Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-17 00:00:00

Позивач Виконавчий комітет Чернівецької міської ради, як орган опіки та піклування звернувся до суду з позовом в інтересах малолітніх дітей: [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] ; треті особи на стороні позивача: Чернівецький міський центр соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді, [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, мотивуючи позовні вимоги тим, що робота із родиною [PERSON] та [PERSON] розпочата у жовтні 2019 р. в рамках соціального супроводу. Інформація щодо родини, яка опинилась в складних житєвих обставинах, надійшла від громадянки [PERSON] , бабусі дітей, яка повідомила про те, що її донька [PERSON] вживає наркотичні речовини, не займається вихованням малолітніх дітей, не працевлаштована, а [PERSON] відбуває покарання за вчинення злочину. Працівниками Чернівецького міського центру соціальних служб сім`ї, дітей та молоді 29.10.2019 року відвідано родину та проведено бесіду із [PERSON] , яка під час розмови поводилась неадекватно: кричала, сварилась, проявляла агресію і на зауваження не реагувала. Матері [PERSON] наголошено на необхідності оформлення дітей до дитячого навчального закладу, реєстрації молодшої доньки, працевлаштування та лікування від наркозалежності. Відповідачка [PERSON] з рекомендаціями погодилась, але виконувати їх відмовилась, мотивуючи браком часу, неможливістю та небажанням. Того ж дня, за сприянням Чернівецького міського центру соціальних служб сім`ї, дітей та молоді, малолітні діти: [PERSON] , [PERSON] , були влаштовані в ДНЗ №4. Відповідно до інформації дитячого навчального закладу №4 комбінованого типу від 08.01.2020 року, зі слів вихователів найчастіше приводить і забирає дітей бабуся. Мати за цей період була два рази, дуже зрідка навідує. Відповідно до інформації КНП «Міська дитяча поліклініка» від 09.01.2020 р. у телефонній розмові із сусідами з`ясовано, що мати залишає дітей без нагляду і з дітьми не проживає. Вихованням та доглядом займається бабуся - [PERSON] . За час здійснення соціального супроводу робота, здебільшого, проводилась з бабусею, оскільки матері ніколи не було вдома. Відповідачка [PERSON] уникає зустрічей з фахівцями Центру та служби у справах дітей, від співпраці відмовляється, жодних рекомендацій не виконує, повністю їх ігнорує. Будь-яка соціальна робота з батьками дітей є неможливою. В зв`язку із ухиленням від виконання обов`язків по догляду за дітьми неналежним виконанням батьківських обов`язків, а також, з метою захисту прав і законних інтересів малолітніх дітей, вважають за доцільне позбавити батьківських прав відповідачів [PERSON] , [PERSON] щодо їх малолітніх дітей та стягнути аліменти на утримання дітей у розмірі по 1800,00 грн. на кожного до досягнення дітьми повноліття. Посилаючись на норми законодавства, просять позовні вимоги задовольнити. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 21.09.2020 року було прийнято справу до свого провадження та призначено до розгляду у спрощеному провадженні з викликом сторін у судове засідання. Представник позивача виконавчого комітету Чернівецької міської ради, як органу опіки та піклування Немилостивий І.В. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав посилаючись на обставини зазначені в позовній заяві та просив позов задовольнити. Відповідачка [PERSON] , [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнали, надали покази, що вони належним чином виконують батьківські обов`язки та доглядають дітей, просили відмовити в задоволенні позовних вимог. Третя особа на стороні позивача: представник Чернівецького міського центра соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді Ляхович Р., в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила ухвалити рішення в інтересах малолітніх дітей. Третя особа на стороні позивача: [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що її донька [PERSON] ухиляється від виконання обов`язків по догляду за дітьми, зловживає наркотичними речовинами, залишає дітей без нагляду, вважає за доцільне позбавити батьківських прав відповідачів [PERSON] , [PERSON] щодо їх малолітніх дітей. Вивчивши матеріали справи, розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно дослідивши і оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків. Положеннями ст. 4 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом, належними доказами по справі встановлено, що малолітні діти [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , народилися в м.Чернівці, їх батьками зазначено відповідачку [PERSON] та [PERSON] , згідно свідоцтва про народження та витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 СК України (а.с.8-11). У відповідності до витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу №00026782354, [PERSON] зареєстрував шлюб 25.05.2012 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, актовий запис №565 (а.с.12). Відповідач [PERSON] відбував покарання згідно вироку Першотравневого районного суду м.Чернівці від 02.10.2019 року за ст.185 ч.2 КК України, звільнений по відбуттю строку покарання, спрямований по місцю проживання [ADDRESS] , згідно довідки про звільнення (а.с.13). Відповідачка [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] у відповідності до паспорта громадянина України (а.с.14-15). У відповідності до акта обстеження житлово-побутових умов, 16.10.2019 року проведено обстеження умов проживання відповідачів та їх малолітніх дітей за адресою: [ADDRESS] , відповідно до якого житло складається з двох кімнат, в квартирі потрібен косметичний ремонт. В дітей є місце для сну та відпочинку, в одній кімнаті з мамою; малолітня [PERSON] відвідує ДНЗ №43 (а.с.17), що також підтверджується повідомленням служби у справах дітей Чернівецької міської ради (а.с.22-24). До Чернівецького міського центру соціальних служб сім`ї, дітей та молоді надійшла 22.10.2019 року інформація щодо родини, яка опинилась в складних житєвих обставинах, від громадянки [PERSON] , бабусі дітей (а.с.20-21), яка повідомила про те, що її донька [PERSON] вживає наркотичні речовини, не займається вихованням малолітніх дітей, не працевлаштована, а батько дітей [PERSON] відбуває покарання за вчинення злочину (а.с.19). Згідно наказу №2/99 від 21.10.2019 року служби у справах дітей Чернівецької міської ради взято на облік малолітніх дітей [PERSON] , [PERSON] , як таких що опинились в складних життєвих обставинах, у зв`язку з неналежним виконанням батьками своїх обов`язків (а.с.18). Згідно акта відвідування сім`ї/особи №1142 від 29.10.2019 року, висновку оцінки потреб сім`ї, акта оцінки потреб сім`ї, із матір`ю малолітніх дітей проведено соціально-педагогічну бесіду з метою підвищення виховного потенціалу та попереджено про наслідки неналежного виконання батьківських обов`язків; мати зловживає наркотичним речовинами; вихованням утриманням малолітніх дітей займається бабуся [PERSON] (а.с.28-33). Працівниками Чернівецького міського центру соціальних служб сім`ї, дітей та молоді 29.10.2019 року відвідано родину та проведено бесіду із [PERSON] , яка під час розмови поводилась неадекватно: кричала, сварилась, проявляла агресію і на зауваження не реагувала. Матері [PERSON] наголошено на необхідності оформлення дітей до дитячого навчального закладу, реєстрації молодшої доньки, працевлаштування та лікування від наркозалежності. Відповідачка [PERSON] з рекомендаціями погодилась, але виконувати їх відмовилась, мотивуючи браком часу, неможливістю та небажанням (а.с.27). У відповідності до інформації КНП «Міська дитяча поліклініка» від 09.01.2020 р. у телефонній розмові із сусідами з`ясовано, що мати залишає дітей без нагляду і з дітьми не проживає; вихованням та доглядом займається бабуся - [PERSON] (а.с.34). Шевченківське відділення поліції ЧВП ГУНП в Чернівецькій області від 11.12.2019 р., повідомили службу у справах дітей Чернівецької міської ради, що відповідачка [PERSON] протягом 2019 р. неодноразово притягувалася до адміністративної відповідальності за ст.ст.173-2, 184 КУпАП, а також була притягнена до кримінальної відповідальності за ст.185 КК України (а.с.35) та згідно пояснень наданих відповідачкою [PERSON] працівникам ювенальної превенції Шевченківського відділення поліції, вона дійсно протягом деякого часу не виконує свої батьківські обов`язки стосовно своїх малолітніх дітей, не водить та не забирає їх з дитячого навчального закладу, залишає на свою матір, оскільки у неї проблеми з наркотичними речовинами, які вона іноді вживає, однак обіцяє виправитись (а.с.36-37). За сприянням Чернівецького міського центру соціальних служб сім`ї, дітей та молоді, малолітні діти: [PERSON] , [PERSON] , були влаштовані в ДНЗ №4, зі слів вихователів найчастіше приводить і забирає дітей бабуся; діти доглянуті, оплата проводиться вчасно; мати за цей період була два рази, дуже зрідка навідує, згідно інформації дитячого навчального закладу №4 комбінованого типу від 08.01.2020 року (а.с.41). У відповідності до листа Чернівецького міського центру соціальних служб сім`ї, дітей молоді від 09.01.2020 р., після звільнення [PERSON] з СІЗО, батьки переїхали проживати за адресою [ADDRESS] , працівниками Центру та службою у справах дітей неодноразово відвідувалась зазначена адреса, проте двері жодного разу ніхто відчинив (а.с.43). В зв`язку із ухиленням від виконання обов`язків по догляду за дітьми та неналежним виконанням батьківських обов`язків, а також, з метою захисту прав і законних інтересів малолітніх дітей, працівниками Центру соціальних служб сім`ї, дітей молоді просили винести на розгляд комісії з питань захисту прав дитини питання щодо доцільності позбавлення батьківських прав батьків [PERSON] та [PERSON] , дане питання розглянуте на засіданні комісії з питань захисту прав дитини 12.02.2020 року, на яке батьки не з`явились, хоча були повідомлені належним чином (а.с.46-47, 57). Згідно наказу №2/68 Служби у справах дітей Чернівецької міської ради від 30.07.2020 року взято на первинний облік дітей [PERSON] , [PERSON] , позбавлених батьківського піклування у зв`язку з прийняттям комісією з питань захисту прав дитини від 29.07.2020 року рішення про недоцільність повернення дітей на виховання батькам. Покладено на [PERSON] відповідальність за виховання, матеріальне утримання малолітніх на час перебування в сім`ї (а.с.74). Третя особа на стороні позивача: [PERSON] зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою випискою з домової книги про склад сім`ї та реєстрацію від 11.08.2020 року (а.с.75). Згідно довідки Чернівецької загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №5 Управління освіти від 24.09.2020 року, [PERSON] навчається в Чернівецькій ЗОШ І-ІІІ ступенів №5 в 1-«Б» класі; відповідно до характеристики дівчинку виховує бабуся - третя особа на стороні позивача: [PERSON] , дитина завжди охайна, доглянута. Рішенням виконавчого комітету Чернівецької міської ради №354/18 від 11.08.2020 року вирішено надати до суду висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] по відношенню до їх малолітніх дітей [PERSON] , [PERSON] , у зв`язку з тим, що вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей (а.с.7). Виконавчий комітет Чернівецької міської ради, надали висновок органу опіки та піклування №01/02-24/1780 від 02.09.2020 року, про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] по відношенню до їх малолітніх дітей [PERSON] , [PERSON] , у зв`язку з тим, що вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей (а.с.5-6). Пленум Верховного Суду України у п. 16 постанови «Про практику застосування законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 р. №3 роз`яснив, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. Відповідно до а. 2 п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про розгляд справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 р. №3, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Статтею 11 Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 р. №2402-ІІІ передбачено, що сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Згідно ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», ст.ст.150, 157 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Питання виховання дитини вирішується батьками спільно, той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. У відповідності до ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до ст.155 п. 4 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. У відповідності до ст.164 ч. 1 п. 2 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до ст.121 Сімейного Кодексу України, права та обов`язки матері і батька дитини грунтуються на походженні дитини від них, засвідченому державним органом реєстрації актів цивільного стану. Згідно ст.150 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток а також зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ст.155 Сімейного Кодексу України, батьки мають право і зобов`язані виховувати своїх дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, готувати їх до праці. У відповідності до ст. 164 Сімейного Кодексу України, при ухиленні батьків від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини вони можуть бути позбавлені батьківських прав. У зв`язку з тим, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] не піклуються своїми малолітніми дітьми [PERSON] , [PERSON] , вихованням не займаються, не цікавляться їхнім життям, навчанням, дозвіллям, здоров`ям, ніякої матеріальної допомоги на утримання не надають, тобто ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню до своїх дітей, повністю самоусунулися від виконання батьківського обов`язку, з метою соціального захисту є підстави для позбавлення відповідачів батьківських прав щодо їх малолітніх дітей, відповідно до ст. 164 СК України. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. У відповідності до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно п. п. 1, 2 ст.3 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року (далі Конвенція), яку було ратифіковано Постановою Верховної Ради України № 789-Х1І від 27.02.1991 року та яка набула чинності для України 27.09.1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави - учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Згідно ст.18 Конвенції держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. У відповідності до ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Як зазначено в п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ст. 181 ч. 3 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. У відповідності до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Визначено ст.182 ч.2 СК України, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 184 СК України передбачено, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. При визначенні розміру аліментів, суд враховує те, що відповідач є працездатною особою, інших стягнень за виконавчими листами з відповідача не має; суд вважає, що заявлені вимоги про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини ґрунтуються на вимогах закону і підлягають задоволенню. Таким чином, позовні вимоги в частині стягнення аліментів з відповідачів [PERSON] та [PERSON] на утримання малолітніх дітей [PERSON] , [PERSON] у твердій грошовій сумі в розмірі 1800,00 грн. на кожну дитину, але не менше 50% прожиткового мінімуму для потреб дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 10.09.2020 року, з урахуванням індексації, до досягнення [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , повноліття-підлягають до задоволення. Суд вважає, що такий розмір аліментів на утримання дітей забезпечить належний фізичний та моральний розвиток дітей, не суперечитиме законодавчо встановленому мінімальному розміру аліментів на дитину та відповідатиме потребам дітей, при цьому не порушить права відповідачів. Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно положень ст. 12, 13 ЦПК України, учасники справи, мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно грунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обгрунтованим, ухваленим відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, має відповідати завданню цивільного судочинства. На основі всебічно з`ясованих обставин, на які посилається позивач, як учасник справи, як на підставу заявлених вимог підтверджених доказами, перевіреними в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги грунтуються на законі і підлягають до задоволення. У відповідності до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, слід стягнути пропорційно з [PERSON] , [INFO] , паспорт серії [NUMBER] , виданий Шевченківським РВ УМВС України в Чернівецькій області, ідентифікаційний номер платників податків [NUMBER] , яка зареєстрована за адресою [ADDRESS] , та [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , який зареєстрованим по Чернівецькій області не значиться, фактично проживають за адресою [ADDRESS] на користь Держави судовий збір в сумі по 420,40 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved