Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-12 00:00:00

Позивач, [PERSON] , пред`явив позов до відповідача, [PERSON] , за яким позивач просить суд: 1) стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] на відшкодування майнової шкоди гроші в сумі 13000 гривень 00 копійок; 2) стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] на відшкодування моральної шкоди гроші в сумі 8000 гривень 00 копійок. В обґрунтування своїх позовних вимог у позові [PERSON] зазначено про те, що з 12 червня 2012 року позивач є власником мопеда HONDA DIO, реєстраційний номер [NUMBER] , 1996 року випуску. 03 травня 2018 року за усною домовленістю він віддав свій мопед [PERSON] для проведення поточного ремонту (треба було заварити підніжку). Мопед позивач відігнав відповідачеві за місцем його роботи на подвір`я комунального підприємства «Ревна», яке розташоване по вулиці Червона Площа у місті Семенівка Чернігівської області. В його присутності 03.05.2018, під час коли відповідач проводив зварювальні роботи на мопеді, мопед загорівся. В результаті пожежі вогнем було пошкоджено пластикову обшивку, сидіння, фари, проводку, всі пластикові деталі тощо. Мопед став непридатним для подальшого користування. Відповідач запевнив позивача, що повністю відремонтує мопед і приведе його в попередній стан. [PERSON] дав відповідачеві 2000 гривень на відновлення мопеду. В 2020 році позивач зустрів відповідача й останній йому повідомив, що ще нічого не відремонтував. Вони погодили, що мопед коштує 11000 гривень і плюс 2000 гривень, які позивач давав на запчастини (всього 13000 гривень). Також [PERSON] передав відповідачеві свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на мопед і сказав, щоб він робив що хоче, може мопед навіть продати, але має повернути йому кошти в сумі 13000 гривень. Відповідач обіцяв віддати вказану суму коштів найближчим часом, адже має продати свій автомобіль, буде віддавати частинами. Проте, до цього часу відповідач позивачеві нічого не відшкодував, з комунального підприємства «Ревна» він звільнився, поїхав кудись на заробітки, зв`язок з ним втрачено. [PERSON] відомо, що відповідач вже продав свої два автомобіля, проте гроші не повертає. Окрім того, позивач зазнав моральної шкоди, яка полягає у психічних переживаннях, які він переніс після пошкодження мопеда, порушенні звичайного способу життя у зв`язку із відсутністю мопеда, незручностях, які він переносить у зв`язку з вирішенням спору. [PERSON] є інвалідом 3 групи, мопед йому потрібен для полегшення пересування, але ані мопеда, ані грошей на купівлю іншого мопеда у позивача немає через дії відповідача. Моральну шкоду [PERSON] оцінює в 8000 гривень. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позов підтримав повністю та пояснив про те, що він по суті вважає правильними обставини, викладені у позові. Додав, що відповідач, на його думку, переховується від нього, номер телефону, напевно, заніс у так званий «чорний список», водить позивача, так би мовити, «за ніс». Акт про пожежу щодо мопеда не складався. У судовому засіданні представник позивача, адвокат Голик Євген Валерійович, позов підтримав повністю та пояснив про те, що, на його переконання, позов підлягає задоволенню. Разом з тим, стягнення заявлених по справі судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 3000 гривень 00 копійок на користь відповідача не є можливим, адже до суду стороною відповідача не було своєчасно подано детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, як це безумовно вимагає закон. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов не визнав повністю та пояснив суду про те, що причини загоряння мопеду йому не відомі й до такого загоряння він не причетний. Зварювальних робіт, як це зазначає позивач у позові, він не робив, а тільки нахилився до мопеду. Він ремонтував мопед позивача після загоряння. Позивач дійсно давав йому 2000 гривень 00 копійок на запчастини і він їх насправді витратив за призначенням і навіть більше, придбавши необхідні для ремонту запчастини. Від позивача він не переховувався, а телефон позивача заблокував, бо йому погрожували. Мопед разом із придбаними на кошти позивача запчастинами він може повернути позивачеві в будь-який момент. Оцінку безпосередньо мопеда в 11000 гривень 00 копійок він з позивачем аніяким чином не погоджував. На початку ремонту його вартість з позивачем не оговорювалася, вона мала бути підсумована до сплати за результатами ремонту. Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на мопед він у позивача не брав, його йому поза його волею засунув до кишені позивач. У судовому засіданні представник відповідача, адвокат Добровольська Олена Сергіївна, позов не визнала повністю та пояснила, що, на її переконання, законні підстави для задоволення позову відсутні. Суд, вислухавши учасників справи, вивчивши матеріали цивільної справи, вважає за потрібне на підставі наявних у справі даних та доказів у задоволенні позову відмовити за наступних обставин. Відповідно до загальних правил («загального (генерального) делікту»), наведених у нормі ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Також згідно із загальними приписами, окресленими нормою ч. 1 ст. 1167 Цивільного кодексу України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Воднораз,\~у відповідності\~до засад\~змагальності сторін\~у цивільному\~судочинстві,\~обумовлених нормами\~ч.\~3\~ст.\~12\~Цивільного процесуального\~кодексу України,\~\~кожна сторона\~повинна довести\~обставини,\~які мають\~значення для\~справи і\~на які\~вона посилається\~як на\~підставу своїх\~вимог або\~заперечень,\~крім випадків,\~встановлених цим\~Кодексом. Тобто, в ключі наведених норм закону у взаємозв`язку із контекстом розглядуваної судом ситуації, за позовом про відшкодування як майнової, так і немайнової шкоди, пред`явленим на загальних підставах за правилами цивільного судочинства, сторона позивача має довести існування таких обставин: 1) неправомірність поведінки особи, тобто такої поведінки, внаслідок якої завдано шкоду, якщо завдавач шкоди не був уповноважений на такі дії; 2) наявність шкоди, а саме втрати або пошкодження майна потерпілого (при цьому шкода є не лише обов`язковою умовою, але і мірою відповідальності); 3) причинний зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою , що полягає в тому, що шкода має виступати об`єктивним наслідком поведінки завдавача шкоди; 4) вини завдавача шкоди. Тільки доведеність всіх зазначених вище умов є обов`язковою для ухвалення судом рішення про відшкодування завданої шкоди на загальних підставах (основи для застосування до ситуації, наведеної у позові, спеціальних норм відсутні, адже мова за позовом не йде про відшкодування шкоди з якихось особливих підстав). Втім, як видно із вказаних вище пояснень у судовому засіданні позивача та відповідача, матеріалів цивільної справи (в яких відсутній акт про пожежу чи інший офіційний документ, котрим би підтверджувалася причина загоряння мопеда позивача) існування всіх перелічених вище чотирьох обставин (неправомірність поведінки; наявність шкоди; причинний зв`язок; вина) стороною позивача у справі не доведене, через що суд не вправі ухвалити судове рішення про відшкодування шкоди на користь позивача за наявності одних лише бездоказових його тверджень (свідки з боку позивача, про яких не своєчасно, всупереч норм ч. 3 ст. 91 Цивільного процесуального кодексу України (на застосуванні яких по суті наполягала представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні), клопотала сторона позивача, допитані не були, а згідно ч. 4 ст. 12 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій). За таких обставин, суд убачає за потрібне у задоволенні позову відмовити повністю з усіх заявлених вимог через недоведеність заявлених за позовом підстав, зважаючи на положення ч. 1 ст. 1166, ч. 1 ст. 1167 Цивільного кодексу України, ч. ч. 3, 4 ст. 12, ч. 3 ст. 91 Цивільного процесуального кодексу України. Ухвалюючи рішення про відмову в позові, суд відхиляє всі доводи (як наведені у позові (а.с. 1), так і висловлені у судовому засіданні) позивача та його представника про нібито слушність обставин, зазначених у позові, адже такі доводи є безґрунтовними. \~ \~ \~ \~Разом з тим, незважаючи на те, що у задоволенні позову має бути відмовлено, суд не відзначає наявності правових підстав для призначення за судовим рішенням компенсації за правилами ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України судових витрат (позивач звільнений від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях на підставі п. 8 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» як особа, прирівняна до інваліда Другої світової війни), в тому числі й на користь відповідача [PERSON] , зокрема, заявлених у судовому засіданні представником відповідача [PERSON] сплачених їй відповідачем [PERSON] коштів за надану правову допомогу (чек за наслідками транзакції з описом «поповнення картки по номеру» та вказаним платником призначенням платежу «за надану правову допомогу..» на загальну суму 3000 гривень 00 копійок із сумою до зарахування 2979 гривень 03 копійки та сумою комісії банківської установи в розмірі 20 гривень 97 копійок на а.с. 59), адже на порушення вимог п. 8 ч. 3, ч. 7 ст. 178, ч. 3 ст. 137 Цивільного процесуального кодексу України стороною відповідача у встановлений судом строк для подання відзиву дані про попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які відповідач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи, суду не повідомлені, як і не сповіщені суду у встановленому законом порядку належні відомості для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат, котрі учасник справи має заявити шляхом подання суду детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Outcome: dismissed