Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-30 00:00:00

Позивач вказує на те, що [INFO] в с. Гізівщина Любарського району у віці 72 роки помер її брат [PERSON] . 01 грудня 2018 року спадкоємиця [PERSON] заявою відмовилась від спадщини за заповітом. У відповідності до чинного цивільного законодавства вона являється спадкоємцем майна померлого брата серед якого є будинок з господарськими будівлями за [ADDRESS] . Зазначене домогосподарство 1970 року забудови по завершенню будівництва було зареєстровано у Гізівщинській сільській раді шляхом відкриття особового рахунку № [NUMBER] в погосподарській книзі № 4 за 1967-1970 роки. Іншої процедури реєстрації новоствореної будівлі на той час не було. За даними органу місцевого самоврядування, зазначений будинок до самочинно збудованих не відноситься. На даний час вона не має змоги оформити своє право власності на вищевказаний будинок через відсутність правовстановлюючих документів, а видача свідоцтва про право власності покійному законодавством не передбачено. Саме тому вона звернувся до суду з проханням ухвалити рішення про визнання за нею в порядку спадкоємства за законом по смерті [PERSON] , право власності на вищевказаний будинок з господарськими будівлями. Позивач у підготовче засідання на розгляд справи не з`явилась, але подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. Представник Любарської селищної ради у підготовче засідання на розгляд справи не з`явився, однак надав заяву про розгляд справи у його відсутності, позо визнає. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Розглянувши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. [INFO] народилась [PERSON] , актовий запис № 503, свідоцтво серії [NUMBER] . Її батьками записані: [PERSON] та [PERSON] . [INFO] народився [PERSON] , актовий запис № 2, свідоцтво серії [NUMBER] . Його батьками записані: [PERSON] та [PERSON] . 16 вересня 1962 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, актовий запис № 9, свідоцтво серії [NUMBER] . Після реєстрації шлюбу присвоєно прізвище чоловіка. Згідно записів погосподарської книги № 4, Гізівщинської сільської ради Любарського району, особовий рахунок № [NUMBER] за 1967-1970 роки, [PERSON] як голові двору належав житловий будинок з господарськими будівлями [ADDRESS] 1970 року забудови. Житловий будинок з господарськими будівлями до самочинно збудованих не відноситься. Рішенням Гізівщинської сільської ради від 25 січня 1994 року [PERSON] були передані земельні ділянки загальним розміром 0,53 га. З заповіту посвідченого 21 вересня 2017 року секретарем Гізівщинської сільської ради Любарського району Житомирської області вбачається, що [PERSON] , [INFO] на випадок своєї смерті все своє майно заповів [PERSON] , [INFO] . [INFO] в селі Гізівщина Любарського району Житомирської області помер [PERSON] , що стверджується свідоцтвом серії [NUMBER] , актовий запис № 189. Заявою № 847 посвідченою приватним нотаріусом Любарського районного нотаріального округу Соляром В.М., 01 грудня 2018 року, [PERSON] відмовилась від прийняття спадщини по смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Згідно постанови приватного нотаріуса Любарського районного нотаріального округу Соляра В.М., № 249/02-31 від 29.05.2019 року, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, а саме житловий будинок [ADDRESS] по смерті [PERSON] у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують право власності спадкодавці на дане майно. Як вбачається з довідки № 2120 Бердичівського міжміського бюро технічної інвентаризації від 19.12.2018 року, на житловий будинок [ADDRESS] право власності не зареєстровано. Згідно інформаційної довідки № 168460681 від 29.05.2019 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна за параметрами запиту: [ADDRESS] - відомості відсутні. Відповідно до ст. 346 ЦК України, однією з підстав припинення права власності є смерть власника, а відповідно до ст. 331 ЦК України - право власності на нерухоме майно виникає з моменту його державної реєстрації. Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст.1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцям з часу її відкриття. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. У п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 04.10.1991 року «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», зазначено, що право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній йому в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради. Оскільки в судовому засіданні встановлено, що житловий будинок [ADDRESS] належав спадкодавцю, а позивач є його спадкоємцем за законом суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення в повному обсязі.

Outcome: approved