Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Фрунзенського районного суду м. Харкова з позовом (з урахуванням уточнень від 02.11.2020 року), в якому просить змінити спосіб стягнення аліментів, що стягуються з [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , з ј частини від усіх видів заробітку (доходу) на стягнення аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 1500 грн. 00 коп. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили до досягнення дитиною повноліття, припинивши з цього часу стягнення аліментів в розмірі ј частини від усіх видів заробітку (доходу) за рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 22.05.2017 року. На обґрунтування уточнених позовних вимог посилалася на те, що з 08.08.1998 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який розірваний на підставі рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 22.05.2017 року. Також рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 22.05.2017 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 10.03.2017 року до досягнення дитиною повноліття. Позивач зазначає, що відповідач сплачує аліменти на утримання неповнолітньої доньки, сума яких фактично рівняється 750 грн. щомісячно, яких явно недостатньо для утримання дитини. відповідач фактично працює приватним підприємцем, має значний дохід, на утриманні інших неповнолітніх дітей, утриманців немає. Позивач вказує, що вона працює медичною сестрою в районному медичному закладі та має недостатній заробіток. Дитина постійно хворіє рядом тяжких захворювань, а саме: ювенільний ідіопатичний артрит, один раз в три місяці потребує лікування в стаціонарі, у зв`язку з чим потребує в дорогих ліках та медичних препаратів. Відповідачу відомо про стан здоров`я дитини та скрутне матеріальне становище, однак допомоги не надає. Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 30.07.2020 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній цивільній справі, постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження. 20.08.2020 року відповідачем [PERSON] подано заперечення на позовну заяву, де просить встановити розмір аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що складає 1109 грн. щомісячно, посилаючись на те, що у вихованні дитини бере активну участь, бачить її регулярно, відвідують разом з нею місця відпочинку, намагається цікаво проводити час разом із дитиною, відіграє активну роль у формуванні доньки світобачення та світосприйняття. Крім того, постійно невеликими сумами допомагає дитині у вигляді перерахування на її особисту картку у ПриватБанку. Вважає надану позивачем медичну довідку з медичного закладу охорони здоров`я неналежним доказом, оскільки зазначені докази мають неправдиві показання, а саме вказують, що захворювання дитини почалося з 2014 року, а потому містять відомості про 2012-2013 роки вона вже хворіла. Вказала інформація жодного разу не повідомлялася відповідачу. Крім того, позивачем не надана історія хвороби, чеки та квитанції в підтвердження придбання будь-яких медичних препаратів, інших доказів, які б підтверджували факти використання додаткових коштів на лікування дитини за період з 2012 року по теперішній час. 19.10.2020 року позивачем [PERSON] подано заяву про долучення до матеріалів справи письмових доказів. 02.11.2020 року позивачем [PERSON] подано уточнений позов. Позивач [PERSON] та її представник адвокат Коросташевський М.Н. у судовому засідання уточнені позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили змінити спосіб стягнення аліментів, що стягуються з [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , з ј частини від усіх видів заробітку (доходу) на стягнення аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 1500 грн. 00 коп. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Представник відповідача [PERSON] адвокат Мельнік Р.В. не заперечував проти задоволення уточнених позовних вимог. Суд, вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 08.08.1998 року перебували у зареєстрованому шлюбі. Рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 22.05.2017 року шлюб між сторонами розірваний. Від даного шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане 14.05.2003 року міським відділом реєстрації актів громадянського стану Харківського обласного управління юстиції, актовий запис № 1425). Рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 22.05.2017 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 10.03.2017 року до досягнення дитиною повноліття. З виписки з історії хвороби № 1199, виданої ДУ «Інститут охорони здоров`ядітей та підлітків Національної академії медичних наук України, вбачається, що [PERSON] , [INFO] , знаходилася на стаціонарному лікуванні з 07.05.2020 року по 21.05.2020 року, діагноз основний: ювенільний ідіопатичний артрит, олігоартикулярний варіант, РФ-позитивний, ANA-позитивний, активності 1 ступеня, ПФС 0 ступеня. У відповідності до\~ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.2\~ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Положеннями ст.192 СК України визначено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. При цьому, виходячи з положень ч.3.\~ст.181 СК України, відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо покращення права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17.05.2017 р., за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Тобто право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст.182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями\~ст. 192 СК України\~зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки\~ст.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Саме такий висновок міститься в постанові Верховного Суду України від 05.02.2014 року, винесеній за результатами розгляду справи №6-143цс13 за заявою про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах. Згідно\~ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства»\~кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Положеннями ч.2 ст.182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Зі змісту ст.183 СК України\~ випливає, що за загальним правилом аліменти визначаються судом у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальний стан сторін, стан здоров`я дітей, наявність на утриманні у платника аліментів інших неповнолітніх дітей та інших непрацездатних\~\~членів сім`ї. Тобто на теперішній час розмір аліментів, що присуджений рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 22.05.2017 року з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј частини від усіх видів заробітку (доходу), є меншим мінімального гарантованого розміру аліментів на одну дитину, а тому доводи позивача про недостатність присуджених коштів для задоволення потреб дітей та їх гармонійного розвитку заслуговують на увагу. Більш того, в процесі судового розгляду встановлено, що на теперішній час відповідач має є працездатною особою, підтримує власний рівень життя на достатньому рівні, інші неповнолітніх дітей, утриманців відповідач не має. Приймаючи до уваги вищенаведене, суд вважає підставними позовні вимоги [PERSON] про зміну способу та розміру стягнення визначених раніше судом аліментів на утримання неповнолітньої дитини, а саме з ј частини від усіх видів заробітку (доходу) на стягнення аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 1500 грн. 00 коп. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову до досягнення дитиною повноліття. Згідно п. 23\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вбачається, що у випадку зміни розміру аліментів, аліменти у новому розмірі стягуються від дня набрання чинності рішенням суду. У відповідності до\~ст.141 ЦПК України\~з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 840,80 грн., від сплати якого позивачка звільнена. На підставі викладеного,

Outcome: approved