Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-17 00:00:00

Позивач [PERSON], звертаючись з позовом до суду, просить стягнути солідарно з відповідачів Товариства з обмеженою відповідальністю «Київміськвторресурси», Товариства з обмеженою відповідальністю «Термпект» на її користь завдану майнову шкоду в сумі 54 000,00 грн. та судові витрати, мотивуючи свої вимоги тим, що 19.02.2016 року позивач сплатила на користь відповідача ТОВ «Київміськвторресурси» 54 000,00 грн. за 45 куб.м. пінопласту марки ПСБС-35 виробництва ТОВ «Термпект», який був поставлений позивачу 06.05.2016 року. Однак під час використання товару у будівництві садового будинку позивача виявилось, що вироблений відповідачем ТОВ «Термпект» та проданий позивачу товар не відповідає заявленій якості і за його властивостями не може бути використаний у будівництві садових будинків, що є підставою звернення позивача з даним позовом до суду. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з'явився, про день, час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить провести розгляд справи за його відсутності. Представник відповідача ТОВ «Київміськвторресурси» в судове засідання не з'явився, про день, час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином, однак надав до суду письмовий відзив на позовну заяву, відповідно до якого позов визнає частково, вказуючи на правдивість підстав звернення позивача з даним позовом до суду, однак вважає правомірним відшкодування шкоди позивачу в повному обсязі виробником неякісного товару ТОВ «Термпект», з огляду на порушення останнім прав ТОВ «Київміськвторресурси» при постачанні неякісного товару, проданого позивачу. Представник відповідача ТОВ «Термпект» в судове засідання не з'явився, про день, час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином, про поважні причини неявки суд не повідомив. Дослідивши матеріли справи, оцінивши наявні у справі докази, наведені сторонами доводи та заперечення, суд приходить до наступного. Статтями 626, 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну чи припинення цивільних прав та обов'язків. При цьому договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до пунктів 3, 4 частини першої статті 3 Цивільного кодексу України загальними засадами цивільного законодавства є: свобода договору, свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом. Підстави виникнення цивільних прав та обов'язків визначені в статті 11 Цивільного кодексу України, зокрема з договорів та інших правочинів. Статтею 14 цього Кодексу визначено, що цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Виконання цивільних обов'язків забезпечується засобами заохочення та відповідальністю, які встановлені договором або актом цивільного законодавства. Згідно положення частини 1, 3 статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є двостороннім, якщо правам та обов'язками наділені обидві сторони договору. Принцип свободи договору як один із загальних засад цивільного законодавства декларується в ст. 3 Цивільного кодексу України. Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. (ст. 627 Цивільного кодексу України) Згідно з ч. 3 ст. 6 Цивільного кодексу України, сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов'язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їхнього змісту або із суті відносин між сторонами. Перш за все, необхідно зазначити, що свобода договору означає право громадян або юридичних осіб, та інших суб'єктів цивільного права вступати чи утримуватися від вступу у будь-які договірні відносини. Свобода договору проявляється також у можливості наданій сторонам визначати умови такого договору. Однак під час укладання договору, визначаючи його умови, сторони повинні дотримуватись нормативно-правових актів. Свобода договору передбачає можливість укладати не лише ті договори, які передбачені нормами чинного цивільного законодавства, а й ті, які законом не передбачені, але в такому разі такий договір не повинен суперечити законодавству. Також принцип свободи договору полягає в можливості особи вільно обирати контрагента. У відповідності до ч. 1 ст. 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є ті умови, без погодження яких договір взагалі не вважається укладеним. Істотні умови договору визначаються в законі, разом з тим ними можуть ста\-ти будь-які умови, на погодженні яких наполягає та чи інша сторона. Істотні умови договору відображають природу договору, відсутність будь-якої з них не дає змоги сторонам виконати їх обов?язки, які покладаються на них за договором. Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України, крім договорів, цивільні права та обов'язки виникають також з актів цивільного законодавства. Відповідно до положення частини 1 статті 5 Закону України «Про захист прав споживачів», держава забезпечує споживачам захист їх прав, надає можливість вільного вибору продукції, здобуття знань і кваліфікації, необхідних для прийняття самостійних рішень під час придбання та використання продукції відповідно до їх потреб, і гарантує придбання або одержання продукції іншими законними способами в обсязі, що забезпечує рівень споживання, достатній для підтримання здоров'я і життєдіяльності. Згідно роз'яснень п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів» від 12.04.1996 року № 5 (із змінами), вирішуючи справи про захист прав споживачів, суди мають виходити з того, що відповідно до ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів» держава: забезпечує громадянам захист їх інтересів як споживачів; надає можливість вільного вибору товарів (робіт, послуг) та набуття знань і кваліфікації, необхідних для прийняття самостійних рішень під час вибору й використання товарів (робіт, послуг) відповідно до їх потреб; гарантує придбання або одержання іншими законними способами товарів (робіт, послуг) в обсягах, що забезпечують рівень споживання, достатній для підтримання здоров'я та життєдіяльності. Встановлений Законом перелік прав, якими користуються споживачі, не є вичерпним. Законодавчими актами і договорами, які не суперечать Закону, можуть бути передбачені й інші права споживачів та зобов'язання продавців, виготівників, виконавців Відповідно до положення статті 655 Цивільного кодексу України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Згідно п. 7 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів», договір - усний чи письмовий правочин між споживачем і продавцем (виконавцем) про якість, терміни, ціну та інші умови, за яких реалізується продукція. Підтвердження вчинення усного правочину оформляється квитанцією, товарним чи касовим чеком, квитком, талоном або іншими документами. Як убачається з матеріалів справи, на підставі письмової заяви на ім'я в.о. директора ТОВ «Київміськвторресурси» та відповідно до квитанцій до прибуткового касового ордера № 111 та № 113 від 19.02.2016 року [PERSON] сплачено на рахунок ТОВ «Київміськвторресурси» грошові кошти в сумі 54 000,00 грн. для придбання пінопласту ПСБС-35, який відвантажено [PERSON] на підставі резолюції в.о. директора ТОВ «Київміськвторресурси» від 05.05.2016 року. (а.с. 4; 5; 6) На письмове звернення [PERSON] Листом в.о. директора ТОВ «Київміськвторресурси» від 07.05.2016 року повідомлено, що згідно видаткових накладних та рахунку-фактури № СФ-0000124 від 19.02.2016 року, які були надані ТОВ «Київміськвторресурси» виробником пінопласту ТОВ «Термпек», відпущений [PERSON] 06.05.2016 року пінопласт відповідає марці ПСБС-35. (а.с. 7; 8) За даними Висновку з комісійного експертного будівельно-технічного дослідження № 22/12-2016, № 11/24-16 від 12.07.2016 року, складеного судовими експертами [PERSON] та [PERSON], пінопласти виробника ТОВ «Термпек», що був відпущений ним під маркою ПСБС-35 покупцю ТОВ «Київміськвторресурси» згідно рахунку-фактури СФ-0000124 від 19.02.2016 року і видаткових накладних №№ РН-149 від 11, 15 та 25 березня 2016 року, № РН-148 від 22 березня 2016 року і №РН-145 від 26 квітня 2016 року та частково поставлений цим покупцем на майбутнє дачне будівництво заявнику [PERSON] на ділянку [NUMBER] згідно накладних № 1, № 2, № 3 та № 4 від 06 травня 2016 року - у відповідності до результатів, наведених в протоколі ДП «Державний науково-дослідний інститут будівельних конструкцій» - за передбаченими значеннями фізико-технічних показників таблицею 1 п. 4.5 ДСТУ Б В.2.7-8-94 «Будівельні матеріали. Плити пінополістерольні. Технічні умови.» - не відповідає марці 35. Фактично марка поставленого пінопласту є нижчою від регламентованої норми для марки 15 згідно таблиці 1 п. 4.5 ДСТУ Б В.2.7-8-94. (а.с. 9-11) Відповідно до положення ч. 3 ст. 1209 Цивільного кодексу України, підстави для відшкодування шкоди, завданої внаслідок недоліків товару, що є рухомим майном, у тому числі такого, що є складовою частиною іншого рухомого чи нерухомого майна, включаючи електроенергію, встановлюються законом. Шкода, завдана внаслідок недоліків товару, що є рухомим майном, у тому числі таким, що є складовою частиною іншого рухомого чи нерухомого майна, включаючи електроенергію, підлягає відшкодуванню виготовлювачем товару або іншою особою, визначеною відповідно до закону. (ч. 1 ст. 1210 Цивільного кодексу України) Так, відшкодування шкоди внаслідок придбання товару неналежної якості урегульовано Законом України «Про захист прав споживачів», відповідно до положень статті 6 якого продавець (виробник, виконавець) зобов'язаний передати споживачеві продукцію належної якості, а також надати інформацію про цю продукцію. Продавець (виробник, виконавець) на вимогу споживача зобов'язаний надати йому документи, які підтверджують належну якість продукції. Стосовно продукції, на яку гарантійні строки або строк придатності не встановлено, споживач має право пред'явити продавцю (виробнику, виконавцю) відповідні вимоги, якщо недоліки було виявлено протягом двох років. (ч. 5 ст. 7 Закону України «Про захист прав споживачів») Якщо через недолік неможливе чи недопустиме використання товару відповідно до його цільового призначення, виник він із вини виробника (продавця, виконавця), після його усунення був виявлений знову з незалежних від споживача причин і при цьому наділений хоча б однією з таких ознак: взагалі не може бути усунутий; його усунення потребує понад 14 календарних днів; робить товар суттєво іншим, ніж передбачено договором - то це істотний недолік товару. Істотні недоліки, що виникли з вини виробника (продавця, виконавця), чи фальсифікований товар у разі виникнення потреби у визначенні причини втрати якості товару, гарантійний термін якого не вичерпався, підтверджуються висновком експертизи, яку продавець відповідно до п. 13 Порядку гарантійного ремонту (обслуговування) або гарантійної заміни технічно складних побутових товарів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 11 квітня 2002 р. № 506 «Про затвердження Порядку гарантійного ремонту (обслуговування) або гарантійної заміни технічно складних побутових товарів», зобов'язаний організувати у триденний термін із дня одержання письмової заяви від споживача. У разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку істотних недоліків, які виникли з вини виробника товару (продавця, виконавця), або фальсифікації товару, підтверджених за необхідності висновком експертизи, споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством і на підставі обов'язкових для сторін правил чи договору, має право за своїм вибором вимагати від продавця або виробника , серед іншого, розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми. (ч. 1 ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів») Як визначено в статті 57 Цивільного процесуального кодексу України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи. (ч.1 ст.64 Цивільного процесуального кодексу України) Відповідно до вимог ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Аналізуючи наявні в матеріалах справи докази,

Outcome: partial