Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-24 00:00:00

Позивач Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії Миколаївського обласного управління АТ «Ощадбанк» звернулось 31.03.2020 року до Заводського районного суду міста Миколаєва з позовом до [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості, в якому просило стягнути з [PERSON] на користь Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Миколаївського обласного управління АТ «Ощадбанк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 53611 гривень 11 копійок, яка складається із: заборгованості за основним боргом у сумі 40777 гривень 51 копійка; заборгованості за процентами за користування кредитом у сумі 9326 (дев`ять тисяч триста двадцять шість) гривень 65 копійок; комісію 1357 (тисяча триста п`ятдесят сім) гривень 58 копійок; пені за несвоєчасне погашення основного боргу у сумі 1214 (тисяча двісті чотирнадцять) гривень 22 копійки; пені за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом у сумі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 14 копійок; 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу у сумі 165 (сто шістдесят п`ять) гривень 50 копійок; 3% річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом у сумі 72 (сімдесят дві) гривні 70 копійок; втрат від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу у сумі 18 (вісімнадцять) гривень 58 копійок; втрат від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом у сумі 13 (тринадцять) гривень 03 копійки. Позивач мотивував свої вимоги тим, що 24 лютого 2018 року відповідачкою [PERSON] була підписана заява про приєднання №614806 до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу. 27 лютого 2018 року [PERSON] було підписано кредитну заяву 49429832, згідно якої остання просила надати їй кредит (відкрити відновлювальну кредитну лінію) по рахунку у сумі 3000 (три тисячі) гривень 00 копійок на строк дії картки. 13 червня 2018 року [PERSON] було підписано кредитну заяву 78915948, згідно якої остання просила надати їй кредит (відкрити відновлювальну кредитну лінію) по рахунку 41000 (сорок одна тисяча) гривень 00 копійок на строк дії картки. Всупереч взятим на себе зобов`язанням, [PERSON] , порушивши в односторонньому порядку умови кредитного договору та діюче цивільне законодавство, кредит та проценти за його користування добровільно не сплачує. Даною першого непогашеного платежу за основним боргом та процентами є квітень 2019 року. 21.02.2019 по картці № [NUMBER] по поточному рахунку № [NUMBER] , відкритому на умовах тарифного пакету «Мій комфорт», до якої була підключена послуга смс інформування, здійснено зняття коштів в сумі 1000,00 гривень, після якого [PERSON] з проміжком в декілька хвилин звернулась до відділення банку з метою блокування вказаної картки. Заяви про несанкціоноване зняття коштів та шахрайські дії по картковому рахунку у відділенні банку не склала, обумовлюючи необхідність блокування картки лише поїздкою за межі України на відпочинок. Крім блокування вказаної картки [PERSON] замовила перевипуск картки по вищевказному рахунку, незважаючи на строк картки № [NUMBER] до січня 2023 року. У системі картка була заблокована о 14-18. В той же день по картці № [NUMBER] , яка відкрита на ім`я відповідачки умовах тарифного пакету «Зарплатинй», о 14:12:23, тобто до зняття коштів, була здійснена зміна налаштувань в системі «Ощад 24/7» та активована послуга входу в додаток Ощад 24/7 за відбитком пальця. Згідно п. 5 розділу VI Положення про порядок емісії електронних платіжних засобів здійснення операцій з їх використанням, затвердженого постановою Правління Національного банку України 05.11.2014 №705 (надалі - Положення № 705) користувач зобов`язаний контролювати рух коштів за своїм рахунком та повідомляти емітента про операції, які не виконувалися користувачем. За Договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (надалі ДКБО, Договір), до якого [PERSON] приєдналася згідно заяви приєднання №614806 від 25.02.2018 визначено, що клієнт зобов`язаний забезпечити/гарантувати неможливість отримання третіми особами інформації про логін, пароль, картковий пароль, а також ПІН, CVV2/CVC2, строк дії, номер картки тощо. Ризик і відповідальність за несанкціоноване використання логіна, пароля, карткового пароля несе виключно клієнт (п.9.15 розділу IX Відповідальність клієнта та банку (в редакції станом на березень 2019 року). Крім того, згідно умов ДКБО клієнт у разі втрати або крадіжки карток або у випадку їх компрометації зобов`язаний звернутися до банку з клопотанням про перевипуск карток у зв`язку з їх втратою/крадіжкою/компрометацією шляхом безпосереднього подання до банку письмової заяви або шляхом звернення до Контакт-центру банку або шляхом подання відповідної заявки через систему ДБО у відповідності до Інструкції користувача (у разі технічної реалізації). Тобто, враховуючи дату та час активації послуги входу в додаток Ощад 24/7 за відбитком пальця, зняття коштів та звернення [PERSON] до відділення з метою блокування карти та її перевипуском слід дійти висновку, що на момент звернення до банку останній було достовірно відомо про компрометацію картки, у зв`язку з чим вона й побажала здійснити саме пере випуск, а не наступне розблокування картки після повернення з поїздки. У березні 2019 року відповідач [PERSON] отримала у відділенні банку картку № [NUMBER] , що була перевипущена замість заблокованої 21.02.2019 картки № [NUMBER] . При цьому номер телефону, до якого підключена послуга смс інформування не змінила, незважаючи на той факт, що картка, яка була попередньо заблокована, була підключена для смс інформування до того ж номеру телефону - [NUMBER] . Користувач після виявлення факту втрати електронного платіжного засобу та/або платіжних операцій, які він не виконував, зобов`язаний негайно повідомити банк або визначену ним юридичну особу в спосіб, передбачений договором. До моменту повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій та відповідальність несе користувач, а з часу повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій за електронним платіжним засобом користувача несе банк (п.6 розділу VI Положення № 705). Оскільки під час звернення до відділення АТ «Ощадбанк» у лютому 2019 року відповідачка була обізнана про операції по картці № [NUMBER] , однак не повідомивши банк, що відбулися платіжні операції, які вона не виконувала, взяла на себе ризик й за операції, які відбулися у березні 2019 року. Згідно п.9.16 ДКБО клієнт несе ризик та негативні наслідки передачі ним третій особі мобільного телефону (відповідної SIM-карти), номер якого визначений в заяві про приєднання до договору комплексного обслуговування фізичних осіб або повідомлений банку в іншому встановленому договором порядку як номер мобільного телефону клієнта, їх втрати, незаконного заволодіння ними, а також ризик технічного перехоплення інформації, направленої на номер мобільного телефону клієнта. Посилаючись на п. 9 розділу VI Положення № 705, щодо зняття відповідальності з користувача за здійснення платіжних операцій, якщо електронний платіжний засіб було використано без фізичного пред`явлення користувачем та/або електронної ідентифікації самого електронного платіжного засобу і його користувача відповідачем не враховано, що здійснення усіх операцій в системі «Ощад 24/7» можливо через здійснення електронної ідентифікації. Отже, в даному випадку, потреби доводити, що дії чи бездіяльність користувача призвели до незаконного використання ПІНу або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції - немає. Ухвалою Заводського районного суду міста Миколаєва від 27.04.2020 року, після виконання вимог ч. 6 ст. 187 ЦПК України, відкрито провадження у справі та призначено до підготовчого судового засідання Ухвалою Заводського районного суду міста Миколаєва від 10.07.2020 року закрито підгтовче провадження по та призначено справу до судового розгляду. Ухвалою Заводського районного суду міста Миколаєва від 29.07.2020 року в порядку ст. 84 ЦПК України було витребувано у Приватного акціонерного товариства «ВФ Україна» (ПрАТ «ВФ Україна»)(01601, місто Київ, вулиця Лейпцигська, будинок №15, ЄДРПОУ 14333937) відомості про те, чи мав місце перевипуск (заміна) SIM-карти мобільного зв`язку з телефонним номером [NUMBER] , починаючи з 20.02.2019 року, та з якої дати та часу та яким чином він був ініційований; роздрівку телефонних дзвінків (вхідні та вихідні) та СМС-повідомлень (вхідних та вихідних), здійснених на номер та з номеру [NUMBER] з 00-00 год 21.02.2019 року по 00-00 год 22.02.2019 та з 00-00 год 09.03.2019 року по 00-00 год 11.03.2019 року; відомості про те, з якого часу було виконано відновлення роботи телефонного номеру [NUMBER] ; інформацію про IMEI усіх мобільних телефонів та місце, з якого здійснювались телефонні дзвінки та СМС-повідомлення на номері [NUMBER] , а також інформацію про номер сім-карти та IMEI телефону, з якого надійшов запит до оператора мобільного зв`язку про переведення номеру [NUMBER] на іншу сім-карту; інформацію, які СМС-повідомлення на номер [NUMBER] не були доставлені у повному обсязі (обірвані) з 00-00 год 21.02.2019 року по 00.00 22.02.2019 року та з 00-00 год 09.03.2019 року по 00-00 год 11.03.2019 року. У судовому засіданні представник позивача адвокат Кудактіна О.І. позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, надавши пояснення аналогічні змісту пред`явлених вимог. Відповідач [PERSON] та її представник адвокат Істоміна К.В. позовні вимоги не визнали, надали заперечення та відзив на позову заяву в якому зазначили про те, що дійсно, відповідачка оформила в AT «Ощадбанк» кредитну картку з кредитним лімітом 41000 гривень. Проте, користувалась цими коштами відповідачка тільки один раз. З наданих банком документів видно, що у вересні 2018 року [PERSON] знімала кошти в розмірі 5000 гривень, та протягом двох місяців повністю погасила цю суму. Більше кредитною карткою відповідачка не користувалась. В березні 2019 року вказана картка була перевипущена з тим же кредитним лімітом в розмірі 41000 гривень. Проте, 9 березня 2019 року відповідачці на мобільний телефон почали приходити смс-повідомлення про переказ коштів на картки інших банків: о 12-56 годині - переказ на картку іншого банку 18000 гривень, о 12-57 годині - переказ на картку іншого банку 12000 гривень, о 12-57 годині переказ 9500 гривень. Так як відповідачка була впевнена, що кошти вона не знімала, то одразу звернулась до відділення банку із заявою про блокування картки, та 11.03.2019 року звернулась до Заводського ВП ГУНП в Миколаївській області із заявою про шахрайство, розпочате кримінальне провадження, внесено відомості до ЄРДР за №12019150030000942. Також [PERSON] неодноразово зверталась до банку із заявами, зокрема 04.04.2019 року - заява на ім`я начальника філії AT «Ощадбанк» про те, що кошти вона не знімала і просила розібратись в цій ситуації. 06.06.2019 року була написана заява на ім`я начальника філії, в якій [PERSON] просила призупинити нарахування відсотків у зв`язку з несанкціонованим зняттям готівки з її картки. 09.12.2019 року була написана заява на ім`я начальника філії також про те, що кошти [PERSON] не знімала, просила повідомити інформацію стосовно руху грошових коштів по картці та ін. На свої заяви відповідачка отримала відповіді наступного змісту. Відповідь від 10.07.2019 року №11214-15/387/4606/2019-14/с: «По вашій картці [NUMBER] , яка була у вас на руках 21.02.2019 року 14:12:23 була активована послуга «finger print» (ідентифікація по відбитку пальця на мобільному смартфоні). Також в цей день були зняті кошти без присутності картки в банкоматі м. Слов`янськ в розмірі 1000,00 грн., що стало можливим за допомогою доступу до мобільного телефону та системи Mobile Banking (з підтвердженням смс, які надійшли на мобільний телефон [NUMBER] ). Наступні операції по перевипущеній карті, які були наведені в попередній відповіді, відбувались в системі Mobile Banking. Звертаємо вашу увагу, що картка, на яку перераховано з Вашого рахунку 9500,00 грн. відкрита на ім`я [PERSON] в м. Слов`янськ Донецької області». Відповіді АТ «Ощадбанк» від 12.04.2019 р. та від 13.01.2020 року: «Операції з перерахування коштів з вашого карткового рахунку були здійснені: 09.03.2019 12:57:07 12000,00 uah [NUMBER] ) А-Банк; 09.03.2019 12:56:30; 18000,00 uah [NUMBER] )Монобанк; 09.03.2019 12:57:35 9500,00 uah [NUMBER] ) Ощадбанк 09.03.2019 12:58:56 100,00 uah [NUMBER] ) на власну 09.03.2019 13:01:04 92,00 uah Оплата мобільного зв`язку [NUMBER] . Всіх цих переказів відповідачка не здійснювала. Це відбулось внаслідок шахрайських дій невідомих осіб. Нажаль, станом на сьогоднішній день заходи, вжиті правоохоронними органами, результатів не принесли. Враховуючи, що позивачем не доведено вчинення відповідачем дій чи бездіяльності, які сприяли втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера (коду) або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції за кредитною карткою, а відповідач, виявивши безпідставне списання коштів, невідкладно повідомила позивача та правоохоронні органи про цей факт, врахувавши наявність кримінального провадження, у межах якого встановлюється особа, яка протиправно заволоділа грошовими коштами, позовні вимоги АТ «Ощадний банк України» не підлягають задоволенню. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що дійсно 24.02.2018 року нею була підписана заява про приєднання №614806 до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу. Вона майже не користувалась кредитною карткою, і лише один раз брала кредитні кошти у розмірі 5000 гривень, які потім на протязі двох місяців поклала на картку, таким чином погасивши заборгованість. Також пояснила, що 21.02.2019 року їй на мобільний телефон прийшло повідомлення, що її карту заблоковано, а потім подзвонили, представились працівником АТ «Ощадбанк», і попросили вказати свої особисті дані. Однак [PERSON] , розуміючи, що з нею скоріше за все спілкуються шахраї, сказала що не буде розголошувати дані, а замість того попрямує до відділення «Ощадбанку», і там вирішить дану ситуацію. Після цього відразу SIM-картка припинила працювати, і [PERSON] не могла нікому зателефонувати. Цього ж дня [PERSON] прибула до відділення АТ «Ощадбанк», де їй повідомили, що з карткою все добре, всі її кредитні кошти в сумі 41000 гривень на місці, і вона відразу написала заяву, щоб в неї поки що забрали картку, оскільки вона мала їхати за кордон на відпочинок, і боялась щоб з карти не зникли гроші. За гроші вона не хвилювалась, оскільки працівники банку їй повідомили, що всі кредитні кошти знаходяться на картці, і їх ніхто не знімав. Потім, 06.03.2019 року [PERSON] прийшла до АТ «Ощадбанк», написала заяву та забрала картку. Їй видали нову картку та активували її, але свій рахунок та кількість кредитних коштів на картці вона не перевіряла. 09.03.2019 року [PERSON] прийшли на телефон повідомлення, що протягом 1 хвилини з її кредитного рахунку на інші кредитні рахунки були перераховані всі кредитні кошти. 10.03.2019 року [PERSON] написала заяву у відділенні АТ «Ощадбанк» про те, що з її картки були зняті кредитні кошти. В цей же день вона також написала заяву про вчинення злочину до Заводського ВП ГУНП в Миколаївській області та отримала у відділенні «Водафон» нову сім-карту з номером телефону, який у неї був раніше. Також [PERSON] повідомила, що вона нікому не розголошувала свої особисті відомості відносно кредитного рахунку, та вважає, що відомості розголосили співробітники банку. Дослідивши матеріали справи, заслухавши сторони, суд приходить до наступного. Відповідно до ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Згідно зі ст. 5 ЦПК України суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. А у випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Крім того, відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні (ст.263 ЦПК України). Під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин (ст. 264 ЦПК України). Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти ( ч.1 ст. 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Згідно із ч.1 ст.633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст ст. ст. 633, 634 ЦК України, можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. За змістом ст.1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно із ч.1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України. Судом встановлено, що 24 лютого 2018 року [PERSON] була підписана заява про приєднання № 614806 до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (надалі - ДКБО, Договір) та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки). Згідно п. 3.1. розділу III ДКБО договір визначає умови та порядок здійснення Банком комплексного банківського обслуговування Клієнта, регулює відносини Сторін при наданні Клієнту послуг Банку. Згідно з умовами цього Договору Банк, у разі приєднання Клієнта до договору, зобов`язується надавати Клієнту визначені Договором та обрані Клієнтом послуги. Клієнт зобов`язується їх оплатити в розмірах та в порядку, передбачених Договором Тарифами. Пунктом 4.1. розділу IV ДКБО передбачено, що договір вважається укладеним (акцептованим) Клієнтом в повному обсязі з моменту оформлення Заяви про приєднання до Договору за встановленою Банком формою, інших документів, надання яких необхідне з умовами цього Договору, в тому числі документів і відомостей, необхідних для з`ясування особи Клієнта, суті діяльності та фінансового стану. В разі ненадання фізичною особою необхідних Банку документів та відомостей або умисного надання неправдивих відомостей щодо себе, вважається що такі дії фізичної особи позбавляють Банк можливості надання цій особі банківських послуг, у зв`язку з чим Банк відмовляє такій особі в укладенні з нею Договору та її обслуговуванні. Умови кредитування визначаються виходячи зі стандарту/програми/паспорту/умов того чи іншого банківського продукту та встановлюються для кожного Клієнта окремо залежно від його фінансового стану та платоспроможності. Кредит може бути наданий Банком Клієнту резиденту України, що приєднався до цього Договору, в національній валюті України результатами проведення аналізу, відповідно до встановлених в Банку процедур. Цільове призначення Кредиту/мета отримання кредиту - на споживчі потреби. Цільове призначенні Кредиту у розумінні Закону України «Про споживче кредитування» є метою отримання Кредиту. Кредит надається без умови отримання забезпечення, якщо інше не буде передбачено окремими особливостями надання споживчого кредиту, наведеними в частині 2 цього розділу Договору, (п. п. 1.1.1 розділу XXII ДКБО). Відповідно до п.п. 1.1.3 розділу XXII ДКБО цей Договір, в тому числі. Заява про приєднання. Заява на встановлення (збільшення) Кредиту (якщо така подається, відповідно до умов обслуговування, встановлених Банком). Паспорт споживчого кредиту. Таблиця загальної вартості Кредиту та Умови користування кредитною лінією (Кредитом) є Кредитним договором, укладеним між Банком та Клієнтом. Клієнт, шляхом підписання Заяви про приєднання, також здійснює підписання власноручним підписом Паспорт та Таблицю, які є невід`ємними частинами Договору та цим самим, підтверджує ознайомлення з необхідною інформацією у формі Паспорту та Таблиці до моменту укладення Договору (Додаток 5 до Договору), у зв`язку з чим Банк визнається таким, що виконав вимоги щодо надання споживачу інформації згідно з частинами 2 та 3 статті 9 Закону України «Про споживче кредитування» (п. п. 1.3.2 розділу XXII ДКБО). Згідно п. 1.8. розділу XXII ДКБО датою укладення Договору є дата підписання Заяви про приєднання уповноваженим представником (працівником) Банку; датою надання Кредиту (частин Кредиту ) є дата використання Клієнтом Кредиту (кредитних коштів). Датою встановлення Кредиту є дата направлення повідомлення про надання Кредитної послуги та розмір Кредиту. Згідно п. 5.1 заяви про приєднання № 614806 до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) від 24.02.2018 підписанням цієї заяви про приєднання клієнт підтверджує, що між ним та банком досягнута згода щодо всіх істотних умов Договору, усі передбачені чинним законодавством України для такого роду договорів, в т.ч. договору банківського рахунку та кредитного договору, та достовірність даних, в т.ч. персональних, вказаних в цій заяві про приєднання. Клієнт підтверджує, що отримала, ознайомилась і погоджується із Правилами користування картою. Тарифами, які діють на дату підписання цієї заяви про приєднання (п.5.5 заяви про приєднання № 614806 від 24.02.2018). 27 лютого 2018 року [PERSON] було підписано кредитну заяву - 49429832, згідно якої остання просила надати їй кредит (відкрити відновлювальну кредитну лінію) по рахунку в сумі 3 000.00 (три тисячі) гривень на строк дії картки. 13 червня 2018 року [PERSON] було підписано кредитну заяву 78915948, згідно якої остання просила надати їй кредит (відкрити відновлювальну кредитну лінію) по рахунку в сумі 41 000.00 (сорок одна тисяча) гривень на строк дії картки. Всупереч взятим на себе зобов`язанням, [PERSON] , порушивши в односторонньому порядку умови Кредитного договору, кредит та проценти за його користування добровільно не сплачує. Датою першого непогашеного платежу за основним боргом та процентами є квітень 2019 року. Згідно п.1.24. розділу XXII ДКБО Банк має право вимагати від Клієнта дострокового повернення Кредиту, сплати процентів за користування ним. сплати комісійної винагороди за обслуговування Кредиту та інших платежів за Договором, строк сплати яких не настав, та застосувати процедуру звернення стягнення на майно Клієнта згідно із Законодавством (в т.ч. звернути стягнення на грошові кошти, що розміщені на будь-якому рахунку Клієнта). у випадку невиконання або неналежного виконання Клієнтом зобов`язань щодо вчасного повернення Кредиту (в тому числі сплати суми обов`язкового щомісячного платежу), сплати процентів за користування ним, сплати комісійної винагороди за обслуговування Кредиту та інших платежів, в тому числі, але не виключно у випадку: 1) затримання сплати Клієнтом заборгованості по Кредиту (його частини, в тому числі в розмірі обов`язкового щомісячного платежу) та/або перевищення витратного ліміту і несанкціонованого овердрафту) та/або процентів за користування Кредитом та/або комісійної винагороди за обслуговування Кредиту, обов`язок сплати яких передбачений Заявою на кредит, щонайменше на один календарний місяць; та/або 2) перевищення сумою заборгованості суми Кредиту більш як на десять процентів; та/або 3) несплати Клієнтом більше однієї виплати за Кредитним договором, яка перевищує п ять процентів суми Кредиту; та/або 4) іншого істотного невиконання зобов`язань, внаслідок якого Банк має право вимагати дострокового повернення Кредиту та сплати інших платежів. 25.05.2018 року о 14 годині 03 хвилин [PERSON] була проведена реєстрація облікового запису в системі дистанційного банківського обслуговування (WEB-банкінг/ Mobile-банкінг «Ощад 24/7») за банківською платіжною карткою [NUMBER] , відкритою за умовами тарифного пакету «Зарплатний» та зареєстровано власні Логін та Пароль, за допомогою яких здійснюється доступ в системі дистанційного банківського обслуговування до продуктів клієнта, здійснені операцій за картковим, депозитним рахунком, отримання інформації про залишки коштів на рахунках, здійснення переказів коштів з карткових та на карткові рахунки клієнта та інше, що підтверджується витягом з процесінгової системи АТ «Ощадбанк». За інформацією АТ «Ощадбанк» від 12.04.2019 року операції з перерахування коштів з карткового рахунку відповідачки були здійснені: 09.03.2019 о 12:57:07 на суму трансакції 12000,00 uah на картку [NUMBER] ) - А-Банк; 09.03.2019 о 12:56:30 на суму трансакції 18000,00 uah на картку [NUMBER] )- Монобанк; 09.03.2019 о 12:57:35 на суму трансакції 9500,00 uah на картку [NUMBER] )-Ощадбанк; 09.03.2019 12:58:56 на суму трансакції 100,00 uah переказ на власну картку [NUMBER] ); 09.03.2019 о 13:01:04 на суму трансакції 92,00 uah оплата мобільного зав`язку [NUMBER] . Згідно листа від 10.07.2019 року АТ «Ощадбанк» по картці [PERSON] [NUMBER] , яка була у [PERSON] на руках, 21.02.2019 року о 14:12:23 була активована послуга «finger print» (ідентифікація по відбитку пальця на мобільному смартфоні). Також в цей день були зняти кошти без присутності картки в банкоматі м. Слов`янськ в розмірі 1000,00 гривень, що стало можливим за допомогою доступу до мобільного телефону та системи Mobile banking (з підтвержденням смс, які надійшли на мобільний телефон [NUMBER] ). Наступні операції по перевипущеній карті, які-були наведені у попередній відповіді, відбувалися в системі Mobile banking. Картка, на яку перераховано з рахунку відповідачки 9500,00 гривень, відкрита на ім`я [PERSON] в м. Слов`янськ Донецької області. Відповідно до листа від 13.01.2020 року на імя [PERSON] в АТ «Ощадбанк» відкрито наступні карткові рахунки: 1) Стандартний UAN (кредитна картка) [NUMBER] (змінено згідно постанови НБУ №89 від 11.09.2017 року на рахунок [NUMBER] ), номер картки [NUMBER] , тип карти MasterCard Debit Standart MyCard, дата заведення 24.02.2018 року, строк дії рік/місяць 2301; перевипуск [NUMBER] тип карти MasterCard Debit Standart PayPass, дата заведення 21.02.2019 року, строк дії рік/місяць 2301. 2) Зарплатний UAN [NUMBER] , (змінено згідно постанови НБУ №89 від 11.09.2017 року на рахунок [NUMBER] ), номер картки [NUMBER] , тип карти MasterCard Debit Standart ZP, дата заведення 23.02.2018 року, строк дії рік/місяць 2302. Реєстрація карток [PERSON] в системі Mobile banking відбулась 21.02.2019 року на мобільний номер відповідачки 0955631716 о 14:12:23 прийшла смс з підтверджуючим паролем для активування послуги «finger print» (ідентифікація по відбитку пальця на мобільному смартфоні). Дана функція дає змогу наступні операції здійснювати по відбитку пальця без додаткових підтверджень. Відбиток пальця закріплюється за мобільним пристроєм, а не за номером телефону чи картки. Згідно інформації ПрАТ «ВФ Україна» абонентський номер [NUMBER] в період з 20.02.2019 року по 11.03.2019 року обслуговувався знеособлено (анонімно) на умовах передплаченого зв`язку ПрАТ «ВФ Україна», тому визначити абонента, в користуванні якого знаходиться вказаний телефонний номер, не має можливості. По абонентському номеру [NUMBER] : 21.02.2019 року в 14:07:56 проведена заміна: максимальна ідентифікація проведена по кодовому слову, заміна коректна, телефонували з номеру [NUMBER] ; 21.01.2019 року в 14:42:10 проведена заміна, максимальна ідентифікація проведена в магазині, перевірити коректність немає можливості; 12.03.2019 року в 14:07:56 проведена заміна, максимальна ідентифікація проведена в магазині, перевірити коректність немає можливості. Згідно деталізації дзвінків, у період після 13:50 години 21.02.2019 року по 14:46 годину 21.02.2019 року дзвінки за номером телефону [NUMBER] здійснювались з пристрою з IMEI [NUMBER] , в інші періоди - з пристрою з IMEI [NUMBER] . Станом на 22.11.2019 року заборгованість [PERSON] за кредитним договором склала 53611 гривень 11 копійок, яка складається із заборгованості за основним боргом у сумі 40777 гривень 51 копійка; заборгованості за процентами за користування кредитом у сумі 9326 гривень 65 копійок; комісією 1357 гривень 58 копійок; пені за несвоєчасне погашення основного боргу у сумі 1214 гривень 22 копійки; пені за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом у сумі 665 гривень 14 копійок; 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу у сумі 165 гривень 50 копійок; 3% річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом у сумі 72 гривні 70 копійок; втрат від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу у сумі 18 (вісімнадцять) гривень 58 копійок; втрат від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом у сумі 13 (тринадцять) гривень 03 копійки. Розмір вказаної заборгованості та правильність розрахунку [PERSON] у судовому засіданні оспорені не були. Також відповідачкою у судовому засіданні підтверджено факт ознайомлення та підписання саме тих кредитних умов, які долучені АТ «Ощадбанк» до позову та на підставі яких здійснено розрахунок. Відповідно до ч.1 ст. 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Згідно ч. 1 ст. 1071 ЦК України банк може списати грошові кошти з рахунка клієнта на підставі його розпорядження. Статтею 1073 ЦК України передбачено, що у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом. Законом України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» визначаються загальні засади функціонування платіжних систем і систем розрахунків (далі - платіжні системи) в Україні, поняття та загальний порядок проведення переказу коштів у межах України, встановлює відповідальність суб`єктів переказу, а також визначає загальний порядок здійснення нагляду (оверсайта) за платіжними системами. Згідно п. 1.27 ст. 1 зазначеного Закону платіжна картка це електронний платіжний засіб у вигляді емітованої в установленому законодавством порядку пластикової чи іншого виду картки, що використовується для ініціювання переказу коштів з рахунка платника або з відповідного рахунка банку з метою оплати вартості товарів і послуг, перерахування коштів зі своїх рахунків на рахунки інших осіб, отримання коштів у готівковій формі в касах банків через банківські автомати, а також здійснення інших операцій, передбачених відповідним договором. Відповідно до ч. 3 ст. 3 цього Закону порядок відкриття банками рахунків та їх режими визначаються Національним банком України. Умови відкриття рахунка та особливості його функціонування передбачаються в договорі, що укладається між банком і його клієнтом - власником рахунка. Згідно п. 33.3 ст. 33 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» платник зобов`язаний відшкодувати шкоду, заподіяну банку або іншій установі - учаснику платіжної системи, що його обслуговують, внаслідок недотримання цим платником вимог щодо захисту інформації і проведенням незаконних операцій з компонентами платіжних систем (платіжні інструменти, обладнання, програмне забезпечення тощо). При цьому банк або інша установа - учасник платіжної системи, що обслуговує платника, звільняється від відповідальності перед платником за проведення переказу. Пунктом 8 розділу VI постанови правління НБУ від 05.11.2014 р. № 705 «Про затвердження Положення про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням», обов`язок емітента відновити залишок на рахунку клієнта передбачено лише у випадку здійснення помилкового або неналежного переказу, тобто відповідно до п. 1.24. ст. 1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» у випадках наявності вини банку або ініціатора переказу у здійсненні платежу. Пункт 9 розділу VI зазначеного Положення звільняє користувача платіжного засобу від відповідальності за здійснення платіжних операцій, лише у випадку коли електронний платіжний засіб було використано без електронної ідентифікації самого електронного платіжного засобу і його користувача. Одночасно п. 5 розділу VI Положення покладає на користувача обов`язок контролювати рух коштів за своїм рахунком, а п. 6 розділу VI Положення розмежовує ризик та відповідальність користувача за збитки від здійснення операцій моментом повідомлення користувачем банку про втрату електронного платіжного засобу. З урахуванням викладеного саме на відповідачку покладено як обов`язок нерозголошення інформації за рахунком в результаті використання клієнтом паролів, ПІН-кодів, CVV-кодів, так і обов`язок повідомлення банку в разі втрати, викрадення платіжної картки та розголошення інформації. Саме про таке застосування законодавства, яке регулює спірні правовідносини, зазначено в постанові Верховного Суду від 10 липня 2019року у справі № 522/22780/15. 11.03.2019 року відповідачка [PERSON] звернулася до Заводського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області з заявою, в якій просила вжити заходи до невстановленої особи, яка 09.03.2019 року незаконно здійснила переказ грошових коштів з її банківської картки «Ощадбанку», чим спричинила матеріальну шкоду на суму 41000 гривень. На підставі вказаної заяви [PERSON] 12.03.2019 року в Єдиному реєстрі досудових розслідувань було зареєстровано кримінальне провадження №12019150030000942 за ч. 1 ст. 190 КК України. Постановою від 12.03.2020 року слідчого слідчого відділу Заводського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області Мостового В.В. було закрито кримінальне провадження №12019150030000942 за ч. 1 ст. 190 КК України у зв`язку із закінченням строку досудового розслідування. За змістом листа поліції від 24.06.2020 року №В-58/24/1-2020, ухвалою слідчого судді Заводського районного суду міста Миколаєва від 26.05.2020 року, залишеною без змін ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 12.06.2020 року, відмовлено у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження №12019150030000942. 03.06.2020 року в Єдиному реєстрі досудових розслідувань було повторно зареєстровано кримінальне провадження №12020150030002136 за ч. 1 ст. 190 КК України за заявою [PERSON] щодо вжиття заходів до невстановленої особи, яка 09.03.2019 року незаконно здійснила переказ грошових коштів з її банківської картки «Ощадбанку», чим спричинила матеріальну шкоду на суму 41000 гривень. Постановою від 08.09.2020 року дізнавача СД Заводського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області Маковецької М.А. було закрито кримінальне провадження №12020150030002136 на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України з посиланням на те, що [PERSON] не дотрималась умов договору користування банківською карткою та інтернет-банкінгом, не забезпечивши таким чином належне зберігання власного майна. Згідно листа від 09.12.2020 року, процесуальним керівником Заводського відділу Миколаївської місцевої прокуратури №1 скасовано постанову про закриття кримінального провадження від 08.09.2020 року, кримінальне провадження скеровано до Заводського ВП ГУНП в Миколаївській області для подальшого досудового розслідування. Разом з цим, саме по собі звернення до правоохоронних органів та реєстрація звернення в ЄРДР, не є доказом доведеності обставин, зазначених в тексті такого звернення. Звернення відповідачки до правоохоронних органів та надані нею докази проведення слідчими органами відповідних слідчих дій, підтверджує тільки проведення відповідного розслідування за зверненням відповідачки. Проте остаточного рішення з приводу даного звернення правоохоронним органами чи судом до теперішнього часу прийнято не було. Посилання відповідачки на необхідність застосування до правовідносин у даній справі правового висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 20.06.2018 року по справі №691/699/16ц (провадження №61-16504св18), в якій, в свою чергу здійснено посилання на правову позицію, викладену у постанові Верховного Суду України від 13 травня 2015року у справі № 6-71цс15, є помилковим, оскільки у постанові Верховного Суду України від 13 травня 2015 року визначено, що відповідно до пунктів 6.7, 6.8 Положення «Про порядок емісії спеціальних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням», затвердженого постановою Правління Національного банку України від 30 квітня 2010 року №223 банк у разі здійснення недозволеної або некоректно виконаної платіжної операції, якщо користувач невідкладно повідомив про платіжні операції, що ним не виконувалися або які були виконані некоректно, негайно відшкодовує платнику суму такої операції та, за необхідності, відновлює залишок коштів на рахунку до того стану, у якому він був перед виконанням цієї операції. Користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо спеціальний платіжний засіб було використано без фізичного пред`явлення користувачем або електронної ідентифікації самого спеціального платіжного засобу та його держателя, крім випадків, коли доведено, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Однак, Положення «Про порядок емісії спеціальних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням», яке затверджено постановою Правління Національного банку України від 30 квітня 2010 року №223, втратило чинність 12 листопада 2014 року, і до даних правовідносин не застосовується. Зазначене відповідає постанові Верховного Суду від 10 липня 2019 року у справі № 522/22780/15. Таким чином, враховуючи, що операції з переказу коштів здійсненні після активування послуги «finger print» (ідентифікація по відбитку пальця на мобільному смартфоні) за фінансовим телефонним номером відповідачки, та відбувалися в системі Mobile banking з використанням персональної інформації щодо платіжної картки, які відомі тільки власнику картки, АТ «Ощадбанк» не повинен нести відповідальність за дану операцію. З урахуванням встановлених обставин справи, суд, оцінивши та проаналізувавши наявні у справі докази у їх сукупності, вважає позовні вимоги АТ «Ощадбанк» про стягнення з [PERSON] кредитної заборгованості обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже, у зв`язку із повним задоволенням позовних вимог з відповідача на користь позивача підлягають стягнення судові витрати з оплати судового збору у сумі 2102 гривень 00 копійок.

Outcome: approved