Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-17 00:00:00

Позивач,\~в особі\~представника адвоката\~Черних вікторії\~Олександрівни,\~звернувся до\~Яготинського районного\~суду Київської\~області з\~позовом до\~ [PERSON] про\~встановлення факту\~постійного проживання\~та визнання\~права власності\~на спадкове\~майно,\~в котрій\~зазначено,\~що [INFO] померла рідна баба позивача [PERSON] . Після її смерті залишилося спадкове майно у вигляді: житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по [ADDRESS] , житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по [ADDRESS] , земельної ділянки площею 2,01 га, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташована на території Дриглівської сільської ради Житомирської області. Відповідно до ст. 1265 ЦК України позивач та відповідач по справі являються спадкоємцями майна померлої [PERSON] п`ятої черги за законом. Спадкоємці попередніх черг у померлої відсутні. В передбачений законодавством термін позивач та відповідач до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини не зверталися, однак позивач вважається таким, що прийняв спадщину, оскільки постійно проживав разом з померлою однією сім`єю до дня її смерті, вказана обставина підтверджується показами свідків. Відповідно до п. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що приняв спадщину. Разом з тим, одержати свідоцтво про право на спадщину за законом на вищевказане спадкове майно позивач не може, оскільки правовстановлюючі документи на земельну ділянку площею 2,01 га, яка розташована на території Дриглівської сільської ради Житомирської області, а також на житловий будинок, що розташований в с. Черняхівка є частково пошкодженими. При цьому, правовстановлюючий документ на житловий будинок, що розташований по [ADDRESS] відсутній. Так, згідно виписки з по господарських книг Дриглівського старостинського округу № 3 від 19.06.2020 року за № 274 вбачається, що згідно записів по господарської книги № 8 житловий будинок, що розташований по [ADDRESS] облікується за [PERSON] . Будівництво житлового будинку завершено в 1950 році. Відповідно до пункту 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дш державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженої наказом Міністра юстиції Української РСР від 31 жовтня 1975 року № 45/5, пунктом 45 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих, затвердженої наказом Міністра юстиції Української РСР від 19 січня 1976 року №1/5, підтвердженням належності будинку може служити відповідна довідка виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, в якій, крім підтвердження належності жилого будинку (частини будинку) відчужувану на підставі запису в погосподарській книзі повинно бути також зазначено: дані про склад будинку, розмір загальної жилої площі і розмір земельної ділянки. Виходячи з наведеного, підтвердженням належності жилого будинку (його частини) певній особі є запис в погосподарських книгах, ведення яких на той час передбачалось наказами Центрального статистичного управління СРСР і було обов`язковим. Виникнення права власності на жилі будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права чи від прийняття його до експлуатації. Отже, право власності [PERSON] на спірний будинок підтверджується записом в погосподарській книзі. Таким чином, спадкодавець за час свого життя володів даним будинком, проте не зареєстрував це право власності належним чином. В силу\~ст.\~1218\~ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Враховуючи викладене просив встановити, що [PERSON] постійно проживав однією сім`єю разом із [PERSON] , яка померла [INFO] , до дня її смерті та визнати за [PERSON] право власності на житловий будинок, з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по [ADDRESS] і визнати за [PERSON] право власності на житловий будинок, з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по [ADDRESS] , визнати за [PERSON] право власності на земельну ділянку площею 2,01 га, кадастровий номер 1825882000:06:000:0052, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташована на території Дриглівської сільської ради Чуднівського району Житомирської області. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала. Відповідач в судове засіданні не з`явився, через канцелярію суду направив заяву про розгляд справи в його відсутність та визнання позову та повідомив в заяві, що йому відомий той факт, що [PERSON] дійсно проживав разом із [PERSON] до дня її смерті однією сім`єю, допомагав [PERSON] по господарству, тобто фактично здійснював догляд за своєю бабусею. Перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, заслухавши пояснення представника позивача, показання свідків, суд вважає, що вимоги позивача підлягають до задоволення. Так, в судовому засіданні свідок [PERSON] та [PERSON] показали, що позивач зі своєю дружиною забрали до себе проживати влітку 2008 року бабу позивача [PERSON] , оскільки він був її улюбленим онуком та вони мали добрі відносини, оскільки вона себе не дуже добре почувала, оскільки було далеко їздити до її місця проживання, щоб її доглядати. Потім [PERSON] забажала на новорічні свята поїхати до родичів в м.Конотоп та там погіршився її стан здоров`я і позивач залишився її там доглядати до її смерті, де вона і померла. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В рішенні Європейського суду з прав людини в справі «Ващенко проти України» (Заява № 26864/03) від 26 червня 2008 року зазначено, що принцип змагальності полягає в тому, що суд уважно досліджує зауваження заявника, виходячи з сукупності наявних матеріалів в тій мірі, в якій він є повноважним вивчати заявлені скарги. Отже, у суду відсутні повноваження на вихід за межі принципу диспозитивності і змагальності та збирання доказів на користь однієї із зацікавлених сторін. Відповідно до роз`яснень п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», враховуючи принцип безпосередності судового розгляду, рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в судовому засіданні. Дослідженими в ході судового розгляду письмовими доказами встановлено, що позивач [PERSON] народився [INFO] в с. Кихті Чуднівського району Житомирської області (а.с. 9-10). Згідно свідоцтва про смерть [NUMBER] (а.с. 11) [PERSON] померла [INFO] в м. Конотоп Сумської області. З копії Свідоцтва про народження (а.с. 12) вбачається, що [PERSON] , [INFO] , мав батьків [PERSON] та [PERSON] . Згідно свідоцтва про смерть (а.с. 13) [PERSON] помер [INFO] в м. Конотоп Сумської області. З копії Свідоцтва про народження (а.с. 12) вбачається, що [PERSON] , [INFO] , уродженець с. Кихті Чуднівського району Житомирської області, має батьків [PERSON] та [PERSON] . З виписки з по господарських книг, виданої Дриглівським старостинським округом № 3, вбачається, що за [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] (свідоцтво про смерть [NUMBER] ) рахується житловий будинок, який знаходиться за адресою [ADDRESS] , який розташований на земельній ділянці загальною площею 1,00 га (0,25 га ОЖБ та 0,75 га ОСГ); будівництво житлового будинку завершено у 1950 році (а.с. 15). З копії свідоцтва про народження (а.с.14), вбачається, що [PERSON] , має батьків [PERSON] та [PERSON] . З технічного паспорта (а.с. 16-19) вбачається, що житловий будинок, який знаходиться в [ADDRESS] збудований у 1950 році, замовником технічної інвентаризації є [PERSON] ). З технічного паспорта (а.с. 20-23) вбачається, що житловий будинок, який знаходиться в [ADDRESS] збудований у 1971 році, даний будинок на праві власності належить [PERSON] , замовником технічної інвентаризації є [PERSON] . З копії Державного акта на право власності на земельну ділянку та листа (а.с. 24, 25) вбачається, що [PERSON] , мешканці с. Кихті Чуднівського району Житомирської області, на праві власності належить земельна ділянка площею 2,01 га, яка розташована на території Дриглівської сільської ради; цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. З інформаційної довідки із спадкового реєстру (а.с.35) вбачається, що спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась. У відповідності до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч.\~ч.\~1,\~2\~ст.\~1265\~ЦК України\~у п`яту\~чергу право\~на спадкування\~за законом\~мають інші\~родичі спадкодавця\~до шостого\~ступеня споріднення\~включно,\~причому родичі\~ближчого ступеня\~споріднення усувають\~від права\~спадкування родичів\~подальшого ступеня\~споріднення. Ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270\~цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належать спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами\~статей 76-81 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ст.\~89\~ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Враховуюче вище викладене, суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved