Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-01 00:00:00

Позивач АТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернувся до суду із позовною заявою про стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості за кредитним договором в сумі 29475,58 гривень. Позивач мотивує свої позовні вимоги тим, що [PERSON] звернувся до АТ КБ «ПРИВАТБАНК» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Заяву без номеру від 03 грудня 2013 року. Відповідач при підписанні анкети-заяви підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами», складає між ним та банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом в заяві. Заявою [PERSON] підтверджується той факт, що він був повністю проінформований про умови кредитування в АТ КБ «ПРИВАТБАНК», які були надані йому для ознайомлення в письмовій формі. Банком на підставі Договору надання банківських послуг відкрито картковий рахунок із початковим кредитним лімітом, а відповідачу надано у користування кредитну картку. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 18000,00 гривень. Таким чином, позивач свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, а саме, надав [PERSON] можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач зобов`язувався повернути витрачену частину кредитного ліміту відповідно до умов Договору, а саме щомісячними платежами у розмірі мінімального платежу від суми заборгованості, але в процесі користування кредитним рахунком [PERSON] не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговим зобов`язанням, у зв`язку з чим станом на 26 жовтня 2020 року має перед позивачем заборгованість в розмірі 29475,58 гривень, яку позивач просить стягнути з відповідача на свою користь і яка складається з наступного: 27147,03 грн - заборгованість за тілом кредиту; 2328,55 грн - заборгованість за простроченими відсотками. Ухвалою Вугледарського міського суду Донецької області від 16 лютого 2021 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у цій справі за правилами спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання, яке відкладалося, на 02 червня 2021 року (а.с. 83). Представник позивача про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що довідкою про доставку електронного листа (а.с. 86, 96). В позовній заяві позивач не заперечував проти розгляду справи за відсутності його представника та винесення заочного рішення. Згідно з доповідною кур`єра Вугледарського міського суду Донецької області від 01 березня 2021 року та довідки оператора поштового зв`язку щодо причин невручення поштового відправлень від 17 березня 2021 року, за адресою проживання відповідача, зазначеною в позові та підтвердженою листом-відповіддю Виконавчого комітету Вугледарської міської ради №0.53/37-876/0/8-21 від 08 лютого 2021 року, вручити судові повістки останньому про виклик до суду виявилось не можливим, оскільки фактично [PERSON] за цією адресою відсутній (а.с. 82, 87, 89). У зв`язку з викладеним Вугледарським міським судом Донецької області, з метою виклику відповідача в судове засідання та повідомлення про місце, дату та час розгляду справи, розміщено оголошення від 22 лютого 2021 року на офіційній веб-сторінці Вугледарського міського суду Донецької області на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет (а.с. 85). Однак, відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився, про дату, місце та час розгляду справи був повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності, відзиву на позов, зустрічного позову та/або додаткових доказів до суду не надав. Від відповідача не надходило клопотань про розгляд справи у поряду загального позовного провадження. Суд, відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами, а враховуючи, що належним чином повідомлений відповідач в судове засідання повторно не з`явився, суд, виходячи з положень ст. 281 ЦПК України щодо можливості заочного розгляду справи і ухвалення заочного рішення, як за правилами загального, так і спрощеного позовного провадження, вважає доцільним ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів відповідно до ст. 280 ЦПК України. Згідно з анкетою-заявою від 03 грудня 2013 року, витягом з умов та правил надання банківських послуг, затверджених наказом від 08 жовтня 2013 року №СП-2013-6946244, [PERSON] отримав кредит від позивача у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсоткової ставки за користування кредитом у розмірі 3% на місяць на залишок заборгованості (а.с. 15-17, 19-53). Як вбачається з розрахунків заборгованості за договором без номеру від 03 грудня 2013 року, укладеного між Приватбанком та клієнтом - [PERSON] , заборгованість останнього перед банком за договором станом на: - 31 серпня 2019 року становить 17220,70 грн - заборгованість за тілом кредиту; - 26 жовтня 2020 року становить 29475,58 грн, яка складається з наступного: 27147,03 грн - заборгованість за тілом кредиту; 2328,55 грн - заборгованість за простроченими відсотками (а.с. 6-12). Відповідно до довідки АТ КБ «ПРИВАТБАНК» між позивачем та [PERSON] був підписаний кредитний договір без номеру, за яким останньому було надано кредитні картки: № [NUMBER] , відкрита 13.11.2017 з терміном дії по вересень 2021 року, № [NUMBER] , відкрита 13.12.2018 з терміном дії по липень 2022 року, (а.с. 13). Відповідно до довідки АТ КБ «ПРИВАТБАНК» про зімну умов кредитування та обслуговування кредитної карти 13.11.2017 позивачем було відкрито [PERSON] кредитну картку з картковим рахунком № [NUMBER] , а 13.11.2017 встановлено кредитний ліміт у розмірі 16000,00 гривень. В подальшому кредитний ліміт змінювався: 13.11.2017 кредитний ліміт було зменшено до 16000,00 гривень; 11.06.2018 кредитний ліміт збільшено до 17000,00 гривень, 04.07.2018 кредитний ліміт збільшено до 18000,00 гривень, 19.03.2020 кредитний ліміт зменшено до 18000,00 гривень, 01.06.2020 кредитний ліміт зменшено до 0,00 гривень (а.с. 14). Згідно з випискою за особовим рахунком [PERSON] останнім 01.06.2020 на картковому рахунку № [NUMBER] встановлено кредитний ліміт у сумі 00,00 гривень. В період часу з 13.11.2017 по 20.10.2020 відповідач користувався картковими рахунками № [NUMBER] , № [NUMBER] та кредитними коштами, а саме здійснював: зняття готівкових коштів, поповнення карткового рахунку, поповнення мобільного телефону, купівлю продуктів харчування тощо (а.с. 62-75). Відповідно до статуту АТ КБ «ПРИВАТБАНК», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 05 червня 2019 року №594 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 14 серпня 2019 року №712), позивач є правонаступником всіх прав та обов`язків ПАТ КБ «Приватбанк», яке було правонаступником всіх прав та обов`язків ЗАТ КБ «ПриватБанк», яке було правонаступником всіх прав та обов`язків ТОВ КБ «ПриватБанк» (а.с. 60-61). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей термін. Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами, а розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно до ст. ст. 1049, 1054 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. Судом встановлено, що відповідач свої зобов`язання не виконав і тому станом на 26 жовтня 2020 року має перед позивачем заборгованість в розмірі 29475,58 гривень, яка складається з наступного: 27147,03 грн - заборгованість за тілом кредиту; 2328,55 грн - заборгованість за відсотками за користування кредитом, а тому ці кошти підлягають стягненню з нього на користь позивача. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Як вбачається з платіжного доручення №PROM9В7МDО від 09 листопада 2020 року позивачем АТ КБ «ПРИВАТБАНК» було сплачено суму судового збору за звернення до суду з позовом до [PERSON] у розмірі 2102,00 грн. З огляду на викладене, приймаючи до уваги, що суд дійшов висновку про доцільність задоволення вимог позову АТ КБ «ПРИВАТБАНК» у повному обсязі, суд вважає необхідним, на виконання вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України, стягнути з відповідача на користь позивача витрати зі сплати судового збору у розмірі 2102,00 гривень. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. На підставі викладеного, ст. ст. 526, 530, 536, 610, 1048-1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved