Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-21 00:00:00

Позивач - [PERSON] звернулася з позовом до відповідача - [PERSON] про стягнення аліментів та додаткових витрат на дитину. Позовні вимоги мотивовані наступними обставинами. З 2009 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, в 2012 році шлюб було розірвано. Від шлюбу сторони мають сина - [PERSON], [INFO]. Добровільно надавати матеріальну допомогу на утримання сина до досягнення ним повноліття відповідач відмовляється, хоча має нерегулярний дохід. З цих підстав позивач просить стягнути аліменти на дитину у твердій грошовій сумі в розмірі 1 000,00 грн. 00 коп. та додаткові витрати у розмірі 500, 00 грн., починаючи з дня звернення до суду і до досягнення сином повноліття (23.09.2013 р.). Позивач звернулася до суду з заявою про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, проти заочного рішення у випадку неявки відповідача не заперечувала. Відповідач в судовому засіданні 14.11.2013р. надав докази того, що йому встановлена ІІ група інвалідності, пояснив, що отримує пенсію, тому має постійний дохід і не заперечує проти утримання дитини, однак, не в такому розмірі, про який просить позивач і просив надати строк для позасудового врегулювання спору з позивачем. В наступні судові засідання відповідач не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, будь-яких письмових заяв чи заперечень до суду не направив. Згідно ст. 224 ЦПК України, суд, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За згодою позивача суд ухвалив про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 17.08.2012 року розірвано шлюб між сторонами (а.с. 6). Від цього шлюбу у сторін є дитина - [PERSON], [INFO] (а.с. 5), яка проживає разом з позивачем. Згідно ст.198 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Згідно ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України, - при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, доньки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим за неоподатковуваний мінімум доходів громадян та 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. З матеріалів справи убачається, що відповідач є інвалідом 2 групи, отримує стабільний дохід. Отже, розмір аліментів слід визначити у частці від доходу відповідача. З урахуванням віку дитини, її фізичного стану, витрат на лікування дитини, враховуючи матеріальний стан відповідача та його тимчасову непрацездатність, суд дійшов до висновку про визначення аліментів у 1/3 частці від щомісячного доходу відповідача, починаючи з дня звернення позивача до суду (23.09.2013 р.) і до досягнення дитиною повноліття. Отже, позовні вимоги підлягають задоволенню частково. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судовий збір в дохід держави, оскільки позивач при зверненні до суду була звільнена від його сплати.

Outcome: partial