Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-20 00:00:00

Позивач АТ «КБ «Приватбанк» звернувся до Кремінського районного суду Луганської області з позовом до відповідача [PERSON] , в якому вказав, що з відповідачем було укладено договір кредиту № б/н від 17.09.2012 року, відповідно до якого останній отримав кредит у розмірі 5300,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27,60 % на рік на суму залишку заборгованості з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Позивач зі своєї сторони умови договору виконав, надав відповідачу кредит. Відповідач в свою чергу умови виконання договору порушував, внаслідок чого станом на 30 квітня 2019 року виникла заборгованість 130087,81 грн., яка складається з: 5660 грн заборгованості за кредитом; 120527,81грн заборгованість по процентах за користування кредитом; 3900,00 грн. заборгованості за пенею та комісією. Враховуючи відсутність у законодавстві вимоги про повернення повної (усієї) суми заборгованості, просить стягнути з відповідача її частину, а саме 127987,81 грн, яка складається з: 5660 грн заборгованості за кредитом; 120527,81грн., заборгованість за процентами за користування кредитом; 1800,0 грн заборгованості за пенею та комісією за період з 17.09.2012 по 10.08.2017 року та судовий збір 1921,00 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав, проти заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про час та місце слухання справи повідомлена належним чином. Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних доказів по справі з постановленням заочного рішення. 21 серпня 2019 року постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступних висновків. Як встановлено в судовому засіданні, між сторонами укладено договір кредиту у розмірі 5300,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27,60 % на рік на суму залишку заборгованості з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.(а.с. 9-41). Як вбачається з розрахунку, заборгованість станом на 30 квітня 2019 року виникла заборгованість 130087,81 грн., яка складається з: 5660 грн заборгованості за кредитом; 120527,81грн заборгованість по процентах за користування кредитом; 3900,00 грн. заборгованості за пенею та комісією (а.с. 7-8). Позивач на свій розсуд просить стягнути лише частину заборгованості, а саме 127987,81 грн, яка складається з: 5660 грн заборгованості за кредитом; 120527,81грн., заборгованість за процентами за користування кредитом; 1800,0 грн заборгованості за пенею та комісією за період з 17.09.2012 по 10.08.2017 року, що також підтверджено розрахунком (ас 7-8) та відповідачем не оспорювалося. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Зі статті ст. 536 ЦК України вбачається, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Ч. 3 ст. 549 ЦК України передбачено, що пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ч. 1 ст. 550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання. Нормами ч. 2 ст. 551 ЦК України встановлено, що якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. На підставі ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом, що передбачено ч. 1 ст. 651 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно до ч. 1 ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. В судовому засіданні встановлено, що між сторонами виникли договірні відносини з приводу надання кредиту, позивач надав відповідачу кредит у сумі 5300 грн. зі сплатою відсотків відповідно до умов договору, а відповідач користувався грошовими коштами, умови договору не виконував належним чином, внаслідок чого виникла заборгованість. Заборгованість відповідає розрахунку, що наданий до позовної заяви, а тому позовні вимоги, в частині стягнення заборгованості, про яку просить позивач, підлягають задоволенню в повному обсязі, а саме 127987,81 грн, яка складається з: 5660 грн заборгованості за кредитом; 120527,81грн., заборгованість за процентами за користування кредитом; 1800,0 грн заборгованості за пенею та комісією за період з 17.09.2012 по 10.08.2017 року. Відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. А тому задоволенню підлягає сума документально підтверджених понесених судових витрат - судовий збір 1921,00 грн., а загальна сума стягнення складає 129908,81 грн. На підставі викладеного, ст. ст. 525, 526, 536, 549-551, 625, 629, 651, 1054,1056-1 ЦК України та

Outcome: approved