Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області із вказаним позовом до відповідача [PERSON], відповідно до якого просить визначити їй додатковий строк в три місяці для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, що відкрилася 24 листопада 2010 року, після смерті [PERSON], посилаючись на те, що 24 листопада 2010 року помер батько позивача - [PERSON]. З приводу оформлення спадщини, у визначений законом термін позивач не звертався до нотаріуса, оскільки після смерті батька [PERSON] поїхала на роботу до Російської Федерації і повернулася назад в [PERSON] через вісім місяців, і коли звернувся до нотаріуса про написання заяви про прийняття спадщини за заповітом, в цому їй було відмовлено, в зв'язку з пропущеними строками для подачі такої заяви, і порадили звернутись до суду для продовження строку для подачі заяви до нотаріуса Сторони в судове засідання не з'явились, надіслали суду заяви у яких просили справу розглянути у їх відсутність. При цьому позивач зазначив, що повністю підтримує позовні вимоги, викладені у позовній заяві, відповідач не заперечує проти їх задоволення, а треті особі заперечень щодо заявленних позовних вимог не мають. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги позивача, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку про ухвалення рішення виходячи з наступного: Свідоцтвом про смерть серії І-АМ № 193168 від 25 листопада 2010 року підтверджується, що 24 листопада 2010 року у віці 71 рік, в с. Пустовійти Хмільницького району Вінницької області помер [PERSON], про що 25 листопада 2010 року складено відповідний актовий запис № 33. Після смерті спадкодавця залишилось спадкове майно, а саме: земельна ділянка, згідно державного акта на право власності на земльну ділянку серії ІІ-ВН № 013762, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 391, та виданий 28.03.2002 року, [PERSON], який мешкає в с. Пустовійти, Хмільницького району Вінницької області на підставі рішення 19 сесії 3 скликання Пустовійтівської сільської ради від 29.12.2001 року, йому передається у приватну власність земельна ділянка площею 1.88 гектарів у межах згідно з планом, земельна ділянка розташована на території Пустовійтівської сільської ради. Землю передано для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. За життя спадкодавець [PERSON] залишив заповіт, згідно якого все майно де б воно не було б і з чого б воно не складалось і взагалі все те, що буде належати йому на день смерті і на що за законом він матеме право, заповів [PERSON]. Спадкоємцями за законом , є дочка [PERSON], проживаюча [INFO], інших спадкоємців немає. Після смерті спадкодавця позивач користується його спадковим майном, сплачує обовязкові платежі, використовую його за призначенням. В даний час їй потрібно перезаключити договір оренди на земельну ділянку, і зробити вона це не взимозі так як юридично не оформила спадкове майно. Відповідно до ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. А згідно з ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до абз. 6 п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 Про судову практику у справах про спадкування від 30.05.2008 року вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому треба виходити з того, що поважними є причини, повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. За таких обставин, суд вважає можливим задоволити позовні вимоги, оскільки матеріалами справи, дослідженими в судовому засіданні, доведено, що позивач являється спадкоємцем за заповітом, інші спадкоємці на спадщину не претендують, відповідач визнав позовні вимоги повністю, задоволення позову не суперечить вимогам та законним інтересам сторін та відповідає чинному законодавству України, не порушує прав та інтересів третіх осіб, перешкод в прийнятті ним спадщини суд не вбачає.

Outcome: approved