Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-29 00:00:00

Позивач в особі голови правління Кредитної спілки «Азовська кредитна компанія» Башкатова О.В. звернувся до суду з позовом до [PERSON] \~ про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що [PERSON] з 07 листопада 2011 року є членом Кредитної спілки «Азовська кредитна компанія». 31 січня 2018 року відповідач подав заяву про надання йому кредиту, на підставі якої 31 січня 2018 року між ним та філією № 2 КС «Азовська кредитна компанія» був укладений кредитний договір № 249/18-Ф2. За умовами договору останній отримав кредит в сумі 6000 гривень строком на 12 місяців зі сплатою за користування коштами 0,17 % від суми залишку кредиту за кожен день користування грішми. За весь час користування кредитними коштами відповідач здійснив платежі: 07 березня 2018 року - 750 гривень, 24 квітня 2018 року 800 гривень, 26 квітня 2018 року 700 гривень. У подальшому жодного платежу на повернення кредиту не надходило. Станом на 27 лютого 2019 року заборгованість відповідача за договором кредиту становить 6974 гривень, яке складається з залишку по кредиту 4582,43 гривень та відсотків 2391,57 гривень. На підставі викладеного, посилаючись на діюче законодавство, позивач звертається до суду та просить стягнути вказану заборгованість з відповідача, а також витрати з оплати судового збору в сумі 1921 гривень. До зали судових засідань представник позивача Бойко Ю.О., яка діє на підставі довіреності, не з`явилася, подавши через канцелярію суду заяву, якою просить розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити, проти винесення заочного рішення у разі неявки відповідача не заперечує. Відповідач [PERSON] про дату та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно, належним чином, шляхом надіслання судової повістки за місцем реєстрації та розміщення оголошення про виклик до суду на офіційному веб-порталі «Судова влада України», проте до суду не прибув, відзиву на позов не надав, будь-яких заяв (клопотань) від нього не надходило. За наведених обставин суд, зі згоди представника позивача, ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, відповідно до ст.\~ 281 ЦПК України, та дійшов висновку про задоволення позову у повному обсязі, виходячи з наведеного. Судом встановлено, що 31 січня 2018 року між Кредитною спілкою «Азовська кредитна компанія» (далі Кредитодавець), з одного боку, та членом кредитної спілки Голоднюк Ігорем Анатолійовичем (далі - Позичальник), з іншого, був укладений договір споживчого кредиту № 249/18-Ф2, за умовами якого Кредитодавець надав Позичальникові грошові кошти у кредит у сумі 6000,00 гривень, строком на 12 місяців та сплатою відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 0,17 % від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом. При цьому [PERSON] був ознайомлений з умовами зазначеного договору, а також із графіком та строками погашення отриманого кредиту і сплати відсотків за користування грішми, що підтверджується її особистим підписом у договорі та графіку. Згідно з положеннями ст. 527 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, при цьому боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання зобов`язання. У відповідності до ч.1\~ ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у тій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у тій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] згідно графіку платежів (додаток № 1 до кредитного договору) здійснив платежі: 07 березня 2018 року - 750 гривень, 24 квітня 2018 року 800 гривень, 26 квітня 2018 року 700 гривень. Заборгованість відповідача за договором № 249/18-Ф2 від 31 січня 2018 року станом на 27 лютого 2019 року становить 4285,43 гривень - залишок заборгованості по кредиту, 2391,57гривень нараховані проценти за користування кредитом. Відповідач [PERSON] , не бажаючи приймати участь в судовому розгляді справи і реалізувати своє процесуальне право на спростування доводів позову і доказування належного виконання ним обов`язків за кредитним договором, тим самим не оспорює наявних підстав для стягнення з нього відшукуваних позивачем грошових сум та їх розміру. На підставі наведеного, суд вважає встановленим факт порушення [PERSON] умов договору кредиту та наявність заборгованості в сумі 6974 гривень\~ доведеною, та такою, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Відповідно до положень ст.ст.133,141 ЦПК України, судовий збір у розмірі 1921,00 гривень, сплачений позивачем за подання даного позову, покладається на відповідача. На підставі наведеного,

Outcome: approved