Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-05 00:00:00

Позивач [PERSON] пред`явила позов до [PERSON] та просить розірвати шлюб, укладений між сторонами. Позивач зазначає, що спільне життя між подружжям не склалось. Подружні стосунки сторони не підтримують. Подальше збереження шлюбу є недоцільним та таким, що суперечить інтересам позивача. Справу за позовом [PERSON] призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивач надала заяву, в якій наполягає на задоволені позову та просить розглядати справу за її відсутності (вхід. № ЕП -3371/20). Розгляд справи проведено за відсутності її учасників з урахуванням Постанови Кабінету Міністрів України № 211 від 11.03.2020 року «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» про введення з 12 березня 2020 року карантину, рекомендацій Ради суддів України від 16.03.2020 № 9рс-186/20 щодо утримання від участі в судових засіданнях особисто учасників процесу, введення особливого режиму у м. Одеса та рішення зборів суддів Київського районного суду м. Одеси від 17.03.2020 року. Відповідач на позов не відізвався. З урахуванням положень статей 280, 281 ЦПК України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи за наявними у ній матеріалами. В ході розгляду справи суд встановив, що громадяни [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб 24 лютого 2001 року у Відділі реєстрації актів громадянського стану Київського районного управління юстиції м. Одеси за відповідним актовим записом № 129 (свідоцтво про шлюб: серія [NUMBER] ). Прізвище дружини після реєстрації шлюбу залишено « [PERSON] ». Станом на 06 квітня 2020 року позивач заяву не відізвала, що свідчить про незміну намірів позивача. У пункті 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» роз`яснено, що проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, у тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. При вирішенні справи за позовом [PERSON] суд наголошує на праві кожної із сторін на повагу до свого приватного життя, передбачене й частиною першою статті 8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод. У пункті 126 рішення Європейського суду з прав людини по справі «Фернандес Мартінес проти Іспанії» (заява 56030/07) від 12 червня 2014 року наголошено на важливості для осіб мати можливість вільно приймати рішення з приводу того, як вести своє приватне та сімейне життя. В силу статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно до статті 24 Сімейного кодексу України, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з частиною другою статті 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Outcome: approved