Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-20 00:00:00

Позивач [PERSON] предявила до суду позов до Підгороднянської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, третя особа Тернопільська районна державна нотаріальна контора, про визнання права власності в поряду спадкування на 1/4 частку житлового будинку по вулиці Котляревського, 23 у с. Підгороднє Тернопільського району Тернопільської області. Обґрунтовує позов тим, що 24 квітня 2016 року помер її чоловік [PERSON] Будучи спадкоємцем за законом, позивач звернулась до нотаріальної контори, однак у видачі їй свідоцтва про право на спадщину за законом відмовлено. З цих підстав позивач позбавлена можливості реалізувати свої спадкові права в нотаріальному порядку. В судове засідання позивач [PERSON] подала заяву, згідно з якою позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити, розглянувши справу в її відсутності. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, подав заяву, згідно з якою проти задоволення позовних вимог не заперечив, просив розглянути справу в його відсутності. Від третьої особи в судове засідання надійшла заява про розгляд справи без участі її представника. За вказаних обставин, з урахуванням вимог ст. 169 ЦПК України, суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній доказів, у відсутності сторін та третьої особи. Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, установив такі обставини: Відповідно до свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок від 30 вересня 1986 року, виданого Виконавчим комітетом Тернопільської районної Ради народних депутатів Тернопільської області, цілий жилий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, який розташований в селі Підгороднє Драганівської сільської Ради народних депутатів по вулиці Котляревського за №23 Тернопільського району належить колгоспному двору, головою якого є [PERSON]. Свідоцтво видано на підставі рішення виконкому Тернопільської районної Ради народних депутатів № 270 від 29 вересня 1986 року т а записано в реєстрову книгу №2 стор. № 45 за реєстровим № 171. 24 квітня 2016 року [PERSON] помер що стверджується свідоцтвом про смерть серії І-ИД №199713 від 25 квітня 2016 року, виданим Виконачим комітетом Підгороднянської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області. Після його смерті відкрилася спадщина за законом. Спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] є його син [PERSON], який 17 серпня 2016 року подав до нотаріальної контори заяву про відмову від прийняття спадщини, дочка [PERSON], яка 26 серпня 2016 року також подала заяву про відмову від прийняття спадщини, та дружина [PERSON] (позивач у справі), яка прийняла спадщину відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, оскільки на день смерті [PERSON] постійно проживала разом із ним, що підтверджується довідкою № 275, виданою 15 березня 2017 року виконкомом Підгороднянської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області. Однак, постановою державного нотаріуса Тернопільської районної державної нотаріальної контори [PERSON] № 165/02-14 від 20 січня 2017 року [PERSON] відмовлено у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами в селі Підгороднє по вулиці Котляревського, 23 Тернопільського району Тернопільської області, яка належала [PERSON], у звязку із тим, що будинок належить колгоспному двору. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. З посиланням на зазначені норми закону позивач звернулася до суду за захистом її прав у судовому порядку. Вирішуючи питання про те, чи дійсно [PERSON] за життя належала 1/4 частина спірного житлового будинку, суд виходить із наданих сторонами доказів. Так, за даними інформаційної довідки про технічний стан нерухомого майна, виданої Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації 16 вересня 2017 року № 609, станом на 12 вересня 2016 року по обліку бюро будинковолодіння № 23 по вулиці Котляревського в селі Підгороднє рахується: 1/4 частина за [PERSON], 1/4 за [PERSON], 1/4 за [PERSON], 1/4 за [PERSON]. Станом на 01 січня 2013 року право власності на майно було зареєстровано за головою колгоспного двору за гр. [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності, виданого Тернопільською районною радою 30 вересня 1986 року на підставі рішення виконкому № 270 від 29 вересня 1986 року. Як убачається з довідки № 255, виданої 15 березня 2017 року виконком Драганівської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, в колгоспному дворі в селі Підгорднє по вул. Котляревського №23 станом на 01 липня 1990 року були зареєстровані: [PERSON] голова двору, [PERSON] дружина, [PERSON] син, [PERSON] дочка. Пленум Верховного Суду України в п. 6 постанови №20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» роз'яснив, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Судом установлено, що житловий будинок належними до нього надвірними будівлями по вулиці Котляревського, 23 у селі Підгороднє Тернопільського району Тернопільської області належав колгоспному двору, членами якого були [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], що підтверджується матеріалами справи. Відтак, [PERSON] за життя належала 1/4 частина вказаного будинку. Відповідач права позивача на спірне майно не заперечує. Однак, оскільки у правовстановлюючому документі на житловий будинок частка [PERSON] не визначена, це стало перешкодою в оформленні позивачем своїх спадкових прав у нотаріальному порядку, зокрема шляхом отримання у нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину. Аналізуючи в сукупності досліджені докази, встановлені ними обставини та визначені відповідно до них правовідносини сторін, враховуючи вимоги закону, які до них застосовуються, суд приходить до переконання про порушення прав позивача, які підлягають до захисту шляхом задоволення її позовних вимог визнання за [PERSON] права власності на 1/4 частину житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами № 23 по вулиці Котляревського у селі Підгороднє Тернопільського району Тернопільської області, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 392, 1218, 1223, 1268 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved