Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася з позовом до Акціонерного Товариства Комерційного Банку «ПриватБанк», де треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору - Кременецький міськрайонний відділ виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області та приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Швець Руслан Олегович про визнання виконавчого напису від 17 листопада 2017 року, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швець Руслана Олеговича, який зареєстрований в реєстрі за № 21663, та яким стягнуто з [PERSON] , [INFO] , на користь Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» грошові кошти в розмірі - 41 376 гривень 67 копійок. Позивач в судове засідання не з`явилася, однак від її представника адвоката Булави М.А. на адресу суду надійшла заява про слухання справи у їх відсутності, просить позовні вимоги задоволити. З позовної заяви вбачається, що 21 березня 2013 року між [PERSON] та АТ КБ «ПриватБанк» було укладено генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості і приєднання до Умов і правил надання продукту кредитних карт. Відповідно до п.2.1 Угоди, Банк надав позикодавцю строковий кредит в сумі 16 810 гривень 34 копійки на строк 24 місяці з 21 березня 2013 року до 31 березня 2015 року, шляхом встановлення кредитної лінії на платіжну картку на споживчі цілі. До 02 квітня 2014 року позивач сплачувала заборгованість за кредитом, однак у зв`язку з сімейними обставинами в позивача виникла заборгованість. 12 листопада 2019 року у відповідь на запит адвоката позивача, вона отримала копію виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швець Р.О. від 17 листопада 2017 року Р№ 21663, згідно якого нотаріус пропонує задовольнити вимоги АТ КБ «ПриватБанк» , шляхом перерахування коштів у розмірі: 12 338 гривень 05 копійок - заборгованість за тілом кредиту; 8271 гривня 60 копійок - заборгованість за відсотками; 17 766 гривень 72 копійки - заборгованість з пені та комісії; 3000 гривень 30 копійок - штраф. Позивач вважає даний виконавчий напис незаконним та таким, що не підлягає виконанню, враховуючи наступне. Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч.1 ст. 261 ЦК України). Відповідно до Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості і приєднання до Умов і правил надання продукту кредитних карт від 21 березня 2013 року, позивачу було надано строковий кредит терміном до 31 березня 2015 року включно. Останній платіж за договором здійснено 29 квітня 2014 року, тобто саме з цього моменту відповідач дізнався про порушення своїх прав та розпочався відлік позовної давності, яка спливла 29 квітня 2017 року. Тому позивач вважає, що оскільки відповідач звернувся до суду в листопаді 2017 року, то він пропустив строки звернення трьохрічної давності. Крім того, у виконавчому написі від 17 листопада 2017 року нотаріус зазначає, що строк за який проводиться стягнення 1673 дні, а саме з 21 березня 2013 року по 19 жовтня 2017 року. Позивач вважає, що нотаріусом безпідставно проведено стягнення і за термін, коли вже не діяв договір укладений з відповідачем, який завершився ще 31 березня 2015 року. Також у виконавчому написі в розрахунку вказано про стягнення пені та штрафів. Позивач вважає, що до даних платежів відповідачем пропущено строк позовної давності, який становить один рік від того часу, коли особа дізналася про порушення своїх прав. Тобто, строк стягнення пені та штрафів за договором сплив 29 квітня 2015 року. Позивач зазначає, що відповідачем жодних вимог про усунення порушення виконання зобов`язань позивачу не було надіслано. Однак, всупереч цьому і вимогам Закону України «Про нотаріат» нотаріусом було видано виконавчий напис. Позивач просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 17 листопада 2017 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швець Русланом Олеговичем, який зареєстрований в реєстрі за № 21663, та яким стягнуто з [PERSON] , [INFO] , на користь Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» грошові кошти в розмірі - 41 376 гривень 67 копійок. Представник відповідача АТ КБ «ПриватБанк» в судове засідання не з`явився, надіславши на адресу суду відзив, в якому зазначив, що просить справу слухати у його відсутності, позовні вимоги не визнає та просить в задоволенні даного позову відмовити, з підстав викладених у відзиві. Представник третьої особи - Кременецького міськрайонного відділу виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про день та час розгляду справи. Причини неявки суду невідомі. Третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Швець Р.О. в судове засідання не з`явився, надіславши на адресу суду заяву про слухання справи у його відсутності. 27 грудня 2019 року ухвалою суду відкрито провадження за правилами загального позовного провадження та надано відповідачу строк для надання відзиву на позовну заяву. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення зі слідуючих міркувань. 21 березня 2013 року між [PERSON] та АТ КБ «ПриватБанк» було укладено генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості і приєднання до Умов і правил надання продукту кредитних карт, згідно якої Банк надав [PERSON] строковий кредит в сумі 16 810 гривень 34 копійки на строк 24 місяці з 21 березня 2013 року до 31 березня 2015 року, шляхом встановлення кредитної лінії на платіжну картку на споживчі цілі. З виконавчого напису від 17 листопада 2017 року, який вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швець Русланом Олеговичем, який зареєстрований в реєстрі за № 21663 вбачається, нотаріус пропонує задовольнити вимоги АТ КБ «ПриватБанк», шляхом перерахування коштів у розмірі: 12 338 гривень 05 копійок - заборгованість за тілом кредиту; 8271 гривня 60 копійок - заборгованість за відсотками; 17 766 гривень 72 копійки - заборгованість з пені та комісії; 3000 гривень 30 копійок - штраф. Витрати за вчинення виконавчого напису в сумі 1800,00 гривень. З постанови про відкриття виконавчого провадження від 25 січня 2018 року ВП № 55629768 слідує, що державним виконавцем Кременецького міськрайонного відділу державної виконавчої служби відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого напису № 21663 виданого 17 листопада 2017 року. Останній платіж за договором здійснено 29 квітня 2014 року, тобто саме з цього моменту відповідач дізнався про порушення своїх прав та розпочався відлік позовної давності, яка спливла 29 квітня 2017 року. Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону України «Про нотаріат»). Таким актом є, зокрема Порядок вчинення нотаріальних дій. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава14 Закону України «Про нотаріат» та Глава16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Крім того, з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Судом встановлено, що розрахунок заборгованості за кредитним договором, на підставі якого був вчинений оспорюваний виконавчий напис, було здійснено поза межами трирічного строку, як це передбачено статтею 88 Закону України «Про нотаріат», з 21 березня 2013 року по 19 жовтня 2017 року, тому така заборгованість не може вважатися безспірною. Наведені обставини вказують на те, що кредитна заборгованість існує, але її розмір, зазначений нотаріусом в оспорюваному виконавчому написі, не є безспірним, оскільки, сторони кредитного договору не дійшли згоди щодо розміру боргу, що є достатньою правовою підставою для визнання даного виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Outcome: approved