Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-17 00:00:00

Позивач в інтересах малолітньої дитини [PERSON], [INFO] звернувся до суду з позовом про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів з [PERSON]. В своєму позові позивач посилається на те, що відповідач [PERSON] є матір'ю малолітньої дитини - [PERSON], яку залишила в пологовому будинку Іванківської ЦРЛ. Крім того, 03 березня 2016 року написала заяву, де вказала, що відмовляється забирати свою новонароджену доньку. Відповідач неналежно виконує свої батьківські обов'язки, не цікавиться долею своєї дитини, ніде не працює, не бере участі в громадському житті, разом з своєю дитиною не проживає, матеріальної допомоги не надає, тобто ухиляється від виконання батьківських обов'язків. Відносно своєї першої дитини відповідач була позбавлена батьківських прав. Позивач просить позбавити батьківських прав та стягнути аліменти з відповідача на користь її малолітньої дитини. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала, наполягала на його задоволенні, пояснила суду, що питання щодо позбавлення відповідача батьківських прав відносно своєї дитини піднімається через, те що дитина вже тривалий час позбавлена батьківського піклування з боку своєї матері, але соціальний статус не підтверджено документально, що позбавляє можливості дитині отримувати ряд пільг, передбачених чинним законодавством України. За час проживання на території сільської ради [PERSON] зарекомендувала себе з негативної сторони, ніде не працює, проживає в антисанітарних умовах, долею своїх дітей не цікавиться, ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків. Відомості про батька дитини в свідоцтві про народження записані зі слів матері. На сьогоднішній день малолітня [PERSON] знаходиться під опікою в громадянки [PERSON], яка зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS]. Під опіку влаштована з 03 березня 2016 року по даний час. Дана громадянка має намір усиновити дитину. Враховуючи всі обставини позивач просить суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, з метою охорони життя, здоров'я, прав та законних інтересів дитини. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, звернулась до суду із заявою, в якій просить розгляд справи провести у її відсутність, позовні вимоги визнає. Суд, заслухавши думку представника позивача, дослідивши матеріали справи, всебічно та в повному обсязі проаналізувавши всі обставини справи, належність та допустимість доказів, вважає, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з свідоцтва про народження, [PERSON] та [PERSON] являються батьками [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні встановлено, що відповідач, [PERSON] є матір'ю малолітньої дитини - [PERSON], яку залишила в пологовому будинку Іванківської ЦРЛ. Крім того, 03 березня 2016 року написала заяву, де вказала, що відмовляється забирати свою новонароджену доньку. На протязі тривалого часу не цікавиться станом здоров'я своєї дитини, абсолютно не приймає участі в його фізичному та духовному вихованні, не піклується про неї, не виявляє інтересу до внутрішнього світу своєї рідної дитини, не створює умов для проживання та виховання своєї дитини, тим самим на протязі тривалого часу злісно та умисно ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, свідомо нехтуючи ними, а тому повністю самоусунулася від виконання своїх батьківських обов'язків, чим порушує права своєї дитини. Відомості про батька дитини, [PERSON], в свідоцтві про народження записані зі слів матері. Служба у справах дітей та сім'ї Поліської районної державної адміністрації Київської області надала суду висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно її малолітньої доньки, [PERSON], [INFO], з метою її соціального захисту та забезпечення державних гарантій на виховання та розвиток, оскільки мати ухиляється від виконання батьківських обов'язків, матеріальної допомоги своїй дитині не надає. На сьогоднішній день малолітня [PERSON] знаходиться під опікою в громадянки [PERSON], яка зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS]. Під опіку влаштована з 03 березня 2016 року по даний час. Як вбачається з характеристики, виданої Максимовицькою сільською радою Поліського району Київської області, гр.[PERSON], зареєстрована в [ADDRESS] по місцю реєстрації постійно не проживає, ніде не навчається, не працює, на обліку в центрі зайнятості не перебуває. За час проживання на території сільської ради з позитивної сторони нічим себе не зарекомендувала, вживала спиртні напої, в громадському житті села участі не приймала. За місцем проживання благоустроєм не займається, в будинку відсутні належні санітарно-гігієнічні умови проживання, сім'я постійно перебуває в складних життєвих обставинах. [PERSON] особисто нічого не робить для того, щоб покращити умови проживання. З акту обстеження матеріально-побутових умов життя сім'ї від 22 лютого 2017 року слідує, що сім'я [PERSON], яка проживає в [ADDRESS], в будинку, який знаходиться в занедбаному стані, відсутнє електропостачання, відсутні належні санітарно-гігієнічні умови. Батьки [PERSON] - пенсіонери, зловживають спиртними напоями, ніде не працюють, домашнє господарство не утримують та обробітком земельної ділянки не займаються. Вирішуючи даний позов, суд, згідно ст.3 Конвенції про права дитини, ухваленої Резолюцією Генеральної Асамблеї ООН від 20.11.1989 р., ратифікованої Постановою ВРУ від 27.02.1991 р., приділяє першочергову увагу якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] неналежним чином не виконує батьківські обов'язки, а саме: безвідповідально ставиться до виконання батьківських обов'язків, не піклується про свою дитину. Підстави позбавлення батьківських прав наведені у ст.164 СК України. Частиною 1 ст.164 СК України визначено, що мати, батько, можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. За змістом роз'яснень, викладених у п.п. 15,16,17 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, у т.ч. ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками. Отже, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом і може мати місце при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Згідно висновку служби у справах дітей та сім'ї Поліської РДА доцільно позбавити відповідача [PERSON] батьківських прав відносно її малолітньої доньки, [PERSON], [INFO], з яким суд погоджується, так як він відповідає вимогам законодавства, є обґрунтованим і винесеним після належного з'ясування обставин невиконання відповідачем своїх батьківських обов'язків. Відповідач протягом тривалого часу не виконує батьківські обов'язки, таке невиконання батьківських обов'язків не пов'язане із наявністю душевної хвороби, недоумства чи іншого тяжкого захворювання або з інших не залежних від них причин. За таких обставин, суд приходить до переконання, що свідоме і тривале нехтування відповідачем своїми батьківськими обов'язками щодо доньки є наслідком винної поведінки відповідача та є підставою для позбавлення її батьківських прав. Суд вважає, що позбавлення батьківських прав відповідача буде відповідати інтересам дитини, оскільки відповідач в подальшому буде позбавлений можливості негативно впливати на психіку дитини до моменту зміни ними свого ставлення відносно дитини та поновлення у встановленому порядку батьківських прав. З огляду на викладене, оцінивши надані докази, враховуючи вік дитини та її інтереси, суд приходить до висновку, що відповідач свідомо ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків щодо своєї доньки [PERSON], а тому позовна вимога щодо позбавлення відповідача батьківських прав є обґрунтованою та законною, в зв'язку з чим підлягає задоволенню. В частині позовних вимог про стягнення аліментів на утримання дитини, суд встановив наступне. Нормами ч.2 ст.166 СК України передбачено, що особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними (ч.1 ст.181 СК України). Частиною 1 ст.189 цього Кодексу батькам надано право укласти договір про сплату аліментів на дитину, умови якого (про розмір аліментів, строки їх виплати, тощо) не повинні порушувати її права. При цьому, розмір аліментів сторони визначають за домовленістю між собою, але за жодних обставин він не може бути меншим від передбаченого ст.182 СК України. Договір має бути укладено письмово та підлягає нотаріальному посвідченню. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутись до суду з відповідним позовом. Згідно з ч.3 ст.181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і виплачуються щомісячно. Відповідно до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. У відповідності до ст.ст. 166 СК України, у зв'язку із позбавленням відповідачів батьківських прав, суд стягує із них аліменти на утримання дитини, оскільки, згідно ст.ст. 180,182 СК України, останні зобов'язані утримувати свою дитину, незалежно від місця проживання дитини, а тому суд погоджується із запропонованим позивачем розміром аліментів. Оцінюючи докази по справі в їх сукупності, суд знаходить їх достовірними, а тому бере за основу при вирішенні даного спору. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України «якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог». Суд вважає за доцільне стягнути з [PERSON] на користь держави судовий збір в розмірі 640 грн. (шістсот сорок гривень). На підставі ст.ст.164 ч.1 п.2, 166 ч.2, 167 ч.5, 180-183, 191 СК України,

Outcome: approved