Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-06 00:00:00

Позивач [PERSON] , інтереси якої представляє адвокат Винту Ю.М. звернулася до суду з позовом про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням до відповідача [PERSON] , вказавши в ньому, що позивач [PERSON] , являється власником господарства, що розташоване по [ADDRESS] з 09.07.2014 року. Зазначає, що земельна ділянка на якій розташоване вищезазначене господарство також належить їй на праві власності. Відповідач по справі зареєстрований в даному господарстві так як являється братом власника господарства, однак з 2004 року не проживає по вказаній адресі. Реєстрація відповідача в спірному господарстві перешкоджає позивачу у можливості розпоряджатися даним приватним нерухомим майном на свій власний розсуд як власник такого як і іншим членам родини. В позові зазначається, що відповідач не проживає в належному позивачу господарстві без поважної причини, а тому просить визнати [PERSON] , таким, що втратив право користування житловим приміщенням (господарством) розташованим в [ADDRESS] шляхом зняття його з реєстрації. Позивач та її представник в судове засідання не з`явились, однак згідно поданої заяви просить розгляд справи проводити у їх відсутності, проти винесення заочного рішення по справі не заперечують. Відповідач у встановлений судом строк, на адресу суду відзиву на позовну заяву не надав, а також в судове засідання не з`явився та не повідомив суд про поважні причини своєї неявки, будучи належним чином повідомленим про час і місце судового розгляду справи. З письмової згоди представника позивача, суд ухвалює заочне рішення, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові матеріали справи вважає, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення. Судом встановлено, що позивач [PERSON] , являється власником господарства, що розташоване по [ADDRESS] з 09.07.2014 року, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 09.07.2014 року та свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 09.07.2014 року. (а.с. 13, 14) Відповідно до довідки Старостинського округу № 1 с. Маршинці Новоселицької міської ради № 1/121 від 21.02.2019 року [PERSON] у господарстві що розташоване за адресою: [ADDRESS] , зареєстрований але не проживає. (а.с. 12) Судом також встановлено, що відповідач більше чотирнадцяти років не проживає у вищезазначеному господарстві, що підтверджується актом опитування сусідів від 21.02.2019 року. (а.с. 11) На підставі зазначеного, судом встановлено, що відповідач у вищезазначеному господарстві не проживає з 2004 року. Реєстрація відповідача в спірному господарстві перешкоджає позивачу у можливості розпоряджатися приватним нерухомим майном на свій власний розсуд як власник такого. Згідно зі ст.\~71\~ЖК Української PCP, жиле приміщення за наймачем або членами його сім`ї зберігається протягом шести місяців. Статтею 72\~ЖК Української PCP встановлено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ст.\~41\~Конституції України - кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності є непорушним. Згідно змісту ст.\~317\~ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Статтею 319\~ЦК України визначено, що саме власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. За ч. 1 ст.\~321\~ЦК України - право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно до ст.\~391\~ЦК України - власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 2 ст.\~405\~ЦК України - член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом, у разі його відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. На підставі викладеного, позовні вимоги підлягають до задоволення в повному об`ємі. Відповідно до вимог ст.ст. 71, 72 ЖК УРСР, ст.ст. 317, 319, 321, 391, 405 ЦК України та

Outcome: approved