Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-27 00:00:00

Позивач [PERSON], що є правонаступником ФОП [PERSON], звернувся до суду з позовом до ФОП [PERSON] про зобов»язання повернути майно та відшкодування збитків. Мотивуючи свої вимоги тим, що між ФОП [PERSON] та ФОП [PERSON] укладено договір зберігання майна (топки камінні, піч тощо) в 30 предметах/найменуваннях за адресою: [ADDRESS] заставною вартість 41 700 Євро 80 центів, з терміном дії договору - строку зберігання до 31 грудня 2015 року. Вважає, що на підставі п. 4 вказаного Договору має право вимагати повернення від зберігача, передане ним на збереження майно незалежно від терміну зберігання. 29 січна 2015 року ним направлено вимогу до відповідача про повернення всього майна з відшкодуванням вартості відсутнього, яке ним отримано 03 лютого 2015 року. У зв»язку з неповерненям майна з 13 лютрого 2015 року ним нараховується пеня в розмірі 0,01%, що становить 4,17 Євро за коден день прострочення за шість місяців, тобто 154 дні, в загальній сумі 642 Євро 18 центів, що й стало підставою звернення до суду з даним позовом. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з тих же підстав та просив їх задовольнити в редакції вимог від 03 листопада 2015 року (а.с.47-53). Відповідач в судове засідання повторно не з»явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена згідно чинного законодавства належним чином - рекомендованою поштою з повідомленням про вручення. За таких підстав судом відповідно до положень статті 224 ЦПК України визнано за можливе ухвалити по даній справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів та заяви позивача. Вислухавши пояснення позивача, його доводи та заперечення, дослідивши матеріали справи, у їх сукупності, всебічно та повно з»ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об»єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають відмові у задоволенні із наступних підстав. Судом встановлено, що між ФОП [PERSON], правонаступником якої є позивач (а.с.12), та ФОП [PERSON] укладено договір зберігання майна (топки камінні, піч тощо) в 30 предметах/найменуваннях за адресою: [ADDRESS] заставною вартість 41 700 Євро 80 центів, з терміном дії договору - строку зберігання до 31 грудня 2015 року (а.с.7, 8, 9). Позивач вважає, що на підставі п. 4 вказаного Договору має право вимагати повернення від зберігача, передане ним на збереження, майно незалежно від терміну зберігання. Проте, погодитися з такою позицією не можна. За договором зберігання одна сторона (зберігач) зобов'язується зберігати річ, яка передана їй другою стороною (поклажодавцем), і повернути її поклажодавцеві у схоронності (ч.1 ст. 936 ЦК України). Зберігач зобов'язаний зберігати річ протягом строку, встановленого у договорі зберігання (ч.1 ст. 938 ЦК України). Якщо строк зберігання у договорі зберігання не встановлений і не може бути визначений виходячи з його умов, зберігач зобов'язаний зберігати річ до пред'явлення поклажодавцем вимоги про її повернення . Якщо строк зберігання речі визначений моментом пред'явлення поклажодавцем вимоги про її повернення, зберігач має право зі спливом звичайного за цих обставин строку зберігання вимагати від поклажодавця забрати цю річ в розумний строк (ч.2, 3 вказаної статті). Зобов»язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (стаття 526 ЦК України). Відповідно до ст.ст. 6, 627, 629 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов»язковими відповідно до актів цивільного законодавства згідно ст. 628 цього Кодексу. Зміст договору, відповідно до ч.1 ст. 628 ЦК України, становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов»язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є укладеним, відповідно до ст. 638 ЦК України, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. На підтвердження чого посвідчують своїми підписами, що відповідає даним правовідносинам. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Сторони, відповідно до договору, засвідчили, що всі умови договору їм зрозумілі й вважають їх справедливими по відношенню до себе та підтвердили свою здатність виконувати умови договору вцілому. Строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконувати свої обов»язки відповідно до договору (ч.1 ст. 631 ЦК України). Договір набирає чинності з моменту його укладення й діє до обумовленого сторонами строку. Зберігач зобов'язаний зберігати річ протягом строку, встановленого у договорі зберігання (ч.1 ст. 938 ЦК України), й лише за умови, в разі, коли сторони в договорі не обумовити строк зберігання речі, що не відповідає спірним правовідносинам, поклажодавець вправі на підставі й за умов, визначених ч.2, 3 ст. 938 ЦК України, вимогати повернення речі. Оскільки п. 9 вказаного Договору сторони обумовили строк дії договору - до 31 грудня 2015 року (а.с.7), відтак вимоги позивача є передчасними, оскільки договір діє до 31 грудня 2015 року включно. На підставі вищевикладеного, ст.ст. 6, 627, 628, 629, 631, 638, 936, 937, 938 ЦК України,

Outcome: dismissed