Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася з позовом до відповідачів [PERSON] , [PERSON] , про поділ квартири, що є у спільній сумісній власності. В\~обґрунтування позовних\~вимог вказала,\~що в\~спільній сумісній\~власності її\~та її\~дітей,\~відповідачів у\~справі [PERSON] ,\~ [PERSON] та\~ [PERSON] \~перебуває однокімнатна\~квартира,\~розташована за\~адресою:\~ [ADDRESS] ,\~яка належить\~їм на\~підставі договору\~міни,\~посвідченого державним\~нотаріусом Димитрівської\~державної нотаріальної\~контори Довгалем\~С.В.\~21.11.1996\~року за\~ реєстровим\~№ 2537.\~ \~ \~ \~Право власності\~на квартиру\~зареєстроване в\~БТІ м.Димитров\~29.11.1996\~року за\~ реєстровим\~№ 34\~як спільна\~сумісна власність\~за \~ [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] .\~Угоди про\~поділ спільного\~майна вони\~не досягли.\~Відповідно до\~ст.\~372\~ЦК України.\~майно,\~що є\~у спільній\~сумісній власності,\~може бути\~поділене між\~співвласниками за\~домовленістю між\~ними,\~крім випадків,\~установлених законом. У\~разі поділу\~майна,\~що є\~у спільній\~сумісній власності,\~вважається,\~що частки\~співвласників у\~праві спільної\~сумісної власності\~є рівними,\~якщо інше\~не встановлено\~домовленістю між\~ними або\~законом. За\~рішенням суду\~частка співвласника\~може бути\~збільшена або\~зменшена з\~урахуванням обставин,\~які мають\~істотне значення. У\~разі поділу\~майна між\~співвласниками право\~спільної сумісної\~власності на\~нього припиняється. Договір\~про поділ\~нерухомого майна,\~що є\~у спільній\~сумісній власності,\~укладається у\~письмовій формі\~і підлягає\~нотаріальному посвідченню.\~ [INFO] помер\~її син\~ [PERSON] та\~вона як\~мати є\~спадкоємцем померлого\~першої черги\~за законом.\~Рішенням Димитровського\~міського суду\~Донецької області\~від 07.06.2021\~року по\~справі №\~226/1473/21\~встановлено факт\~її постійного\~проживання разом\~із спадкодавцем\~на час\~відкриття спадщини.\~За її\~заявою від\~13.08.2021\~року приватним\~нотаріусом Покровського\~районного нотаріального\~округу Заря\~В.В.\~було заведено\~спадкову справу\~після смерті\~ [PERSON] .\~У видачі\~свідоцтва про\~право на\~спадщину після\~померлого сина\~на належну\~йому частку\~квартири їй\~було відмовлено\~07.09.2021\~року за\~№ 652/02-14\~з причини\~того,\~що правовстановлюючий\~документ на\~спадкову квартиру\~не відповідає\~вимогам закону\~внаслідок технічної\~помилки нотаріуса.\~ 14.09.2021\~року вона\~звернулась до\~Димитровського міського\~суду Донецької\~області з\~позовом про\~визнання за\~нею права\~власності на\~ј частку\~квартири,\~розташованої в\~ [ADDRESS] ,\~ в\~порядку спадкування\~за законом\~після смерті\~ [INFO] її\~сина [PERSON] .\~Відповідно до\~п.12\~постанови Пленуму\~ВСУ №\~7\~від 30.05.2008\~року \~«Про судову\~практику у\~справах про\~спадкування», у\~разі смерті\~співвласника приватизованого\~будинку (квартири)\~частки кожного\~із \~співвласників у\~праві спільної\~власності є\~рівними,\~якщо інше\~не було\~встановлено договором\~між ними.\~Частка померлого\~співвласника не\~може бути\~змінена за\~рішенням суду.\~Для оформлення\~права на\~спадщину закон\~не вимагає\~рішення суду\~про визначення\~частки спадкодавця. Враховуючи недосягнення співвласниками угоди про поділ майна, що перебуває у спільній сумісній власності, вважає за необхідне поділити зазначену квартиру, виходячи з рівності часток всіх співвласників. Просить суд поділити однокімнатну квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] наступним чином: визнати право власності на 1/4 частку зазначеної квартири за нею, [PERSON] , визнати право власності на 1/4 частку зазначеної квартири за [PERSON] , визнати право власності на 1/4 частку зазначеної квартири за [PERSON] . Позивач в судове засідання не з`явилася, про дату та час розгляду справи повідомлена належним чином, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, наполягала на задоволенні позовних вимог, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. Відповідно до ст.280 ЦПК України суд вважає можливим ухвалити по справі заочне рішення на підставі доказів, що є в матеріалах справи, оскільки відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання, не повідомив причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено,\~що [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] були співвласниками квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло зареєстроване в БТІ м. Димитров 29.11.1996, реєстр №34 (а.с.17). Згідно договору міни від 21 листопада 1996 року, посвідченого державним нотаріусом Димитровської державної нотаріальної контори Довгалем С.В. за реєстровим № 2537, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності належить квартира за адресою: [ADDRESS] , яку вони отримали шляхом міни на раніше належну їм квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] (а.с.18, 19). Позивач [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про народження та свідоцтвом про шлюб (а.с.9-16). [INFO] [PERSON] , [INFO] , помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.8). Згідно акту про проживання Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Молодіжний-34» м.Мирнограда, [PERSON] , 1963 року народження, не зареєстрована, але фактично мешкає за адресою: [ADDRESS] (а.с.7). Згідно довідки Комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації» Мирноградської міської ради від 13.08.2021 року за реєстраційними даними БТІ квартира [ADDRESS] до 01.01.2013 року належить [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , на підставі договору міни, посвідченого державним нотаріусом Димитровської державної нотаріальної контори від 21.11.1996 року за реєстровим №2537 (а.с.22, 23). Рішенням Димитровського міського суду Донецької області від 07.06.2021 року встановлено факт проживання [PERSON] , [INFO] , однією сім`єю з сином [PERSON] , [INFO] , з 2013 року до моменту смерті [PERSON] [INFO] за адресою: [ADDRESS] (а.с.25-26, 27). Згідно листа приватного нотаріусу Покровського районного нотаріального округу Заря В.В. від 07.09.2021 року №652/02-14, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на ј частку квартири померлого [PERSON] , розташованої за адресою: [ADDRESS] , оскільки з поданого нею правовстановлюючого документу, а саме договору міни, посвідченого Димитрівською державною нотаріальною конторою Донецької області 21 листопада 1996 року за реєстровим № 2537, вбачається, що [PERSON] , яка діяла від свого імені та від імені своїх неповнолітній дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , обміняла належну їм квартиру за адресою: [ADDRESS] , на квартиру за адресою: [ADDRESS] , однак за вищезазначеним договором у результаті технічної помилки нотаріуса ця квартира перейшла у власність [PERSON] у цілій частці, чим були порушені права її неповнолітніх дітей, та вимоги статті 715 Цивільного Кодексу України, відповідно до якої за договором міни кожна із сторін зобов`язується передати другій стороні у власність один товар в обмін на інший товар. При цьому Бюро технічної інвентаризації м.Димитров право власності було зареєстровано на чотирьох співвласників, що відповідає закону, але не відповідає зазначеному правочину. Крім того, на вищезазначеному документі відсутня печатка Димитрівської державної нотаріальної контори Донецької області, згідно діючого законодавства оформлення документа включає його підписання нотаріусом, підпис якого скріплюється печаткою (а.с.28). Відповідно до ч.1\~ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст.319\~ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Відповідно до\~ст.355 ЦК України\~майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Відповідно до ст.370 ЦК України\~визначено, що співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. При визначені розміру часток співвласників у спільній сумісній власності вважається, що вони є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між співвласниками, законом або рішенням суду. \~Відповідно до\~ст.372\~ЦК України,\~майно,\~що є\~у спільній\~сумісній власності,\~може бути\~поділене між\~співвласниками за\~домовленістю між\~ними,\~крім випадків,\~установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Договір про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності, укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. Відповідно до п. 5\~постанови Пленуму Верховного суду України від 22 грудня 1995 року №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», розглядаючи позови, пов`язані з спільною власністю громадян, суди повинні виходити з того, що відповідно до чинного законодавства спільною сумісною власністю є, зокрема, квартира (будинок), кімнати в квартирах та одноквартирних будинках, передані при приватизації з державного житлового фонду за письмовою згодою членів сім`ї наймача у їх спільну сумісну власність (ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду»). Частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. Оскільки праця є основою створення і примноження власності громадян, розмір частки учасника спільної сумісної власності визначається ступенем його трудової участі, якщо інше не випливає із законодавства України. При відсутності доказів про те, що участь когось з учасників спільної сумісної власності (крім сумісної власності подружжя) у надбанні майна була більшою або меншою - частки визначаються рівними. Відповідно до п.12 постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі смерті співвласника приватизованого будинку (квартири) частки кожного із співвласників у праві спільної власності є рівними, якщо інше не було встановлено договором між ними (частина друга статті 370, частина друга статті 372 ЦК). Частка померлого співвласника не може бути змінена за рішенням суду. Для оформлення права на спадщину закон не вимагає рішення суду про визначення частки спадкодавця. Таким чином, з урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що заявлені позовні вимоги про поділ квартири, що є у спільній сумісній власності підлягають задоволенню і за позивачем та відповідачами має бути визнано право власності по 1/4 частці квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , за кожним. На підставі ст.ст.317, 319, 355, 370, 372 ЦК України,

Outcome: approved