Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-26 00:00:00

Позивач АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» (далі Банк) звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості, в обґрунтування якого вказав, що з метою отримання банківських послуг відповідач підписав заяву б/н від 20.05.2010 та Довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду». Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами складає між ним та Банком договір про надання банківських послуг, який за своєю природою є змішаним договором і містить в собі, зокрема, умови договору банківського рахунку та кредитного договору. На підставі цього договору Банком відкрито картковий рахунок із початковим кредитним лімітом , який у подальшому збільшився до 8000 грн. У зв`язку з порушенням відповідачем зобов`язань за вказаним договором за станом на 19.04.2021 заборгованість за кредитом склала 7950 грн 16 коп., за відсотками за користування кредитом - 21513 грн 43 коп., а всього 29463 грн 59 коп., які позивач просить стягнути на свою користь з відповідача та понесені ним судові витрати в сумі 2270 грн судового збору. Представник позивача АТ КБ «Приватбанк» до суду не з`явився, про час і місце слухання справи сповіщений належним чином, письмово повідомив суд про розгляд справи у відсутність представника, про те, що він наполягає на позові і не заперечує проти розгляду справи заочно у разі неявки відповідача до суду. Відповідач, будучи двічі сповіщеним про час і місце слухання справи, у тому числі через розміщення судового виклику на офіційному веб-сайті судової влади України, у судове засідання не з`явився без повідомлення причин, відзиву на позов не подав. Згідно з вимогами ст.280 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити по цій справі заочне рішення на підставі доказів, що є в матеріалах справи, оскільки відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання, не повідомив причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно з ухвалою судді від 27.05.2021 відкрито спрощене позовне провадження із викликом сторін. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з таких підстав. Судом установлено, що 20.05.2010 [PERSON] підписав анкету-заяву про приєднання до Умов і правил надання банківських послуг у у ПАТ КБ «Приватбанк», наслідком чого стало відкриття Банком кредитного рахунку, встановлення початкового кредитного ліміту та отримання відповідачем кредитної картки для користування кредитним картковим рахунком (а.с.14). Також відповідачем [PERSON] 20.05.2010 була підписана Довідка про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», відповідно до якої вказана базова місячна процентна ставка 3,0 %, яка нараховується на залишок заборгованості, виходячи із розрахунку 360 днів на рік, тобто 36 % на рік (а.с.15). Відповідно до довідки Банку за укладеним між сторонами кредитним договором б/н було надано такі кредитні картки: № [NUMBER] від 20.05.2010 строком дії до грудня 2013 року; № [NUMBER] від 17.09.2010 строком дії до серпня 2014 року (а.с.12). Згідно з довідкою позивача про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти, оформленої на [PERSON] (договір б/н), 20.05.2010 було встановлено кредитний ліміт в сумі 500,00 грн; 20.10.2010 кредитний ліміт збільшено до 1300,00 грн; 23.11.2010 кредитний ліміт збільшено до 1500,00 грн; 24.11.2010 кредитний ліміт збільшено до 1500,00 грн; 24.12.2010 кредитний ліміт збільшено до 1700,00 грн; 22.01.2011 кредитний ліміт збільшено до 1900,00 грн; 23.01.2011 кредитний ліміт зменшено до 1900,00 грн; 25.02.2011 кредитний ліміт збільшено до 2100,00 грн; 18.10.2012 кредитний ліміт збільшено до 4000,00 грн; 08.07.2013 кредитний ліміт збільшено до 5000,00 грн; 09.07.2013 кредитний ліміт зменшено до 5000,00 грн; 30.08.2013 кредитний ліміт збільшено до 8000,00 грн; 14.01.2020 кредитний ліміт зменшено до 0,00 грн (а.с.13). Згідно з випискою за вказаним договором б/н вбачається, що відповідач до середини 2014 року користувався наданими Банком грошовими коштами за допомогою наведених кредитних карток шляхом зняття готівки в банкоматі, поповнення готівкою в терміналі самообслуговування, поповнення мобільного телефону, оплати комунальних платежів, придбаних товарів тощо (а.с.48-54). 14.06.2018 повне та скорочене найменування позивача ПАТ КБ «Приватбанк» було змінено на АТ КБ «Приватбанк» (а.с.43-47). Згідно з розрахунком Банку заборгованість відповідача за вказаним договором за станом на 19.04.2021 склала 29463 грн 59 коп., з них: за кредитом - 7950 грн 16 коп., за відсотками за користування кредитом - 21513 грн 43 коп. (а.с.5-11). Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно за ст.ст.526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно за ст.599 ЦК України зобов`язання припиняються виконанням, проведеним належним чином. Згідно за ч.1 та ч.3 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та у порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на банківський рахунок позикодавця або реального повернення йому коштів. Відповідно до вимог ч.1 ст.1048, ч.2 ст.1054 та ч.2 ст.1050 ЦК України наслідками порушення відповідачем зобов`язання щодо неповернення чергової частини суми кредиту є право позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту та одержання від позичальника процентів від суми позики. Оскільки боржником порушено виконання боргових зобов`язань, а саме: фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не повернуті,тіло кредиту підлягає стягненню в тому розмірі, який зазначено позивачем у позові і розрахунку, а саме: в сумі 7950 грн 16 коп. Щодо стягненя заборгованості за відсотками за користування кредитом суд виходить з такого. Відповідно до ст.536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти; розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Стаття 1056-1 ЦК України визначає, що фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору; встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитором в односторонньому порядку; умова договору щодо права кредитора змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною. Припис абз.2 ч.1 ст.1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Враховуючи викладене, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені ч.2 ст.625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню заборгованість по процентам за користування кредитними коштами в межах строку кредитування, який відповідає строку дії останньої картки, тобто по серпень 2014 року, оскільки зі спливом строку кредитування припинилося право позивача нараховувати відсотки на підставі умов договору. До такого висновку суд прийшов з урахуванням правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 03.07.2019 у справі № 243/9032/15-ц та у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12, яку суд враховує до спірних правовідносин відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України. Отже заборгованість по процентам за користування кредитом за період з 20.05.2010 по 29.08.2014 (кінцевий строк кредитування), розрахованої з урахуванням узгодженої сторонами фіксованої процентної ставки, згідно із розрахунком Банку становить 1770 грн 14 коп. (а.с.5-7 зворот). Нарахування за кредитом відсотків поза межами строку дії кредитного договору, а саме: за період після 01.09.2014 по 19.04.2021 є безпідставним. Таким чином, неповерненням кредиту, несплатою процентів відповідач в односторонньому порядку порушив зобов`язання, що витікають з умов кредитного договору, що є неприпустимим, тому з нього на користь Банку підлягає стягненню невиплачена сума кредиту у розмірі 7950 грн 16 коп., відсотків за його користування у розмірі 1770 грн 14 коп. і в силу ст.141 ЦПК України понесені позивачем судові витрати в сумі 748 грн 89 коп. судового збору пропорційно задоволеним вимогам (а.с.1). На підставі ст.ст.526, 527, 530, 546, 549, 625, 1048, 1050, 1054, 1056-1 ЦК України,

Outcome: partial