Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Ужгородського міськрайонного суду із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначила наступне: 28 лютого 2008 року між позивачкою [PERSON] та відповідачем [PERSON] був зареєстрований шлюб відділом реєстрації актів цивільного стану Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області № 91. 07.08.2008 року від спільного шлюбу в них народилася донька [PERSON]. На протязі останніх років сімейне життя між ними поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Спільне життя між ними не склалося через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обовязки з ведення спільного господарства. Проживають вони окремо на протязі останніх пяти років. За це час в кожного з них своє особисте життя. Спільного майна у них не має, та майнові претензії у них відсутні. Малолітня донька [PERSON] після розлучення залишається проживати з матірю де фактично проживає з народження на теперішній час. Позивач [PERSON] в судове засідання не прибула, хоча про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, проте нею на адресу суду була подана заява, в якій вона зазначає, що позов підтримує в повному обсязі, та просить розглянути справу за її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не прибув, хоча про час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений, проте ним на адресу суду була подана заява, в якій він зазначає, що позов визнає в повному обсязі, не заперечує проти розірвання шлюбу та просить розглянути справу у його відсутності. Як зазначено у ч. 2\~ст. 197 ЦК України\~у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З урахуванням зазначених положень та у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу судом не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які є у справі в їх сукупності, суд прийшов до наступних висновків. Як вбачається з наданих позивачем доказів, 28 лютого 2008 року між позивачкою [PERSON] та відповідачем [PERSON] був укладений шлюб, який був зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Ужгородського міського управління юстиції Закарпатської області під актовим записом № 91, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ФМ № 038274, виданим 28.02.2008 року. Від даного шлюбу в них народилася донька [PERSON] [INFO]. Відповідно до ч. 3 ст. 109 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Із ст. 55 СК України вбачається, що дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Враховуючи наведене, та з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини даного позову, суд вважає, що примирення та подальше подружнє життя сторін є неможливим, сім'я розпалася остаточно, збереження шлюбу може суперечити інтересам позивача, а отже, укладений між сторонами по справі шлюб підлягає розірванню. Як зазначено у\~ст. 160 СК України\~місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Враховуючи те, що позивач просила залишити дитину проживати із нею, а відповідач щодо цього не заперечує, суд вважає, що місцем проживання [PERSON] [INFO], слід визначити місце проживання її матері [PERSON]. Витрати із сплати судового збору у відповідності до ст. 88 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved