Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-25 00:00:00

Позивач [PERSON] , що діє в інтересах [PERSON], звернулася до суду з позовом про визнання [PERSON], такою, що втратила право користування жилим приміщенням - будинком [ADDRESS] В позові зазначила, що [PERSON] є власником житлового будинку [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 17.12.2004 р. Разом з ним в будинку зареєстровані, але не проживають його колишня дружина [PERSON] (шлюб укладений - 11.09.2009), [PERSON] (їх спільна дочка) та [PERSON] (дочка [PERSON] від попереднього шлюбу). Після розірвання шлюбу з 06.06.2011 р. відповідач [PERSON] в даному будинку не проживає, за майном догляду не веде, комунальні платежі не сплачує, просить суд визнати її такою, що втратила право користування даним житловим приміщенням. В судове засідання позивач та її представник - [PERSON] не з'явилися, подали до суду заяви в яких просять справу розгляд справи проводить без їх участі, позов підтримують. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву в якій позов визнає, не заперечує проти його задоволення, просить засідання проводити без її участі. Фіксація судового засідання за допомогою технічних засобів, згідно ст. 197 ЦПК України не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення, з наступних підстав. В судовому засіданні з достовірністю встановлено, що [PERSON] є власником житлового будинку [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 17.12.2004р. посвідченого приватним нотаріусом Канівського районного нотаріального округу [PERSON] ( а.с. 8-10) . Згідно технічного паспорту на будинок по [ADDRESS] ( а.с. 11-13) власником будинку є [PERSON]. 11.09.2009 року [PERSON] уклав шлюб з [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 18.05.2011р. виданого відділом ДРАЦС по Канівському району Канівського міськрайонного управління юстиції у Черкаській області. ( а.с. 16) . Згідно довідок Хмільнянської сільської ради № 1160 від 06.10.2011р., №338 від 28.10.2014р., № 816 від 02.10.2014р., № 43 від 19.01.2012р. ( а.с. 18-20) вбачається, що [PERSON] та її неповнолітні діти [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] зареєстровані в житловому будинку [ADDRESS], але там не проживають тривалий час. Згідно рішення Канівського міськрайонного суду шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано - 06 червня 2011 року ( а.с. 17). Судом встановлено, що [PERSON] разом з неповнолітніми дітьми [PERSON] та [PERSON] фактично не проживають в будинку з червня 2011р., тобто понад шість місяців, що підтверджується відповідним Актом від 30.10.2014р. ( а.с. 15) . Згідно зі ст.319 ЦК України, власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно вселення членів сім'ї у житлове приміщення, яке належить громадянину на праві власності є результатом реалізації права власника й у них виникає право на користування чужим майном, тобто сервітутне право. Ч.2 ст. 405 ЦК України, передбачені, спеціальні підстави для визнання особи такою, що втратила право на користування житлом власника: у разі відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Таким чином, поскільки відповідач [PERSON] та її діти [PERSON] [PERSON] відсутні за місцем проживання один рік без поважної причини, згідно ст..ст. 405, 405 Житлового Кодексу України, вона втратила право користування житловим приміщенням - будинком [ADDRESS]. За частиною 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Outcome: approved