Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-08 00:00:00

Позивач Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» (далі АТ «Державний ощадний банк України», банк) звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за договором про споживчий кредит №017-67/19 від 30 серпня 2019 року в розмірі 20 391,23 грн., у тому числі: 17 350 грн. заборгованість за основним боргом (кредитом); 2975,09 грн. проценти за користування кредитом; 5,88 грн. пеня за несвоєчасне погашення основного боргу; 19,41 грн. пеня за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом; 36,57 грн. три відсотки річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту), 12,34 грн. три відсотки річних за несвоєчасне погашення процентів, комісії за користування кредитом; 2,80 грн. втрати від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту); 12,54 грн. втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів, комісії за користування кредитом. В обґрунтування вимог позивач зазначив, що 30 серпня 2018 року між банком та відповідачем укладено договір про споживчий кредит №017-67/19. Згідно з умовами вказаного кредитного договору банк надав відповідачу кредит в сумі 21\~000 грн. на строк 60 місяців з терміном остаточного повернення не пізніше 29 серпня 2024 року зі сплатою 56 відсотків річних. Відповідач належним чином умов договору не виконувала, своєчасно не повернула банку кредитні кошти, у тому числі відсотки за користування кредитом. А тому, за таких обставин, банк має право на стягнення з відповідача основної заборгованості, процентів за користування кредитом; пені за несвоєчасне погашення основного боргу та за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом; трьох відсотків річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) та за несвоєчасне погашення процентів, комісії за користування кредитом, а також втрат від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) та за несвоєчасне погашення процентів, комісії за користування кредитом. Посилаючись на наведене, позивач просив задовольнити позов. Ухвалою судді від 10 липня 2020 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін на 09 вересня 2020 року на 10 год. 30 хв. У зв`язку з перебуванням головуючого судді на лікарняному розгляд справи, призначений на 09 вересня 2020 року на 10 год. 30 хв., відкладений на 09 жовтня 2020 року на 09 год. 30 хв. 05 жовтня 2020 року представник позивача АТ «Державний ощадний банк України» - адвокат Данилевич А.Б. подала заяву про уточнення позовних вимог, згідно з якою просила стягнути з відповідача [PERSON] заборгованості за договором про споживчий кредит №017-67/19 від 30 серпня 2019 року в розмірі 20 391,23 грн., у тому числі: 17 350 грн. заборгованість за основним боргом (кредитом); 2975,09 грн. проценти за користування кредитом; 5,88 грн. пеня за несвоєчасне погашення основного боргу; 19,41 грн. пеня за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом; 36,57 грн. три відсотки річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту), 12,34 грн. три відсотки річних за несвоєчасне погашення процентів, комісії за користування кредитом; 2,80 грн. втрати від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту); 12,54 грн. втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів, комісії за користування кредитом. В заяві зазначено, що банк надає кредит протягом одного банківського дня з моменту виконання позичальником умов надання кредиту, зокрема сплати позичальником комісійної винагороди за надання кредиту в розмірі 1050 грн. відтак, з суми кредиту 21\~000 грн. позичальником була доступна для використання сума в розмірі 19950 грн. 09 жовтня 2020 року представник позивача АТ «Державний ощадний банк України» - адвокат Драпак Г.В. подала заяву розгляд справи без її участі, згідно з якою позовні вимоги підтримала в повному обсязі та не заперечила проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася, не повідомивши про причини неявки. Відзиву на позов від відповідача не надходило. За вказаних обставин суд приходить до переконання, що згідно з ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України слід ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки відповідач була належним чином повідомлена про дату, час та місце судового засідання, не з`явилася у судове засідання без повідомлення причин, не подала відзиву, а представник позивача не заперечила проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив такі обставини: 30 серпня 2019 року між АТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] укладено договір про споживчий кредит №017-67/19. Відповідно до п. 2.2. вказаного договору, кредит надається в загальному розмірі 21\~000 грн. на строк 60 місяців з терміном остаточного повернення не пізніше 29 серпня 2024 року, якщо інший строк та/або термін не буде встановлено згідно з умовами цього договору. Згідно з п.п. 2.4.1., п. 2.4. договору про споживчий кредит за користування кредитом позичальник зобов`язаний сплачувати банку відповідну плату в розмірі 56 процентів річних. Зазначена в цьому пункті договору процентна ставка є фіксованою. Як слідує з п. 3.2. договору про споживчий кредит, банк здійснює надання кредиту одноразово шляхом безготівкового перерахування коштів на поточний рахунок позичальника № [NUMBER] , який відкритий у банку позичальником для здійснення розрахунково-касового обслуговування позичальника, в тому числі для видачі та обслуговування кредиту. Відповідно до п.п. 3.3.3. п. 3.3. договору про споживчий кредит позичальник зобов`язується здійснити повернення кредиту рівними частинами в розмірі 350 грн. та сплату процентів, нарахованих на залишок основної суми боргу за кредитом, щомісячно до 30 числа місяця, наступного за звітним, починаючи з вересня 2019 року, шляхом внесення власних коштів на поточний рахунок, які банк, використовуючи право договірного списання коштів, наданого йому згідно з умовами цього договору, списує в рахунок погашення основної суми боргу за кредитом та сплати процентів відповідно до послідовності, визначеної цим договором. Згідно з п.п. 4.2.2 п. 4.2. договору про споживчий кредит при виникненні простроченої заборгованості за основною сумою боргу за кредитом та/або процентами більше ніж на один місяць, а також в інших випадках, передбачених цим договором, банк має право вимагати дострокового повернення кредиту, сплати нарахованих процентів та інших платежів за цим договором, та стягнути заборгованість за цим договором в примусовому порядку. Відповідно до п.п. 4.3.3 п. 4.3 договору про споживчий кредит у випадку порушення умов цього договору позичальник зобов`язаний достроково повернути кредит з одночасною сплатою процентів, нарахованих на фактичний залишок заборгованості за кредитом, комісійні винагороди а також сплатити неустойку (штрафні санкції), як це передбачено в договорі, а також відшкодувати банку в повному обсязі збитки. Згідно з п.п. 8.2., 8.3. договору про споживчий кредит сукупна сума (пені, неустойки штрафу), нарахована за порушення зобов`язань позичальника на підставі договору, не може перевищувати половини суми, одержаної позичальником за цим договором. За порушення взятих на себе зобов`язань зі своєчасного повернення основної суми боргу та/або сплати процентів за користування кредитом, та/або сплати суми комісійної винагороди, позичальник зобов`язується сплатити на користь банку пеню в розмірі подвійної облікової Національного банку України, яка діяла в період, за який сплачується пеня, від суми платежу за кожний день прострочення, але не більше 15 відсотків простроченого платежу. Позивач у позовній заяві зазначає, що у зв`язку з постановою правління Національного банку України від 28 грудня 2018 року №162 «Про затвердження міжнародного номера банківського рахунку» банківський рахунок № [NUMBER] був перейменований на № [NUMBER] . Жодних доводів на спростування наведеного відповідачем не надано. Як убачається з виписки по картковому рахунку № [NUMBER] , позивачем 30 серпня 2019 року було здійснено зарахування кредитних коштів [PERSON] згідно з кредитним договором №017-67/19 від 30 серпня 2019 року. Крім цього, як убачається з меморіального ордеру №017-67/19 від 30 серпня 2019 року, позивачем було здійснено зарахування кредитних коштів [PERSON] у розмірі 19\~950 грн. на рахунок № [NUMBER] . Отримані кредитні кошти відповідач у повному обсязі не повернула. Згідно з наданим банком розрахунком станом на 28 травня 2020 року розмір заборгованості відповідача складає 20 391,23 грн., у тому числі: 17 350 грн. заборгованість за основним боргом (кредитом); 2975,09 грн. проценти за користування кредитом; 5,88 грн. пеня за несвоєчасне погашення основного боргу; 19,41 грн. пеня за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом; 36,57 грн. три відсотки річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту), 12,34 грн. три відсотки річних за несвоєчасне погашення процентів, комісії за користування кредитом; 2,85 грн. втрати від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту); 12,54 грн. втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів, комісії за користування кредитом. До правовідносин, які виникли між сторонами, суд застосовує такі норми права: За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. В силу вимог ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно з вимогами ст. 1049 цього Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Положеннями ч. ч. 1, 2 ст. 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Згідно з ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу (суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом). Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до вимог ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні у справі докази, давши оцінку належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, застосовуючи до визначених правовідносин норми матеріального та процесуального права, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Так, на підставі наданого позивачем розрахунку заборгованості судом установлено, що фактично отримані та використані відповідачем кредитні кошти в розмірі 17 350 гривень та 2975,09 гривень процентів за користування кредитом у розмірі 56% річних, як це передбачено п.п. 2.4.1. кредитного договору, у добровільному порядку АТ «Державний ощадний банк України» не повернуті. Розрахунком заборгованості підтверджено, що відповідачем було прострочено повернення чергової частини кредиту, у зв`язку з чим банк набув права вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України, тому до стягнення з відповідача підлягає 17 350 гривень основної заборгованості та 2975,09 гривень процентів за користування кредитом у розмірі 56% річних. Крім цього, у зв`язку з неналежним виконанням умов кредитного договору відповідачу нараховано пеню відповідно до п.п. 8.2., 8.3. договору про споживчий кредит у розмірі 5,88 грн. пеня за несвоєчасне погашення основного боргу та 19,41 грн. пеня за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом, та відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України три відсотки річних у розмірі 36,57 грн. три відсотки річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) та 12,34 грн. три відсотки річних за несвоєчасне погашення процентів, комісії за користування кредитом, що підтверджується наданим позивачем розрахунком станом на 28 травня 2020 року, а також, унаслідок несвоєчасного повернення відповідачем платежів у розмірі, в якому вони підлягали сплаті щомісячно встановлений індекс інфляції, в тому числі 2,80 гривень інфляційних втрат за несвоєчасне погашення основного боргу та 12,54 гривень інфляційних втрат за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом. Таким чином позов підлягає до задоволення шляхом стягнення з відповідача в користь позивача заборгованості за договором про споживчий кредит №017-67/19 від 30 серпня 2019 року в розмірі 20 391,23 грн., у тому числі: 17 350 грн. заборгованість за основним боргом (кредитом); 2975,09 грн. проценти за користування кредитом; 5,88 грн. пеня за несвоєчасне погашення основного боргу; 19,41 грн. пеня за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом; 36,57 грн. три відсотки річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту), 12,34 грн. три відсотки річних за несвоєчасне погашення процентів, комісії за користування кредитом; 2,85 грн. втрати від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту); 12,54 грн. втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів, комісії за користування кредитом. У зв`язку з задоволенням позову відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача в користь позивача слід стягнути 2102 грн.понесеного судового збору.

Outcome: approved