Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-27 00:00:00

Позивач АТ КБ «Приват Банк» 10.11.2016 року звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги мотивовані тим, що 23.09.2011 року між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір, на підставі якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 3000 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік (2,5 % на місяць) на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитом. Проте, умови Кредитного договору відповідачем належним чином не виконуються. Так, станом на 30.09.2016 року заборгованість за кредитним договором становить 41 896 грн. 39 коп., з яких: 3013 грн. 30 коп. заборгованість за тілом кредиту; 32 711 грн. 83 коп. заборгованість по процентам за користування кредитом; 3700 грн. 00 коп. заборгованість за пенею та комісією, 500 грн. 00 коп. штраф (фіксована частина), 1971 грн. 26 коп. штраф (процентна складова). Просить суд стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитним договором № б/н від 23.09.2011 року у розмірі 41\~896 грн. 39 коп., а також 1378 грн. 00 коп. витрати зі сплати судового збору. Представник позивача належним чином повідомлений про дату, час та місце слухання справи, у судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій підтримав позов, просить суд слухати справу за його відсутності. В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явилася, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце слухання справи, надала суду клопотання про розгляд справи без її участі. Представник відповідача [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Надала до суд відзив на позовну заяву в якому зазначила, що позивачем позовні вимоги АТ КБ «Приват Банк» визнаються частково, а саме в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту у сумі 3013 грн. 30 коп. та процентів за користування кредитом у сумі 1986 грн. 26 коп., які розраховано із відсоткової ставки за кредитом 30 % на рік починаючи з 01.08.2014 року по 10.11.2016 року. Крім того, просить відмовити в задоволенні позовних вимог АТ КБ «Приват Банк» в частині стягнення пені, комісії та штрафів, виходячи із положень Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.11.2016 року, справа надійшла в провадження судді Моцного О.С. Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 11.11.2016 року відкрито провадженні у справі та призначено до судового розгляду. Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.02.2017 року, справа надійшла в провадження судді Коліщук З.М., у зв`язку із звільненням з посади судді [PERSON] , на підстав і розпорядження № 10/17 від 09.02.2017 року. Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 15.02.2017 року відкрито провадженні у справі та призначено до судового розгляду. Заочним рішенням Селидівського міського суду Донецької області від 04.04.2017 року позов АТ КБ «Приват Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором кредиту задоволено частково, стягнуто з [PERSON] на користь АТ КБ «Приват Банк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 23.09.2011 року у розмірі 35725 грн. 13 коп., яка складається із заборгованості за кредитом у розмірі 3013 грн. 30 коп., заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі 32711 грн. 83 коп. та судові витрати у розмірі 1175 грн.02 коп. В іншій частині позовних вимог відмовлено. Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 04.12.2020 року поновлено [PERSON] строк для звернення з заявою про перегляд заочного рішення та призначено розгляд заяви у відкритому судовому засіданні. Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 14.12.2020 року задоволено заяву [PERSON] про перегляд заочного рішення, заочне рішення Селидівського міського суду Донецької області від 04.04.2017 року скасовано, а справу призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Відповідно до вимог ст.\~279\~ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами. Беручи до уваги, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження та сторони в судове засідання не з`явилися, відповідно до ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Згідно ч. 3, 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. В судовому засіданні встановлено, що 23.09.2011 року між АТ КБ «Приват Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір, на підставі якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 3000 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік (2,5 % на місяць) на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Згідно розрахунку заборгованості по кредитному договору станом на 30.09.2016 року заборгованість за кредитним договором становить 41 896 грн. 39 коп., з яких: 3013 грн. 30 коп. заборгованість за тілом кредиту; 32 711 грн. 83 коп. заборгованість по процентам за користування кредитом; 3700 грн. 00 коп. заборгованість за пенею та комісією, 500 грн. 00 коп. штраф (фіксована частина), 1971 грн. 26 коп. штраф (процентна складова). Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі й на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Згідно зі ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов`язання у строк, встановлений договором або законом. Враховуючи вищенаведене та часткове визнання відповідачем позову в частині заборгованості по тілу кредитку, суд приходить до висновку, що оскільки відповідач [PERSON] не виконувала належним чином умови договору від 23.09.2011 року в частині своєчасної сплати кредитних коштів та дійсно має заборгованість за тілом кредиту в розмірі 3013 грн. 30 коп., яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Щодо позовних вимог про стягнення з [PERSON] процентів за користування кредитом, суд дійшов наступних висновків. Відповідно до ст.\~536\~ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до частини 1 ст.\~1048\~ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ч. 1 ст.\~651\~ЦК України зміна договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Частинами 1, 3 ст.\~1056-1\~ЦК України передбачено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитором в односторонньому порядку. Умова договору щодо права кредитора змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною. Водночас, у разі застосування змінюваної процентної ставки кредитор самостійно, з визначеною у кредитному договорі періодичністю, має право збільшувати та зобов`язаний зменшувати процентну ставку відповідно до умов і в порядку, встановлених кредитним договором (ч. 4 ст. 1056-1 ЦК України). Незважаючи на надання кредитору та позичальнику права самостійно визначати спосіб та порядок збільшення кредитором змінюваної процентної ставки у кредитному договорі, певні гарантії, передбачені Законом, ЦК України, повинні бути дотримані. Відповідно до ст.\~1056-1\~ЦК України кредитодавець зобов`язаний письмово повідомити позичальника, поручителя та інших зобов`язаних за договором осіб про зміну процентної ставки не пізніш як за 15 календарних днів до дати, з якої застосовуватиметься нова ставка. У кредитному договорі встановлюється порядок розрахунку змінюваної процентної ставки із застосуванням погодженого сторонами індексу. Порядок розрахунку змінюваної процентної ставки повинен дозволяти точно визначити розмір процентної ставки за кредитом на будь-який момент часу протягом строку дії кредитного договору. Кредитор не має права змінювати встановлений кредитним договором порядок розрахунку змінюваної процентної ставки без згоди позичальника. Індекс, що використовується у формулі визначення змінюваної процентної ставки, повинен відповідати вимогам, встановленим ч. 5 ст. 1056-1 ЦК України. У разі застосування змінюваної процентної ставки у кредитному договорі повинен визначатися максимальний розмір збільшення процентної ставки (ч. 6 ст. 1056-1 ЦК України). У п. 28 постанови від\~30\~березня 2012\~року №\~5\~«Про практику\~застосування судами\~законодавства при\~вирішенні спорів,\~що виникають\~із кредитних\~відносин» Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ надав роз`яснення про те, що при підвищенні процентної ставки з`ясуванню підлягають визначена договором процедура підвищення процентної ставки (лише повідомлення позичальника чи підписання додаткової угоди тощо); дії позичальника щодо прийняття пропозиції кредитора тощо. Згідно п. 1.1.3.2.3 Умов та правил надання банківських послуг передбачена можливість зміни Тарифів та інших невід`ємних частин Договору. Суд звертає увагу, що відповідно до Умов та Правил надання банківських послуг, що затверджені наказом від 06.03.2010 року № СП-2010-256 банк має право провадити зміну тарифів, а також інших умов обслуговування рахунків, але при цьому банк повинен до введення змін проінформувати клієнта про зміну таких тарифів. Відповідно до пункту 2.1.1.3.7 вказаних Умов та Правил Банк зобов`язаний не рідше одного разу на місяць способом, вказаним в заяві надавати отримувачу виписки про стан картрахунку та про проведені за останній місяць операцій по Картрахункам шляхом використання функцій СМС повідомлень через комплекс INTERNET-banking (ПРИВАТ 24). Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивачем не наданого жодного належного та допустимого доказу, вважати, що між сторонами укладено кредитний договір із встановленням змінюваної процентної ставки. Оцінюючи порядок збільшення фіксованої процентної ставки, суд зазначає, що у абзаці 3 п.28 Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», при вирішенні питання щодо правомірності підвищення банком чи іншою фінансовою установою процентної ставки суди також повинні розрізняти умови кредитного договору, які встановлюють односторонню зміну умов договору, від умов договору, що встановлюють погоджену сторонами процедуру зміни договору шляхом прийняття позичальником пропозиції кредитора про зміну умов договору відповідно до вимог статей або в порядку, визначеному частиною шостою статті 1056-1 ЦК України. Наприклад, не є односторонньою зміною умов договору та не суперечить статті 1056-1\~ЦК України зміна розміру фіксованої процентної ставки залежно від зміни обставин кредитного ризику (не укладення договору страхування, припинення договору застави/іпотеки тощо), якщо в кредитному договорі визначено обставини, за якими застосовується інша фіксована процентна ставка, та її розмір. В укладеному між сторонами кредитному договорі не визначено обставини, за якими застосовується інша фіксована процентна ставка, та її розмір. Таким чином, суд приходить до висновку, що збільшення фіксованої процентної ставки здійснено кредитором в односторонньому порядку. Суд приходить до висновку, що доводи представника відповідача в цій частині є частково прийнятними, оскільки наданий нею розрахунок відсотків здійснено виходячи із відсоткової ставки у розмірі 30 % на рік починаючи з 01.08.2014 року по 10.11.2016 року (по день подання позову). Суд приймає до уваги та вважає таким, що проведений вірно, представлений представником позивача розрахунок заборгованості відсотків за договором від 23 вересня 2011 року (а.с. 5-6) по 31 серпня 2014 року включно, тобто до зміни банком в односторонньому порядку процентної ставки в бік її збільшення, який станом на вищевказану дату становить 2430 грн. 46 коп. При визначенні розміру заборгованості відповідача за процентами за користування кредитом з 01 вересня 2014 року по 30 вересня 2016 року, суд виходить з погодженої сторонами процентної ставки по кредиту 2,5 % на місяць (30 % на рік) на залишок заборгованості. Отже розмір заборгованості за процентами за користування кредитом за період з 01 вересня 2014 року по 30 вересня 2016 року становить : 760 днів х 30 % : 360 днів х 3013 грн. 30 коп. : 100% = 1908 грн. 42 коп. Таким чином, стягненню з відповідача підлягають проценти за користування кредитом нараховані за ставкою 30 % річних станом на 31 серпня 2014 року в розмірі 2430 грн. 46 коп. і проценти за користування кредитом за період часу з 01 вересня 2014 року по 30 вересня 2016 року в розмірі 1908 грн. 42 коп., а загальна сума заборгованості за процентами за період з 23.09.2011 року по 30.09.2016 року з урахуванням вищевикладеного становить 4338 грн. 88 коп. (2430 грн. 46 коп. + 1908 грн. 42 коп.). Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача заборгованості за пенею, комісією та штрафів, суд встановив наступне. 14 жовтня 2014 року набрав чинності Закон України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», відповідно до ст. 2 якого забороняється на час проведення антитерористичної операції нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов`язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Пунктом 5 ст. 11 Прикінцевих та перехідних положень вищезазначеного Закону передбачено, що Кабінет Міністрів України у десятиденний строк з дня опублікування цього Закону зобов`язаний, зокрема: затвердити перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14.04.2014 року № 405/2014, у період із 14 квітня 2014 року до її закінчення. На виконання цього Закону 30.10.2014 року Кабінет Міністрів України прийняв Розпорядження № 1053-р, яким було затверджено Перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. Згідно з п. 22 ч. 1 цього Розпорядження м. Українськ (Селидівська міська рада) Донецької області, де зареєстрований відповідач, входить до переліку населених пунктів, на території яких здійснюється антитерористична операція. Проте, 05.11.2014 року Кабінет Міністрів України прийняв Розпорядження № 1079-р про зупинення дії Розпорядження від 30.10.2014 року № 1053-р, яке в подальшому постановою окружного адміністративного суду м. Києва від 09.02.2015 року було визнано нечинним (справа № 826/18330/14). Згідно ст.\~1\~Закону України\~«Про боротьбу\~з тероризмом» район проведення антитерористичної операції це визначені керівництвом антитерористичної операції ділянки місцевості або акваторії, транспортні засоби, будівлі, споруди, приміщення та території чи акваторії, що прилягають до них і в межах яких проводиться зазначена операція. За наказом керівника Антитерористичного центру при СБУ від 07.10.2014 року № 33/6/а «Про визначення районів проведення антитерористичної операції та термінів її проведення» районами проведення АТО визначені всі населені пункти Донецької та Луганської області (без виключень). Розпорядженням КМУ\~від 02.12.2015\~року №\~1275-р\~«Про затвердження\~переліку населених\~пунктів,\~на території\~яких здійснювалася\~антитерористична операція,\~та визначення\~такими,\~що втратили\~чинність,\~деяких розпоряджень\~Кабінету Міністрів\~України» затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, і до цього переліку включено м. Українськ Донецької області. Як вбачається з матеріалів справи зареєстрованим місцем проживання відповідача [PERSON] є: [ADDRESS] , що підтверджується копією паспорта відповідача, тому в даному випадку слід застосувати положення Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції». З розрахунку, наданого позивачем, вбачається, що станом на 30.09.2016 року існує заборгованість відповідача за кредитом, процентів, пені та штрафів у відповідному розмірі. При цьому, з розрахунку пені, комісії та штрафів вбачається, що їх нарахування здійснено після 14 квітня 2014 року, а саме станом на 30.09.2016 року. Враховуючи такий період та строки нарахування, банк зобов`язаний скасувати пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитним договором, починаючи з 14.04.2014 року. Таким чином, зважаючи, що період нарахування пені, комісії та штрафів, мав місце вже після 14 квітня 2014 року, тобто лише під час проведення АТО, позовні вимоги АТ КБ «Приватбанк» в частині стягнення з відповідача заборгованості за пенею та комісією за прострочене зобов`язання в розмірі 3700 грн. 00 коп., штрафу (фіксована частина) в розмірі 500 грн. 00 коп., та штрафу (процентна складова) в розмірі 1971 грн. 26 коп., задоволенню не підлягають. На підставі викладеного, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги АТ КБ «Приватбанк» частково та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість, що утворилась станом на 30.09.2016 року в загальному розмірі 7352 грн. 18 коп., яка складається із заборгованості за тілом кредиту у сумі 3013 грн. 30 коп. та заборгованості за відсотками за користування кредитом у сумі 4338 грн. 88 коп. В силу вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача має бути стягнуто витрати, пов`язані із сплатою судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Судом встановлено, що при звернені до суду позивач сплатив судовий збір в сумі 1378 грн. 00 коп.. та враховуючи, що суд задовольнив позовні вимоги частково, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати пропорційно задоволеної частини позовних вимог, а саме: судовий збір у сумі 241 грн. 84 коп. (17,55 %). На підставі викладеного,

Outcome: partial