Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-03 00:00:00

Позивач Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позову позивач посилався на ту обставину, що [PERSON] звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву №б/н від 17.07.2013 року, згідно з якою отримав кредит у розмірі 13000,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Умовами договору передбачено обов`язок позичальника погашати боргові зобов`язання за кредитом до 25 числа місяця, що слідує за місяцем, в якому були здійсненні трати. Однак, у порушення умов договору відповідач станом на 07.07.2019 року має заборгованість в розмірі 29680,17 грн, з яких: 10428,36 грн - заборгованість за тілом кредиту; 7071,48 - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 0,00 грн - заборгованість за нарахованими відсотками; 9590,80 - нарахована пеня за прострочене зобов`язання; 700,00 грн - нараховано пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн; 500,00 грн - штраф (фіксована частина); 1389,53 грн - штраф (процентна складова). Тому, позивач просив стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 29680,17 грн за кредитним договором №б/н від 17.07.2013 року та судові витрати в розмірі 1921,00 грн. У судове засідання представник позивача не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справу повідомлявся у встановленому законом порядку, а саме, через оголошення на офіційному веб-сайті «Судова влада України». На підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд, постановивши ухвалу про заочний розгляд справи, розглянув справу на підставі наявних у справі доказів. Всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні в справі докази, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також, достатність і взаємозв`язок доказів в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, а тому, позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. Суд встановив, що між сторонами Публічним акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк» (правонаступником якого є Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк») та [PERSON] виникли кредитні правовідносини, оскільки, відповідач підписав анкету-заяву №б/н від 17.07.2013 року, згідно з якою приєднався до Умов та Правил надання послуг в ПриватБанку, отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку та зобов`язався погашати боргові зобов`язання за кредитом. Указані обставини підтверджуються копіями наданих доказів, зокрема: -анкетою-заявою про приєднання до Умов та правил надання батьківських послуг в ПриватБанку від 17.07.2013 року, згідно з якою [PERSON] ознайомлений з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами ПриватБанку, просив відкрити рахунок та надавати відповідні послуги (а. с. 13); - витягом з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», з якого вбачається, що обов`язковий щомісячний платіж складає 7% від заборгованості (але не менше 50 грн та не більше залишку заборгованості); штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань - 500 грн + 5% від суми заборгованості за кредитним лімітом, з урахуванням нарахованих і прострочених процентів і комісій (а. с. 48); -витягом з Умов та правилами надання батьківських послуг в ПриватБанку (а. с. 49-63). З розрахунку заборгованості вбачається, що станом на 07.07.2019 року [PERSON] має заборгованість в розмірі 29680,17 грн, з яких: 10428,36 грн - заборгованість за тілом кредиту; 7071,48 - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 0,00 грн - заборгованість за нарахованими відсотками; 9590,80 - нарахована пеня за прострочене зобов`язання; 700,00 грн - нараховано пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн; 500,00 грн - штраф (фіксована частина); 1389,53 грн - штраф (процентна складова), (а. с. 9-12). Згідно з копією статуту Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк», за рішенням Єдиного акціонера Банку від 21.05.2018 року №519, Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» є правонаступником всіх прав та зобов`язань Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» (а. с. 35-36). Пунктом 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що клієнт зобов`язаний погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, по перевитраті платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором. Пунктом 2.1.1.12.2 Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку передбачено, що за користування кредитом протягом пільгового періоду клієнт сплачує банку відсотки у розмірі 0,01% від суми операцій за рахунок кредиту. В разі непогашення клієнтом боргових зобов`язань за кредитом до 25 числа місяця, що слідує за місяцем, в якому були здійсненні трати, за користуванням кредитом клієнт сплачує банку відсотки в розмірі, зазначеному в тарифах, що діють на дату нарахування. Сплату відсотків за користування кредитом клієнт здійснює шляхом надання доручення банку про списання грошей з його поточного рахунку в розмірі нарахованих відсотків. Відповідно до п. 2.1.1.12.10, банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов`язань в цілому або у встановленої Банком долі в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обов`язків. Отже, між сторона виникли кредитні правовідносини, де відповідачем порушено право позивача на отримання заборгованості, тому, при вирішенні вказаного спору суд керувався ст. 526 ЦК України, відповідно до якої зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. ст. 627-629, 638 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами і є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив зобов`язання, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Отже, вимоги позивача щодо стягнення заборгованості в розмірі 29680,17 грн (двадцять дев`ять тисяч шістсот вісімдесят гривень сімнадцять копійок) за кредитним договором №б/н від 17.07.2013 року підлягають задоволенню. Щодо позовної вимоги про стягнення суми судових витрат, суд виходив з того, що ч. 1 ст. 141 ЦПК України передбачає, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Як вбачається з платіжного доручення №PROM8В2ZD7 від 18.07.2019 року, позивачем при подачі позовної заяви сплачено судовий збір в розмірі 1921,00 грн (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна гривня). Оскільки, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі, суд стягує з відповідача суму судових витрат у розмірі 1921,00 грн (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна гривня). Враховуючи викладене, на підставі ст. ст. 526, 527, 610-612, 627- 629,638 ЦК України,

Outcome: approved