Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-26 00:00:00

Позивач [PERSON] з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості за кредитним договором № 2635/2795DCLRKPT від 29 липня 2014 року в розмірі 11950,24 грн., з яких: заборгованість за основною сумою боргу 9937,84 грн., заборгованість по процентам та комісією 592 грн., пеня за порушення графіку погашення заборгованості 1420,40 грн. та судові витрати 1378,00 грн. Ухвалою Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 13.02.2017 року замінено первісного відповідача [PERSON] на належних відповідачів [PERSON] та [PERSON] (а.с.87-88). Представник позивача - [PERSON] з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» в судове засідання не зявився, надав клопотання, в якому просить судові засідання проводити у відсутність представника позивача у звязку з перебуванням представників в м. Бровари Київської області, а також на підставі наявних у справі доказів, даний позов задовольнити в повному обсязі (а.с. 108). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, але надала суду письмову заяву з проханням справу слухати у її відсутності. Позовні вимоги визнала в повному обсязі, зазначивши що нею після смерті [PERSON] сплачено частину боргу в розмірі 6329 грн. (а.с.118). Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи повідомлявся своєчасно та належним чином, про що свідчать матеріали справи (а.с.111-113) причину неявки суду не повідомив. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Перевіривши матеріали справи, суд знаходить позов таким, що підлягає частковому задоволенню, оскільки у судовому засіданні встановлено, що Публічним акціонерним товариством «Платинум Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 2635/2795DCLRKPT від 29 липня 2014 року в розмірі 10567,83 грн. (а.с.4-6). 21.07.2015 року між ПАТ «Платинум Банк» та [PERSON] з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено Договір факторингу №20150721-Г, у відповідності умов якого, ПАТ «Платинум Банк» відступив позивачу право вимоги від відповідача коштів (включаючи проценти, комісії, штрафні санкції та інші платежі, право на одержання яких належить ПАТ «Платинум Банк», а позивач набув право вимоги грошових коштів від відповідача (а.с. 15-17). На виконання умов договору факторингу №20150721-Г від 21.07.2015 року, згідно вимог ст. 512-514, 516 ЦК України, на адресу відповідача, від імені ПАТ «Платинум Банк» направлено повідомлення про відступлення права вимоги до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (а.с. 12). У ст. 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» дане визначення банківського кредиту це будь-яке зобовязання банку надати певну суму грошей, будь-яка гарантія, будь-яке зобовязання придбати право вимоги боргу, будь-яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобовязання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також зобовязання на сплату процентів та інших зборів з такої суми. За кредитним договором банк або інша фінансова установа(кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовується положення параграфа 1 «Позика» глави «Позика, кредит, банківський вклад», якщо інше не встановлено параграфом 2 «Кредит» і випливає із суті кредитного договору. Викладене міститься у ч. 2 ст. 1054 Цивільного кодексу України. Виходячи із редакції ч. 1 ст. 1046, ст.1054 Цивільного кодексу України грошові кошти передаються кредитодавцем позичальнику у власність, однак останній зобовязується їх повернути та сплатити проценти кредитодавцеві. Згідно із ст.3 Декрету Кабінету Міністрів України від 19.02.1993 року № 15-93 «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» валюта України є єдиним законним засобом платежу на території України, який приймається без обмежень для оплати будь-яких вимог та зобовязань, якщо інше не передбачено цим Декретом, іншими актами валютного законодавства України. Згідно з умовами Кредитних договорів позичальник зобов'язується повернути кредити, сплатити проценти за користування кредитами, та виконати інші зобов'язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених цими Договорами. Незважаючи на це, відповідач не виконав свого обов'язку та перестав повертати наданий йому кредит в строки, передбачені кредитним договором. Згідно із ч. 2. ст. 1050, ч. 2 ст. 1054 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок повернути кредит частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини Кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, та сплати процентів. Із матеріалів справи вбачається, що з моменту отримання права вимоги, а саме з 21.07.2015 року позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Таким чином, відповідач має непогашену заборгованість перед позивачем за кредитним договором № 2635/2795DCLRKPT від 29 липня 2014 року в розмірі 11950,24 грн., з яких: заборгованість за основною сумою боргу 9937,84 грн., заборгованість по процентам та комісією 592 грн., пеня за порушення графіку погашення заборгованості 1420,40 грн., що підтверджується розрахунками заборгованості (а.с. 11). Як вбачається з копії актового запису про смерть № 07 від 23 червня 2016 року складеного виконавчим комітетом Садівської сільської ради Лозівського району Харківської області, [PERSON] помер 23 червня 2016 року (а.с.53). Відповідно до ст.. 1282 ЦК України у разі смерті боржника, спадкоємці зобовязані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Таким чином, спадкоємці боржника за умови прийняття спадщини є боржниками перед кредитором в межах вартості майна, одержаного в спадщину. Згідно спадкової справи № 126/2016 після померлого 23 червня 2016 року - [PERSON], спадкоємцями майна померлого є [PERSON] та [PERSON]. Згідно заповіту [PERSON] успадкував земельну ділянку площею 5,4133 га , а [PERSON] успадкувала згідно заповіту все майно що належало померлому [PERSON] (а.с.75-85). Оцінка вказаного майна не робилась. Як вбачається з квитанцій № 0.0.542259560.1 від 23.04.2016 року, № 6031/з41 від01.09.2014 року, № 21 від 25.03.2016 року, № 41 від 15.02.2016 року в рахунок сплати заборгованості за кредитним договором сплачено 6329 гривень (а.с.94-98). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити на суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За таких обставин, суд вважає за необхідним стягнути з відповідачів заборгованість за кредитним договором з урахуванням погашеної суми у сумі 5621,24 грн. на користь позивача, в іншій частині позову відмовити. На підставі ст. 88 ЦПК України, суд стягує з відповідачів судовий збір у розмірі 648,19 грн. на користь позивача відповідно до частини задоволених позовних вимог.

Outcome: partial