Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом про визнання права власності за набувальною давністю на домоволодіння № 98 по вул.Духновича (колишня Радянська) в с.Софія Мукачівського району, яке складається з житлового будинку, загальною площею 61,0 кв.м, житловою площею 49,1 кв.м, сараю, господарської будівлі для худоби та птиці, вбиральні, навісу, колодязя та споруд, що підтверджується технічним паспортом. На протязі 19 років вона безперервно та відкрито володіє зазначеним будинком, веде господарство, здійснює поточні ремонти та сплачує комунальні послуги. Вказаний житловий будинок був збудований 1959 року її дідом [PERSON], який помер 08.06.1993 року і який не залишив заповіту. Спадщину після смерті [PERSON] ніхто не прийняв, а дане майно є не оформленим та не зареєстрованим. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, про дату та час розгляду справи повідомлялися належним чином. Подала до суду заяву з проханням розглянути справу у її відсутності, де зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд позов задовільнити. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Мукачівського району в судове засідання не зявився, про дату та час розгляду справи повідомлялися належним чином. Однак , сільським головою на адресу суду подано клопотання про розгляд справи у відсутності їх представника, вирішення позовних вимог залишають на розсуд суду. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв'язку з цим, на підставі\~ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе провести розгляд справи по суті без фіксування судового процесу. Згідно частини\~статті 13 ЦПК України\~суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів поданих учасниками справи. \~\~\~ \~\~Дослідивши подані по справі доказові матеріали, суд констатує наступне. Відповідно до вимог\~ст.81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно свідоцтва про смерть серії І-ФМ № 239996 виданого Мукачівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області від 20.12.2017 року, актовий запис № 06, [PERSON] помер 09.06.1993 року (а.с.22). Згідно з даними довідки від 28.12.2017 року, виданої КП «Мукачівське районне бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки», право власності на домоволодіння №98 по вул..Духновича в с.Софія, Мукачівського району не оформлено та не зареєстровано. (а.с. 29). Згідно до довідки [PERSON] сільської ради від 13.05.2013 року №75на день смерті [PERSON], який помер 08.06.1993 року не зареєстрований ніхто. Дані довідки від 26.12.2017 року №567, виданої сільським головою [PERSON] сільської ради Мукачівського району,свідчать, що позивач [PERSON] дійсно проживає в Будинковолодінні з 1998 року (а.с. 8). В матеріалах справи міститься довідка [PERSON] сільської ради Мукачівського району від 26.12.2017 року №569 , згідно даних якої за домоволодінням рахується земельна ділянка в кількості 0,77 га, в тому числі -0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, 0,52га для ведення особистого селянського господарства.(а.с.8) Матеріали справи також міститься технічний паспорт на Будинковолодіння за предметом позовних вимог виданого 30 березня 2013 року з відображеними в ньому технічними характеристиками вказаного об'єкта нерухомості, до якого входять житловий будинок під літ. «А», сарай під літ. «Б» , господарська будівля «В» та вбиральна «Г», навіс під літ. «Д», », та колодязь під літ. «Н» (а.с. 12-15). Також позивач, проводить оплату комунальних послуг (а.с.17-20). Відповідно до витягу зі спадкового реєстру по [PERSON] інформація у спадковому реєстру відсутня.(а.с.23) Приймаючи вищевказані фактичні обставини справи суд виходить з того, що предметом спору є визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю. За\~статтею 43 Конституції України, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі. За змістом ч. 1\~ст. 344 ЦК України\~особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Відповідно до ч. 4\~ст. 344 ЦК України\~право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Згідно п.п.9, 13 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», відповідно до ч.1\~ст. 344 ЦК особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено\~ЦК. При вирішенні спорів, пов'язаних з набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: - володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; - володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; - володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред»явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (ч.3\~ст. 344 ЦК). Не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є сингулярним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (ч.2\~ст. 344 ЦК). Беручи до уваги вище наведене та роз'яснення, викладені в постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 року, набуття права власності на чужі речі за набувальною давністю здійснюється за умови, що річ, яка опинилася у володінні особи, є об'єктивно чужою, володілець суб'єктивно вважає майно своїм, володілець майна має бути добросовісним набувачем, володіння здійснюється протягом усього строку відкрито та продовжувалось безперервно, строк такого володіння нерухомим майном складає 10 років. Наявні у справі доказові матеріали у повній мірі дають підстави для висновку про підставність позовних вимог [PERSON], оскільки остання відкрито, добросовісно та безперервно володіє Будинковолодінням після смерті [PERSON] більше 10 років. Таким чином, позов слід задоволити.\~\~\~\~\~

Outcome: approved