overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-13 00:00:00

Позивач в жовтні 2013 року звернувся до суду з позовом до Хотянівської сільської ради про визнання права власності на придбаний будинок за набувальною давністю. Свої позовні вимоги позивач мотивував тим, що постійно на протязі 22 років проживає без реєстрації в будинку [ADDRESS]. Даний будинок він купив 1 січня 1992 року у [PERSON], договір був усний, гроші передавав [PERSON] частинами, останній платіж був в травні 2004 року, однак [INFO] [PERSON] помер. Вважає, що будинком володіє як добросовісний набувач, тривалий час на протязі 22 років. Просить визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими спорудами, що розташований по [ADDRESS] В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав і просить задовільнити. Представник відповідача -Хотянівської сільської ради в судове засідання не з»явився, про день і час слухання справи повідомлений належним чином, направив суду листа про слухання справи в його відсутність. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що в задоволенні позову необхідно відмовити. Суд прийшов до такого висновку, виходячи з наступного. В відповідності до ст..60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. З акту депутата від 15 серпня 2008 року а.с.8 вбачається, що [PERSON] з дозволу [PERSON] з 1 січня 1992 року володіє і користується будинком та земельною ділянкою по [ADDRESS] З акту обстеження від 15 квітня 2013 року видно, що [PERSON] проживає в будинку за адресою [ADDRESS], будинок 1930 року забудови, старий, ветхий, деревяний, опалення пічне , зручності відсутні. В будинку по [ADDRESS], який належить [PERSON], житлова площа якого складає 13,5 кв.м проживає дочка - [PERSON] з чоловіком та дитиною, син - [PERSON] з дружиною проживають поруч з будинком в автомобільному причепі а.с.9. З даного акту вбачається, що будинкової книги на будинок [ADDRESS] немає. Відповідно до довідки №1738 від 25.12.2008 року а.с.10 право власності на даний будинок в Вишгородському БТІ не зареєстровано. В відповідності до ст..344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років набуває право власності на це майно набувальна давність, якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної державної реєстрації. Суду не надано жодного доказу про те, що будинок [ADDRESS] належав на праві власності [PERSON] і останній міг розпорядитись ним; передбаченого законом нотаріального договору купівлі-продажу житлового будинку суду не надано; крім того суду не надано технічний паспорт на будинок та на надвірні будівлі, а також не надано доказів про те, що позивач купив даний будинок у [PERSON] За таких обставин суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-23 00:00:00

Позивач в жовтні 2013 року звернулась в суд із позовом до Приватного підприємства «Чистота плюс», в якому зазначила, що 04.09.2012 року вона була прийнята на роботу прибиральницею в ПП «Чистота плюс», 31.07.2013 року звільнена з роботи за угодою сторін на підставі п.1 ст. 36 КЗпП України. Позивач зазначає, що на день звільнення не було виплачено заробітну плату. Вказуючи на дані обставини, просить стягнути заборгованість із заробітної плати, яка становить 5316,63 грн., а також суму середнього заробітку за час затримки розрахунку. В подальшому позивач подала заяву про залишення позову без розгляду в частині стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку. Ухвалою суду від 24.01.2014 року позов у відповідній частині залишено без розгляду. Позивач в судове засідання не з»явилась, надала заяву про можливість слухання справи у її відсутності. Представник відповідача в судове засідання не з»явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд встановив. Позивач [PERSON] 04.09.2012 року прийнята на роботу прибиральницею сходових клітин до ПП «Чистота плюс». 31.07.2013 року звільнена з роботи на підставі п. 1 ст. 36 КЗпП України за згодою сторін. Судом встановлено, що заборгованість із виплати заробітної плати перед позивачем становить 5316,63 грн. У відповідності до ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Приймаючи до уваги встановлені судом обставини, суд приходить до висновку про порушення прав позивача, поданий позов підлягає до задоовлення. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-21 00:00:00

Позивач в жовтні 2013 року подав до суду позовну заяву про розірвання шлюбу з відповідачкою посилаючись в заяві, що 04.04.1992 року він зареєстрував шлюб з [PERSON] в Дзержинському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис №316. Від подружніх стосунків спільних дітей не мають. Подружні стосунки між [PERSON] та [PERSON] припинені з січня 2012 року, причиною припинення стосунків явилось не порозуміння в сім'ї. Просить суд позов задовольнити. Позивач в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву щодо розгляду справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання неодноразово не з'явилась, про час і місце судового засідання повідомлена належним чином та своєчасно, про що свідчать розписки про отримання судових повісток, причини неявки суду не повідомила, заперечень проти позову не надала. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-06 00:00:00

Позивач в жовтні 2013 року подала до суду позовну заяву про стягнення аліментів з [PERSON] на утримання дитини, і просить суд стягнути на її користь 1/4 частину усіх видів заробітку щомісячно. Позивач в заяві посилається, що з відповідачем по справі вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з 10 липня 2010 року. Від подружніх стосунків мають спільну дитину [PERSON], [INFO], котра мешкає з позивачкою. Відповідач в добровільному порядку допомоги на утримання дитини не оказує. Просить суд позов задовольнити. Позивач в судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву щодо розгляду справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, про що свідчить поштове повідомлення про отримання копій документів, та судової повістки, причини неявки суду не повідомив, заперечень проти позову не надав. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає встановленими наступні факти та відповідні їм правовідносини: Судом встановлено, підтверджується наявними у справі доказами, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають спільну дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, копією свідоцтва про народження дитини (а.с.3,4). Дитина мешкає разом з позивачкою, відповідач в добровільному порядку допомоги на утримання дитини не оказує. Згідно статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Таким чином, судом встановлено, що відповідач, як батько дитини, не виконує свій обов'язок по утриманню дитини добровільно, чим порушує права позивача та дитини. За таких обставин, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Суд допускає негайне виконання судового рішення в межах стягнення аліментів. Відповідно до частини 3 статті 88 ЦПК України судовий збір суд стягує з відповідача на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-08 00:00:00

Позивач в жовтні 2014 р. звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, посилаючись на те, що з березня 2011 р. мешкають окремо, не ведуть спільне господарство. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу є неможливим. Діти будуть проживати з відповідачем. Досягнуто згоди про утримання дітей. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги з підстав наведених в позовній заяві та пояснив, що сімейне життя поступово погіршувалось, що призвело до фактичного припинення шлюбних стосунків. Кожен має протилежні погляди на шлюб та сім»ю, з березня 2011 р. не ведуть спільне господарство, не підтримують шлюбні стосунки, мешкають окремо. Примирення не можливе, оскільки він проживає з іншою жінкою. Діти залишаться проживати з відповідачем. Відповідач в судове засідання не з»явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином. Згідно ст. 224 Цивільного Процесуального Кодексу України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Виходячи з цього, суд, заслухавши думку позивача, який не заперечує проти заочного розгляду справи, вважає за можливе ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних доказів. Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи‚ суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно ч.2 ст.112 СК України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 25.12.1993 р. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: доньку [PERSON] та сина [PERSON], [INFO]. Сторони з березня 2011 р. не ведуть спільне господарство, не підтримують шлюбні стосунки. Фактичні обставини щодо взаємин подружжя свідчать, що розлад в сім»ї має не тимчасовий характер, а подальше спільне проживання в шлюбі стало неможливим, оскільки взаєморозуміння та почуття любові між сторонами втрачено. При таких обставинах шлюб підлягає розірванню. З урахуванням наведеного‚ на підставі ст.ст. 105, 110, 112 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-11 00:00:00

Позивач в жовтні 2014 р. звернулась до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, посилаючись на те, що останні роки сімейні стосунки погіршились, відсутнє взаєморозуміння, відповідач зловживає спиртними напоями, не забезпечує матеріально сім»ю. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе. Позивач в судове засідання не з»явилась, надіслала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала. Відповідач в судовому засіданні пояснив, що погоджується на розірвання шлюбу, з позивачем виникали непорозуміння, з жовтня 2014 р. мешкають окремо, не ведуть спільне господарство, примирення не можливе. Суд, заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи‚ вважає,що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно ч.2 ст.112 СК України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 08.12.2007р. Сторони від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO] р. Сторони з жовтня 2014 р. не ведуть спільне господарство, не підтримують шлюбні стосунки. Фактичні обставини щодо взаємин подружжя свідчать, що розлад в сім»ї має не тимчасовий характер, а подальше спільне проживання в шлюбі стало неможливим, оскільки взаєморозуміння та почуття любові між сторонами втрачено. При таких обставинах шлюб підлягає розірванню. З урахуванням наведеного‚ на підставі ст.ст. 105, 110, 112 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-20 00:00:00

Позивач в жовтні 2014 р. звернулась до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем посилаючись на те, що шлюбним життям проживали до червня 2008 р. Під час спільного проживання склались різні погляди на побут, спільне проживання подружжя, на відносини в сім»ї та обов»язки, щодо спільного ведення справ. Відповідач поводився негідно як до дружини та жінки. Від шлюбу дітей не мають. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе. В судове засідання позивач не з»явилась, про розгляд справи повідомлена належним чином, надала заяву про розгляд справи у її відсутність. Відповідач в судове засідання не з»явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином. Згідно ст. 224 Цивільного Процесуального Кодексу України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Виходячи з цього, суд, вважає за можливе ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних доказів. Дослідивши матеріали справи‚ суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно ч.2 ст.112 СК України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 01.06.2006 р. Сторони від шлюбу дітей на мають. Сторони з 2008 р. не ведуть спільне господарство, не підтримують шлюбні стосунки. Фактичні обставини щодо взаємин подружжя свідчать, що розлад в сім»ї має не тимчасовий характер, а подальше спільне проживання в шлюбі стало неможливим, оскільки взаєморозуміння та почуття любові між сторонами втрачено. При таких обставинах шлюб підлягає розірванню. З урахуванням наведеного‚ на підставі ст.ст. 105, 110, 112 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-23 00:00:00

Позивач в жовтні 2014 року звернувся до Дзержинського районного суду м.Харкова з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем посилаючись в заяві, що 28.11.2003 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON] в міському відділі реєстрації актів громадського стану №1 Харківського обласного управління юстиції, актовий запис №2598. Від шлюбу сторони мають дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Подружні стосунки між [PERSON] та [PERSON] на даний час припинені, причиною припинення стосунків явилось не порозуміння в сім'ї. Просить суд позов задовольнити. Позивач в судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву щодо розгляду справи у її відсутність, вказавши, що позовні вимоги підтримує та не заперечує проти розірвання шлюбу. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву щодо розгляду справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, наполягав на задоволенні позову. Суд, перевіривши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сім'я фактично розпалася, шлюбні стосунки між позивачем та відповідачем припинені в 2013 році. Подружжя на даний час спільного господарства не ведуть. В подальшому спільне проживання та зберігання сім'ї не можливо. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-30 00:00:00

Позивач в жовтні 2014 року звернувся до суду, вказавши, що між ним та відповідачем 13.03.2013 року було укладено кредитний договір № 003-22512-130313, на виконання якого відповідачу було відкрито картковий рахунок та встановлено ліміт кредитної лінії в сумі 15000,00 гривень. Відповідач скористався кредитом, однак обов'язки, покладені на нього згідно умов договору, порушив, заборгувавши станом на 22.07.2014 р. 23838,25 грн., з них 11811,39 грн. - заборгованість по тілу кредиту, 2932,47 грн. - заборгованість із простроченого тіла кредиту, 2299,26 грн. - заборгованість за відсотками, 6795,13 грн. - заборгованість за комісіями. Відповідач добровільно не сплачує заборгованість, в зв'язку з чим позивач просить стягнути на його користь з відповідача борг за договором у сумі 23838,25 грн. та судові витрати по справі. Представник позивача в судове засідання не з'явився, про час та місце судового розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, вказуючи, що проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце судового розгляду справи був повідомлений судом в установленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомив. За таких обставин суд вважає за можливе розгляд справи провести за відсутності в судовому засіданні представника позивача та відповідача, без фіксування судового засідання технічними засобами звукозапису, на підставі наявних у справі доказів, постановивши заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження. Судом встановлено, що між сторонами 13.03.2013 року укладено договір № 003-22512-130313, за яким відповідачу було відкрито картковий рахунок та встановлено ліміт кредитної лінії 15000,00 гривень. Відповідач на порушення умов договору створив заборгованість по сумі кредиту, процентів та комісій, сплативши їх частково. Станом на 22.07.2014 р. борг становить 23838,25 грн., з них 11811,39 грн. - заборгованість по тілу кредиту, 2932,47 грн. - заборгованість із простроченого тіла кредиту, 2299,26 грн. - заборгованість за відсотками, 6795,13 грн. - заборгованість за комісіями. Вказані суми коштів слід стягнути з відповідача на користь позивача. Судовий збір в сумі 243,60 грн. сплачений позивачем і підлягає стягненню на його користь з відповідача в силу ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-12 00:00:00

Позивач в жовтні 2014 року звернувся до суду, вказавши, що між ним та відповідачем 20.02.2013 року було укладено кредитний договір № 002-22400-200213, на виконання якого відповідачу було відкрито картковий рахунок та встановлено ліміт кредитної лінії в сумі 14044,72 гривень. Відповідач скористався кредитом, однак обов'язки, покладені на нього згідно умов договору, порушив, заборгувавши станом на 02.07.2014 р. 19444,72 грн., з них 10144,72 грн. - заборгованість по тілу кредиту, 4050,00 грн. - заборгованість із простроченого тіла кредиту, 5250,00 грн. - заборгованість по комісії. Відповідач добровільно не сплачує заборгованість, в зв'язку з чим позивач просить стягнути на його користь з відповідача борг за договором у сумі 19444,72 грн. та судові витрати по справі. Представник позивача в судове засідання не з'явився, про час та місце судового розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, вказуючи, що проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце судового розгляду справи повідомлявся судом в установленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомив. За таких обставин суд вважає за можливе розгляд справи провести за відсутності в судовому засіданні представника позивача та відповідача, без фіксування судового засідання технічними засобами звукозапису, на підставі наявних у справі доказів, постановивши заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження. Судом встановлено, що між сторонами 20.02.2013 року укладено договір № 002-22400-200213, за яким відповідачу було відкрито картковий рахунок та встановлено ліміт кредитної лінії 15000,00 гривень. Відповідач фактично отримав 14044,72 грн., однак на порушення умов договору створив заборгованість по сумі кредиту, процентів та комісій, сплативши їх частково. Станом на 02.07.2014 р. борг становить 19444,72 грн., з них 10144,72 грн. - заборгованість по тілу кредиту, 4050,00 грн. - заборгованість із простроченого тіла кредиту, 5250,00 грн. - заборгованість по комісії Вказані суми коштів слід стягнути з відповідача на користь позивача. Судовий збір в сумі 243,60 грн. сплачений позивачем і підлягає стягненню на його користь з відповідача в силу ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-12 00:00:00

Позивач в жовтні 2014 року звернувся до суду, вказавши, що між ним та відповідачем 22.03.2013 року було укладено кредитний договір № 001-13815-220313, на виконання якого відповідачу було надано споживчий кредит в сумі 14950,00 грн., за яким відповідач повинна була сплачувати 9,99% річних за користування кредитом, а також комісію 3,49% на місяць. [PERSON] виконала зобов'язання частково, заборгувавши станом на 22.07.2014 р. 18133,77 грн., з них 12737,78 грн. - заборгованість по тілу кредиту, 700,15 грн. - заборгованість за відсотками, 4695,84 грн. - заборгованість за комісіями. Відповідач добровільно не сплачує заборгованість, в зв'язку з чим позивач просить стягнути на його користь з відповідача борг за договором у сумі 14950,00 грн. та судові витрати по справі. Представник позивача в судове засідання не з'явився, про час та місце судового розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, вказуючи, що проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про час та місце судового розгляду справи повідомлялася судом в установленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомила. За таких обставин суд вважає за можливе розгляд справи провести за відсутності в судовому засіданні представника позивача та відповідача, без фіксування судового засідання технічними засобами звукозапису, на підставі наявних у справі доказів, постановивши заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження. Судом встановлено, що між ПАТ «Дельта Банк» та відповідачем 22.03.2013 року укладено кредитний договір № 001-13815-220313, за яким відповідачу було надано споживчий кредит в сумі 14950,00 грн. під 9,99% річних та зі сплатою комісії 3,49% на місяць. Відповідач на порушення умов договору створила заборгованість по сумі кредиту, процентів та комісій, сплативши їх частково. Станом на 22.07.2014 р. борг складає 18133,77 грн., з них 12737,78 грн. - заборгованість по тілу кредиту, 700,15 грн. - заборгованість за відсотками, 4695,84 грн. - заборгованість за комісією. Вказані суми коштів слід стягнути з відповідача на користь позивача. Судовий збір в сумі 243,60 грн. сплачений позивачем і підлягає стягненню на його користь з відповідача в силу ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved