Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-20 00:00:00

Позивач, Виконавчий комітет Тернопільської міської ради, як Орган опіки та піклування в інтересах малолітніх дітей [PERSON] , [PERSON] звернулися в суд з позовом до [PERSON] , [PERSON] , третя особа Тернопільський міський центр соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді, у якому просить відібрати малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , від матері [PERSON] та батька [PERSON] , без позбавлення батьківських прав. В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує на те, що із 02 серпня 2019 року малолітні діти [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] перебувають на обліку в Службі у справах дітей Управління сім`ї, молодіжної політики та захисту дітей, як діти, які опинились в складних життєвих обставинах. Підставою взяття на облік було ухиляння батьків від виконання батьківських обов`язків. Відповідно до інформації Тернопільського міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді від 13.08.2019 року №391, сім`я [PERSON] перебуває під соціальним супроводом. Спеціалістами Служби у справах дітей Управління сім`ї, молодіжної політики та захисту дітей Тернопільської міської ради, спільно з фахівцями з соціальної роботи Тернопільського міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді здійснюються візити за місцем проживання сім`ї, а саме: [ADDRESS] (проживають без реєстрації). В ході візитів неодноразово заставали батьків в стані алкогольного сп`яніння. Із відповідачами проводились профілактичні бесіди про дотримання норм поведінки та попереджено про відповідальність за ухиляння від виконання батьківських обов`язків. Питання неналежного виконання батьківських обов`язків [PERSON] , [PERSON] неодноразово розглядалось на засіданнях комісії з питань захисту прав дитини. [PERSON] та [PERSON] не створили належних умов для повноцінного та гармонійного розвитку дітей, сім`я характеризується низьким виховним потенціалом, опинилась в складних життєвих обставинах. [PERSON] навчається в Гримайлівській обласній комунальній санаторній школі-інтернаті для дітей з захворюваннями органів травлення. [PERSON] направлений в заклад освіти І-ІІІ ступенів «Тернопільський обласний навчально-реабілітаційний центр». 04 червня 2020 року спеціалістами служби у справах дітей, фахівцями з соціальної роботи Тернопільського міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді, працівниками Національної поліції здійснено візит за місцем проживання сім`ї [PERSON] . У зв`язку із загрозливою ситуацією, дітей влаштовано в центр соціально-психологічної реабілітації дітей Служби у справах дітей Тернопільської обласної державної адміністрації. Відповідачі свідомо усунулися від виконання батьківських обов`язків по догляду та утриманню малолітніх дітей. З матеріалів справи вбачається, що існує реальна загроза життю та здоров`ю дітей, не забезпеченням батьками належних умов проживання їх проживання, а тому 08.07.2020 року прийнято рішення виконавчого комітету Тернопільської міської ради №493 «Про затвердження висновку про відібрання та влаштування малолітніх дітей». Представник Виконавчого комітету Тернопільської міської ради в судовому засіданні заявлені вимоги підтримує повністю, з мотивів, викладених у позовній заяві та просить суд їх задовольнити. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] повторно в судове засідання не з`явилися з невідомої суду на те причини, хоча про день та час розгляду справи повідомлялися вчасно та належним чином, що підтверджується документально. Відзиву на позов не подавали. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, суд зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.280 ЦПК України. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Тернопільського міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді в судовому засіданні вважає, що позов підлягає до задоволення. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив Відповідно до Свідоцтва про народження, серія [NUMBER] , виданого повторно 23.03.2018 року Тернопільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, [INFO] народилася - [PERSON] , і її батьками є [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до Свідоцтва про народження, серія [NUMBER] , виданого повторно 23.03.2018 року Тернопільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, [INFO] народився [PERSON] і його батьками є [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до інформації Тернопільського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області від 15.08.2019 року №3335/14-01- 09.6, державна реєстрація малолітніх дітей [PERSON] , [PERSON] проведена відповідно до ч.1 ст. 135 Сімейного кодексу України. 14.02.2017 року внесені зміни у зв`язку з визнанням батьківства. Відомості про батька внесені відповідно до ст. 126 Сімейного кодексу України. З 02.08.2019 року малолітні діти [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , перебувають на обліку в Службі у справах дітей управління сім`ї, молодіжної політики та захисту дітей як діти, які опинились в складних життєвих обставинах. Підставою взяття на облік було ухиляння батьків від виконання батьківських обов`язків. Відповідно до інформації Тернопільського міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді від 13.08.2019 року №391, сім`я [PERSON] перебуває під соціальним супроводом. Питання неналежного виконання батьківських обов`язків [PERSON] та [PERSON] неодноразово розглядалось на засіданнях комісії з питань захисту прав дитини, а саме: 15.09.2017 р., 13.10.2017 р., 03.11.2017 р., 16.05.2019 р., 05.06.2020 р. [PERSON] та [PERSON] не створили належних умов для повноцінного та гармонійного розвитку дітей, сім`я характеризується низьким виховним потенціалом, опинилась в складних життєвих обставинах. [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] на даний час перебувають в Тернопільському обласному комунальному дитячому будинку для дітей шкільного віку. Як вбачається із інформації Центру соціально-психологічної реабілітації дітей служби у справах дітей Тернопільської обласної державної адміністрації від 06.11.2020 року №168, [PERSON] упродовж червня листопада 2020 року відвідував своїх дітей 10 разів. При зустрічі від [PERSON] , [PERSON] був відчутний різкий запах алкоголю. Батьки приносили фрукти та солодощі в невеликій кількості. За час перебування в закладі батьки навчанням, вихованням та поведінкою дітей не цікавились, розмов з працівниками закладу про плани подальшого повернення дітей у сім`ю батьки не вели, їх поведінка та відносини загрожують здоровому розвитку дітей. Відповідно до аб.7,8 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону. Згідно ч. 1 ст. 170 СК України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу,а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування. Згідно статей 9,18 Конвенції «Про права дитини», ратифікованої Постановою Верховної Ради України 27.02.1991р., № 780-Х11 батьки несуть основну відповідальність за виховання дітей. Найважливіший обов`язок матері і батька це обов`язок виховувати, ростити дитину; батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дітей, їх фізичний, духовний та моральний розвиток, готувати до самостійного життя, забезпечити здобуття повної загальної освіти, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Згідно вимог ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини зазначені в рішенні. Оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельно оцінювати низку факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте, необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими (п.79 рішення ЄСПЛ від 10 січня 2008 у справі «Кірнс проти Франції» (Kearns v. France) (заява № 35991/04). Європейський суд з прав людини в рішенні по справі «Хант проти України» від 07.12.2006 року (п.54) зазначив, що позбавлення батьківських прав має бути виправдане інтересами дитини, і такі інтереси повинні мати переважний характер над інтересами батьків, між інтересами дитини та інтересами батьків має існувати справедлива рівновага. Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці. Зокрема, Європейський суд з прав людини зауважив, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (MAMCHUR v. UKRAINE, № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року). Таким чином, оцінка найкращих інтересів дитини повинна здійснюватися з врахування усіх вищенаведених елементів з оцінкою значимості кожного з них в порівнянні з іншими. Згідно висновку органу опіки та піклування, затвердженого рішенням виконавчого комітету Тернопільської міської ради №493 від 08.07.2020 року, орган опіки та піклування вважає за доцільне відібрати малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , від матері [PERSON] та батька [PERSON] , без позбавлення батьківських прав і влаштувати в Тернопілський обласний комунальний дитячий будинок для дітей шкільного віку на повне державне забезпечення терміном на один рік. Стаття 150 СК України вказує, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Таким чином, суд оцінивши та дослідивши докази приходить до висновку, що [PERSON] та [PERSON] не забезпечують належних умов проживання для своїх дітей, їх повноцінне та належне виховання та навчання, утримання, оскільки не мають постійного місця проживання, тому суд вважає за необхідне прийняти рішення про відібрання малолітніх дітей[PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , від матері [PERSON] та батька [PERSON] , без позбавлення батьківських прав, залишивши їх в Тернопільському обласному комунальному дитячому будинку для дітей шкільного віку на повне державне забезпечення. Згідно вимогами ч. 3 ст. 170 СК України, якщо відпадуть причини, які перешкоджали належному вихованню дитини її батьками, суд за заявою батьків може постановити рішення про повернення їм дитини. Таким чином, відібрання дитини у батьків це санкція за невиконання батьківських обов`язків, яка не є крайнім і незворотним заходом. Отже, відповідачі не позбавлені можливості змінити своє відношення та ставлення до виконання батьківських обов`язків та звернутись в суд із позовом про повернення їм дитини. На підставі наведеного,

Outcome: approved