Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-29 00:00:00

Позивач АТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернулося в суд із позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 216 962 грн. 56 коп. та судового збору в розмірі 3 254 грн. 44 коп. . Мотивуючи свою заяву тим, що 14 квітня 2008 року АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] уклали кредитно - заставний договір № KRKRN20150051, згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 59 795,90 грн. на термін до 13 квітня 2015 року. Відповідач зобов`язався повернути кредит у вказаний строк та сплатити відсотки за користування кредитом, однак [PERSON] свої зобов`язання за кредитним договором не виконав, у зв`язку із чим станом на 13 березня 2020 року має заборгованість за пенею в розмірі 216 962 грн. 56 коп., яку позивач просить стягнути в судовому порядку та відшкодовувати понесені судові витрати. Ухвалою Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20 травня 2020 року позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та надано відповідачу строк для подання заперечень (відзиву) на позовну заяву. Представник позивача до суду не прибув, в матеріалах справи міститься письмове клопотання про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити, проти проведення заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи вважається повідомленим належним чином, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву не подав, будь-яких заяв або клопотань на адресу суду від нього не надходило. Вирішуючи питання про проведення розгляду справи в заочному порядку, суд вважає за необхідне зазначити, що інститут заочного провадження призначений впливати на відповідачів, які не вчиняють дій щодо участі у розгляді справи. Верховний Суд також вказав, що інститут заочного провадження відповідає положенням та спрямований на реалізацію Рекомендації № R (84) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно принципів цивільного судочинства, що направлені на вдосконалення судової системи. Для досягнення цієї мети необхідно забезпечити доступ сторін до спрощених і більш оперативних форм судочинства та захистити їх від зловживань та затримок, зокрема, надавши суду повноваження здійснювати судочинства більш ефективно. Враховуючи вказані факти, згоду представника позивача, що викладена у його письмовому клопотанні, суд вважає за можливе відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до ст. 247 ч. 2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. 14 квітня 2008 року між позивачем АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитно - заставний договір № KRKRN20150051 терміном до 13 квітня 2015 року на підставі якого відповідач [PERSON] отримав кредит в розмірі 43 923,75 грн з яких: частина кредиту в розмірі 40 410 грн. надається з метою придбання автомобіля; частина кредиту в розмірі 2 267 грн.45 коп. надається з метою оплати перших страхових платежів за договором страхування на перший рік дії кредиту; частина кредиту в розмірі 34 грн. 00 коп. надається з метою оплати коштів за реєстрацію предмета Застави в Державному реєстрі; частина кредиту в розмірі 1212 грн. 30 коп. надається з метою оплати винагороди за надання фінансового інструменту, що сплачується в момент видачі кредиту. Відсоткова ставка за Кредитним договором становить 15,96% річних (а.с. 8-11). Відповідно до п. 2.1 Кредитного договору, за цим Договором Банк зобов`язується надати Позичальникові Кредит у розмірі та на умовах, встановлених у цьому Договорі, а Позичальник зобов`язується прийняти, належним чином використати та повернути Кредит і сплатити проценти за користування Кредитом, а також інші платежі відповідно до умов Договору. Кредит надається на умовах забезпеченості повернення, строковості, платності та цільового характеру використання. Згідно з п. 2.2 Кредитного договору, для забезпечення повного і своєчасного виконання Позичальником зобов`язань за Договором, Позичальник надає Банку Предмет Застави в заставу. Предметом застави, відповідно до п. п. 17.9 Кредитного договору, є автомобіль марки «DAEWOO MATIZ», державний реєстраційний номер [NUMBER] , 2008 року випуску, кузов [NUMBER] , об`єм двигуна 08. Положеннями п.п. 6.2.1 - 6.2.6 Кредитного договору встановлено: Позичальник зобов`язується використати Кредит на цілі, зазначені в ст. 16.1.3 Договору; сплатити проценти за користування Кредитом відповідно до вимог Договору, в тому числі, здійснити повну сплату процентів за користування Кредитом не пізніше дати фактичного повного погашення Кредиту; сплатити Банку винагороди, визначені ст. ст. 5.2, 16.09, 16.10,17.1.7 Договору, та погасити іншу Заборгованість згідно з вимогами Договору; погасити Кредит в порядку, в сумах і в строки, що передбачені п. п. 12.2.6 та 17.1.6 Договору; забезпечити умови для проведення Банком перевірок цільового використання Кредиту, 1ого забезпеченості й фінансового стану Позичальника; у разі недостатності Предмета Застави для забезпечення виконання усіх грошових зобов`язань за Договором, додатково надати Банку у заставу майно Позичальника або третіх осіб (які готові виступати майновими поручителями Позичальника) за погодженням з Банком. Відповідно до п. 4.2 Кредитного договору, нарахування процентів здійснюється на дату сплати процентів при цьому проценти розраховуються на непогашену частину Кредиту за фактичну кількість днів користування кредитними коштами, виходячи з 360 днів у році. Пунктом 4.3 Кредитного договору закріплено, що Позичальник сплачує Банку винагороди, в розмірах й у строки, що зазначені в ст. 17.1.7 даного Договору. У відповідності до п. 4.4 Кредитного договору, Погашення Заборгованості здійснюється, шляхом сплати Щомісячних Платежів відповідно до ст. 17.8 Договору, до складу яких входять платежі за винагородою (у випадку її наявності), процентами та Кредитом. Згідно з п. п. 14.2, 14.3, 14.5-14.7, Кредитного договору, у випадку порушення Позичальником зобов`язань, Позичальник сплачує відповідно пеню та штраф в розмірах, встановлених зазначеними пунктами Договору. Відповідач [PERSON] взяті на себе зобов`язання по виплаті кредитних коштів у порядку та строки, визначені кредитним договором належним чином не виконав та станом на 13 березня 2020 року, на думку позивача, має заборгованість за пенею перед АТ КБ «ПРИВАТБАНК» в розмірі 216 962 грн. 56 коп. за наявним в матеріалах справи розрахунком ( а. с. 4-6). ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» зверталося в Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області із позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №KRKRN20150051 від 14.04.2008 року у сумі 66 239 грн. 27 коп. та з вимогою звернення стягнення на предмет застави (справа № 2-3345/11; провадження 2/413/531/2012). Позовні вимоги ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» задоволені в повному обсязі, що підтверджується рішенням Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03.04.2012 року. Вищевказане рішення набрало законної сили 06.07.2012 року. Відповідно до акту прийому - передачі транспортного засобу від 09.12.2015 року автомобіль марки «DAEWOO MATIZ», державний реєстраційний номер [NUMBER] , 2008 року випуску, кузов [NUMBER] , об`єм двигуна 08 - реалізовано. Банком отримано 7 000 (сім тисяч) гривень. Позовні вимоги ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» задоволені в повному обсязі, що підтверджується рішенням Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03.04.2012 року. Заборгованість за вказаним рішенням суду стягнуто у повному обсязі за розрахунком станом на 11 липня 2011 року. Банк звернув стягнення на предмет застави за рішенням суду та змінив спосіб захисту порушеного права, звернувшись у квітні 2020 року до суду із цим позовом, за яким борг розраховано станом на 13 березня 2018 року. Суд звертає увагу, що після підписання Акту від 09.12.2015 року і до цього часу АТ КБ «ПриватБанк» не звертався з вимогою до позичальника, де було б зазначено, що від реалізації заставного майна не вистачає коштів для погашення заборгованості за кредитно-заставним договором, не звертався у відповідності до п. 13.7 Договору з вимогою оформити додаткову заставу/заклад по Договору, як і не повертав кошти, виручені в результаті звернення стягнення на предмет застави, які могли залишитися невикористаними після повного погашення всіх забезпечених вимог за Договором. Відповідно до частин першої та другої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною першою статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із частиною першою статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України). Наявність невиконаного судового рішення про звернення стягнення на предмет застави не позбавляє кредитора права задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом стягнення з боржника заборгованості за кредитним договором. Зазначена правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду у справі № 921/107/15-г/16 (провадження № 12-117гс18) від 18 вересня 2018 року. Аналогічні висновки викладені й у постанові Великої Палати Верховного Суду у справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18) від 04 липня 2018 року, в якій зазначено, що здійснення особою права на захист не може ставитися в залежність від застосування нею інших способів правового захисту. Забезпечувальне зобов`язання має додатковий (акцесорний) характер, а не альтернативний основному. У разі задоволення не в повному обсязі вимог кредитора за рахунок забезпечувального обтяження основне зобов`язання сторін не припиняється, однак змінюється щодо предмета та строків виконання, встановлених кредитором, при зверненні до суду, що надає кредитору право вимоги до боржника, у тому числі й шляхом стягнення решти заборгованості за основним зобов`язанням (тілом кредиту) в повному обсязі та процентів і неустойки згідно з договором, нарахованих на час звернення до суду з вимогою про дострокове виконання кредитного договору, на погашення яких виявилася недостатньою сума коштів, отримана від реалізації заставленого майна під час виконання судового рішення. Таким чином, вимога позивача про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі сум, у рахунок погашення яких попереднім рішенням суду звернуто стягнення на предмет застави, по суті є обґрунтованою. В рішенні Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03.04.2012 року встановлено, що станом на 11.07.2011 року [PERSON] має заборгованість - 66239.27 грн., яка складається з наступного: - 45470.05 грн. - заборгованість за кредитом; - 10199.56 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 832.01 грн. - заборгованість по комісії за користуванням кредитом; - 6345.30 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором; а також штрафи відповідно до умов кредитного договору: - 250.00 грн. - штраф (фіксована частина); -3142.35 грн. - штраф (процентна складова). Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Банк звернувся за стягненням заборгованість лише за пенею в розмірі 216 962 грн. 56 коп., 13 березня 2020 року, за вказаних обставин ця вимога підлягає задоволенню частково у сумі 6345.30 грн. (у розмірі суми пені, у рахунок погашення яких попереднім рішенням суду звернуто стягнення на предмет застави) У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню судовий збір пропорційно до задоволеної частини позовних вимог (3254,44 грн. (судовий збір сплачений за подання позовної заяви) х 2,92 % (задоволені позовні вимоги у відсотковому співвідношенні) = у сумі у сумі 95 грн. 03 грн..

Outcome: partial