Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-31 00:00:00

Позивач АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ АБАНК» звернулося до суду з позовом до відповідачів [PERSON] , [PERSON] про стягнення боргу в загальній сумі 14415,71 грн., та судових витрат у вигляді судового збору в розмірі 1921,00 грн. Як вбачається з позовної заяви Комплексний кредитний договір від 11.01.2018 року, за яким ставиться вимога про стягнення заборгованості, укладався з [PERSON] , за яким позичальник отримав кредит на споживчі потреби в розмірі 16945,20 грн. Позичальник [PERSON] [INFO] помер, станом на день смерті позичальника його заборгованість перед Банком за зазначеним кредитним договором становила 14415, 71 грн. Вимога про стягнення заборгованості ставиться до [PERSON] та [PERSON] , як спадкоємців після померлого позичальника. Позивачем було направлено до нотаріальної контори претензію до спадкоємців померлого позичальника, на підставі якої було відкрито спадкову справу, проте, як зазначено позивачем в позовній заяві, від нотаріальної контори надійшло повідомлення про те, що спадкоємці за спадщиною не звертались. Позивачем на адресу відповідачів були надіслані вимоги про сплату заборгованості, які залишились без задоволення. Просить стягнути пропорційно вартості успадкованого майна з відповідачів суму заборгованості за кредитним договором в розмірі 14415,71 грн. та понесені судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 1921, 00 грн. Ухвалою суду від 14.11.2020 року було відкрито провадження по вказаній цивільній справі та визначена форма розгляду справи: за правилами спрощеного провадження, з повідомленням (викликом) сторін. На запит суду була витребувана спадкова справа після померлого [PERSON] . Ухвалою суду від 21.01.2020 року судом було постановлено здійснювати розгляд за правилами загального позовного провадження та розпочато у справі підготовче провадження. 06.02.2020 року від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву. 25.02.2020 року від відповідача [PERSON] на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву. Ухвалою суду від 04.03.2020 року підготовче судове засідання було закрито та призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні. Представник позивача в судове засідання не прибув, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, просить позов задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність представника позивача. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не прибули на адресу суд подали заяви про розгляд справи без їх участі, просять в задоволенні позову позивача відмовити в повному обсязі з підстав викладених ними у поданих відзивах на позовну заяву. На підставі ч.3 ст. 211 ЦПК України судовий розгляд здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу звукозаписувальними технічними засобами не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що не підлягає задоволенню за такими підставами. Відповідно до ст. 15, 16 ЦК України, ст. 4, 5 ЦПК України,\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. За змістом ст.3, 6, 627 ЦК України,\~в Україні діє принцип свободи договору, відповідно до якого сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно з ст.629 ЦК України\~договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно з ст.1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Суд встановив, що\~\~11.01.2018 року між позивачем та [PERSON] було укладено комплексний договір № 5/3077297, відповідно до якого Банк надав, а [PERSON] отримав в кредит грошові кошти в сумі 16945,20 грн. строком на 60 місяців , до 10.01.2023 року включно, зі сплатою щомісячно в число місяця , визначене Графіком платежів по кредиту , процентів в розмірі 11% річних та комісійної винагороди за обслуговування кредитної заборгованості в розмірі 2,3 % у місяць від суми кредиту. Отримання позичальником грошових коштів підтверджується меморіальним ордером № 21227429-1 від 11.01.2018 р. на суму 16200,00 грн., меморіальним ордером № 21227429-5 від 11.01.2018 р. на суму 745,20 грн. та випискою з рахунку № [NUMBER] , копії яких заходяться в матеріалах справи. [INFO] позичальник [PERSON] помер. Згідно з наданим банком розрахунком заборгованість\~\~ [PERSON] за зазначеним комплексним договором станом на 15.12.2018 року становить 14415,71 грн., яка складається з простроченої заборгованості за кредитом в сумі 14008,85 грн., простроченої комісії в сумі 389,74 грн., прострочених відсотків в сумі 17,12 грн. Відповідно до ст.1216, 1217 ЦК України,\~спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч.1 ст.1218 ЦК України\~до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ст.1223 ЦК України\~право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ч.1,3,5 ст.1268 ЦК України\~спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно з ч.1 ст.1269 ЦК України\~спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч.1 ст.1273 ЦК України,\~спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Згідно зі ст.1281 ЦК України\~(в редакції, чинній на час відкриття спадщини) спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. Згідно зі ст.1282 ЦК України,\~спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі. Суд встановив, що 04.02.2019 року позивач направив до Першої запорізької державної нотаріальної контори претензію кредитора, в якій просив включити кредиторські вимоги АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» до спадкоємців померлого позичальника [PERSON] , перевірити наявність спадкової справи, спадкового договору, заповіту. 13.03.2019 року за претензією Банку було заведено спадкову справу №51/2019, після померлого [PERSON] , номер у Спадковому реєстрі 58806494, яка на даний час є чинною. Разом з тим нотаріальною конторою 13.03.2019 року повідомлено Банку, що у разі звернення спадкоємців після померлого [PERSON] , їм буде повідомлено про наявність заборгованості. Відповідно до відповіді Першої запорізької державної контори, надісланої 17.07.2019 року на адресу Банку, копія якої знаходиться в матеріалах справи, повідомлено , що до теперішнього часу ніхто із спадкоємців не звертався із з`явою про прийняття спадщини після померлого [INFO] [PERSON] , який був зареєстрований за адресою : [ADDRESS] . Згідно з копією спадкової справи, яка витребувана судом та долучена до матеріалів справи, спадкоємці померлого [PERSON] за заповітом чи за законом із заявами про прийняття спадщини, відмову від прийняття спадщини до нотаріуса не звертались, свідоцтво про право на спадщину нікому не видавалось. 26.07.2019 року Банк надіслав на адресу відповідача [PERSON] . Лист-претензію про сплату нею як спадкоємцем за законом на користь Банку заборгованості позичальника [PERSON] за кредитним договором № 5/3077297 від 11.01.2018року, яка станом на дату його смерті становить 14415,71 грн. Вказана претензія добровільно відповідачем [PERSON] не задоволена, у зв`язку з чим Банк 23.09.2019 року звернувся до суду з даним позовом, який в ході судового розгляду був уточнений позивачем , у зв`язку з чим, ухвалою суду від 12.02.2020 року [PERSON] було залучено до участі у розгляді справи у якості співвідповідача. Відповідно до ст.12,13,81 ЦПК України,\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З`ясувавши повно, всебічно та об`єктивно обставини справи, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням надані сторонами докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, а також достатності і взаємозв`язку, суд приходить до висновку про недоведеність позовних вимог Банку. При цьому, суд виходить з того, що за змістом зазначених вище норм матеріального права при вирішенні спору про стягнення зі спадкоємця коштів для задоволення вимог кредитора встановленню підлягають обставини, пов`язані із з`ясуванням кола спадкоємців, належності спадкодавцю будь-якого рухомого чи нерухомого майна, вартості отриманого спадкоємцями майна та дотримання кредитором законодавчо визначеного строку пред`явлення вимоги до спадкоємців боржника. Відповідний висновок викладено в постанові Верховного Суду від 21.08.2019 року у справі №320/6489/16-ц. Звертаючись до суду з цим позовом, який був в подальшому уточнений, позивач зазначив відповідачами [PERSON] та [PERSON] , обґрунтувавши це тим, що вони прийняли спадщину після смерті позичальника [PERSON] за законом відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України, оскільки на момент його смерті [INFO] постійно проживали разом з ним за адресою: [ADDRESS] . Однак, жодних належних та допустимих доказів на підтвердження цих обставин позивач суду не надав, відповідні докази в матеріалах спадкової справи, яка була відкрита після смерті [PERSON] та витребувана судом, відсутні. Так, дійсно з отриманої від Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради на запит нотаріусу відповіді, копія якої знаходиться в матеріалах справи, щодо місця реєстрації відповідача [PERSON] , останній на день смерті позичальника був зареєстрований за зазначеною адресою з 22.07.1973 р. по теперішній час . Як зазначено відповідачем [PERSON] у відзиві на позовну заяву, квартира з якій був зареєстрований його рідний брат [PERSON] належить йому на праві приватної власності, реєстрація позичальника [PERSON] у цій квартирі була формальною, останній не проживав за вказаною адресою. Разом з тим [PERSON] вказав, що спадщину після смерті [PERSON] він не приймав, через відсутність у [PERSON] будь-якого майна, тому відповідно до ст.1282 ЦК України , вважає що в нього відсутні зобов`язання щодо задоволення вимог кредитора, тому просить у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. Згідно відповіді отриманої від Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради на запит суд, яка знаходиться в матеріалах справи, щодо місця реєстрації відповідача [PERSON] , остання на день смерті позичальника була зареєстрована за іншою адресою : [ADDRESS] з 01.09.1998 р. по теперішній час. Як зазначає [PERSON] у відзиві на позов, позичальник [PERSON] був її колишнім чоловіком з яким вона перебувала у шлюбі, після припинення шлюбних відносин з квітня 2017 року вони проживали окремо, спільного господарства не вели. Вона фактично проживала за адресою за якою зареєстрована, де проживав її колишній чоловік їй не відомо. Після отримання судової повістки їй стало відомо про те, що [PERSON] отримував у банку кредитні кошти. Про смерть колишнього чоловіка їй стало відомо від родичів померлого. У зв`язку з тим, що вона не приймала спадщини після померлого [PERSON] , вважає, що не повинна відповідати за його зобов`язання перед банком, просить в задоволенні позову відмовити. З отриманої від Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради на запит суду відповіді, яка знаходиться в матеріалах справи, щодо місця реєстрації спадкодавця [PERSON] , останній був зареєстрований за адресою : [ADDRESS] в період з 12.12.2006 р. по 03.01.2019 р.(помер [INFO] ) Також суду не надано жодних належних та допустимих доказів на підтвердження родинних стосунків відповідачів з померлим [PERSON] і відповідно віднесення їх до певної черги спадкоємців за законом. Таким чином, доводи позивача про належність відповідачів до кола спадкоємців за законом після смерті позичальника [PERSON] є недоведеними. Крім того, позивачем не доведені суду обсяг та вартість спадкового майна після смерті позичальника [PERSON] , в межах вартості якого відповідно до ст.1282 ЦК України\~повинно відбуватись задоволення вимог кредитора спадкоємцями. Розмір частки кожного спадкоємця також не визначений. Жодні докази на підтвердження цих обставин до позову не додані, клопотання про їх витребування позивачем не заявлялось, в матеріалах витребуваної судом спадкової справи такі докази відсутні. Також, звертаючись до суду з цим позовом, позивач не обґрунтував дотримання ним як кредитором визначеного ч.2,3 ст.1281 ЦК України\~строку пред`явлення вимоги до спадкоємців боржника - шість місяців від дня відкриття спадщини або один рік від настання строку вимоги, не зазначив коли настав строк вимоги за зазначеним кредитним договором. Встановити ці суттєві для даної справи обставини з наданих суду доказів неможливо, у зв`язку з вищевикладеним , суд вважає необхідним в задоволенні позову відмовити повністю.

Outcome: dismissed