухвалення відповідача від вчинення таких дій. На теперішній час позивач користується спірним будинком, але позбавлена можливості здійснити реєстрацію права власності на нерухоме майно. У судове засідання позивач не з'явилася, звернулася до суду із заявою, у якій підтримала позовні вимоги, просить суд розглянути справу без її участі. Відповідач позов визнала повністю, суду надана її заява. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.2 статті 220 ЦК України якщо сторони домовились щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Відповідно до статті 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не впливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 220, 328, 638 ЦК України, ст.ст.130, 174, 213-215 ЦПК України, суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-18 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом про визнання права власності на домоволодіння. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Свої позовні вимоги обґрунтовує наступним. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ 15 грудня 2013 року помер рідний брат батька позивача [PERSON], який доводиться позивачу дядею. Після його смерті відкрилася спадщина на належну йому квартиру [ADDRESS]. Спадкоємців, які б мали право на обовязкову частку у спадщині у нього не має, окрім батька позивача та самого позивача. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ 09 січня 2014 року позивач та відповідач звернулись до Красногорівської державної нотаріальної контори. Позивач мала намір оформити право власності на вказану квартиру за спадщиною за законом, оскільки її батько не заперечував проти цього, та відмовилася від права на спадкування на квартиру на користь позивача. Але позивачу було відмовлено та рекомендовано звернутись до суду з позовом про визнання права власності, через те, що при дослідженні нотаріусом документів була виявлена помилка в написанні прізвища батька позивача ([PERSON]) та його дяді ([PERSON]), а також через те, що згідно свідоцтва, право власності на квартиру належало [PERSON] (яка доводилася жінкою його дяді) та [PERSON]. Після смерті 22.10.2011 року [PERSON] її дядько продовжував мешкати у квартирі, чим фактично спадщину прийняв, але належним чином право власності після смерті своєї дружини на своє імя не зареєстрував, оскільки був людиною похилого віку та юридично не обізнаною. Оскільки позивач в установлений законом строк звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, а її батько проти цього не заперечує, позивач вважається таким, що прийняв спадщину. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ В судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримала у повному обсязі, наполягала на їх задоволенні. Відповідач в судове засідання не зявився, але на адресу суду спрямував заяву на позовну заяву де зазначає, що із позовом погоджується у повному обсязі, та просить заяву розглянути у його відсутність. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідно до статті 16 ЦК України, кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового права та інтересу. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який посвідчує його право власності. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідно до статті 1265 ЦК України у пяту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 15,16, 392, 1265 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом про визнання права власності на домоволодіння. Свої позовні вимоги обґрунтувала наступним. Восени 2013 року позивач домовилася з відповідачем про купівлю у неї домоволодіння [ADDRESS]. Як запевнила позивача відповідач, це домоволодіння належить їй особисто. На підтвердження намірів про купівлю домоволодіння 15 жовтня 2013 року між сторонами відбулась повна передача грошей, а отже було зроблено фактичний продаж домоволодіння. Про це відповідач власноруч написала у розписці. В розписці відповідач зазначила, що договір купівлі - продажу вона зобов'язується укласти із позивачем до 01.02.2014 року. До теперішнього часу договір купівлі - продажу сторони так і не уклали. Після того, як минув строк на укладення договору, позивач звернулась до відповідача із вимогою укласти договір купівлі - продажу. Відповідач пояснила позивачу, що нею втрачений документ, що посвідчує право власності на домоволодіння і надала позивачу документи на будинок (які в неї наявні) та ключі від вхідних дверей. Документи були передані позивачу для їх підготовки до подальшого укладення нотаріально посвідченої угоди купівлі - продажу. Отримавши документи, позивач побачила, що документ, який підтверджує право власності на домоволодіння, відсутній взагалі, відповідно до відомостей, наданих БТІ, право власності на зазначене домоволодіння зареєстровано на [PERSON] (батька відповідача), який помер [INFO]. Відповідач є єдиним спадкоємцем першої черги за законом, оскільки вона є донькою спадкодавця, заповіту спадкодавець не складав. У судове засідання позивач не з'явилася, звернулася до суду із заявою, у якій підтримала позовні вимоги, просить суд розглянути справу без її участі. Відповідач позов визнала повністю, суду надана її заява. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом про визнання права власності на спадкове майно. Свої позовні вимоги мотивує тим, що після смерті [PERSON], його бабусі відкрилась спадщина на земельну ділянку площею 7,580 га, розташовану на території Марїнської міської ради. У встановлений законодавством строк до натаріальної контори з заявою про прийняття спадщини не звернувся через свою необізнаність. У судове засідання позивач не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. У судове засідання відповідач не з'явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. [PERSON] померла 30.10.2010 року, про що в книзі реєстрації смертей 04.11.2010 року Токмацьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Запорізькій області зроблено відповідний актовий запис за № 473, відповідно до свідоцтва про смерть серія 1-ЖС № 188642. Відповідно до ч. 1,2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Після смерті [PERSON] вікрилась спадщина на земельну ділянку площею 7.580 гектарів, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на території Мар'їнської міської ради,яка належалас спадкодавцю на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку ДН № 046603. Після смерті бабусі позивач став розпоряджатися земельною ділянкою (паєм). Також після смерті бабусі, позивач продовжує користуватися земельним паєм. Тобто фактично прийняв спадщину у вигляді земельного паю. В цей час позивач є єдиним спадкоємцем земельного паю та фактично прийняв спадщину, оскільки користується та експлуатує земельну ділянку. Позивач, [PERSON], земельну ділянку (пай) не переоформляв та в нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини не звертався, із-за своєї неграмотності . За спробою оформити спадщину позивачу стало звісно, що може розпоряджатися належним спадковим майном тільки за рішенням суду. Відповідно до ч.3 та 4 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину. Відповідно до ч. 3 ст. 1296 Цивільного кодексу України зазначає, що відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до норм ч. 5 статті 1268 Цивільного кодексу України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. На підставі викладеного, у відповідності зі ст.ст.3, 7, 82,119,120 ЦПК України, ст.ст.392,1222,1225,1296,1268 ЦК України, суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом про визнання права власності на спадкове майно. Свої позовні вимоги обґрунтовує наступним. Позивачки чоловік [PERSON], померлий 25 січня 2003 року на підставі рішення виконкому Єлизаветівської сільської ради народних депутатів №ІІІ/17-106 від 22.08.2001 року, отримав у приватну власність земельну ділянку загальною площею 2,92 гектарів в межах згідно с планом, земельна ділянка розташована на території Єлизаветівської сільської ради Мар*їнського району, Донецької області, пай №183. Земельна ділянка(пай) була зареєстрована за померлим чоловіком [PERSON]. Після смерті [PERSON], позивачка стала розпоряджатися земельною ділянкою. [PERSON] земельну ділянку на себе не переоформляла та в нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини не зверталася, із-за своєї неграмотності . [PERSON] в цей час є єдиною спадкоємицею земельної ділянки (паю) та фактично прийняла спадщину, оскільки користується та експлуатує земельну ділянку. За спробою оформити заповіт у нотаріальній конторі позивачці стало звісно, що може розпоряджатися належним їй майном тільки за рішенням суду. Так як [PERSON] фактично прийняла спадщину, то виникла необхідність встановити даний факт за рішенням суду. Однак відсутність правовстановлюючих документів змусило звернутися в суд з справжнім позовом за захистом інтересів позивача. У судове засідання позивачка не зявилася, подала заяву про розгляд справи без її участі. У судове засідання відповідачка не зявилася, подала заяву про розгляд справи без її участі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: Відповідно до ч.3 та 4 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину. Відповідно до статті 1261 ЦК України у першу чергу право на наслідування за законом мають діти спадкодавця, в тому числі зачаті при житті спадкодавці і народженні після його смерті, той із подружжя котрий його пережив, та батьки. На підставі викладеного, у відповідності зі ст.ст.3,7,82,119,120 ЦПК України, ст.ст.392,1222,1225,1261,1268 ЦК України, суд, -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом про визнання права власності. Свої позовні вимоги обґрунтовує наступним. [PERSON], померлий 28 липня 2008 року, на підставі розпорядження Марїнської райдержадміністрації № 345 від 10.08.2004 року, отримав у приватну власність земельну ділянку загальною площею 5,18 гектарів у межах згідно с планом, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер: 1423384000:02:000:0435, земельна ділянка розташована на території Костянтинівської сільської ради Марїнського району, Донецької області. У власності [PERSON] був автомобіль марки ВАЗ, модель 2106, рік випуску 1986, двигун №8993307, кузов 1529946, колір синій, державний номерний знак [NUMBER], зареєстрований у ВРЕВ Волноваського РОВС в Донецькій області 27 червня 1986 р, та видано технічний [NUMBER]. Також у власності [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу була зареєстрована двокімнатна квартира, загальною площею 46,5 кв.м. в тому числі жилою 28,5 кв.м., яка знаходиться за адресою: квартира [ADDRESS]. Земельна ділянка, квартира та транспортний засіб було зареєстровано за померлим [PERSON], який заповів своє спадкове майно тобто [PERSON] фактично прийняла спадщину на земельну ділянку, транспортний засіб, квартиру. Після смерті [PERSON], позивач стала розпоряджатися земельною ділянкою, транспортним засобом та двокімнатною квартирою як своєю власністю. Після чого, [PERSON] в цей час є єдиним спадкоємцем земельної ділянки (паю), двокімнатної квартири, транспортного засобу та фактично прийняла спадщину, оскільки користується та експлуатує земельну ділянку, транспортний засіб та фактично проживає в даній квартирі. За спробою оформити спадщину у нотаріальній конторі мені стало звісно, що я можу розпоряджатися належним мені майном за рішенням суду. Так як я [PERSON] фактично прийняла спадщину, то виникла необхідність встановити даний факт за рішенням суду. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: Відповідно до ч.3 та 4 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину. На підставі викладеного

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-28 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом про визнання права власності. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Свої позовні вимоги обґрунтовує наступним. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Після смерті матері, [PERSON], яка померла 26 травня 1970 року відкрилася спадщина у вигляді спадкового майна, а саме жилого будинку по вулиці Комсомольська, 76 у м. Мар»їнка. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~За життя спадкодавець заповіту на спадкове майно не залишала. Позивач є спадкоємцем першої черги після смерті матері, а тому спадщину прийняла шляхом фактичного мешкання із спадкодавцем на момент відкриття спадщини. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Позивач не має права отримати свідоцтво про на спадщину, оскільки відомостей про реєстрацію права власності на домоволодіння в РКП «Мар»їнське БТІ» не має. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Позивач свої позовні вимоги підтримала, наполягала на їх задоволенні. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідач позов визнав повністю, не заперечував проти задоволення позовних вимог. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідно до статті 15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Також має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідно до статті 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідно до статті 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідно до статті 1278 ЦК України частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~На підставі викладеного, відповідно до статей 15,16, 182, 1267,1278 ЦК України, ст.ст.130, 174, 213-215 ЦПК України, суд

Outcome: approved