Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-28 00:00:00

Позивач [PERSON] у 21.07.2017 року звернулася до суду з вищевказаним позовом, просить суд визначити їй додатковий двомісячний строк для подачі заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини після померлої 15 лютого 2005 року [PERSON]. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 15 лютого 2005 року в смт. Свеса померла її баба, [PERSON], яка фактично прийняла спадщину після смерті 04 березня 1996 року чоловіка [PERSON] та до моменту смерті проживала в смт. Свеса Ямпільського р-ону, Сумської обл.. по вул.. Шевченка, 22. Крім того позивач зазначає, що 03 січня 1996 року Свеською селищною радою за реєстровим №1 на імя [PERSON] та [PERSON] був складений заповіт від імені [PERSON] діда позивача. [PERSON] син спадкодавця спадщину не прийняв, до суду за продовженням строку для прийняття спадщини не звертався. Після смерті спадкодавця залишилось спадкове майно, яке складається з житлового будинку, що знаходиться в смт. Свеса, Ямпільського р-ону Сумської обл.., вул.. Шевченка, 22 та земельної ділянки за вищевказаною адресою. 17.07.2017 року позивач у встановленому законом порядку звернулася до нотаріальної контори за місцем знаходження спадкового майна, проте їй було відмовлено у звязку з пропущенням встановленого законом строку для прийняття спадщини та рекомендовано звернутися до суду для його продовження, що і стало причиною звернення до суду. Як зазначає в позовній заяві позивач, у встановлений законом шестимісячний строк вона не змогла звернутися до нотаріального органу за отриманням свідоцтва про право на спадщину за законом по причині зберігання документів на житловий будинок, вважаючи, що спадщину вона прийняла. Крім цього, позивачем в обґрунтування поважності причин пропуску встановленого строку для прийняття спадщини суду було подано довідку з лікарні, згідно якої в період з 08.08.2005 року по 17.08.2005 року позивач перебувала на амбулаторному лікуванні в Свеській лікарні. Діагноз: УХС, атеросклеротичний кардіосклероз, Гіпертонічна хвороба ІІ ст. /а.с.37/. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] у судове засідання не зявилися, надали заяви, згідно яких позов вони підтримали повністю та просять розглядати справу за їх відсутності. Від представника відповідача надійшла до суду заява, в якій зазначено, що Свеська селищна рада визнає позов повністю, не заперечує проти його задоволення та просить розглядати справу за відсутності їх представника. Суд, оголосивши заяви сторін, дослідивши письмові докази встановив наступні факти та відповідні ним правовідносини: 04.03.1996 року помер [PERSON] у віці 77 років у смт. Свеса Сумської області /копія свідоцтва про смерть а.с. 3/. На підставі свідоцтва про смерть судом також установлено, що [PERSON] померла у віці 84 роки у смт. Свеса Сумської області 15.02.2005 року, що є часом відкриття спадщини (а.с. 4), та про що зроблено відповідний актовий запис за №31. Згідно свідоцтв про народження /а.с. 5,6/ судом встановлено, що [PERSON] є онукою [PERSON] та [PERSON]. Згідно копії свідоцтва про шлюб серія І-БП №306086 06.08.1977 року було укладено шлюб між [PERSON] та [PERSON], прізвища після укладання шлюбу подружжя [PERSON]. Згідно Довідки-характеристики, виданої Свеською селищною радою Ямпільського р-ону, Сумської обл..11.07.2017 року за №5232 04.03.1996 року в смт. Свеса Ямпільського р-ону Сумської області помер [PERSON], а 15 лютого 2005 року в смт. Свеса Ямпільського р-ону Сумської області померла [PERSON], на день смерті яких залишилось спадкове майно, яке складається з належного їм на праві власності житлового будинку, що знаходиться в смт. Свеса Ямпільського р-ну Сумської області, вул.. Шевченка, 22 та земельної ділянки за вказаною адресою. Виконкомом Свеської селищної ради Ямпільського району Сумської області від імені [PERSON] за реєстровим номером № 01 від 03.01.1996 року посвідчувався заповіт, який на день смерті заповідача не змінювався і не відмінявся. Спадкоємцем за заповітом є онука померлого: [PERSON]. Спадкодавці були зареєстровані та проживали в смт. Свеса Ямпільського р-ону Сумської обл.. вул.. Шевченка, 22 /а.с.7/. Згідно копії Заповіту /а.с.8/ 3 січня 1996 року [PERSON] на випадок своєї смерті зробив таке розпорядження: 1. Належне йому на праві власності домоволодіння, що знаходиться в смт. Свеса Ямпільського р-ону Сумської області по вул.. Шевченко, 22 заповів своїй дружині [PERSON]. 2. В разі її смерті раніше його, або одночасної смерті, або неприйняття нею спадщини по любим причинам вищевказане домоволодіння спадкодавець заповідає своїй онуці [PERSON]. Заповіт 03.01.1996 року складено та посвідчено секретарем Свеської селищної ради [PERSON], зареєстровано в реєстрі за №1. 23 травня 2017 року [PERSON] /син померлих [PERSON] та [PERSON]/ було подано заяву, згідно якої він спадщину, яка відкрилась після смерті його батьків, не прийняв та на спадщину не претендує. Заперечень проти того, щоб Свідоцтво про право на спадщину отримала онука померлого [PERSON], не має /а.с.9/. В судовому засіданні також встановлено, що [PERSON] зверталась до нотаріуса з приводу отримання свідоцтва на право на спадщину, яка залишилася після смерті [PERSON], але через те, що вона пропустила встановлений законом 6-ти місячний строк для звернення, їй було відмовлено та рекомендовано звернутися до суду з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини /а.с. 12/. З інформаційної довідки зі Спадкового реєстру вбачається, що спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась, встановити коло спадкоємців не можливо /а.с. 31-34/. Із заяви представника позивача [PERSON] вбачається, що позивач [PERSON] не мала змоги своєчасно звернутися в нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини, оскільки хворіла на той час, на підтвердження надала суду довідку ЛК №38, згідно якої в період з 08.08.2005 року по 17.08.2005 року позивач перебувала на амбулаторному лікуванні в Свеській лікарні. Діагноз: УХС, атеросклеротичний кардіосклероз, Гіпертонічна хвороба ІІ ст. /а.с.37/. Представник позивача причину пропуску позивачем встановленого законом шестимісячного строку на звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини у зв'язку з її станом здоровя просила визнати поважною. \~\~\~\~ Вирішуючи питання про наявність підстав для визнання причин пропуску позивачем строку для прийняття спадщини після смерті [PERSON] поважними, суд виходить з таких мотивів. Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобовязує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. За змістом указаної норми позов про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини подається: 1) у разі відсутності письмової згоди всіх спадкоємців, які прийняли спадщину, на подання спадкоємцем, який пропустив шестимісячний строк, заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори; 2) у разі пропуску шестимісячного строку подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори та відсутності інших спадкоємців, які прийняли спадщину та могли б дати письмову згоду на подання цієї заяви. За змістом статті 1272 ЦК України поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини вважаються причини, повязані обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення дій для прийняття спадщини. Отже, правила частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Аналогічна правова позиція міститься у постановах Верховного Суду України від 26 вересня 2012 року (справа № 6-85цс12) та 4 листопада\~\~2015 року (справа № 6-1486цс15), від 14.09.2016 року (справа № 6-1215цс16). Пленум Верховного Суду України в п. 24 Постанови від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» надав роз'яснення, що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити із того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Під час судового засідання була оглянута медична карта амбулаторного хворого №020106 [PERSON], [INFO], матеріалами якої підтверджується факт хвороби позивача в період з 08.08.2005 року по 17.08.2005 року. Згідно із вимогами статей 10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь в справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. На переконання суду викладені позивачем під час судового розгляду справи обставини, а саме хвороба позивача, свідчать про наявність у [PERSON] обєктивних перешкод та істотних труднощів для подання заяви до нотаріуса своєчасно. Таким чином, причини пропуску позивачем встановленого законом шестимісячного строку на звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини у зв'язку з її станом здоровя, визнано судом поважними. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що безумовне визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, а тому на законних підставах, відповідно до ч.3 ст.1272 Цивільного кодексу України, у відповідності із ч.4 ст.174 Цивільного процесуального кодексу України, може бути прийняте судом шляхом ухвалення рішення про задоволення позову. У відповідності до ст. 1269, ч. 1 ст. 1270, ч. 3 ст. 1272 Цивільного кодексу України та

Outcome: approved