Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-20 00:00:00

Позивач, [PERSON] з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», 28 листопада 2017 року звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 42 400 грн. 83 коп. та судових витрат в сумі 1 600 грн. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 11 вересня 2012 року між Публічним акціонерним товариством «Альфа-Банк» та відповідачем був укладений кредитний договір № 500304000, за умовами якого відповідач отримав кредит в сумі 16 618 грн. 89 коп. Відповідно до умов договору відповідач зобовязувався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісію за надання та обслуговування кредиту та інші платежі. Внаслідок порушення відповідачем своїх зобовязань утворилась заборгованість за кредитним договором на загальну суму 42 400 грн. 83 коп., яка складається з кредиту в сумі 14 655 грн. 68 коп., відсотків 14 295 грн. 15 коп., пені 13 450 грн. 30 вересня 2014 року Публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк» і [PERSON] з обмежено відповідальністю «[PERSON] груп» уклали Договір факторингу, відповідно до якого банк відступив право вимоги з відповідача грошових коштів за зазначеним кредитним договором. [PERSON] з обмеженою відповідальністю «[PERSON] груп» 10 жовтня 2016 року відступило їм право вимоги за даним кредитним договором відповідно до Договору факторингу № 2016-1ДМГ/ЄАПБ, про що був повідомлений відповідач [PERSON] Просили суд стягнути з [PERSON] на їх користь заборгованість за кредитним договором № 500304000 від 11 вересня 2012 року в розмірі 42 400 грн. 83 коп. та судові витрати в сумі 1 600 грн. Позивач [PERSON] з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» в судове засідання свого представника не направили, надали до суду заяву, в якій просили розглянути справу у їх відсутність, позов підтримали та просили задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справ повідомлявся належним чином, що підтверджується поштовою розпискою, з заявою про відкладення розгляду справи не звертався, причини неявки не повідомив. Суд, дослідивши надані матеріали справи і оцінюючи все в сукупності, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Частиною 6 статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Судом встановлено, що 11 вересня 2012 року Публічне акціонерне товариство Альфа-Банк і відповідач [PERSON] уклали кредитний договір № 500304000, згідно пунктів 2.1 2.3 якого Банк зобовязувався надати позичальнику кредит в сумі 16 618 грн. 89 коп. зі сплатою 17 % річних за користування кредитом з кінцевим терміном повернення 14 вересня 2015 року, а відповідач зобовязувався повернути кредит, сплатити нараховані проценти за користування кредитом у повному обсязі, комісію та виконувати інші зобовязання в порядку та строки, встановлені договором. Публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк» надав відповідачу кошти в сумі 16 618 грн. 89 коп., що підтверджується документально, виконавши таким чином свої зобовязання в повному обсязі. 30 вересня 2014 року Публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк» та [PERSON] з обмеженою відповідальністю «[PERSON] [PERSON]» уклали Договір факторингу, відповідно до якого банк відступив ТОВ «[PERSON] [PERSON]» право вимоги з відповідача [PERSON] грошових коштів за кредитним договором № 50030400 від 11 вересня 2012 року, які в свою чергу відступили позивачу [PERSON] з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» право вимоги за кредитним договором відповідно до Договору факторингу № 2016-1ДМГ/ЄАПБ від 10 жовтня 2016 року. На виконання вимог ст. 516 ЦК України [PERSON] з обмеженою відповідальністю «[PERSON] [PERSON]» направили відповідачу повідомлення від 19 жовтня 2016 року про відступлення права вимоги і запропоновано сплатити заборгованість за кредитним договором, що відповідачем не було виконано. Внаслідок невиконання відповідачем [PERSON] умов кредитного договору станом на 10 жовтня 2016 року утворилась заборгованість в сумі 42 400 грн. 83 коп., а саме: кредит в сумі 14 655 грн. 68 коп., відсотки 14 295 грн. 15 коп., пеня 13 450 грн., що підтверджується наданим позивачем розрахунком, який судом перевірений та визнаний правильним. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 цього Кодексу). Договір є обовязковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків (частина перша статті 626 ЦК України). Визначення поняття зобовязання міститься у частині першій статті 509 ЦК України, згідно з якою зобовязання це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно з нормою статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України). Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України). З урахуванням встановлених обставин суд приходить до висновку про правомірність предявлення позовних вимог банку про стягнення з відповідача заборгованості по кредиту. Оскільки позов задоволено, то в відповідності до ст. 88 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1600 грн., що підтверджено документально.

Outcome: approved