Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-02 00:00:00

Позивач [PERSON] (транспортне) страхове бюро України (МТСБУ) звернулось до Києво-Святошинського районного суду Київської області з даним позовом, мотивуючи його тим, що 08.03.2016 року в м. Києві по вул. Лайоша Гавро, мала місце дорожньо-транспортна пригода із участю автомобілів «Daewоo», державний № [NUMBER] (водій [PERSON]) та «Citroen», державний № [NUMBER] (водій та власник [PERSON]). В результаті ДТП, завдані матеріальні збитки, оскільки були пошкоджені транспортні засоби. Відповідно до Постанови Оболонського районного суду м. Києва від 08.04.2016 року, відповідача визнано винним у вчиненні зазначеної ДТП. У потерпілої на момент ДТП був чинний поліс обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобі, а у відповідача, такий поліс був відсутній, отже, на момент вчинення ДТП (08.03.2016 року), цивільно-правова відповідальність відповідача, як власника транспортного засобу, не була застрахована. Оскільки винуватець ДТП (відповідач) не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, то після вищезазначеної події потерпіла в ДТП [PERSON] звернулась до позивача із заявою про відшкодування, заподіяної йому у вищезазначеній ДТП. Для підтвердження розміру завданої шкоди потерпілому, позивач замовив проведення автотоварознавчого дослідження. В результаті цього, підготовлено звіт № 5022\\4 згідно якого розмір матеріального збитку, що завданий власнику автомобіля «Citroen», державний № [NUMBER] становить 14\~107,06 грн. Так, Позивач, на підставі Звіту та інших зібраних документів по цій справі, враховуючи вимоги чинного законодавства, здійснив регламентну виплату, страхове відшкодування потерпілому, в розмірі 14\~107,06 грн. Виплата була здійснена двома платежами. Цей факт підтверджується Наказом № 3540, платіжним дорученням № 3540рв, Наказом № 5840 та платіжним дорученням 5840 рв. Окрім цього, Позивачем було сплачено 670,00 гривень за послуги аварійних комісарів у даній справі, що підтверджується платіжним дорученням № 5022/4рв. Отже, всього Позивач поніс витрати на суму 14\~777,06 грн. Тому позивач просив стягнути з відповідача [PERSON] матеріальну шкоду в розмірі 14\~107,06 гривень, витрати за послуги аварійних комісарів в розмірі 670,00 грн. та судові витрати. Представник позивача направив клопотання, в якому просив розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив позов задоволити. Відповідач в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Причин неявки суду не повідомлено. Суд, перевіривши матеріали справи, та зібранні в ній докази, знаходить, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, 08.03.2016 року [PERSON] о 14 год. 30 хв. в м. Києві на вул. [PERSON] на перетині виїзду на пр-т Московський, керуючи автомобілем марки «Daewoo», державний номер [NUMBER], не вибрав безпечної дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем марки «Citroen», державний номер [NUMBER], що призвело до пошкодження обох транспортних засобів, чим порушив, вимоги п. 13.1 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП. Згідно постанови Оболонського районного суду м. Києва від 08.04.2016 р. [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП. Ч. 4 ст. 61 Цивільного процесуального кодексу України передбачено,що постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, що набрала законної сили є обов'язковою для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. На дату скоєння ДТП водій [PERSON] не мав чинного договору обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Оскільки винуватець ДТП (відповідач) не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, то після вищезазначеної події потерпіла в ДТП [PERSON] звернулась до позивача із заявою про відшкодування, заподіяної йому у вищезазначеній ДТП. Для підтвердження розміру завданої шкоди потерпілому, позивач замовив проведення автотоварознавчого дослідження. В результаті цього, підготовлено звіт № 5022\\4 згідно якого розмір матеріального збитку, що завданий власнику автомобіля «Citroen», державний № [NUMBER] становить 14\~107,06 грн. Так, Позивач, на підставі Звіту та інших зібраних документів по цій справі, враховуючи вимоги чинного законодавства, здійснив регламентну виплату, страхове відшкодування потерпілому, в розмірі 14\~107,06 грн. Виплата була здійснена двома платежами. Цей факт підтверджується Наказом № 3540, платіжним дорученням № 3540рв, Наказом № 5840 та платіжним дорученням 5840 рв. Окрім цього, Позивачем було сплачено 670,00 гривень за послуги аварійних комісарів у даній справі, що підтверджується платіжним дорученням № 5022/4рв. Отже, всього Позивач поніс витрати на суму 14\~777,06 грн. Згідно ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до п.п. «а» п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Відповідно до ч. 1 ст. 11 та ст. 60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача щодо стягнення з відповідача відшкодування витрат повязаних з виплатою страхового відшкодування та витрат за послуги аварійного комісара підлягають до задоволення. В силу ст. 88 ЦПК України судові витрати суд покладає на відповідача. Відповідно до ст.ст. 1187, 1190, 1991 Цивільного кодексу України, Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», та

Outcome: approved