Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-24 00:00:00

Позивач АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «ДЕРЖАВНИЙ ОЩАДНИЙ БАНК УКРАЇНИ» (далі АТ «Ощадбанк» або Банк) звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в обґрунтування якого вказав, що 06.08.2012 [PERSON] звернувся до Банку із заявою на відкриття рахунку фізичній особі та випуск платіжної картки № [NUMBER] , яка містила у собі кредитну заявку на встановлення кредитної лінії по рахунку фізичної особи у розмірі 15000 грн зі сплатою 24,00 % річних за користування кредитом. У зв`язку з порушенням зобов`язань за кредитним договором у відповідача виникла заборгованість, яка за станом на 23.10.2020 становить: за кредитом у сумі 14793 грн 64 коп., за процентами за користування кредитом у сумі 5324 грн 45 коп., за комісією у сумі 7 грн, 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу у сумі 425 грн 57 коп., 3% річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом у сумі 551 грн 03 коп., втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредиту у сумі 1262 грн 56 коп., які Банк просить стягнути на свою користь з відповідача разом з понесеними ним судовими витратами в сумі 2102 грн судового збору. Представник позивача АТ «Ощадбанк» до суду не з`явився, про час і місце слухання справи сповіщений належним чином, письмово повідомив суд про розгляд справи у відсутність представника, про те, що він наполягає на позові. Відповідач [PERSON] у судове засідання також не з`явився, подав суду заяву про визнання позову та про розгляд справи у його відсутність. Згідно з ухвалою суду від 11.11.2020 у справі відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] на підставі підписаних заяви-анкету № 27124 на відкриття в АТ «Ощадбанк» рахунку фізичній особі та випуск платіжної картки, а також повідомлення про умови кредитування, отримав кредит в сумі 15000 грн зі сплатою фіксованої процентної ставки за користування кредитом у розмірі 24,00 % річних та зі сплатою за розрахунково-касове обслуговування картрахунку щомісячним списанням 1,00 грн (а.с.5, 6). Згідно з розрахунком Банку відповідачу 16.12.2013 встановлено ліміт кредитної лінії у 15000 грн із терміном дії банківської платіжної картки по листопад 2017 року. Заборгованість відповідача перед позивачем за станом на 23.10.2020 склала: за кредитом 14793 грн 64 коп., за процентами за користування кредитом - у сумі 5324 грн 45 коп., за комісією - у сумі 7 грн, 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу у сумі 425 грн 57 коп., 3% річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом у сумі 551 грн 03 коп., втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредиту у сумі 1262 грн 56 коп., а всього 22364 грн 25 коп. (а.с.7-9). Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно за ст.ст.526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно за ст.599 ЦК України зобов`язання припиняються виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до вимог ч.1 ст.1048, ч.2 ст.1054 та ч.2 ст.1050 ЦК України наслідками порушення відповідачем зобов`язання щодо неповернення чергової частини суми кредиту є право позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту та одержання від позичальника процентів від суми позики. Відповідно до ч.1 ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 ЦК України, за якою боржник зобов`язаний на вимогу кредитора сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За приписами п.3.1. та п.3.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідність за порушення грошових зобов`язань» від 17.12.2013 № 14 інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена ч.2 ст.625 ЦК України, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті. Таким чином неповерненням кредиту, несплатою процентів та комісії відповідач в односторонньому порядку порушив зобов`язання, що витікають з умов кредитного договору, що є неприпустимим, тому з нього на користь Банку підлягає стягненню заборгованість за тілом кредиту, за нарахованими відсотками за користування кредитом, за комісією, інфляційні нарахування та три відсотки річних від простроченої заборгованості. В силу ст.141 ЦПК України понесені позивачем судові витрати в сумі 2102 грн судового збору підлягають стягненню з відповідача на користь Банку (а.с.1). На підставі ст.ст.526, 527, 530, 546, 549, 1048, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved