Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-18 00:00:00

Позивач [PERSON] спілка «Калина» (далі КС «Калина») у червні 2016 року пред'явив до суду позов до відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 0107271 від 02 листопада 2015 року. Обґрунтовує позов тим, що 02 листопада 2015 року між КС «Калина» та [PERSON] укладено кредитний договір №0107271, за умовами якого КС «Калина» надала [PERSON] кредит у розмірі 4000 гривень, терміном з 02 листопада 2015 року по 02 листопада 2019 року, із сплатою 32% річних, а вона зобовязалася щомісячно повертати кредит та щомісячно погашати проценти згідно з відомістю на погашення позики та відсотків, яка є додатком до договору кредиту. Однак, у порушення умов кредитного договору [PERSON] свої зобов'язання належним чином не виконувала, в результаті чого має заборгованість за кредитним договором, яка станом на 08 червня 2016 року складає 5280 гривень, з яких 4000 гривень сума неповернутого кредиту, 1280 гривень сума нарахованих відсотків. На забезпечення виконання зобов'язань позичальника за кредитним договором 02 листопада 2015 року між КС «Калина» та [PERSON] було укладено договір поруки №ДП-0107271/1 та між КС «Калина» та [PERSON] договір поруки №ДП-0107271/2, відповідно до умов яких поручителі відповідають перед позивачем за виконання боржником [PERSON] зобовязань за кредитним договором. У зв'язку з невиконанням відповідачами зобов'язань за договором кредиту їм направлялися листи попередження, з вимогою сплатити заборгованість за кредитним договором. Однак заборгованості за кредитним договором по даний час відповідачі не погасили. З цих підстав позивач просив стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за кредитним договором № 0107271 від 02 листопада 2015 року в розмірі 5280 гривень, 324 гривень інфляційних втрат у звязку з невиконанням ними зобовязань за зазначеним договором, та 1378 гривень судового збору. Представник позивача КС «Калина» [PERSON] у судове засідання подав заяву, згідно з якою позовні вимоги підтримав, просив розглянути справу в його відсутності. Не заперечив проти заочного розгляду справи. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, до суду не з'явилися, не повідомивши про причини неявки. Заяви про розгляд справи за їх відсутності не подавали. За вказаних обставин суд приходить до переконання, що згідно з ч. 4 ст. 169, ч. 1 ст. 224 ЦПК України слід ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки представник позивача згідно з поданою ним письмовою заявою не заперечив проти такого вирішення справи, та відповідно до вимог ст. 225 ЦПК України судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив такі обставини: 02 листопада 2015 року між [PERSON] спілкою «Калина» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 0107271 (далі кредитний договір). [PERSON] договір підписаний 02 листопада 2015 року особисто відповідачем [PERSON] Відповідно до п. 1.1 кредитного договору, кредитодавець зобовязується надати грошові кошти у кредит позичальникові у сумі 4000 гривень та на умовах, встановлених цим договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом у розмірі 32 відсотків річних. Згідно з п. 1.2 кредитного договору, кредитодавець зобов'язаний видати кредит позичальнику протягом 5 робочих днів з дня підписання цього договору, але не раніше дня оформлення необхідного забезпечення виконання зобовязання за цим договором. Як слідує з п. 1.3 кредитного договору, цей строк дії договору 48 місяців, з 02 листопада 2015 року по 02 листопада 2019 року. Кредит надається на строк 12 місяців з 02 листопада 2015 року по 02 листопада 2016 року. Закінчення строку дії договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії цього договору та не припиняє нарахування кредитодавцем процентів за договором. Відповідно до п.п. 2 п. 3.2.2 кредитного договору позичальник зобовязується погашати кредит та сплачувати проценти в порядку, визначеному цим договором.\~\~\~ Згідно з п. 4.1 кредитного договору обчислення строку користування кредитом та нарахування процентів за цим договором здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом. При цьому проценти за користування кредитом нараховуються у відсотках від суми кредиту з наступного дня після дня надання кредиту позичальнику (списання відповідної суми з рахунку кредитодавця) до дня повного погашення заборгованості за кредитом (зарахування на рахунок кредитодавця або внесення в касу кредитодавця готівкою) включно. Відповідно до п. 4.2. кредитного договору сторони домовилися, що погашення кредиту та процентів за користування кредитом здійснюватиметься згідно графіку розрахунків, що є невідємною частиною розрахунків. Додатком до кредитного договору графіком розрахунків № 0107271 від 02 листопада 2015 року встановлено періодичність та розміри платежів позичальника з повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом за період з 03 листопада 2015 року по 01 листопада 2016 року. Відповідно до п. 4.3 кредитного договору прострочення сплати кредиту та процентів згідно графіка розрахунків не зупиняє нарахування процентів, крім випадку прийняття окремого рішення про це кредитодавцем.\~\~\~ Як слідує з п. 5.1 кредитного договору, даний кредитний договір забезпечується порукою. 02 листопада 2015 року між [PERSON] спілкою «Калина» та відповідачами [PERSON], [PERSON] укладено договір поруки №ДП-0107271/1 (далі договір поруки 1). 02 листопада 2015 року між [PERSON] спілкою «Калина» та відповідачами [PERSON], [PERSON] укладено договір поруки №ДП-0107271/2 (далі договір поруки 2). Згідно з умовами зазначених договорів поруки, поручителі поручаються перед кредитором відповідати за виконання боржником своїх зобовязань, що виникли за кредитним договором № 0107271 від 02 листопада 2015 року. Відповідно до п. 1.2 договорів поруки предметом цього договору є обовязок поручителя виконати за боржника у повному обсязі грошові зобовязання по кредитному договору, за умови невиконання або неналежного виконання боржником самостійно своїх зобовязань за кредитним договором. Згідно з п. 2.1 договорів поруки поручитель відповідає перед кредитором за сплату боржником кредиту в сумі 4000 гривень та процентів, нарахованих на суму кредиту, згідно з умовами кредитного договору, а також інфляційних втрат, пені, штрафів, додаткових відсотків, якщо такі будуть нараховані. Відповідно до п. 4.1 договорів поруки поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, відповідно до ст. ст. 527, 530 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок у встановлений договором строк. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором кредитодавець зобовязується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. Згідно зі ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Всупереч вказаним вимогам закону [PERSON] умов договору належним чином не виконувала. Як слідує з наданого позивачем розрахунку заборгованості за договором, станом на 08 червня 2016 року заборгованість [PERSON] за сумою неповернутого кредиту складає 4000 гривень, заборгованість за відсотками 1280 гривень. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3% річних входять до складу грошового зобовязання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобовязання, оскільки виступають способом захисту майнового права та знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника та незалежно від ухвалення рішення суду про присудження суми боргу, відкриття виконавчого провадження чи його зупинення. За вказаних обставин, враховуючи прострочення виконання грошових зобовязань відповідачем в період з листопада 2015 року по квітень 2016 року, позивач набув права на отримання від відповідача відповідних нарахувань. Як слідує з наведеного в позовній заяві розрахунку, за період з листопада 2015 року по квітень 2016 року інфляційні нарахуванння за кредитним договором становлять 324 гривень. При цьому, враховуючи індекс інфляції за період з листопада 2015 року по квітень 2016 року та методики розрахунку відповідних виплат, згідно з якими розрахунок суми боргу з урахуванням індексу інфляції проводиться шляхом множення суми заборгованості на момент її виникнення на сукупний індекс інфляції за період прострочення виплати заборгованості, судом установлено, що обчислені позивачем суми, які він просить стягнути з відповідача, не перевищують сум, які обчислені шляхом застосування зазначених методик. Згідно п.п. 3 «а» п. 3.1.1. кредитного договору, кредитодавець має право вимагати дострокового повернення кредиту та сплати процентів у разі затримання сплати частини кредиту та/або процентів щонайменше на один календарний місяць. Відповідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Таким чином, відповідно до п. 2 ст. 1050 ЦК України, п.п. 3 «а» п. 3.1.1. кредитного договору позивач набув права вимагати від відповідача [PERSON] дострокового повернення частини кредиту, яка залишилася, разом із нарахованими процентами. Відповідно до ч. 1 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Згідно з п. 3.1. договорів поруки, у разі невиконання або неналежного виконання боржником своїх зобовязань за кредитним договором поручитель зобовязується не пізніше 3-ох календарних днів з моменту повідомлення кредитором про невиконання або неналежного виконання боржником прийнятих на себе зобовязань сплатити кредитору відповідну суму грошових коштів. 25 лютого 2016 року позивач КС «Калина» надсилав в адресу поручителів [PERSON], [PERSON] листи попередження №25-02-16/01 та №25-02-16/02, з вимогою сплатити заборгованість за кредитним договором, які відповідачами проігноровано, у зв'язку з чим позивач звернувся до суду за захистом свого порушеного права. Таким чином, судом установлено істотне порушення інтересів позивача [PERSON] спілки «Калина» внаслідок неналежного виконання відповідачами умов кредитного договору та догорів поруки, оскільки позивач значною мірою позбавляється можливості отримати грошові кошти, на які розраховував при укладенні договору. Аналізуючи в сукупності викладені обставини та досліджені докази, суд приходить до переконання, що позов [PERSON] спілки «Калина» підлягає до задоволення шляхом солідарного стягнення з [PERSON], [PERSON], [PERSON] заборгованості за кредитним договором №\~0107271 від 02 листопада 2015 року в розмірі 5604 гривень, з яких 4000 гривень сума неповернутого кредиту, 1280 гривень сума нарахованих відсотків, 324 гривень нараховані інфляційні втрати. На підставі наведеного, відповідно до ст. ст. 526, 527, 530, 554, 625, 1050, 1054 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved