Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-01 00:00:00

Позивач вимоги мотивує тим, що з 07.08.1974 року по 30.04.2014 року працював у ПАТ «Сумське НВО ім. М.В. Фрунзе». Під час роботи отримав профзахворювання у звязку з чим зазнав 85% втрати професійної працездатності та йому встановлено ІІ групу інвалідності. Причиною професійного захворювання, згідно акту розслідування, є довготривалий вплив шкідливих виробничих факторів. У звязку з цим зазнав моральної шкоди, яку повязує з фізичними стражданнями від втрати здоровя. Рішенням суду вже було стягнуто 9000 грн. за 60 % втрати працездатності. За 20 % втрати працездатності моральна шкода не відшкодовувалося. Тому суму грошового відшкодування моральної шкоди оцінює у 6 000 грн. і просить стягнути з відповідача саме таку суму грошового відшкодування. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав. Представник відповідача позов не визнав та зазначив, що позивачем не надано доказів на підтвердження моральної шкоди. Шкоду позивачу вже було відшкодовано у розмірі визначеному попереднім рішенням суду. Тому просив відмовити у задоволенні позову. Суд, заслухавши учасників розгляду, які зявилися, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований але підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивач з 07.08.1974 року по 30.04.2014 року працював у ПАТ «Сумське НВО ім. М.В. Фрунзе», на час розгляду ПАТ «Сумське НВО», до виходу на пенсію./а.с.4-5/ Під час роботи у звязку з впливом шкідливих умов виробництва та нехтуванням особистими засобами захисту позивач зазнав профзахворювання. Так зокрема встановлені основний діагноз «Хронічне обструктивне захворювання легень токсико-пилової етнології другої стадії у фазі нестійкої ремісії. Дискензія бронхів першої стадії. Емфізема легень другої стадії. Легенева недостатність другого ступеню. Хронічне легеневе серце. Вегетативно-сенсорна поліневропатія верхніх кінцівок зі стійкими наявними вегетативно-трофічними порушеннями на кистях та ангіоспазмами пальців рук, міофіброз мязів на надлопаточній ділянці, двосторонній плечелопаточний пері артроз, деформуючий остеоартроз ліктьових та лучезапястних суглобів зі стійким больовим синдромом та порушенням функції верхніх кінцівок.». Причиною профзахворювання стало недосконалість технології, неефективне використання засобів індивідуального захисту про що зазначено у актах розслідування хронічного профзахворювання №37 від 15.04.2014 року./а.с.9/ У звязку з профзахворюванням при первинному огляді 04.06.2014 року МСЕК позивачу встановлено 60 % стійкої втрати працездатності та встановлено третю групу інвалідності. /а.с. 10/ Рішенням Ковпаківського районного суду м.Суми від 25.11.2014 року у справі за позовом [PERSON] до ПАТ «Сумське НВО ім. М.В. Фрунзе» про відшкодування моральної шкоди, справа №592/11435/14-ц, позов задоволено частково. Так стягнуто з відповідача 9000 грн. грошового відшкодування моральної шкоди з у вязку з спричиненням шкоди здоровю та втратою працездатності 60%./а.с.14/ У звязку з профзахворюванням при повторному огляді 20.05.2015 року МСЕК позивачу встановлено 80 % стійкої втрати працездатності та встановлено другу групу інвалідності. /а.с. 12-13/ Наявність профзахворювання спричинило моральної шкоди позивачу, що полягає у стражданнях від втрати здоровя. Йому необхідно вживати заходів з медичної реабілітації, необхідності стаціонарного, медикаментозного та санаторного лікування. Втрата здоровя погано вплинуло на самопочуття позивача, він відчуває білі страждання від втрати здоровя. Важко дихати, відчуває біль у попереку, обмежений у рухах. Від цього у позивача змінився звичний уклад життя. З встановленого вбачається, що спірні правовідносини є трудовими і врегульовані ст.ст. 153, 158, 173, 237-1 КЗпП України, відповідно до положень яких працівник має право на безпечні умови праці, а роботодавець зобовязаний їх забезпечити. Працівник має право на грошове відшкодування моральної шкоди у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань. У звязку з погіршенням стану здоровя позивач має право на відшкодування моральної шкоди. Відповідно до ст. 268 ЦК України позовна давність не поширюється на вимогу про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я. При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди суд враховує суть позовних вимог, характер діяння особи та обсяг страждань (душевних, психічних), яких зазнав позивач, характер немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення), час та зусилля, які витратив позивач при захисті своїх інтересів. При цьому суд виходе із засад розумності, виваженості та справедливості. Суд враховує і поведінку позивача при отриманні професійного захворювання, те що він добровільно погодився на роботу в шкідливих умовах на підприємстві. І за таких обставин суд прийшов до переконання, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди становить 4000 грн.. Тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути в рахунок відшкодування моральної шкоди саме цю суму. В іншій частині слід відмовити за необґрунтованістю. З урахуванням викладеного заперечення представника позивача є необґрунтованими. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір за ставкою на час подачі заяви( ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір»). На підставі викладеного і

Outcome: partial