overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-02 00:00:00

Позивач [PERSON] (транспортне) страхове бюро України (МТСБУ ) звернулось до суду із позовом [PERSON] Білал кизи, третя особа: [PERSON] про відшкодування в порядку регресу витрат, повязаних з виплатою страхового відшкодування. В обґрунтування вимог зазначено, що 30.11.2012 р. на вул. Українській в м. Запоріжжя з вини [PERSON] Білал кизи відповідача по справі була скоєна дорожньо-транспортна пригода. Відповідач керував автомобілем «ЗАЗ 1102», державний номер [NUMBER], який належав на праві власності [PERSON] третьої особа по справі. На дату скоєння цієї пригоди відповідач не мав чинного договору обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних, транспортних засобів. Вина відповідача у скоєнні вищезазначеної ДТП підтверджується постановою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 14.01.2013р. №0808/9018/2012 та матеріалами справи про адміністративне правопорушення. В результаті зазначеної ДТП був пошкоджений автомобіль [NUMBER], який належав на праві власності потерпілій особі [PERSON]. Розмір завданих збитків, за пошкоджений транспортний засіб, становить 30888,43 грн., відповідно до Звіту експерта №244 від 29.01.2013р. Зазначена шкода особисто винуватцем ДТП не була відшкодована потерпілій особі. Власник пошкодженого автомобіля з метою отримання відшкодування звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро України (далі Позивач) з відповідною заявою. (копія заяви додається). Договірних зобовязань між позивачем, потерпілою особою та відповідачем не виникало. Нормами ст. 11 ЦК України передбачено, що цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Таким актом є Закон України Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, який містить спеціальні норми щодо регулювання даних правовідносин. Відповідно до п. п. а) п. 41.1. ст. 41 Закону Позивачу за рахунок коштів фонду захисту потерпілих, відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Згідно ст. 22 Закону, позивач відшкодовує у встановленому цим законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна життю, здоровю та майну третіх осіб під час ДТП. У звязку з настанням події, передбаченої п. п. а) п. 41.1 ст. 41 Закону, Позивач здійснив виплату відшкодування Потерпілій особі платіжним дорученням від 21.08.2013р. №2842 в розмірі 22297,00 грн.,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-14 00:00:00

Позивач [PERSON] у березні 2011 р. звернулась до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що перебуває у шлюбі з відповідачем. Від спільного подружнього життя мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. На сьогоднішній день вони спільно не проживають та на утримання сина відповідач матеріальної допомоги не надає. Просила стягувати з відповідача аліменти на утримання сина у розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку, але не менш 30 % прожиткового мінімуму для відповідного віку дитини, щомісячно, до повноліття дитини. В судове засідання позивач та відповідач не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Від них надійшли заяви, в яких вони прохають розглянути справу у їх відсутність, позивач позов підтримує, відповідач позов визнає. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони по справі перебувають у шлюбі. Від спільного подружнього життя мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. На сьогоднішній день сторони спільно не проживають та на утримання сина, який проживає з позивачкою, відповідач матеріальної допомоги не надає, чим порушує вимогу ст. 180 сімейного кодексу України, яка зазначає, що батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення їм повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-11 00:00:00

Позивач [PERSON] у березні 2014 р. звернувся до суду з вказаним позовом зазначивши, що 19.07.2013 року нею був укладений договір з ФОП [PERSON] за № 481, щодо виготовлення та встановлення кухонної меблі «Валенсія». Згідно п. 3.1 сума договору складає 4820 грн. Ця сума була сплачена протягом 6-ти місяців після підписання договору. На теперішній час договір № 481 від 19.07.2013 р. ФОП [PERSON] не виконано, кухонні меблі «Валенсія» не встановлено. Просила розірвати договір № 481 від 19.07.2013 року та стягнути з відповідача на її користь сплачену суму у розмірі 4820 грн. В судове засідання позивач та відповідач не з'явилися, від позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі, відповідач поважність причини неявки не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 19.07.2013 року позивачем [PERSON] був укладений договір з відповідачем ФОП [PERSON] за № 481 щодо виготовлення та встановлення кухонної меблі «Валенсія». Відповідно до п. 2.2 вище зазначеного договору виконавець тобто ФОП [PERSON], повинен би був виконати замовлення у строк 45 днів з моменту ним отримання передоплати. Згідно п. 3.1 сума договору складає 4820 грн. Ця сума була сплачена протягом 6-ти місяців після підписання договору. Позивачем була написана претензія до ФОП [PERSON] про невиконання свої договірних зобов'язань, у якій відповідно до ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів» позивач вимагала від [PERSON] виконати умови договору, а саме доставити та встановити кухонні меблі «Валенсія» в строк 14 днів з моменту подачі претензії, або повернути сплачені нею кошти. Відповідачем претензія була отримана, що засвідчено її підписом, але відповіді позивач досі не отримала. На теперішній час договір № 481 від 19.07.2013 р. ФОП [PERSON] не виконано, кухонні меблі «Валенсія» не встановлено. Відповідно до ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов'язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв'язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Відповідно до ст. 6, 8 Закону України «Про захист прав споживачів» продавець (виробник, виконавець) зобов'язаний передати споживачеві продукцію належної якості, або сплатити вартість повернутого товару, а також надати інформацію про цю продукцію.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-18 00:00:00

Позивач [PERSON] у березні 2014 р. звернулась до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що перебуває у шлюбі з відповідачем. Від спільного подружнього життя мають неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] та дочку [PERSON], [INFO]. На сьогоднішній день на утримання дітей відповідач матеріальної допомоги не надає. Просила стягувати з відповідача аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини зі всіх видів заробітку, але не менш 30 % прожиткового мінімуму для відповідного віку дитини ні кожну дитину, щомісячно, до повноліття дітей. В судовому засіданні позивач позов підтримала із зазначених у ньому підстав, відповідач позов не визнав та пояснив, що проживає разом із дружиною та дітьми, утримує дітей. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони по справі перебувають у шлюбі. Від спільного подружнього життя мають неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] та дочку [PERSON], [INFO]. На сьогоднішній день на утримання дітей, які проживають з позивачкою, відповідач матеріальної допомоги не надає, чим порушує вимогу ст. 180 сімейного кодексу України, яка зазначає, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення їм повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-21 00:00:00

Позивач [PERSON] у березні 2014 р. звернулась до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що перебуває у шлюбі з відповідачем. Від спільного подружнього життя мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. З 16 листопада 2009 р. з відповідача проводиться стягнення аліментів на утримання дочки в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку доходу, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач аліменти сплачує, але не в повному обсязі, тому станом на 31.01.2014 року заборгованість по аліментам складає 3816,10 грн. Просила стягнути з відповідача на її користь суму несплачених аліментів 3816,10 грн. та суму пені несплачених аліментів в розмірі 1382,60 грн. В судове засідання позивач та відповідач не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Від позивача надійшла заява, в якій вона прохає розглянути справу у її відсутність, позов підтримує, відповідач причину неявки суду не повідомив. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони по справі перебувають у шлюбі. Від спільного подружнього життя мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. З 16 листопада 2009 р. з відповідача проводиться стягнення аліментів на утримання дочки в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку доходу, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач аліменти сплачує, але не в повному обсязі, тому станом на 31.01.2014 року заборгованість по аліментам складає 3816,10 грн. про, що свідчить довідка про заборгованість по аліментам виданою зам. Начальника відділу ДВДВС ДМУЮ Кабаченко І.М. Згідно довідки, виданої державним виконавцем Дніпровського відділу державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції станом на 27.05.2014 р. заборгованість по аліментам у [PERSON] перед [PERSON] відсутня. Відповідно до ст. 196 СК України, при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Згідно до довідки про заборгованість по аліментам сума пені по несплачених аліментах становить: за січень 2013 р. 562,21-217,02*1%*31 д. = 107,01 грн.; за лютий 2013 р. 771,01 *1%*30 д. = 215,88 грн.; за березень 2013 р.786,66-300,00*1%*31 д. = 150,97 грн.; за квітень 2013 р. 786,66-300,00* 1%*30 д. = 146,10 грн.; за травень 2013 р. 786,66-274,80* 1%*31 д. = 158,72 грн.; за червень 2013 р. 820,59-700,00* 1%*30 д. = 36,30 грн.; за липень 2013 р. 820,59-700,00* 1%*31 д. = 37,51 грн.; за серпень 2013 р. 820,59-700,00* 1%*31 д. = 37,51 грн.; за вересень 2013 р. 820,59*1%*30 д. = 246,30 грн.; за листопад 2013 р. 820,59* 1%*30 д. = 246,30 грн.; Усього сума пені від суми несплачених аліментів становить в розмірі 1382,60 грн. З огляду на викладене, позов підлягає частковому задоволенню в частині стягнення пені за несвоєчасну сплату аліментів, в частині стягнення заборгованості по аліментам позов не підлягає задоволенню.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-04 00:00:00

Позивач [PERSON] у березні 2014 р. звернулась до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що перебуває у шлюбі з відповідачем. Від спільного подружнього життя мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. На сьогоднішній день вони спільно не проживають та на утримання дочки відповідач матеріальної допомоги не надає. Просила стягувати з відповідача аліменти на утримання дочки у розмірі 1/6 частини зі всіх видів заробітку, але не менш 30 % прожиткового мінімуму для відповідного віку дитини, щомісячно, до повноліття дитини. В судове засідання позивач та відповідач не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Від них надійшли заяви, в яких вони прохають розглянути справу у їх відсутність, позивач позов підтримує, відповідач позов визнає. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони по справі перебувають у шлюбі. Від спільного подружнього життя мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. На сьогоднішній день сторони спільно не проживають та на утримання дочки, яка проживає з позивачкою, відповідач матеріальної допомоги не надає, чим порушує вимогу ст. 180 сімейного кодексу України, яка зазначає, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення їм повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-06 00:00:00

Позивач [PERSON] у березні 2014 р. звернулась до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що перебуває у шлюбі з відповідачем. Від спільного подружнього життя мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. На сьогоднішній день на утримання дочки відповідач матеріальної допомоги не надає. Просила стягувати з відповідача аліменти на утримання дочки у розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку, але не менш 30 % прожиткового мінімуму для відповідного віку дитини, щомісячно, до повноліття дочки. В судовому засіданні позивач позов підтримала із зазначених у ньому підстав, відповідач позов не визнав та пояснив, що заперечує проти стягнення з нього аліментів. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони по справі перебувають у шлюбі. Від спільного подружнього життя мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. На сьогоднішній день сторони спільно не проживають та на утримання дочки, яка проживає з позивачкою, відповідач матеріальної допомоги не надає, чим порушує вимогу ст. 180 сімейного кодексу України, яка зазначає, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення їм повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-19 00:00:00

Позивач [PERSON] у березні 2015 року звернувся до Першотравневого районного суду м.Чернівці з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилався на те, що з відповідачкою вони перебувають у шлюбі, який між ними зареєстровано 09 вересня 1999 року Виконавчим комітетом Нелиповецької сільської ради Кельменецького району Чернівецької області, про що зроблено актовий запис за №06. Від вказаного шлюбу у них 15 вересня 2000 року народилася дочка [PERSON]. Разом з тим, подружнє життя не склалось через відсутність між ними взаєморозуміння, несумісність характерів та різні погляди на життя. Вже тривалий час вони не підтримують фактичних шлюбних відносин та проживають окремо. Вважає, що подальше спільне життя з відповідачкою і збереження шлюбу неможливе і суперечить його інтересам. У звязку із тим, що їх з відповідачкою шлюб носить тільки формальний характер, просив його розірвати. В судове засідання позивач [PERSON] не зявився, хоча належним чином був повідомленим про час та місце розгляду справи. Надав заяву, у якій розгляд справи просив провести без його участі. Позовні вимоги підтримав в повному обємі та просив їх задовольнити. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не зявилася, хоча належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи. Надала заяву, в якій розгляд справи просида провести у її відсутність. Позовні вимоги визнала повністю та не заперечувала проти розірвання шлюбу. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав: Так, судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який між ними зареєстровано 09 вересня 1999 року Виконавчим комітетом Нелиповецької сільської ради Кельменецького району Чернівецької області, про що зроблено актовий запис за №06 (а.с.4). Від вказаного шлюбу у сторін 15 вересня 2000 року народилася дочка [PERSON] (а.с.7). Спільне життя сторін склалось невдало через відсутність між ними взаєморозуміння, несумісність характерів та різних поглядів на життя, сім»ю. На даний час вони не підтримують фактичних шлюбних відносин та проживають окремо. Таким чином, суд вважає, що збереження сім»ї неможливе, оскільки сім»я сторін розпалася остаточно, на даний час їх шлюб носить формальний характер. Шлюбні відносини між ними фактично припинені. Враховуючи наведені вище обставини та фактичні взаємини сторін, суд приходить до висновку, що сім»я у сторін остаточно розпалась і зберегти її уже неможливо. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Враховуючи зазначені вище вимоги закону, суд вважає, що шлюб між сторонами необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-29 00:00:00

Позивач [PERSON] у березні 2015 року звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Зазначені позовні вимоги обґрунтовує тим, що шлюб зареєстровано 06 листопада 1999 року, про що зроблено актовий запис № 1457 Відділом реєстрації актів громадського стану Тернопільської міської ради. Від шлюбу народилася двоє дітей - дочка [PERSON] та син [PERSON]. Сімейні стосунки з відповідачем не склались, оскільки між ними часто виникають сварки та відсутнє взаєморозуміння, в них різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, у зв'язку із цим припинилися їх подружні стосунки та вони перестали вести спільне господарство. З цих підстав позивач [PERSON] вважає, що подальше спільне життя і збереження сім'ї стали неможливими та суперечить його інтересам. В судове засідання позивач [PERSON] подав заяву, згідно з якою заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив розглядати справу в його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання подала заяву, в якій просила слухати справу у її відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує проти задоволення позову. Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив такі обставини: 06 листопада 1999 року сторони вступили у зареєстрований шлюб, про що зроблено актовий запис № 1457 Відділом реєстрації актів громадського стану Тернопільської міської ради. Від даного шлюбу в подружжя є двоє дітей - дочка [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 23 вересня 2004 року, видане Відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області, та син [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 16 грудня 2015 року, видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції. Як слідує з викладених у позовній заяві обставин, якими позивач [PERSON] обґрунтовує свої позовні вимоги, між сторонами відсутнє взаєморозуміння, виникають сварки, в них різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. У зв'язку із цим припинилися їх подружні стосунки та сторони перестали вести спільне господарство. Сім'я сторін фактично розпалася і шлюб носить формальний характер. За вказаних обставин судом установлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що мають істотне значення, тому відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України, шлюб підлягає до розірвання.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-05 00:00:00

Позивач [PERSON] у березні 2015 року звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Зазначені позовні вимоги обґрунтовує тим, що шлюб зареєстровано 26 червня 2003 року, про що зроблено актовий запис № 753 Відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області. Від шлюбу народилося двоє дітей - син [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO]. Сімейні стосунки з відповідачем не склались, оскільки між ними постійно виникають сварки, в них різні погляди на сімейне життя. З цих підстав позивач [PERSON] вважає, що подальше спільне життя і збереження сім'ї стали неможливими та суперечить його інтересам. В судове засідання позивач [PERSON] подав заяву, згідно з якою заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просить справу слухати в його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання подала заяву, в якій просить слухати справу у її відсутності, проти задоволення позову заперечує, оскільки бажає зберегти сім'ю. Судом було вжито заходи щодо примирення подружжя, зокрема сторонам надавався термін для примирення строком 3 місяці. Однак після закінчення терміну для примирення відновити сімейні відносини сторонам не вдалося, оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу. Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив такі обставини: 26 червня 2003 року сторони вступили у зареєстрований шлюб, про що зроблено актовий запис № 753 Відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області. Від даного шлюбу в подружжя є двоє дітей - син [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про народження (повторне) серії [NUMBER] від 26 березня 2015 року, видане Відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області, та син [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про народження (повторне) серії [NUMBER] від 26 березня 2015 року, видане Відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області Як слідує з викладених у позовній заяві обставин, якими позивач [PERSON] обґрунтовує свої позовні вимоги, між сторонами постійно виникають сварки, в них різні погляди на сімейне життя. У зв'язку із цим подальше спільне життя і збереження сім'ї стали неможливими та суперечить його інтересам. Сім'я сторін фактично розпалася і шлюб носить формальний характер. За вказаних обставин судом установлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що мають істотне значення, тому відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України, шлюб підлягає до розірвання.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-31 00:00:00

Позивач [PERSON] у березні 2015 року звернулась до суду із позовною заявою до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу (а.с. 2-3). В обґрунтування своїх позовних вимог вказала, що з відповідачем перебуває у шлюбі з 19 червня 2004 року. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які мешкають із нею. Спільне життя з відповідачем не склалося внаслідок відсутності взаємопорозуміння, різних поглядів на родинні права та обов'язки. В силу таких обставин, вони втратили почуття поваги та кохання один до одного. Шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведеться. Подальше перебування у шлюбі суперечить їхнім інтересам, а тому його необхідно розірвати. Спору про утримання та виховання дітей та поділ майна немає. У судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримала, прохала задовольнити позов у повному обсязі. Надала пояснення аналогічні тексту позовної заяви, відновлення дошлюбного прізвища не бажає, неповнолітніх дітей прохає залишити проживати із нею. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав письмову заяву, в якій прохає судове засідання провести за його відсутністю. Проти розірвання шлюбу не заперечує (а.с. 51). Позивач не заперечувала проти розгляду справи за відсутності відповідача. З цих підстав суд, спираючись на норми ч. 4 ст. 174 ЦПК України, розглянув справу за відсутності відповідача та ухвалив рішення. Заслухавши позивача, перевіривши фактичні обставини справи письмовими доказами, суд приходить до висновку про можливість задоволенні позову, виходячи з наступного. У судовому засіданні судом встановлено, що сторони 19 червня 2004 року уклали шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Жовтневого районного управління юстиції м. Дніпропетровська, актовий запис № 326 (а.с. 5). Від шлюбу мають неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які мешкають із позивачем. На даний час не підтримують сімейно-шлюбних відносин. Майнового спору не мають. Судові витрати по справі складають 243 гривні 60 копійок (а.с. 1). Згідно зі ст. 112 СК України, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Відповідно до вимог ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу відновити своє дошлюбне прізвище. Суд, вислухавши позивача, перевіривши фактичні обставини справи письмовими доказами, дійшов до висновку про те, що подальше подружнє життя та збереження сім'ї неможливе, буде суперечити інтересам позивача. Тому позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved