Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-17 00:00:00

Позивач [PERSON] через свого представника адвоката Михайленко Н.М. звернувся до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області суду з позовом до Чорноморської сільської ради ОТГ про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що [INFO] помер [PERSON] . За життя він склав заповіт, відповідно до змісту якого усе своє майно померлий заповів йому. Рішенням Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 11 листопада 2020 року, позивачу було встановлено додатковий строк для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті [PERSON] , тривалістю три місяці з дня набрання рішенням суду законної сили. До складу спадщини увійшли всі права та обов`язки [PERSON] , що належали йому на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, а саме майнові права на майно, яке належало йому на праві власності: житловий будинок [ADDRESS] імені в с. Кам`янка Очаківського району Миколаївської області. При зверненні до нотаріуса було роз`яснено, що не має можливості видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на житловий будинок [ADDRESS] імені в с. Кам`янка Очаківського району Миколаївської області, так як відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно. Крім виписки з господарської книги та технічного паспорту, у позивача відсутні інші документи, які б свідчили про право власності померлого на житловий будинок, так як правовстановлюючий документ на житловий будинок померлий [PERSON] взагалі не отримав за життя. Посилаючись на викладене, та те, що відсутність правовстановлюючих документів на будинок позбавляють його права на спадщину, позивач просив визнати за ним право власності на вищевказаний житловий будинок в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] . В судове засідання позивач та його представник не з`явилися, від представника позивача адвоката Михайленко Н.М. надійшла заява у якій вона просила слухати справу за їх відсутності, позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив. Процесуальним правом надати відзив на позов або письмові пояснення по суті предмету спору не скористався. Документів, що підтверджують поважність причин його відсутності суду не надано. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надійшло. Суд на підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України, враховуючи наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим ухвалити заочне рішення. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності з вимогами частини 2 статті 247 ЦПК України, не здійснюється. У зв`язку з чим на підставі ч.3 ст.211\~ЦПК України суд вважає за можливе розглянути дану справу за відсутності сторін. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд дійшов наступного. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть Серії [NUMBER] від 12 грудня 2019 року (а.с.8). Згідно копії заповіту від 16.09.2011 року, [PERSON] заповів усе своє майно [PERSON] (а.с.7). З метою оформлення спадщини після померлого, що складається з житлового будинку [ADDRESS] , позивач звернувся до нотаріальної контори. Листом від 26.03.2021 року № 161/02-14 завідувач Другої очаківської державної нотаріальної контори [PERSON] надала позивачу роз`яснення, що видати свідоцтво про право на спадщину не може, оскільки відсутній оригінал правовстановлюючого документу на житловий будинок, рекомендувала звернутися до суду для вирішення питання права власності (а.с.10). Як вбачається з довідки від 26.03.2021 року № 293, виданої старостою Кам`янського старостинського округу Чорноморської ОТГ, відповідно до записів по господарської книги № 2, особовий рахунок [NUMBER] , житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , належав померлому [PERSON] , не приватизований та документи на нього не виготовлялися (а.с.9). Згідно з Випискою з погосподарської книги №324 відт 28.04.2021, рік побудови житлового будинку [ADDRESS] п обудований в 1975 році, земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель 0,13 га, знаходиться в користуванні. Порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР був встановлений інструкцією, яка була затверджена Міністерством комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року та втратила чинність згідно наказу Держжитлокомунгоспу N 56 від 1З грудня 1995 року. Згідно з пунктами 4, 7 цієї Інструкції підлягали реєстрації всі будинки і домоволодіння, у тому числі належні громадянам на праві особистої власності, і здійснювалась вона на підставі документів, що встановлюють право власності (правовстановлюючих документів, перелік яких додано до вказаної Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції). Тобто, записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Пленум Верховного Суду України у п. 9 своєї постанови від 04 жовтня 1991 року № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» роз`яснив, що право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради. Вказаною інструкцією обов`язковою була реєстрація права власності на житлові будинки в органах БТІ лише у містах і селищах міського типу, однак не у сільській місцевості. Відповідно до ст. 31 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», п. 43 Постанови КМУ від 25 грудня 2015 року № 1127 «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що для державної реєстрації права власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року та розташовані на території сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення погосподарського обліку, замість документів, передбачених пунктом 42 цього Порядку, можуть бути подані: - документ, що посвідчує речове право на земельну ділянку, на якій розташований об`єкт нерухомого майна, у тому числі рішення відповідної ради про передачу (надання) земельної ділянки в користування або власність чи відомості про передачу (надання) земельної ділянки в користування або власність з погосподарської книги; - виписка з погосподарської книги, надана виконавчим органом сільської ради (якщо такий орган не створений, - сільським головою), селищної, міської ради або відповідною архівною установою. Для проведення державної реєстрації прав власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що були закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року та розташовані на територіях сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення погосподарського обліку, проведення технічної інвентаризації щодо зазначених об`єктів нерухомості є необов`язковим. Дані обставини у своїй сукупності свідчать про те, що вказане домоволодіння побудовано відповідно до діючого на час його будівництва законодавства та належним чином було зареєстровано органом місцевого самоврядування в погосподарській книзі. З огляду на викладене судом встановлено, що за життя [PERSON] належав житловий будинок та господарські споруди, що розташовані за адресою: [ADDRESS] . З копії спадкової справи №3/2021 до майна померлого [INFO] [PERSON] , вбачається, що із заявою про прийняття спадщини після його смерті звернувся позивач [PERSON] . Заява надійшла до Другої очаківської державної нотаріальної контори 15 січня 2021 року. Статтею 328 ЦК України, встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ч.1 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Спори про спадкування підлягають розгляду у судовому порядку у разі якщо відсутність умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину підтверджена відмовою нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину. Матеріалами справи підтверджене роз`яснення нотаріуса щодо неможливості видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів. Беручи до уваги вищевикладене та те, що відповідач цілком визнав позов, про що ним подано суду заяву, і визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, підставою для звернення до суду з даним позовом є отриманням свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно, суд вважає, що звернення позивача з позовом не суперечить закону, не порушує законні права та інтереси сторін та інших осіб, і вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає повному задоволенню. Судові витрати віднести за рахунок позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved