overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-29 00:00:00

Позивач [PERSON] Іванівна звернулася в суд із позовною заявою, до [PERSON] про визначення частки у спільному майні, посилаючись на те, що з 14 вересня 1991 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Рішенням виконавчого комітету Сторожинецької міської ради від 24.10.1991 року на ім'я відповідача була виділена земельна ділянка розміром 0,08 га цільовим призначенням для будівництва житлового будинку та господарських споруд за адресою м.Сторожинець вул.Кривенко, 2, Чернівецької області, а 18.11.1991 року розроблено проект забудови земельної ділянки. Перебуваючи в шлюбі із відповідачем, вони побудували житловий будинок із по господарськими спорудами в м.Сторожинець вул.Кривенко, 2, Чернівецької області. В даний час з огляду на те, що вказане майно є їх спільною сумісною власністю, просила визначити, що її частка в цьому майні складає 50/100. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, однак на адресу суду направила письмову заяву про розгяд справи у її відсутності, підтримавши свої позовні вимоги та просила суд задоволити позов. У разі неявки відповідача до суду не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився двічі, причини неявки суду не повідомив, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений судом належним чином, виходячи з чого суд знаходить можливим розглядати справу у відсутності сторін та ухвалити заочне рішення, проти чого не заперечувала позивач у своїй заяві (а.с.43). Розглянувши позовні вимоги і докази на їх підтвердження, а також встановивши відповідні правовідносини та не отримавши заперечень на позов, суд знаходить вимоги позивача обґрунтованими, виходячи з наступного. Так, згідно свідоцтва про одруження серії I-МИ № 437320 (а.с.7), судом встановлено, що позивач і відповідач одружились 14.09.1991 року, а згідно рішення Сторожинецького районного суду від 11.02.2013 року по справі № 723/87/13-ц (а.с.8), шлюб було розірвано, тобто в період з 1991 по 2013 роки сторони перебували в шлюбі. Згідно вимог ст.22 КпШС України, які діяли на час виникнення правовідносин по створенню нерухомого майна, майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Таке ж положення передбачено в статті 57 Сімейного Кодексу України. Із будівельного паспорту виданого 18.11.1991 року (а.с.20), технічного паспорту на житловий будинок розташований по вулиці Кривенка, 2 (а.с.13), державного акту на право власності на земельну ділянку (а.с.9), вбачається, що на земельній ділянці площею 0,0895 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою м.Сторожинець вул.Кривенка, 2, Чернівецької області побудовано житловий будинок та інші господарські споруди. Оскільки, вказане будинковолодіння було збудоване під час шлюбу сторін, що підтверджено в суді належними і допустимими доказами, то таким чином, вказаний житловий будинок належить на праві спільної сумісної власності позивачу і відповідачу, як подружжю, яке створило вказаний обєкт нерухомості.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-16 00:00:00

позивач [PERSON]І звернувся в суд з позовом до відповідача Беримівської сільської ради Зборівського району Тернопільської області з вимогами про визнання права власності на спадкове майно. Представник позивача позовні вимоги підтримує, просить визнати за позивачем право власності, в порядку спадкування за законом,на земельні ділянки, які належали його дідусеві , мотивуючи свої вимоги тим, що позивач є спадкоємцем цього майна і прийняв спадщину. Відповідач надав заяву, згідно якої просить слухати справу без участі їх представника, заперечень не має. Дослідивши та оцінивши докази у справі, суд встановив, що 21 січня 2014 року помер [PERSON] дідусь позивача, якому належали земельні ділянки, а саме : земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,33 га (кадастровий номер 6122680700010010266)на території Беримівської сільської ради, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку ЯГ 456065, виданого Беримівською сільською радою 13 грудня 2006 року;земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,68 га (кадастровий номер 6122680700010010267)на території Беримівської сільської ради, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку ЯГ 456066 виданого Беримівською сільською радою 13 грудня 2006 року. У видачі свідоцтва про право на спадщину позивачу нотаріусом відмовлено у звязку з втратою правовстановлюючих документів на майно. Довідка Беримівської сільської ради засвідчує, що позивач фактично проживав зі спадкодавцем до його смерті, здійснював за ним догляд, інші спадкоємці не мають претензій на спадкові земельні ділянки, про що надали відповідні заяви. Оцінивши докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: згідно зі ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Приймаючи до уваги, що позивач є спадкоємцем майна, згідно закону, і прийняв спадщину, до нього правомірно перейшли права та обов'язки (спадщина), отже за ним слід визнати право власності на спадкове майно.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-24 00:00:00

позивач [PERSON]І . звернувся в суд з позовом до Вовчківської сільської ради Зборівського району Тернопільської області з позовом про визнання права власності на спадкове майно, в порядку спадкування за законом. Представник позивача позовні вимоги підтримує, просить визнати за [PERSON] право власності на земельні ділянки, в порядку спадкування за законом, мотивуючи свої вимоги тим, що позивач є спадкоємцем цього майна і прийняв спадщину. Відповідач надав заяву, згідно якої просить слухати справу без участі їх представника, позов визнає. Дослідивши та оцінивши докази у справі, суд встановив, що 02 листопада 2015 року помер [PERSON] - дідусь позивача, якому належали земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 2,97 га в тому числі: 2,62 га-рілля ( кадастровий номер 6122681300:01:001:0027) та 0,35 га - посовище ( кадастровий номер 6122681300:01:001:0589) , які розташована на території Вовчківської сільської ради, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ТР № 035527 виданого 10 грудня 2003 року Зборівською районною державною адміністрацією. У видачі свідоцтва про право на спадщину позивачу нотаріусом відмовлено, у зв'язку із втратою оригіналу правовстановлюючого документа на спадкове майно. Інший спадкоємець [PERSON] бабуся позивача, претензій на дане спадкове майно не має, про що надала суду відповідну заяву. Оцінивши докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: згідно зі ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Приймаючи до уваги, що позивач є спадкоємцем майна, згідно закону і прийняв спадщину, інші особи претензій на спадок не мають, до ньго правомірно перейшли права та обов'язки (спадщина ), отже за ним слід визнати право власності на спадкове майно.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-27 00:00:00

позивач [PERSON]І звернувся в суд з позовом до Зборівської міської ради Зборівського району Тернопільської області з позовом про визнання права власності на спадкове майно. Позивач позовні вимоги підтримує, просить визнати за ним право власності на житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами в порядку спадкування за заповітом, мотивуючи свої вимоги тим, що він є спадкоємцем цього майна і прийняв спадщину. Відповідач надав заяву, згідно якої просить слухати справу без участі їх представника, заперечень не має. Дослідивши та оцінивши докази у справі, суд встановив, що 26 грудня 2016 року померла [PERSON] - мати позивача, якій на праві власності належав житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, до складу якого належать: А житловий будинок, а1 прибудова, а2 тамбур, Сх. сходи, Б літня кухня, В стайня, Г стодола, Пг. погріб, Д стайня, Е комора, 1 ворота з хвірткою, 2 огорожа, 3 огорожа, що по вул. Залозецька, № 19 в с. Оліїв Зборівського району Тернопільської області. У видачі свідоцтва про право на спадщину позивачу нотаріусом відмовлено. Однак встановлено, що на випадок смерті [PERSON] розпорядилася належним їй майном, склавши 18 серпня 2005 року заповіт, згідно якого заповіла все належне їй майно позивачу. Позивач прийняв спадщину. Інші особи претензій на спадок не мають. Оцінивши докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: згідно зі ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Приймаючи до уваги, що позивач є єдиним спадкоємцем майна, згідно заповіту, і прийняв спадщину, до нього правомірно перейшли права та обов'язки (спадщина ), отже за ним слід визнати право власності на спадкове майно.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-31 00:00:00

позивач [PERSON]І звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] міської ради з вимогами про визнання права власності на житлову квартиру №53 будинок 2 ,що по вулиці Козацька у місті Зборові Тернопільської області. Позивач позовні вимоги підтримує посилаючись на те, що він 18 червня 1994 року тривалий час проживає у зазначеній квартирі, зробив поточний та капітальний ремонт, однак не може належно оформити своє право власності на майно, так як нотаріусом у посвідченні угоди відмовлено. Представник відповідача надав заяву, згідно якої просить справу розглянути без участі їх представника, заперечень не має. Дослідивши матеріали справи встановив, що рішенням виконавчого комітету [PERSON] міської ради народних депутатів від 16 червня 1994 року вирішено, визнати право власності на кооперативну квартиру за позивачем, який повністю вніс пайові внески за квартиру № 53 по вулиці Козацькій. 18 червня 1994 року [PERSON] міською радою видано ордер на квартиру №53 у житловому будинку №2 , що по вулиці Козацька м. Зборів Тернопільська область. Позивач постійно проживає у зазначеній квартирі тривалий час, однак він не може зареєструвати право власності на майно у звязку з втратою ордера на житлову квартиру. Оцінивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки у відповідності до ч.1 ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Згідно ч. 1 ст. 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Вдповідно до ч.1 ст.345 ЦК України фізична або юридична особа може набути право власності у разі приватизації державного майна та майна, що є в комунальній власності. Таким чином встановлено, що позивач більше 20-ти років володіє і користується вказаною вище квартирою, рішенням виконкому [PERSON] міської ради за ним визнано право власності на кооперативну квартиру, однак в даний час кооператив припинив свою діяльність, а ордер втрачено, що перешкоджає реалізації позивачем права власності на майно. Враховуючи вказане вище, позивач придбав у власність квартиру на підставах, що не заборонені законом, тому позов слід задовольнити..

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-18 00:00:00

Позивач [PERSON]І звернувся до суду з позовом до Грушівської сільської ради Первомайського району Миколаївської області про визначення йому додаткового строку, для подання заяви про прийняття спадщини, тривалістю два місяці, після смерті [PERSON], яка померла 13.02.2016 року. Позивач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, однак на адресу суду направив заяву, в якій просив розглядати справу у його відсутність. Позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Представник відповідача -Грушівської сільської ради Первомайського району Миколаївської області в судове засідання також не зявилася, про час та місце розгляду справи був повідомлений в установленому законом порядку, однак на адресу суду сільським головою було направлено листа у якому він просить розглядати справу у відсутність їх предстаавника, заперечень проти позову не мають. Дослідивши заяву позивача та лист Грушівської сільської ради Первомайського району Миколаївської області, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги [PERSON]І необхідно задовольнити, оскільки відповідач визнав позов [PERSON], який є обґрунтованим і визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому, відповідно до ст. 1272 ч.3 ЦК України, є підстави для визначення позивачеві додаткового строку, тривалістю два місяці, для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON], яка померла 13.02.2016 року.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-11 00:00:00

Позивач [PERSON]І звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини неповнолітньої дитини, мотивуючи свою позовну заяву тим, з 21 листопада 2014 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] Від шлюбу мають неповнолітню дитину дочку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з нею і перебуває на її утриманні. Відповідач не надає грошові кошти на утримання дитини. Просить суд призначити стягнення аліментів з відповідача на її користь, на утримання доньки в розмірі 1/4 всіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з моменту з дня подачі заяви до суду і продовжувати до досягнення дитини повноліття. Позивач в судове засідання не зявилася, надавши до початку судового засідання заяву, в якій позов підтримала в повному обсязі. Просила справу слухати у її відсутність. Відповідач в судове засідання не зявився, надавши до початку судового засідання заяву, в якій позов визнав та просив справу слухати у його відсутність. Ухвалою Придніпровського районного суду від 18 січня 2019 року відкрито провадження по справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. \~ \~ \~ \~Як встановлено в судовому засіданні сторони зареєстрували шлюб 21 листопада 2014 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину доньку [PERSON], [INFO] Відповідач [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, серія І-СР № 209263 виданого повторно 21 січня 2015 року. В судовому засіданні встановлено, що дитина проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Згідно ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. . У відповідності зі\~ст. 430 ЦПК України\~суд допускає негайне виконання рішення в межах суми платежу аліментів за один місяць. На підставі 141\~ЦПК України\~з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі 704 грн. 80 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-23 00:00:00

Позивач [PERSON]І звернулась до суду з вищезазначеним позовом, вказавши, що їй на праві власності належить 2-х кімнатна квартира, розташована за адресою: [ADDRESS] на підставі Договору купівлі-продажу нерухомості від 29.02.1996 р. Відповідачі [PERSON] колишня дружина сина позивачки та її неповнолітній син [PERSON], (онук позивача) зареєстровані в спірній квартирі, проте, не проживають в останній з травня 2008р., відповідачка з неповнолітнім сином добровільно виїхала з квартири, забравши при цьому належні їй речі та майно. У серпні 2008р. за рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя шлюб між відповідачкою та сином позивача розірвано. З травня 2008 р. відповідачка із сином не мешкають в спірній квартирі, мешкають в квартирі за адресою: [ADDRESS]., співвласницею якої є відповідачка (квартира була приватизована відповідачкою та її батьками). Вказавши, що відповідачка є для позивача сторонньою людиною, має на праві власності житло, де мешкає з дитиною проте відмовляється добровільно знятися з реєстрації в квартирі позивачки, яка, як пенсіонерка, не має можливості сплачувати комунальні послуги за відповідачку та онука. Позивач просить суд усунути перешкоди у здійсненні її права власності на вищевказану квартиру шляхом визнання [PERSON], [INFO] і [PERSON], [INFO] такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою : [ADDRESS]. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі, надала суду пояснення, аналогічні викладеним в позовній зяві, просила суд задовольнити позов. Відповідачка [PERSON], яка діє в особистих інтересах та інтересах неповнолітнього [PERSON], до судового засідання не з*явились, про час та місце розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомила. Представники третіх осіб до судового засідання не з»явились, надали суду заяви про розгляд справи у відсутності їх представника та вирішити справу в інтересах неповнолітньої дитини.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-30 00:00:00

Позивач [PERSON]І звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON]М про розірвання шлюбу, вказуючи, що в них різні погляди на сімейні відносини, ведення спільного господарства та виховання дитини. Між ними постійно виникали сварки, під час яких відповідач принижує її честь і гідність. Останній не бере матеріальної участі в житті сім»ї. Це призвело до того що з жовтня 2014 року вони разом не проживають та не ведуть спільного господарства. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала, просить шлюб розірвати. Відповідач в зал судового засідання не з»явився повторно, будучи належним чином повідомленим про час та місце судового розгляду. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення виходячи з таких підстав. Згідно свідоцтва про шлюбу серії 1-ИД №065931, виданого 23 липня 2002 року відділом реєстрації актів громадянського стану Борщівського районного управління юстиції Тернопільської області, сторони уклали шлюб 23 липня 2002 року в відділі реєстрації актів громадянського стану Борщівського районного управління юстиції Тернопільської області, актовий запис №36. Від шлюбу мають одну дитину: дочку [PERSON], [INFO]. За час спільного сімейного життя сторони не змогли створити міцної сімї, між ними постійно виникають сварки та непорозуміння. З жовтня 2014 року сторони разом не проживають і не підтримують відносин та не ведуть спільного господарства. Шлюб між ними існує формально. Позивач примирення не бажає. Згідно ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе, суперечить інтересам позивача та малолітньої дитини, а тому шлюб між ними слід розірвати. На підставі ст.ст.105, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-18 00:00:00

позивач [PERSON]І звернулася в суд з позовом до відповідача Гарбузівської сільської ради Зборівського району Тернопільської області з вимогами про визнання права власності на спадкове майно. Позивач позовні вимоги підтримує, просить визнати за нею право власності, в порядку спадкування за законом, на житловий будинок, який належав її батьку, мотивуючи свої вимоги тим, що вона є спадкоємцем цього майна і прийняла спадщину . Відповідач надав заяву, згідно якої просить слухати справу без участі їх представника, заперечень не має. Дослідивши та оцінивши докази у справі, суд встановив, що 10 вересня 2014 року помер [PERSON] - батько позивача, якому належав житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами до складу якого входять: А житловий будинок, а тамбур, Сх. сходи, 1 ворота з хвірткою, 2 огорожа, що по вул. Верхня № 20 в с. Гарбузів Зборівського району Тернопільської області. У видачі свідоцтва про право на спадщину позивачу нотаріусом відмовлено в звязку з втратою документів на майно, однак встановлено, позивач прийняла спадщину, так як постійно проживала з батьком в одній сімї, доглядала за ним, вели спільне господарство, що засвідчує довідка Гарбузівської сільської ради. Інші спадкоємці: [PERSON] мати позивача, претензій на дане спадкове майно не має, про що надала суду відповідну заяву. Оцінивши докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: згідно зі ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Приймаючи до уваги, що позивач є спадкоємцем майна першої черги, згідно закону і прийняла спадщину, інші особи претензій на спадок не мають, до неї правомірно перейшли права та обов'язки (спадщина ), отже за нею слід визнати право власності на спадкове майно.

Outcome: approved