Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-08 00:00:00

Позивач, [PERSON] , просить ухвалити рішення про визнання недійсним договору оренди від 01 березня 2015 року земельної ділянки з кадастровим номером 5921280500:12:001:0180 та скасувати державну реєстрацію даного договору, здійснену відділом державної реєстрації Великописарівської РДА Сумської області 20 лютого 2017 року, номер запису про право ( в державному реєстрі прав) 33934327 , а також визнання недійсним договору оренди земельної ділянки від 01 березня 2016 року з кадастровим номером 5921280500:12:004:0060 та скасувати державну реєстрацію даного договору, здійснену відділом державної реєстрації Великописарівської РДА Сумської області 16 червня 2016 року, номер запису про право (в державному реєстрі прав) 30075286 та визнання недійсним договору від 01 березня 2016 року оренди земельної ділянки з кадастровим номером 5921280500:12:004:0061 та скасувати державну реєстрацію даного договору, здійснену відділом державної реєстрації Великописарівської РДА Сумської області 15 червня 2016 року, номер запису про право (в державному реєстрі прав) 30068826, мотивуючи свої вимоги тим, що у його приватній власності знаходяться земельні ділянки з кадастровим номером 5921280500:12:001:0180, площею 2,1613 га, на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку ЯЗ №395828, з кадастровим номером 5921280500:12:004:0060, площею 2,2063 га на підставі державного акту на право приватної власності на землю СМ №00111, з кадастровим номером 5921280500:12:004:0061 площею 2,21 га, на підставі державного акту на право приватної власності на землю СМ № 01018, але договори оренди цих земельних ділянок з ПП «Вільне» він особисто не підписував, тобто укладені без його волевиявлення. Про наявність даних договорів оренди земельних ділянок йому стало відомо на початку 2018 року, коли звернувся до відділу державної реєстрації Великописарівської РДА. У судовому засіданні [PERSON] повідомив, що йому належить три земельних ділянки відповідно до держаних актів, які перебували в оренді ПП «Вільне» за договорами оренди. Після закінчення договорів оренди відмовився їх поновлювати. Але в послідуючому працівники ПП «Вільне» пояснили, що є підписаний договір оренди, який він особисто не підписував. Повернути земельні ділянки намагався у 2015, 2016, 2017 роках. Оскільки ПП «Вільне» користувалось належними йому земельними ділянками, то він отримував орендну плату, про що ставив підпис у відомостях. Крім того, пояснив, що ним отримувалась орендна плата за брата [PERSON] , у відомості проти прізвища брата ставив свій підпис. Про підписання договору оренди дружина, [PERSON] , йому не говорила. Представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав та обгрунтував обставинами, викладеними в позовній заяві. Представник відповідача Кудін О.М. позовні вимоги не визнав, вважає, що отримання орендної плати за договорами оренди земельної ділянки свідчить про визнання позивачем договорів оренди земельної ділянки. Крім того, зазначив, що дія раніше укладених договорів оренди земельних ділянок не закінчилась. Дані договори було запропоновано підписати у зв`язку з збільшенням розміру орендної плати, про що позивачеві було добре відомо. Крім того, послався на відзив до позовної заяви. У відзиві на позовну заяву представник відповідача зазначає, що з позивачем [PERSON] був укладений договір оренди землі з ПП «Вільне» 18 серпня 2008 року, який належним чином виконувався. Новий договір був наданий [PERSON] для ознайомлення та підписання у зв`язку з підвищенням розміру орендної плати та переданий йому на його прохання через його дружину. Через декілька днів підписані договори оренди були повернуті ПП «Вільне» та зареєстровані. Дані договори оренди належним чином виконувались. Тому вважає, що позивач погодився з укладеними договорами, а тому вважає, що відсутні підстави, передбачені ст.203 та 215 ЦК України. При цьому посилається на п.8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 2009 року № 9 « Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» в якому зазначено, що відповідно до ч.1 ст.215 ЦК підставою недійсності правочину є недодержання стороною ( сторонами) вимог, які встановлені ст.203 ЦК України, саме на момент вчинення правочину. Не може бути визнаний недійсним правочин, який не вчинено. У зв`язку з цим судам необхідно правильно визначати момент вчинення правочину. Зокрема не є укладеним правочини, у яких відсутня згода за всіма істотними умовами договору; не отримано акцент стороною, що направила оферту; не передано майно, якщо відповідно до законодавства для вчинення правочину потрібна його передача, тощо. Крім того, посилається на ст.241 ЦК України, що в даному випадку можна вважати, що правочин вчинено представником з перевищенням повноважень, але в послідуючому схвалений позивачем. А також вказав, що Верховним Судом у постановах від 16 січня 2018 року (справа № 397/1402/15ц) та від 21 лютого 2018 року (справа №144/1292/15ц,) зазначено про презумпцію обов`язку особи знати про стан своїх майнових прав та необхідності доводити особою того факту, що раніше вона не могла довідатись про порушення свого права (Т№1 а.с. 91-93). Представник третьої особи - відділу державної реєстрації Великописарівської районної державної адміністрації Сумської області - в судове засідання не з`явився, але надав заяву про слухання справи в його відсутність. У судовому засіданні встановлено, що відповідно до державного акта на право приватної власності на землю серії СМ № 00111, виданого Вільненською сільською радою Великописарівського району Сумської області 05 вересня 2001 року, [PERSON] належить на праві власності земельна ділянка площею 2,21 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Вільненської сільської ради Великописарівського району Сумської області ( Т№1 а.с.13). Відповідно державного акта на право приватної власності на землю серії СМ № 01018, виданого Вільненською сільською радою Великописарівського району Сумської області 06 вересня 2001, [PERSON] належить на праві власності земельна ділянка площею 2,21 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Вільненської сільської ради Великописарівського району Сумської області (Т№1 а.с.14). Відповідно державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯЗ№ 395828, виданого Вільненською сільською радою Великописарівського району Сумської області 22 квітня 2009, [PERSON] належить на праві власності земельна ділянка площею 2,161 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Вільненської сільської ради Великописарівського району Сумської області ( Т№1 а.с. 15). З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта фізичної особи [PERSON] слідує, що йому належить земельна ділянка сільськогосподарського призначення за кадастровим номером 5921280500:12:003:0063, площею 2,2063 га на території Вільненської сільської ради Великописарівського району Сумської області, відповідно до свідоцтва про право на спадщину, серія та номер: 952, виданий 06 вересня 2017 року Великописарівською районною державною нотаріальною конторою. Дана земельна ділянка передана в оренду строком на десять років відповідно до договору оренди земельної ділянки від 27 грудня 2017 року Фермерському господарству «Дісней плюс». Орендна плата 5 відсотків від грошової оцінки землі. Земельна ділянка з кадастровим номером 5921280500:12:001:0180, площею 2,1613 га, що належить на праві власності [PERSON] , відповідно до державного акта серії номер ЯЗ 395828, виданого 22 квітня 2009 року Великописарівською районною державною адміністрацією Сумської області, передана в оренду, відповідно до договору оренди землі від 01 березня 2015 року ПП « Вільне» строком на 25 років, орендна плата 5 відсотків від грошової оцінки землі. Земельна ділянка з кадастровим номером 5921280500:12:004:0060, площею 2,2063 га, що належить [PERSON] на праві приватної власності, відповідно до державного акта серії номер СМ 00111, виданого Вільненською сільською радою Великописарівського району Сумської області 05 вересня 2001 року, передана в оренду відповідно до договору оренди землі від 01 березня 2016 року ПП «Вільне» строком на 25 років зі сплатою орендної плати в розмірі 5 відсотків від грошової оцінки землі. Земельна ділянка з кадастровим номером 5921280500:12:004:0061, площею 2,2059 га, яка належить [PERSON] на праві власності, передана в оренду відповідно до договору оренди земельної ділянки від 01 березня 2016 року ПП «Вільне» строком на 25 років з виплатою орендної плати в розмірі 5 відсотків від грошової оцінки ( Т№1 а.с. 16-23). З акту службового розслідування за фактом вчинення неправомірних дій при здійсненні укладання договорів оренди земельних ділянок ( паїв) в ПП « Вільне» від 30 листопада 2018 року слідує, що порушень при укладення договорів оренди земельних ділянок ПП «Вільне» з [PERSON] з боку працівників ПП « Вільне» не встановлено (Т№1 а.с. 94-97). З довідок, виданих ПП «Вільне» слідує, що [PERSON] згідно договору оренди від 18 серпня 2008 року нараховувалась та отримувалась ним орендна плата, починаючи з 2008 року по 2017 рік та утримувався податок з доходів, військовий збір. У 2018 році [PERSON] орендна плата нарахована, утримано податки, але орендна плата не отримана ( Т№1 а.с. 98-99). Свідок [PERSON] суду пояснила, що договір оренди землі для підпису [PERSON] брала його дружина. Через декілька днів з підписами повернула до бухгалтерії ПП «Вільне». Претензій не було, орендну плату отримував. Договір оренди заповнювала [PERSON] . Свідок [PERSON] суду пояснила, що у зв`язку зі зміною орендної плати запропонували [PERSON] укласти новий договір оренди до закінчення діючого, про що повідомила за телефоном. Прийшла його дружина [PERSON] і забрала договори, а через декілька днів принесла підписані. Претензій з боку [PERSON] до умов договору не було. Орендну плату отримував. Завжди приходив з дружиною. Бланк типового договору заповнила [PERSON] . Свідок [PERSON] суду пояснила, що вона особисто телефонувала [PERSON] і розмовляла особисто з ним про укладення договорів оренди землі у зв`язку зі зміною розміру орендної плати. Він попросив передати договори його дружині [PERSON] , яка забрала договори, а через декілька днів принесла підписані. Орендну плату отримував. Отримання орендної плати [PERSON] протягом 2014-2017 років підтверджується відомостями про видачу орендної плати землевласникам паїв ПП «Вільне», а також видатковими касовими ордерами (Т№1 а.с.158-169). Отримання орендної плати грошима або сільськогосподарською продукцією еквівалентно нарахованим коштам, [PERSON] в судовому засіданні не заперечував. Відповідно до договору оренди земельної ділянки від 01 березня 2015 року [PERSON] передав в строкове платне користування (оренду) земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва , відповідно до державного акту серії ЯЗ № 395828, кадастровий номер 5921280500:12:001:0180, площею 2,16 га з нормативно грошовою оцінкою 70810,86 гривень, строком на 25 років,зі сплатою орендної плати в розмірі 5 відсотків від грошової оцінки ( Т№1 а.с.237-238). Відповідно до договору оренди земельної ділянки від 01 березня 2016 року [PERSON] передав в строкове платне користування (оренду) земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, відповідно до державного акту серії СМ № 00111, кадастровий номер 5921280500:12:004:0060 , площею 2,21 га з нормативно грошовою оцінкою 84973,03 гривень, строком на 25 років,зі сплатою орендної плати в розмірі 5 відсотків від грошової оцінки (Т№1 а.с.239-240). Відповідно до договору оренди земельної ділянки від 01 березня 2016 року [PERSON] передав в строкове платне користування (оренду) земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, відповідно до державного акту серії СМ № 01018, кадастровий номер 5921280500:12:004:0061 , площею 2,21 га з нормативно грошовою оцінкою 84973,03 гривень, строком на 25 років, зі сплатою орендної плати в розмірі 5 відсотків від грошової оцінки (Т№1 а.с.241-242). З висновку експерта Сумського відділення Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім.Засл. проф. М.С.Бокаріуса слідує, що за результатами проведення судово-почеркознавчої експертизи від 05 листопада 2019 року слідує, що підписи від імені [PERSON] в договорах оренди земельних ділянок за кадастровими номерами: 5921280500:12:001:0180, 5921280500:12:004:0060, 5921280500:12:004:0061 від 01 березня 2015 року , 01 березня 2016 року , 01 березня 2016року, виконано за допомогою пасти для кулькових ручок рукописним способом без попередньої технічної підготовки та використання технічних засобів не [PERSON] , а іншою особою (Т№1 а.с.229-247). З висновку експерта Сумського відділення Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса слідує, що за результатами проведення судово-почеркознавчої експертизи від 17 березня 2020 року слідує, що підписи у відомостях на видачу продукції в рахунок орендної плати за 2014 рік, 2015 рік, 2016 рік, 2017 рік виконано за допомогою пасти для кулькових ручок рукописним способом без попередньої технічної підготовки та використання технічних засобів [PERSON] . Підпис у видатковому касовому ордері №516 від 14 грудня 2017 року, у видатковому касовому ордері №544 від 20 жовтня 2015 року та у видатковому касовому ордері № 515 від 14 грудня 2017 року виконано за допомогою пасти для кулькових ручок рукописним способом без попередньої технічної підготовки та використання технічних засобів [PERSON] . Підпис в касовому ордері № 635 від 2 листопада 2016 року виконано за допомогою пасти для кулькових ручок рукописним способом без попередньої технічної підготовки та використання технічних засобів не [PERSON] , а іншою особою (Т№2 а.с.21-54). Відповідно до ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Згідно ч.1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. За правилами ч.1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Як вбачається з ч. 1 ст. 14 Закону України « Про оренду землі» договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально. Згідно з ч.1,2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). З матеріалів справи вбачається та підтверджується наданими сторонами доказами, зокрема, судово - почеркознавчими експертизами, що позивачем не підписувались оскаржувані договори оренди землі. За змістом ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема договори та інші правочини, інші юридичні факти. Відповідно ч.1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. У двосторонньому правочині волевиявлення повинно бути взаємним, двостороннім і спрямованим на досягнення певної мети; породжуючи правовий наслідок, правочин - це завжди дії незалежних та рівноправних суб`єктів цивільного права. Таким чином, правочином є перш за все вольова дія суб`єктів цивільного права, що характеризує внутрішнє суб`єктивне бажання особи досягти певних цивільно-правових результатів - набути, змінити або припинити цивільні права та обов`язки. Згідно ч.1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою ст.203 цього Кодексу, тобто: зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Порушення вимог законодавства щодо волевиявлення учасника правочину є підставою для визнання його недійсним у силу припису ч.1 ст. 215 ЦК України, а також із застосуванням спеціальних правил про правочини, вчинені з дефектом волевиявлення - під впливом помилки, обману, насильства, зловмисної домовленості, тяжкої обставини. Ч.2 ст.207 ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Отже, підпис є невід`ємним елементом, реквізитом письмової форми договору, а наявність підписів має підтверджувати наміри та волевиявлення учасників правочину, а також забезпечувати їх ідентифікацію. У справі, що розглядається, позивач звернувся з вимогою про визнання недійсними договорів оренди, посилаючись на те, що ці договори не підписував, умови їх не погоджував, тож відповідач безпідставно стверджує про укладення договорів оренди на умовах зазначених договорів, підписаних невстановленою особою замість позивача. Таким чином, у випадку оспорювання самого факту укладення правочину, такий факт може бути спростований не шляхом подання окремого позову про недійсність правочину, а під час вирішення спору про захист права, яке позивач вважає порушеним шляхом викладення відповідного висновку про неукладеність спірного договору в мотивувальній частині судового рішення. Зайняття відповідачем земельних ділянок треба розглядати як таке, що не є пов`язаним із позбавленням власника його права володіння на цю ділянку. Тож у цьому випадку ефективним способом захисту права, яке позивач, як власник земельних ділянок вважає порушеним, є усунення перешкод у користуванні належним йому майном, зокрема, шляхом заявлення вимоги про повернення таких ділянок. Більше того, негаторний позов можна заявити впродовж всього часу тривання порушення прав законного володільця відповідних земельних ділянок. Аналогічний правовий висновок виклала Велика Палата Верховного Суду в постанові від 16 червня 2020 року по справі № 145/2047/16-ц. Враховуючи вищевикладене, в задоволенні позовних вимог необхідно відмовити. Відповідно до ч.ч.1,2,8 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Таким чином, на користь відповідача підлягає стягненню з позивача 14130,00 грн в рахунок відшкодування судових витрат на проведення почеркознавчої експертизи.

Outcome: approved