Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-21 00:00:00

Позивач, [PERSON] , звернулася у суд з позовом до відповідача, [PERSON] , про розірвання шлюбу та стягнення аліментів з підстав припинення шлюбних відносин, в якому просить суд розірвати шлюб з відповідачем та стягнути з нього на користь позивача аліменти на утримання дітей [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] у розмірі 1/3 частки усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дітьми повноліття. В обґрунтування позову зазначає, що між позивачем та відповідачем було зареєстровано шлюб 16.12.2006, від шлюбу мають дітей [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] . Спільне життя не склалось, шлюбні відносини припинені. Також просить стягнути аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частки усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дітьми повноліття. Ухвалою суду від 14.11.2019 року провадження у справі було відкрито. Позивач в підготовче судове засідання не з`явилася, надала заяву, в якій зазначає, що позовні вимоги підтримує, провести розгляд справи без участі позивача, строк для примирення не потрібен, після розірвання шлюбу просить повернути дошлюбне прізвище « [PERSON] ». Відповідач, в підготовче судове засідання не з`явився, повідомлявся судом належними чином, надав заяву, у якій просить справу розглядати без його участі, позовні вимоги щодо розірвання шлюбу визнає, зазначає, що строк для примирення не потрібен також не заперечує проти стягнення з нього аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини заробітку. Суд дослідивши надані сторонами докази приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 16.12.2006 року. Після укладання шлюбу позивачка змінила дошлюбне прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] ». Згідно свідоцтва про зміну імені від 23.10.2012року відповідач змінив своє прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] ». Від шлюбу сторони мають дітей [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] . Спільне життя не склалось, шлюбні відносини припинено, сторони мешкають окремо. За змістом положень ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у т. ч. за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Таким чином, враховуючи конкретні обставини справи, стосунки які склалися у подружжя та з урахуванням того, що відповідач визнав позовну вимогу про розірвання шлюбу у повному обсязі, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження родини стали неможливими та суперечить інтересам подружжя, що має вагоме значення, в зв`язку з чим позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Крім того, у відповідності до ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Діти мешкають разом з позивачкою, що відповідачем не спростовується. Згідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. В свою чергу, згідно із ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує, зокрема, стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У відповідності до ч.2 ст. 183 СК України якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Таким чином, з врахуванням ч.2 ст.183 СК України та визнання відповідачем позовних вимог щодо стягнення аліментів, суд стягує з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дітей [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] в розмірі 1/3 частини від всіх видів її заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з дня подачі позову та до досягнення дітьми повноліття. Судовий збір суд стягує відповідно до ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved