Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-21 00:00:00

Позивач Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача [PERSON] на його користь суму заборгованості за кредитним договором № б/н від 19.10.2007 року в розмірі 18792 грн. 79 коп., судові витрати в розмірі 2270 грн. 00 коп., посилаючись на те, що [PERSON] звернулася до АТ КБ «Приватбанк», з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала Заяву № б/н від 19.10.2007 року. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», та «Тарифами банку», складає між ним і банком Договір, що підтверджується підписом відповідача у заяві. При цьому, відповідачу було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт, який в подальшому збільшився до 15000,00 грн.. Зазначає, що АТ КБ «ПриватБанк» свої зобов`язання за Договором виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Однак, відповідач свої зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав, у зв`язку із чим станом на 08.12.2020 року у неї виникла заборгованість у сумі 18792 грн. 59 коп., яка складається із: заборгованості за тілом кредиту у розмірі 14987,42 грн.; в т.ч. 0,00 грн. - заборгованості за поточним тілом кредиту; заборгованості за простроченим тілом кредиту у розмірі 14987,42 грн.; заборгованості за нарахованими відсотками у розмірі 0,00 грн.; заборгованості за простроченими відсотками у розмірі 3805,37 грн.; заборгованості за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України у розмірі 0 грн. 00 коп.; нарахованої пені у розмірі 0 грн. 00 коп.; нарахованої комісії у розмірі 0 грн. 00 коп.. В зв`язку з чим, позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 18792 грн. 79 коп. за кредитним договором та судові витрати по справі. Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 01 лютого 2021 року провадження по справі відкрито та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного провадження з викликом сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чим, проте разом з позовом надіслав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, де зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, відповідно до положень ч. 11ст. 128 ЦПК України, а також з урахуванням постанови Верховного Суду від 27.03.2019 року (у справі №201/6092/17, провадження №61-48215св18), відзиву на позовну заяву не надав, тому суд вважає за можливе розглянути справу відповідно правил ст.ст. 280,287,288 ЦПК України - заочно. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Відповідно до ч. 1ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється порядку іншого судочинства. Як встановлено з матеріалів справи, 19.10.2007 року відповідач підписала анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку і отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту банк керується п.п. 3.2, 3.3 Договору, на підставі яких відповідач при укладанні Договору дав свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою Банку. Як вбачається з Довідки наданої позивачем, відповідачу було надано кредитні картки, а саме: дата відкриття 26.09.2007 року - термін дії 09/15, дата відкриття 06.03.2013 року - термін дії 08/16, дата відкриття 22.09.2015 року - термін дії 01/19, дата відкриття 08.07.2017 року - термін дії 06/21. Згідно довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти оформленої на [PERSON] вбачається, що 13.10.2017 року кредитний ліміт збільшено до 15000,00 грн. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. АТ КБ «ПриватБанк» свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України). Згідно із ч.1 ст.633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець, в даному випадку АТ КБ «ПриватБанк». Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст ст. 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Відповідно до положень ст.ст. 549, 625, 1048, 1050 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, неустойки (штраф, пеня) у разі порушення боржником зобов`язання. У разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави, стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави, стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Позивачем, окрім анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку від 19.10.2007 року, надано Довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна», 30 днів пільгового періоду», яка 19.10.2007 року була підписана відповідачем [PERSON] , якою остання підтвердила що ознайомлена з фінансовими умовами Кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» і прикладами розрахунку суми плати за використання кредитних коштів що, підтверджується її особистим підписом. Водночас, зі змісту власноручно підписаної відповідачем довідки про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» вбачається, що Банком та відповідачем були, зокрема, погоджені тип кредитної лінії укладеного ними кредитного договору - відновлювальна, базова відсоткова ставка за користування кредитом у розмірі 3,0% на місяць, розмір та строк внесення щомісячних платежів - 7% від заборгованості, але не менше 50 грн. та не більше залишку заборгованості у строк до 25-го числа місяця, а також розмір та порядок нарахування пені і штрафу за несвоєчасне погашення заборгованості, а саме: пеня складається із базової процентної ставки/30, що нараховується за кожний день прострочення, + 1% від заборгованості, але не менш 30 грн. на місяць, штраф 500 грн. + 5% від суми заборгованості по кредитному ліміту з урахуванням нарахованих і прострочених процентів і комісії. Таким чином, підписана відповідачем Довідка про умови кредитування від 19.10.2007 року є складовою частиною кредитного договору, отже сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді комісії, пені (штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань. Відповідач взяті на себе зобов`язання не виконує. У результаті невиконання умов кредитного договору, станом на 08.12.2020 року у неї виникла заборгованість у сумі 18792 грн. 59 коп., яка складається із: заборгованості за тілом кредиту у розмірі 14987,42 грн.; в т.ч. 0,00 грн. - заборгованості за поточним тілом кредиту; заборгованості за простроченим тілом кредиту у розмірі 14987,42 грн.; заборгованості за нарахованими відсотками у розмірі 0,00 грн.; заборгованості за простроченими відсотками у розмірі 3805,37 грн.; заборгованості за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України у розмірі 0 грн. 00 коп.; нарахованої пені у розмірі 0 грн. 00 коп.; нарахованої комісії у розмірі 0 грн. 00 коп.. Статтею 625 ЦК України, визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено Договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Отже, беручи до уваги Довідку про умови кредитування з використанням кредитної картки «Універсальна», 30 днів пільгового періоду, яка підписна відповідачем, сторони погодили умови договору кредиту, зокрема визначили пільговий період, процентну ставку, розмір щомісячних платежів, строк внесення щомісячних платежів, пеню за несвоєчасність погашення заборгованості, штрафи. Доказів на спростування вказаної заборгованості відповідачем не надано. Таким чином, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ КБ «Приватбанк» не повернуті, на підставі частини другої статті 530ЦК України АТ КБ «Приватбанк» вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. Вказана позиція цілком узгоджується з позицією Великої палати Верховного Суду, викладеної у постанові від 03.07.2019 року (провадження 14-131цс19). За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, а саме з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість в розмірі 18792,79 грн., яка складається із: заборгованості за тілом кредиту у розмірі 14987,42 грн.;в т.ч. заборгованості за простроченим тілом кредиту у розмірі 14987,42 грн.; заборгованості за простроченими відсотками у розмірі 3805,37 грн.. Питання про розподіл судових витрат між сторонами суд вирішує відповідно до положень ст. 141 ЦПК України. За частиною першою ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно платіжного доручення № PROM8BCYP1 від 18 грудня 2020 року, під час звернення до суду з позовом АТ КБ «Приватбанк» сплачено судовий збір в розмірі 2270,00 грн., оскільки позов задоволено повністю, тому з [PERSON] підлягає стягненню на користь позивача, судовий збір, у зазначеному розмірі. На підставі викладеного та

Outcome: approved