Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-07 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] пред`явила до суду позов до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 12 грудня 2016 року Великобірківською селищною радою Тернопільського району Тернопільської області України відповідно до актового запису за № 6. В обґрунтування заявлених позовних вимог покликається на те, що від шлюбу із відповідачем є неповнолітня дочка [PERSON] , [INFO] . Впродовж двох років вони разом не проживають та не підтримують ніяких стосунків, не ведуть спільного господарства, відповідач на даний час має іншу сім`ю . За таких обставин просить шлюб розірвати, проти примирення категорично заперечує, оскільки, подальше збереження шлюбу є неможливим та суперечить її інтересам,що мають істотне значення . \~ \~ \~ \~Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 13 травня 2020 року провадження у зазначеній справі було відкрито, та справу призначено до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження . Відповідач [PERSON] відзиву на позовну заяву не подавав. Позивач [PERSON] , будучи належно повідомленою у судове засідання не з`явилася, попередньо подала до суду заяву, у якій просила проводити розгляд справи за її відсутності. У поданій заяві позовні вимоги підтримала та просила задовольнити, також вказала, що просить шлюб розірвати, оскільки перебування у шлюбі суперечить її інтересам, що мають істотне значення . Відповідач [PERSON] , будучи належно особисто повідомленим , у судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, заяв, клопотань про відкладення судового розгляду чи про проведення за його відсутності до суду не подавав. Відповідно до вимог п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. З урахуванням наведеного суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін по справі за наявних у справі доказів. Судом установлено: Позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] зареєстрували шлюб 12 грудня 2016 року, про що 12 грудня 2016 року складено актовий запис №6 Великобірківською селищною радою Тернопільського району Тернопільської області , якою 12 грудня 2016 року видане свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . Від шлюбу у сторін [INFO] народилася дочка [PERSON] , що складено актовий запис №12 від 14 червня 2020 року Великобірківською селищною радою Тернопільського району Тернопільської області , якою 14 червня 2017 року видане свідоцтво про народження серії [NUMBER] . Неповнолітня дочка сторін зареєстрована та проживає разом із позивачкою відповідно із довідкою виданою Великобірківською селищною радою Тернопільського району Тернопільської області. Сімейне життя сторін не склалося, внаслідок чого позивач та відповідач понад два роки разом не проживають, не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбних стосунків . Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, приходить до переконання,що позов підлягає до задоволення виходячи із наступних підстав: Відповідно до статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Згідно із частиною першою статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами третьою, четвертою статті 56 Сімейного кодексу України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з частинами другою, третьою статті 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України. Згідно з роз`ясненнями, викладеними у пункті 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» рішення суду у справі про розірвання шлюбу, зокрема, має бути зазначено дату й місце реєстрації шлюбу, час та причини фактичного його припинення, мотиви, з яких суд визнав збереження сім`ї можливим чи неможливим, обґрунтовані висновки з приводу інших заявлених вимог. У резолютивній частині рішення слід навести відомості, необхідні для реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦС. У Постанові від 25 вересня 2019 року прийнятій у справі №755/14148/18 (провадження № 61-11325св19) Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду вказав, що шлюб має добровільний характер та ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і припиняється внаслідок його розірвання, що засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків і позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Незгода лише будь-кого зі сторін продовжувати шлюбні стосунки є підставою для визнання її права вимагати розірвання шлюбу. Статтею 112 Сімейного кодексу України визначено, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Позивач зазначає, що перебування у шлюбі суперечить її інтересам, що мають істотне значення. За вказаних обставин, суд приходить до переконання, що сім`я сторін фактично розпалася і шлюб носить формальний характер. Таким чином, судом установлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є таким, що суперечить інтересам позивача, що мають істотне значення, тому відповідно до вимог ст.112 Сімейного кодексу України, шлюб підлягає до розірвання, а позов [PERSON] до задоволення. Вимогами ст.141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а у разі задоволення позову покладаються на відповідача. На підставі наведеного та

Outcome: approved