Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-14 00:00:00

Позивач в особі представника звернувся до суду з вказаним позовом, який мотивує тим, що він є співвласником житлового будинку за адресою: [ADDRESS] з розміром частки Ѕ, згідно свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок, виданого Великописарівським райвиконкомом 28.04.1991. Інша частина житлового будинку у вигляді Ѕ частини належала рідному брату позивача [PERSON] , згідно свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок, виданого Великописарівським райвиконкомом 28.04.1991. [PERSON] ,який помер [INFO] . Спадкоємцями померлого [PERSON] є його дружина [PERSON] та двоє дітей [PERSON] та [PERSON] , якими було прийнято спадщину у вигляді Ѕ частини житлового будинку за адресою: [ADDRESS] . Фактично житловий будинок розділений між співвласниками, але юридично у кожного співвласника є лише Ѕ частина вказаного житлового будинку без виділення в натурі часток житлового будинку. Згідно технічного паспорта на вказаний житловий будинок на земельній ділянці розташований фактично двоквартирний будинок загальною площею 107,2 кв.м. Загальна площа квартири 1 становить 53,5 кв.м та загальна площа квартири 2 становить 53,7 кв.м, що разом складає 107,2 кв.м. Квартиру 1 займає сім`я позивача, а квартиру [INFO] займає сім`я відповідачів. У кожній частині житлового будинку є окрема система водопостачання, електропостачання та газопостачання. Для юридичного оформлення поділу житлового будинку в натурі між співвласниками позивачем було направлено на адресу відповідачів пропозицію щодо підписання договору поділу житлового будинку у державного нотаріуса, але останні проігнорували дану пропозицію. Позивач у позовній заяві вказує, що у зв`язку з не виділом окремих частин житлового будинку в натурі кожному співвласнику, йому не призначається житлова субсидія на оплату комунальних послуг та разом з тим враховуються доходи зареєстрованих спадкоємців іншої частини житлового будинку. Крім того, вказує, що житловий будинок із господарськими спорудами розташований на земельній ділянці, переданій безоплатно у приватну власність площею 0,1287 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. \~ \~ \~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] \~та його\~представник -\~адвокат Шевченко\~Р.В.\~у судовому\~засіданні позовні\~вимоги підтримали\~та обґрунтували\~обставинами,\~викладеними у\~позовній заяві. Просять виділити в натурі Ѕ частину житлового будинку з господарськими спорудами та надвірними будівлями та визначити порядок користування земельною ділянкою по першому варіанту експертного висновку. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні не заперечував проти виділення позивачеві частки у житловому будинку та господарських споруд відповідно до варіанта 1 висновку експерта. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з`явилися,\~але від\~них до\~суду надійшли письмові заяви про слухання справи в їх відсутність, позовні вимоги визнають. У судовому засіданні встановлено, що відповідно свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок, виданого виконкомом Великописарівської районної ради народних депутатів 28 травня 1991 року, [PERSON] належить половина житлового будинку, який розташований по [ADDRESS] . У реєстраційному записі даного свідоцтва зазначено, що вказана у цьому документі половина житлового будинку зареєстрована Охтирським міжміським бюро технічної інвентаризації на праві особистої власності за [PERSON] та записаний до реєстрової книги №1 за реєстровим №245 ст.245 від 19 червня 1991 року (а.с.10). Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, Ѕ частина житлового будинку загальною 107,2 кв.м, житловою площею 80,5 кв.м, розташованого за адресою: [ADDRESS] , належить на праві приватної спільної часткової власності [PERSON] , про що здійснено державну реєстрацію 17.04.2019, номер запису про право власності 31298256 (а.с.11-12). Власником іншої 1/2 частини вищевказаного житлового будинку є [PERSON] на підставі свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок, виданого В-Писарівським райвиконкомом 28.04.1991, про що зазначено у довідці-характеристиці від 20.09.2018 за №981, виданої КП Охтирської міської ради «Бюро технічної інвентаризації та архітектурно планувальних робіт» (а.с.16). З даної довідки та з технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , виготовленого 20.09.2018 КП Охтирської міської ради «Бюро технічної інвентаризації та архітектурно планувальних робіт» (а.с.13-15) слідує, що за вказаною адресою розташовані такі будівлі і споруди: житловий будинок літери А-1ж; прибудова\~літера а; тамбур\~літера а1; тамбур\~літера а2; сарай-прибудова літера а3; сарай літера Б; літня кухня літера б; навіс літера б1; сарай літера В; сарай літера Г; с-прибудова літера г; убиральня літера г1; погріб\~літера Д; гараж літера Ж; гараж літера Е; навіс літера З; ворота №1; ворота №2; огорожа №3; хвіртка №4; ворота №5; колодязь №6; колодязь літера к. Загальна вартість будівель та споруд становить 209898 грн. Загальна площа будинку: 107,2 кв.м. Рік будівництва житлового будинку - 1972 рік, відсоток зносу 45 %. При обстеженні домоволодіння переобладнань та самочинно побудованих будівель не виявлено. Земельна ділянка площею 0,1287 га кадастровий номер 5921282000:01:004:0030 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за адресою: [ADDRESS] , зареєстрована за [PERSON] на праві приватної власності, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, номер запису про право власності: 32817659 , дата державної реєстрації: 09.08.2019 (а.с.17). Позивачем [PERSON] було окремо укладено договори на електропостачання, водопостачання та газопостачання його частини житлового будинку, яку він займає, що підтверджується копіями договорів про надання комунальних послуг (а.с.20-23). Крім того, ним було надіслано відповідачам письмову пропозицію для юридичного оформлення поділу житлового будинку в натурі між співвласниками шляхом укладення та підписання договору поділу житлового будинку у Державного нотаріуса Великописарівського районного нотаріального округу Сумської області (а.с.24). \~ \~ \~ \~ Відповідно\~до висновку\~експерта за\~результатами проведення\~судової будівельно-технічної,\~земельно-технічної\~та оціночно-будівельної\~експертизи №63/1834/1835\~від 21\~грудня 2020\~року,запропоновано два можливих варіанти виділу (поділу) в натурі житлового будинку з надвірними господарськими будівлями, який розташований за адресою: [ADDRESS] , із виділенням кожній із сторін відокремленої частини будинку із окремим виходом, відповідно до фактичного використання з відступом від часток співвласників та визначенням грошової компенсації власнику, доля якого зменшиться. Крім того, приймаючи до уваги визначені розподіли приміщень у житловому будинку, господарських будівель та споруд в домоволодінні за вищевказаною адресою та відповідно до фактичного використання, запропоновано два варіанти встановлення порядку користування земельною ділянкою (а.с.109-149). Варіант 1 виділу в натурі житлового будинку з надвірними господарськими будівлями та варіант 1 встановлення порядку користування земельною ділянкою вказаного висновку експерта суд приймає до уваги, так як він є найбільш прийнятним, не буде порушувати право сторін та проти якого не заперечують сторони по справі. Згідно вимог ч.1 ст.15 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст.16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною 1 ст.2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно вимог\~ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджується своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч.1 ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. За приписами ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно з частиною першою ст.356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Частинами першою-третьою ст.358 ЦК України передбачено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Згідно з частиною першою ст.367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділено в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. Відповідно до ст.364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга ст.183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Системний аналіз положень статей 183, 358, 364, 379, 380, 382 ЦК України дає підстави дійти висновку, що у спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено його відокремлену частину, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. Виділ часток (поділ) жилого будинку, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру) або в разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності. Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників, з урахуванням конкретних обставин поділ (виділ) може бути проведений зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилася. Враховуючи, що після виділу частки зі спільного нерухомого майна відповідно до ст.364 ЦК України право спільної часткової власності припиняється, при виділі частки із спільного нерухомого майна власнику, що виділяється, та власнику (власникам), що залишаються, має бути виділена окрема площа, яка повинна бути ізольованою від приміщення іншого (інших) співвласників, мати окремий вихід, окрему систему життєзабезпечення (водопостачання, водовідведення, опалення тощо), тобто складати окремий об`єкт нерухомого майна в розумінні ст.181 ЦК України. У постанові Верховного Суду України від 03 квітня 2013 року у справі № 6-12цс13 зроблено висновок, що виділ часток (поділ) жилого будинку, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру) або у разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності. Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників з урахуванням конкретних обставин поділ (виділ) може бути проведений зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилась. Відтак визначальним для виділу частки або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування будинком, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників. Оскільки учасники спільної часткової власності мають рівні права стосовно спільного майна пропорційно своїй частці в ньому, суд, здійснюючи поділ майна в натурі (виділ частки), повинен передати співвласнику частки жилого будинку та нежилих будівель, яка відповідає розміру й вартості його частки, якщо це можливо без завдання неспівмірної шкоди господарському призначенню будівлі. Під неспівмірною шкодою господарського призначення слід розуміти суттєве погіршення технічного стану жилого будинку, перетворення в результаті переобладнання жилих приміщень у нежитлові, надання в рахунок частки приміщень, які не можуть бути використані як житлові через невеликий розмір площі або через неможливість їх використання (відсутність денного світла тощо). У постанові Верховного Суду України 16 листопада 2016 року у справі № 6-1443цс16 зроблено висновок, що «виходячи з аналізу змісту норм статей 183, 358, 364 ЦК України можна дійти висновку, що виділ часток (поділ) нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін буде виділено нерухоме майно, яке за розміром відповідає розміру часток співвласників у праві власності. Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників, то з урахуванням конкретних обставин такий поділ (виділ) можна провести зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилась. Отже, визначальним для виділу частки або поділу нерухомого майна в натурі, яке перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування майном, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу майна відповідно до часток співвласників. Оскільки учасники спільної часткової власності мають рівні права щодо спільного майна пропорційно своїй частці в ньому, то, здійснюючи поділ майна в натурі (виділ частки), суд повинен передати співвласнику частину нерухомого майна, яка відповідає розміру й вартості його частки, якщо це можливо, без завдання неспівмірної шкоди господарському призначенню майна. Якщо в результаті поділу (виділу) співвласнику передається частина нерухомого майна, яка перевищує його частку, суд стягує з нього відповідну грошову компенсацію і зазначає в рішенні про зміну часток у праві власності на це майно». Аналогічна правова позиція також висловлена у постанові Верховного Суду від 12 березня 2020 року у справі № 127/5835/16-ц провадження №61-9955св19. Статтею 152 ЖК Української РСР\~передбачено, що виконання власниками робіт з переобладнання та перепланування жилого будинку і жилого приміщення приватного житлового фонду, які не передбачають втручання в несучі конструкції та/або інженерні системи загального користування, не потребує отримання документів, що дають право на їх виконання. Після завершення зазначених робіт введення об`єкта в експлуатацію не потребується. Згідно зі ст.88 ЗК України володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюються за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку. Учасник спільної часткової власності на земельну ділянку має право на отримання в його володіння, користування частини спільної земельної ділянки, що відповідає розміру належної йому частки. В пункті 19 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 16 квітня 2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» роз`яснено, що у справах за позовом учасників спільної власності на землю про встановлення порядку володіння й користування спільною земельною ділянкою, на якій розташовані належні їм жилий будинок, господарські будівлі та споруди, суд з`ясовує і враховує можливість нормального користування будинком і здійснення догляду за ним, розташування господарських будівель, споруд, необхідність зведення будівель, розташування плодово-ягідних насаджень співвласників, можливість проходу з вулиці на подвір`я тощо. Таким чином, аналізуючи приведені докази, даючи їм оцінку в їх сукупності, з урахуванням вищевказаних обставин, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, оцінуючи зібрані у справі докази в цілому, так і кожний доказ окремо, який міститься у справі, з урахуванням принципів розумності, пропорційності, виваженості, справедливості, вирішуючи справу в межах заявлених вимог, суд приходить висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог, з урахуванням балансу інтересів обох сторін. Згідно з ч.1, п.2 ч.ст.133 ЦПК України - судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи. За правилами ч.2\~ст.141 ЦПК України - судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. По справі маються судові витрати, сплачені позивачем, але, враховуючи добровільну домовленість між сторонами та відсутність вимог позивача про їх стягнення з відповідачів, їх слід залишити за позивачем. Крім того, не підлягає стягненню компенсація за відступ від рівності часток в будинку, оскільки дане питання добровільно врегульовано між сторонами по справі.

Outcome: approved