Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-13 00:00:00

Позивач, Виконавчий комітет Тернопільської міської ради, як Орган опіки та піклування в інтересах малолітньої дитини [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] , у якому просить позбавити [PERSON] батьківських прав стосовно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] та стягувати з [PERSON] аліменти на утримання малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 1015 грн. щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує на те, [PERSON] , перебуває на обліку Служби у справах неповнолітніх та дітей Тернопільської міської ради із 27.11.2017 р., як дитина із сім`ї, що опинилася в складних життєвих обставинах (ухиляння батьків від виконання батьківських обов`язків). Дитина тривалий час проживала з батьком за адресою: [ADDRESS] . За час перебування дитини на обліку працівниками служби у справах неповнолітніх та дітей та фахівцями Тернопільського міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді неодноразово проводились обстеження умов проживання дитини за адресою [ADDRESS] . В ході обстежень, 05.12.2017р., 16.01.2018р., 04.06.2018р. виявлено, що мати дитини [PERSON] постійно відсутня, місце перебування її не відоме. Мати не надавала матеріальної допомоги на утримання дитини, не цікавилась станом здоров`я та розвитком дитини, не створювала умов для повноцінного розвитку дитини. Вихованням дитини самостійно займався батько [PERSON] . Відповідно до інформації ДНЗ №5 від 29.09.2018р. №141 та інформації ТНВК №35 від 24.09.2018 р. №140, [PERSON] жодного разу не відвідувала дитячі заклади, не цікавилась розвитком доньки не відвідувала виховні заходи. Інформація КНП «Тернопільська міська дитяча лікарня» від 26.09.2018 р. № 981 підтверджує той факт, що мати [PERSON] участі у лікуванні дитини не бере, станом здоров`я дитини не цікавиться (впродовж 2017-2018 р.р. дитина перебувала на лікуванні в інфекційно-діагностичному відділенні КНП «ТМДКЛ» 5 разів та лікувалась амбулаторно двічі). Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 14.03.2018 р. №607/2806/18 до батька дитини [PERSON] застосовано примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу. За час перебування батька в психіатричному закладі, мати не займалась вихованням своєї малолітньої доньки, місце перебування її було не відоме. З метою захисту прав та інтересів дитини, [PERSON] влаштовано у Центр соціально - психологічної реабілітації дітей Служби у справах дітей Тернопільської ОДА. Інформація Центру соціально - психологічної реабілітації для дітей служби у справах дітей ТОДА від 05.10.2018 р. № 195 підтверджує той факт, що за час перебування дитини у закладі, мати [PERSON] дівчинку не відвідувала, не цікавилась її станом здоров`я та розвитком дитини ні усно ні письмово. Відповідно до висновку ЛКК Тернопільської обласної дитячої клінічної лікарні від 26.10.2018р. №174, малолітній [PERSON] рекомендовано навчання в школі -інтернаті санаторного типу смт. Гримайлів Гусятинського району. Дані рекомендації виконані батьком [PERSON] . Малолітня [PERSON] влаштована на навчання в школу-інтернат санаторного типу смт. Гримайлів. Працівниками служби у справах неповнолітніх та дітей неодноразово проводились профілактичні бесіди з [PERSON] щодо належного виконання батьківських обов`язків, необхідності створення належних умов для проживання та виховання дитини. 15.12.2017 р. на засіданні комісії з питань захисту прав дитини розглядалось питання неналежного виконання батьківських обов`язків [PERSON] стосовно малолітньої доньки. Мати дитини на засіданні комісії не змогла надати пояснень щодо виконання нею батьківських обов`язків, її попереджено про відповідальність за неналежне виконання батьківських обов`язків та про зміну ставлення до виховання дитини. Однак, [PERSON] ігнорувала рекомендації працівників служби у справах неповнолітніх та дітей, ТМЦСССДМ, рішення комісії, проведена профілактична робота не дала жодного позитивного результату. Також, 30.11.2018 р. на засіданні комісії [PERSON] не змогла надати жодних пояснень та вказати об`єктивних причин щодо неналежного ставлення до виконання батьківських обов`язків. Батько дитини [PERSON] підтвердив, що мати дитини тривалий час не проживає з донькою [PERSON] , не піклується про здоров`я та її розвиток. Рішенням Підволочиського районного суду Тернопільської області від 19.12.2012р. справа №2/1912/620/2012 [PERSON] позбавлено батьківських прав щодо малолітнього сина [PERSON] , [INFO] [PERSON] не виконує своїх обов`язків щодо виховання та утримання дитини, свідомо нехтує ними та самоусунулась від виконання батьківських обов`язків. Представник Виконавчого комітету Тернопільської міської ради в судовому засіданні заявлені вимоги підтримує повністю, з мотивів, викладених у позовній заяві та просить суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] повторно в судове засідання не з`явилася з невідомої суду на те причини, хоча про день та час розгляду справи повідомлялася вчасно та належним чином, що підтверджується документально. Відзиву на позов не подавала. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, суд зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.280 ЦПК України. Представник Тернопільського міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді в судовому засіданні вважає, що позов підлягає до задоволення. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив Відповідно до Свідоцтва про народження серія [NUMBER] , виданого повторно 27 квітня 2015 року, Відділом ДРАЦС реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції, [PERSON] народилася [INFO] , і її батьками є [PERSON] та [PERSON] . Згідно рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 04.10.2018 р. шлюб між [PERSON] та [PERSON] - розірвано. Судом встановлено, що [PERSON] , перебуває на обліку Служби у справах неповнолітніх та дітей Тернопільської міської ради із 27.11.2017 р., як дитина із сім`ї, що опинилася в складних життєвих обставинах (ухиляння батьків від виконання батьківських обов`язків). Дитина тривалий час проживала з батьком за адресою: [ADDRESS] . За час перебування дитини на обліку працівниками Служби у справах неповнолітніх та дітей та фахівцями Тернопільського міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді неодноразово проводились обстеження умов проживання дитини за адресою [ADDRESS] . В ході обстежень, про що свідчать акти від 05.12.2017 р., 16.01.2018 р. та 04.06.2018 р., виявлено, що мати дитини [PERSON] постійно відсутня, місце перебування її не відоме. Мати не надавала матеріальної допомоги на утримання дитини, не цікавилась станом здоров`я та розвитком дитини, не створювала умов для повноцінного розвитку дитини. Вихованням дитини самостійно займався батько [PERSON] . Відповідно до аб. 6 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону. Відповідно до інформації Тернопільського відділу поліції Головного управління національної поліції в Тернопільській області від 06.12.2018 р. №23871/24/10-18, відносно [PERSON] складено адміністративний протокол за ч.2 ст. 184 КУпАП (невиконання батьками або особами, що їх замінюють, обов`язків щодо виховання дитини). Відповідно до інформації ДНЗ №5 від 29.09.2018р. №141 та інформації Тернопільського навчально-виховного комплексу №35 від 24.09.2018 р. №140 [PERSON] жодного разу не відвідувала дитячі заклади, не цікавилась розвитком доньки не відвідувала виховні заходи. Інформація КНП «Тернопільська міська дитяча лікарня» від 26.09.2018р. № 981 підтверджує той факт, що мати [PERSON] участі у лікуванні дитини [PERSON] , [INFO] , не бере, станом здоров`я дитини не цікавиться (впродовж 2017-2018 р.р. дитина перебувала на лікуванні в інфекційно-діагностичному відділенні КНП «ТМДКЛ» - 5 разів та лікувалась амбулаторно двічі). Згідно інформації, викладеній у листі Тернопільського міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді від 29.11.2018р. №454/1, мати [PERSON] у вихованні та утриманні дитини [PERSON] , [INFO] , участі не приймала. Із пояснень представника позивача встановлено, що за час перебування батька в психіатричному закладі, мати не займалась вихованням своєї малолітньої доньки, місце перебування її було не відоме. З метою захисту прав та інтересів дитини, [PERSON] влаштовано у центр соціально - психологічної реабілітації дітей служби у справах дітей Тернопільської ОДА. Інформація центру соціально - психологічної реабілітації для дітей служби у справах дітей ТОДА від 05.10.2018р. № 195 підтверджує той факт, що за час перебування дитини у закладі, мати [PERSON] дівчинку не відвідувала, не цікавилась її станом здоров`я та розвитком дитини ні усно ні письмово. Відповідно до висновку ЛКК Тернопільської обласної дитячої клінічної лікарні від 26.10.2018р. №174 малолітній [PERSON] рекомендовано навчання в школі -інтернаті санаторного типу смт. Гримайлів Гусятинського району. Дані рекомендації виконані батьком [PERSON] . Малолітня [PERSON] влаштована на навчання в школу -інтернат санаторного типу смт. Гримайлів. Згідно інформації, викладеній у листі №188 від 14 травня 2019 року, адміністрація Гримайлівської санаторної загальноосвітньої школи-інтернату I-III ступенів Тернопільської обласної ради інформує, що [PERSON] , [INFO] проходить лікування та оздоровлення в дошкільній групі в нашому закладі з 25.10.2018 року по даний час. Протягом її перебування в закладі батько відвідував [PERSON] три рази ( 20.11.2018 р., 04.12.2018 р. та 20.12.2018 р.), мати лише один раз (20.12.2018р.) Мати дитиною не цікавиться, участі у її вихованні не приймає, на вихідні не забирає. Працівниками Служби у справах неповнолітніх та дітей Тернопільської міської ради неодноразово проводились бесіди з [PERSON] щодо належного виконання батьківських обов`язків, необхідності створення належних умов для проживання та виховання дитини, про що свідчать акти від 15.12.2017р. та 16.02.2018р. 15.12.2017р. на засіданні комісії з питань захисту прав дитини розглядалось питання неналежного виконання батьківських обов`язків [PERSON] стосовно малолітньої доньки. [PERSON] ігнорує рекомендації працівників служби у справах неповнолітніх та дітей, ТМЦСССДМ, рішення комісії, проведена профілактична робота не дала жодного позитивного результату. 30.11.2018 р. на засіданні комісії [PERSON] не змогла надати пояснень та вказати об`єктивних причин щодо неналежного ставлення до виконання батьківських обов`язків. Батько дитини [PERSON] підтвердив, що мати дитини тривалий час не проживає за місцем проживання та реєстрації доньки [PERSON] , не піклується про здоров`я та її розвиток. Рішенням Підволочиського районного суду Тернопільської області від 19.12.2012 р. справа №2/1912/620/2012 [PERSON] позбавлено батьківських прав щодо малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Згідно із ст. 13 Закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання та розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Законом України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини. Найбільш змістовий підхід для реалізації принципу «якнайкращих інтересів дитини» було вироблено Комітетом ООН з прав дитини на підставі Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року. У світлі цих міркувань Комітет вважає, що стосовно ситуації, яка розглядається доречними і такими, що підлягають врахуванню при оцінці та визначенні найкращих інтересів дитини є такі елементи: погляди дитини; індивідуальність дитини; збереження сімейного оточення і підтримання відносин; піклування, захист і безпеку дитини; вразливе положення; право дитини на здоров`я; право дитини на освіту. Також Європейський Суд в своїй прецедентній практиці виробив дві умови, які необхідно враховувати при визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (пункт 100 рішення ЄСПЛ у справі «Мамчур проти України»). Таким чином, оцінка найкращих інтересів дитини повинна здійснюватися з врахування усіх вищенаведених елементів з оцінкою значимості кожного з них в порівнянні з іншими. Згідно висновку органу опіки та піклування, затвердженого рішенням виконавчого комітету Тернопільської міської ради №21 від 09.01.2019 року, враховуючи рекомендації комісії з питань захисту прав дитини, орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] стосовно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ст. 51 Конституції України «Батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття...». Відповідно до ч. 2 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини. Стаття 150 СК України вказує, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Таким чином, суд оцінивши та дослідивши докази приходить до висновку, що [PERSON] ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню її малолітньої дитини, не створює належних умов для її утримання, фізичного та духовного розвитку, ігнорує рекомендації фахівців відповідних служб з метою захисту прав дитини. Враховуючи вищенаведені обставини, з метою забезпечення якнайкращих інтересів дитини, її здоров`я та розвитку, суд приходить до переконання, що позов виконавчого комітету Тернопільської міської ради в частині позбавлення батьківських прав є обґрунтованим і підлягає до задоволення. При цьому, суд враховує найкращі інтереси малолітньої дитини [PERSON] , необхідність перебування її в умовах, які будуть сприяти нормального вихованню та розвитку дитини, суд вважає, що відповідача [PERSON] , слід позбавити батьківських прав по відношенню до малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] . Згідно ч.2 та ч.3 ст.166 Сімейного кодексу України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Згідно ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. За таких обставин, суд вважає, що з відповідача слід стягувати аліменти на утримання малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , в твердій грошові сумі, в розмірі 1 015 грн. 00 коп. щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня звернення із позовом в суд і до досягнення дитиною повноліття. На підставі наведеного,

Outcome: approved