Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-10 00:00:00

Позивача [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому просить суд стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], у розмірі 500,00 грн. на кожну дитину щомісячно, оскільки матеріальної допомоги на їх утримання відповідач не надає, а також визначити місце проживання дітей разом з позивачем В судове засідання сторони не з'явились. Позивач надала до суду заяву з клопотанням про розгляд справи за її відсутність, наполягає на задоволенні позову. Відповідач надав до суду заяву з клопотанням про розгляд справи за його відсутність, згоден з вимогами позивача про стягнення аліментів частково, у розмірі 1/6 частини від заробітку (доходу), а також не заперечує проти визначення місця проживання дітей з матір'ю - позивачем. Визнаючи наявні матеріали про права і взаємостосунки сторін достатніми, суд знаходить можливим, через ст.158 Цивільного процесуального кодексу України розглянути справу у відсутність сторін. Відповідно до ч.2 ст.197 Цивільного процесуального кодексу України, фіксація судового розгляду справи технічними засобами не здійснювалася. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком малолітніх [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER] відповідно. Малолітні [PERSON], [PERSON] проживають разом з матір'ю - [PERSON], та знаходиться на її утриманні. Відповідач працює в ТОВ «Акар» на посаді підсобного робочого, його заробіток з січня 2014 року по лютий 2014 року включно склав 2,250,00 грн., що підтверджується відповідною довідкою ТОВ «Акар», наданою у матеріали справи. Відповідно до вимог ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 1 статті 184 Сімейного кодексу України передбачено, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Частиною 1 статті 183 Сімейного кодексу України також встановлено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Стаття 182 Сімейного кодексу України містить перелік обставин, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів, серед них: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. При цьому, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Позивачем не надано доказів того, що відповідач [PERSON] має можливість сплачувати аліменти на утримання дітей у розмірі 500,00 грн. на кожну дитину щомісячно. Таким чином, виходячи з обставин справи та приймаючи до уваги докази надані сторонами в обґрунтування своїх вимог та заперечень, відсутність відомостей, що документально підтверджують здатність відповідача [PERSON] сплачувати на користь позивача [PERSON] аліменти на утримання малолітніх дітей [PERSON], [PERSON] у розмірі 500,00 грн. на кожну дитину щомісячно, а також факт офіційного працевлаштування відповідача, суд приходить до висновку, про можливість визначення розміру аліментів на утримання малолітніх дітей у розмірі 1/3 частки усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи утримання від дня пред'явлення позову до суду до досягнення дітьми повноліття. Відповідно до ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред'явлення позову. Щодо вимог про визначення місця проживання дітей суд зазначає наступне. Відповідно до ст.160 Сімейного Кодексу України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків; місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини; якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Місце проживання малолітніх дітей сторін за погодженням суд визначає з матір'ю, що буде відповідати інтересам дітей. Відповідно до вимог ч.3 ст.88 Цивільного процесуального кодексу України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Враховуючи, що відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивач була звільнена від сплати судового збору при подачі позову до суду, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір за подання позовної заяви майнового характеру відповідно до пп.1 п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір». На підставі ст.ст.160, 180, 182, 183, 184, ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України,

Outcome: partial