Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-26 00:00:00

Позивач [PERSON] пред'явив до суду позов до відповідачів [PERSON], [PERSON], у якому просить визнати відповідачів [PERSON], [PERSON] такими, що втратили право на користування житловим приміщенням, а саме - квартирою [ADDRESS]. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що на підставі рішення виконавчого комітету Тернопільської міської ради від 12 січня 1988 року йому надано квартиру [ADDRESS]. У вказаній квартирі, крім нього зареєстровані також відповідачі - його син [PERSON] та його дочка - [PERSON], які протягом дванадцяти років не проживають у даному помешканні, оскільки живуть за кордоном, їх речі та майно у квартирі відсутні, участі в оплаті комунальних послуг та проведеннях ремонтів вони не приймають. При цьому реєстрація їх місця проживання у вказаній квартирі спричиняє для нього ([PERSON].) додаткові витрати по оплаті комунальних послуг, що в свою чергу порушує його права. З цих підстав, просить позов задовольнити. У судовому засіданні до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача судом залучено [PERSON]. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] у судовому засіданні позов підтримали та просили задовольнити, вказавши, що не заперечують щодо ухвалення заочного рішення. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - [PERSON] не заперечила щодо задоволення позову. Відповідачі [PERSON], [PERSON], будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, повторно до суду не з'явилися, не повідомивши про причини неявки. Відзиву на позовну заяву не подавали. За вказаних обставин, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення в порядку ст. 280 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів. Судом установлено: Рішенням виконавчого комітету Тернопільської міської ради народних депутатів №03 від 12 січня 1988 року затверджено протокол №1 від 11 січня 1988 року про надання квартир громадянам міста згідно поданих документів та даних про житлові умови сімей, яким надано також [PERSON] квартиру №6, яка складається з 3 кімнат площею 39 кв.м. і кухні в будинку [ADDRESS]. Склад сім'ї - 4 особи. Вказане стверджується архівним витягом з протоколу №01 засідання виконавчого комітету Тернопільської міської ради народних депутатів від 12 січня 1988 року, наданого архівним відділом Тернопільської міської ради №157/26-3.02 від 08 лютого 2018 року. Згідно рішення виконавчого комітету Тернопільської міської ради народних депутатів «Про перейменування вулиць міста і присвоєння номерів будинкам №643 від 12 грудня 1991 року, перейменовано вулиці м. Тернополя та присвоєно номера будинкам, закладам та установам міста, згідно додатку №1. Як убачається із Архівного витягу з додатку №1 до рішення виконавчого комітету Тернопільської міської ради народних депутатів від 12 грудня 1991 року №643 наданого архівним відділом Тернопільської міської ради 07 березня 2018 року за №288/26-3.02, [ADDRESS] змінено на номер 37. Відповідно до довідки №780 виданої 31 травня 2018 року ДП «Фаворит», разом із [PERSON] за адресою: [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON], [PERSON], [PERSON], та неповнолітні [PERSON], [PERSON]. Згідно Акту перевірки паспортного режиму по [ADDRESS] складеного 06 лютого 2018 року комісією в складі паспортистів ДП «Фаворит-1» [PERSON], [PERSON], майстра дільниці [PERSON] та затвердженого директором ДП «Фаворит-1» [PERSON] при обстеженні квартири [ADDRESS] встановлено, що [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] протягом 12 років не проживають у вказаному житлі, що підтверджують свідки-сусіди: [PERSON], яка проживає по [ADDRESS]; [PERSON], яка проживає по [ADDRESS] Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи із наступного. Згідно ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 10 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Статтею 64 Житлового Кодексу Української РСР визначено, що до членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім'ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов'язки, як наймач та члени його сім'ї. Відповідно до ст. 71 Житлового Кодексу Української РСР, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Однак, відповідачі з такою заявою не зверталися. Ніяких доказів поважності причин їх відсутності на спірній житловій площі судом не встановлено. Перешкод в користуванні квартирою зі сторони позивача не встановлено. Згідно ст. 72 Житлового Кодексу Української РСР визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Як роз'яснено у п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.04.1985 року «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» у справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст.71 ЖК УРСР), необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім'ї тощо) суд може продовжити пропущений строк. Поважність причин відсутності особи за місцем проживання визначається судом у кожному конкретному випадку з урахуванням обставин справи та правилст.89 ЦПК України щодо оцінки доказів. Таким чином, ключовою обставиною, встановлення якої є необхідним для правильного вирішення цього спору, є наявність чи відсутність поважних причин відсутності відповідачів у жилому приміщенні понад строки, встановлені ст.71 Житлового Кодексу Української РСР. Відповідно до ч.1ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Заслухавши пояснення сторони позивача, проаналізувавши зібрані по справі докази в їх сукупності, оскільки відповідачі [PERSON], [PERSON] не проживають у спірній квартирі понад встановлений законом строк збереження права користування житлом, поважних причин непроживання чи перешкод їм у користуванні житлом, суду не надано, суд приходить до переконання, що в даному випадку мають місце порушення прав позивача, а тому позовні вимоги про визнання відповідачів такими, що втратив право на користування квартирою [ADDRESS] є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Вимогами ст.141 ЦПК України передбачено, що судові витрати, пов'язані з розглядом справи у разі задоволення позову покладаються на відповідача. На підставі наведеного та

Outcome: approved