Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-03 00:00:00

Позивач [PERSON] у серпні 2014 року звернулась до суду із позовом до відповідача - [PERSON], прохаючи суд про наступне: зобов'язати [PERSON] та його родину усунути перешкоди у користуванні належним їй на праві власності домоволодінням [ADDRESS], шляхом зобов'язання відповідача звільнити домоволодіння, стягнути з відповідача орендну плату в розмірі 1200,00 гривень за місяць, вартість комунальних платежів у сумі 250,00 гривень за місяць, починаючи з 25 червня 2014 року, до дня такого звільнення, а також стягнути моральну шкоду у сумі 5000,00 гривень (а.с. 2-4). У вересні 2014 року позивач надала письмову заяву про уточнення позовних вимог, у якій прохала: усунути їй перешкоди у користуванні власністю шляхом зобов'язання відповідача звільнити домоволодіння, стягнути з відповідача орендну плату в розмірі 1200,00 гривень за місяць, вартість комунальних платежів у сумі 250,00 гривень за місяць, починаючи з 25 червня 2014 року по 20 вересня 2014 року, всього у сумі 4110,00 гривень, стягнути орендну плату в розмірі 700,00 гривень за місяць, починаючи з 04 липня 2013 року по 25 червня 2014 року, у сумі 8190,00 гривень, моральну шкоду у сумі 5000,00 гривень (а.с.14). В обґрунтування своїх позовних вимог вказала, що є власницею домоволодіння [ADDRESS]. В березні 2014 року вона вирішила продати частину домоволодіння [PERSON] Між ними була досягнута усна домовленість, згідно з якою, [PERSON] разом зі своєю дружиною вселиться до її домоволодіння, і поки не назбирає всю суму на придбання частини домоволодіння, буде проживати у будинку та сплачувати 1\\2 частину комунальних послуг. У березні 2014 року відповідач із дружиною вселились. Однак, згодом, стосунки між нею та [PERSON] погіршились, між ними почали виникати сварки, в зв'язку із чим вона звернулась до нього з проханням виселитись з її домоволодіння. Добровільно виселитись із будинку [PERSON] відмовляється, порушуючи її право на вільне користування та розпорядження своїм майном. Для захисту свого порушеного права вимушена звернутися із даним позовом до суду. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, прохав позов задовольнити у повному обсязі. Надав пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві. Додатково пояснив, що [PERSON] дозволила вселитись у належне їй домоволодіння [PERSON] тимчасово, до моменту придбання ним частини будинку. Відповідач не сплачував за користування житлом у вигляді орендної плати та комунальні платежі. Після того, як між чоловіком [PERSON] та [PERSON] виникла сварка, яка переросла у бійку, вона звернулась до відповідача із письмовою вимогою про звільнення домоволодіння. Лише 20 вересня 2014 року, за допомогою правоохоронних органів, відповідач та його родина звільнили частину домоволодіння. Договір оренди у нотаріальній формі між сторонами не укладався з метою економії грошових коштів, а також в зв'язку із тим, що [PERSON] мав намір придбати частину домоволодіння. Сума позовних вимог нарахована із розрахунку 1200 гривень, як середня плата за оренду житла на місяць, 250 гривень - це вартість комунальних послуг на місяць, розрахована приблизно. Через численні конфлікти та сварки, які виникали між сторонами, [PERSON] несла моральні страждання, розмір відшкодування яких визначено нею довільно, із принципу розумності, у сумі 5000,00 гривень. [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав в повному обсязі. Пояснив, що разом із [PERSON] він колись працював на заводі. У березні 2014 році він одружився. Дружина була вагітною і тому виникла потреба у придбанні житла. В цей же час [PERSON] запропонувала йому придбати частину належного їй домоволодіння [ADDRESS] за 10000 доларів США із розстрочкою на 3 роки. Через те, що у [PERSON] не були готові усі необхідні документи для нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу, вона запропонувала їм вселитись до 1\\2 частини будинку. Він прийняв її пропозицію . Також він погодився і підписав попередній договір купівлі-продажу у простій письмовій формі. Відповідно до умов укладеного попереднього договору, [PERSON] зобов'язалась після оформлення документів на приватизацію земельної ділянки і отримання кадастрового номеру, продати [PERSON] частину будинку, розміром 8 х 4,25 м., підвал та підвальне приміщення, а також 300 кв.м. земельної ділянки [ADDRESS] за 10000 доларів США із розстрочкою сплати на 3 роки (а.с. 28). В цей же день, 18 березня 2014 року, на виконання укладеного договору, він передав [PERSON] першу частину коштів за придбання майна в розмірі 8000,00 гривень (а.с. 27). В березні 2014 року відповідно до домовленостей, він та його дружина переїхали до домоволодіння [PERSON] та почали робити ремонт у тій частині будинку, яку мали намір придбати. Загалом на ремонт та будівельні матеріали ним було витрачено 3755,00 гривень. Відповідно до домовленості, гроші за половину вартості комунальних послуг він щомісяця передавав [PERSON] 01 липня 2014 року у нього народився син - Назар, а вже через тиждень після народження дитини [PERSON] почала вимагати сплати орендної плати за проживання в будинку в сумі 80 доларів США щомісяця та оплати комунальних послуг. 24 липня 2014 року [PERSON] відключила світло та воду у тій частині будинку, де мешкав [PERSON] зі своєю родиною. 16 вересня 2014 року, поки [PERSON] знаходився на роботі, а його дружина із дитиною вийшли до магазину, [PERSON] разом із сторонніми особами, заклали цеглою вхід у ту частину домоволодіння, де вони мешкали, а також зачинили двері у будинок. На прохання повернути хоча б дитячі речі, [PERSON] відповіла відмовою. 20 вересня 2014 року [PERSON] викинула їх особисті речі на вулицю, з тих пір в домоволодінні вони не проживають. Вважає, що сума 8000,00 гривень, яка була їм передана [PERSON] за попереднім договором купівлі-продажу, а також витрати, понесені на ремонті роботи, значно перевищують суму позовних вимог, заявлених позивачкою. На неодноразові виклики ним міліції та не завжди з'являлась та не реагувала належним чином на такі звернення. Представник відповідача [PERSON] позов не визнала, заперечувала проти їх задоволення у повному обсязі. Додатково пояснила, що [PERSON] не мав можливості укласти договір у нотаріальній формі через те, що [PERSON] не мала необхідних правовстановлюючих документів на землю для його посвідчення. З березня по червень 2014 року [PERSON] робив ремонт у кімнаті, в якій проживав зі своєю сім'єю та в кухні, якою вони користувались разом із [PERSON] Жодних листів з проханням виселитись від [PERSON] [PERSON] не отримував. Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача та його представника, допитавши свідків і перевіривши фактичні обставини справи письмовими доказами, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що вона є дружиною відповідача [PERSON] В 2013 році вона познайомилась із [PERSON], яка є колишньою співробітницею її чоловіка. Коли [PERSON] дізналась про те, що вона вагітна, то сама запропонувала переїхати до неї у домоволодіння, а згодом запропонувала придбати його частину - 2 кімнати, підвал, підвальне приміщення та 300 кв.м. земельної ділянки [ADDRESS] за 10000 доларів США із розстрочкою на 3 роки. 18 березня 2014 року її чоловік уклав попередній договір купівлі-продажу, і в той же день передав [PERSON] 8000,00 гривень. В тих кімнатах, куди вона переїхала разом із чоловіком, ремонту не було - не було ні дверей, у стелі були дірки. В зв'язку із чим, з березня по червень 2014 року, вони зробили капітальний ремонт. Щомісяця вона разом із [PERSON] підраховували вартість комунальних послуг за місяць, і грошові кошти за половину їх вартості вона передавала [PERSON] 01 липня 2014 року вона народила сина. Коли повернулась із пологового будинку, проживати у домоволодінні стало неможливим. [PERSON] разом із чоловіком з ранку і до пізнього вечора на подвір'ї гучно вмикали музику, а 24 липня 2014 року їм взагалі вимкнули воду та світло. 23 липня 2014 року [PERSON] попрохала сплатити другу частину вартості домоволодіння у сумі 1000 доларів США, однак вони відмовились та зажадали нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу. На що [PERSON] сказала, що доки вони не виплатять вартість частини домоволодіння у повному розмірі, вони повинні будуть сплачувати їй щомісячно орендну плату за житло. 16 вересня 2014 року, поки вона із дитиною вийшла до магазину, [PERSON] разом із своїм чоловіком закрила вхідні двері до будинку і з того часу вони в будинку не живуть. 20 вересня 2014 року їх особисті речі були викинуті [PERSON] на дорогу біля будинку. Крім того, [PERSON] викрала у їх сім'ї багато грошей, які залишились у квартирі, що вони знімали. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона є сусідкою [PERSON], їх земельні ділянки межують між собою. [PERSON] та [PERSON] проживали у будинку [PERSON] з її згоди, тому як мали бажання придбати частину будинку. у. [PERSON] разом із дружиною навели порядок на городі та дворі, зробили ремонт у будинку. [PERSON] пограла із родиною [PERSON] у «доньки-матері». Вона створила їм нестерпні умови мешкання гучною музикою, відпусканням на двір собак, викинула їх із будинку. А після того, як вони виїхали у вересні із будинку, на дворі знову безлад. Свідок [PERSON] показала, що є сусідкою [PERSON] Сім'я [PERSON] шукала житло для придбання. Вони переїхали до домоволодіння [PERSON] де зробили ремонт. Однак згодом стосунки між [PERSON] та [PERSON] погіршились, вона неодноразово чула як [PERSON] скаржиться на поведінку [PERSON] Виселення [PERSON] відбувалось без участі міліції. Свідок [PERSON] в судовому засіданні повідомив, що товаришує із [PERSON], який мав намір придбати частину будинку [ADDRESS] під викуп у [PERSON] З березня 2014 року він та інші друзі [PERSON] допомагали йому робити ремонт у тих приміщеннях, де жила сім'я [PERSON] Щодо здійснення такого ремонту [PERSON] та її чоловік не заперечували. Він дізнався від [PERSON], що його з маленькою дитиною та жінкою [PERSON] вигнала на вулицю. Судом встановлено, що позивач є власником домоволодіння [ADDRESS] (а.с. 6-7). 18 березня 2014 року [PERSON] та [PERSON] підписали документ, який назвали «попередній договір купівлі-продажу частини домоволодіння», відповідно до якого, [PERSON] зобов'язалась після оформлення документів на приватизацію земельної ділянки, продати [PERSON] частину належного їй будинку, розміром 8 х 4,25 м., підвал та підвальне приміщення, а також 300 кв.м. земельної ділянки за 10000 доларів США із розстрочкою оплати на 3 роки (а.с. 28). 18 березня 2014 року [PERSON] передав [PERSON] грошові кошти у сумі 8000,00 гривень як оплату першої частини за придбання ним будинку, про що позивач дала письмову розписку (а.с. 27). За згодою [PERSON] в березні 2014 року, як майбутні власники, [PERSON] разом із дружиною вселились до тієї частини домоволодіння, яку мали намір придбати, та почали в ній робити ремонт. Загальна вартість будівельних матеріалів, придбаних [PERSON], складає 3755 гривень (а.с. 30-35). Судові витрати по справі складають 730,80 гривень (а.с. 1,9) Відповідно до вимог п.п. 3, 4 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути припинення дії, яка порушує право та відновлення становища, яке існувало до порушення. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. На підставі вимог ст. 386 ЦК України, держава забезпечує рівний захист усіх суб'єктів права власності, а власник може звернутися до суду з вимогою про захоронення вчинення іншою особою дій, які порушують його право власності та з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Згідно з нормою ст. 391 ЦК України, власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Нормою ч. 1 ст. 509 ЦК України встановлено що, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору, вимог ЦК України та інших актів цивільного законодавства України, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. З наведених норм чинного цивільного законодавства України та фактичних обставин справи випливає наступне. Позивачу, на праві власності, належить домоволодіння [ADDRESS], у якому вона проживає разом із чоловіком. [PERSON] мала намір продати [PERSON] частину домоволодіння, однак в зв'язку із тим, що документація на землю для укладання такого договору у неї відсутня, 18 березня 2014 року вона звернулася до відповідача із пропозицією підписати документ, який назвала «попередній договір купівлі-продажу частини домоволодіння та земельної ділянки», згідно з яким сторони домовились щодо вартості та строків розстрочки оплати. В той же день, [PERSON], на виконання цього договору, передав [PERSON] першу суму в розмірі 8000 гривень. За згодою [PERSON], у березні 2014 року, [PERSON], разом із дружиною, вселилися у ту частину домоволодіння, яку мали намір придбати. За період з березня по червень 2014 року [PERSON] виконав ремонтні роботи за власні кошти на загальну суму 3755 гривень. Щомісячно сплачував комунальні послуги [PERSON] 24 липня 2014 року [PERSON] звернулась до [PERSON] з вимогою про оплату ним вартості орендованого житла до тих пір, доки він не розрахується за купівлю житла в повному обсязі. На дану вимогу [PERSON] відповів відмовою, а з 16 вересня 2014 року вхідні двері до будинку [PERSON] за допомогою сторонніх осіб були зачинені, вхід до частини домоволодіння, де мешкала родина [PERSON], закладений цеглою. З того часу, [PERSON] та його сім'я у домоволодінні не проживають. У зв'язку із чим право позивачки вільно володіти та користуватися своєю власністю не порушено, а тому, позовні вимоги про усунення їй перешкод у користуванні та розпорядження своєю власністю - будинку [ADDRESS] шляхом звільнення [PERSON] належного їй домоволодіння не підлягають задоволенню. Суд також не знаходить підстав для задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача орендної плати та комунальних послуг, так як та сума, що була витрачена [PERSON] на ремонт будинку та передана [PERSON] як перша частина оплати вартості частини будинку, значно перевищує ту суму, яку вимагає стягнути з нього позивач. В частині відшкодування моральної шкоди позов не підлягає задоволенню, так як саму моральну шкоду, як це встановлено судом, позивачці діями відповідача взагалі не заподіяна. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed