Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-28 00:00:00

Позивач, [PERSON], представник позивача [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] сільської ради Куп'янського району Харківської області про встановлення факту володіння померлим правом на право на земельну частку (пай) та визнання права власності на право на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом, мотивуючи свої вимоги тим, що [INFO] помер батько позивача [PERSON]. Після смерті батька залишилась спадщина: право на земельну частку (пай) в землях колишнього КСП «Петропавлівське» Куп'янського району Харківської області, належне йому на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай), оригінал якого втрачено. [PERSON] на випадок своєї смерті заповіту не залишив, спадщину після його смерті за заявою до Куп'янської державної нотаріальної контори прийняв його син позивач по справі [PERSON], інший син померлого [PERSON] помер [INFO]. Відомостей про інших спадкоємців першої черги за законом немає. Постановою державного нотаріуса позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на право на земельну частку (пай) після померлого батька, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на це майно на ім'я спадкодавця, у зв'язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом. Ухвалою Куп'янського міськрайонного суду Харківської області від 28 грудня 2018 року провадження по справі було відкрито. Представник позивача в судове засідання не з'явилась, надавши заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просить їх задовольнити. Представник відповідача, також в судове засідання не з'явився. Відповідно до наданої заяви просить суд розглянути справу у їх відсутність. Позовні вимоги визнають в повному обсязі, не заперечують проти їх задоволення. У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу технічними засобами не здійснюється. З'ясувавши думку учасників справи, дослідивши письмові докази суд приходить до наступного. Справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Так судом встановлені наступні фактичні обставини. Так свідоцтвом про народження серія [NUMBER] від 24.11.1986 року виданого на ім'я [PERSON] підтверджено, що його батьками є [PERSON] та [PERSON]. Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 19.05.2018 року підтверджується, що [PERSON], [INFO] помер [INFO]. Витягом з книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) по КСП « Петропавлівське» Куп'янського району Харківської області підтверджується, що [PERSON] 10.11.1996 року було видано сертифікат серії [NUMBER] на право на земельну частку (пай) розміром 6,68 га.. Інформацією з Головного управління держгеокадастру у Харківській області від 03.12.2018 року зазначено, що відповідно до книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) по КСП « Петропавлівське» Куп'янського району Харківської області на ім'я [PERSON] зареєстровано сертифікат на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] від 10.11.1996 року № 1056 та виданий власнику про це свідчить його підпис. Розмір земельної ділянки частки (паю), в умовних кадастрових гектарах становить - 6,68 га. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 10.11.2018 року державний нотаріус Куп'янської державної нотаріальної контори у Харківській області відмовив [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на право на земельну частку (пай) після померлого батька [PERSON], оскільки відсутній правовстановлюючий документ на це майно на ім'я спадкодавця ( а.с. 6-13). Частиною першою ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність. Згідно ч. 1 та ч. 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення. Достовірними, відповідно до ст. 79 ЦПК України, є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Відповідно до ч. 1 ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмету доказування. Згідно ч. 1 та ч. 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених законом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч.2 ст.315 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначеного іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Так, ст. 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Однією з таких підстав є спадкування майна, в тому числі за законом відповідно до ст.1217 ЦК України. У відповідності до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини, відповідно до ст.1218 ЦК України, входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до частини 1 статті 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно зі статтею 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи законом має право прийняти спадщину. Згідно зі статтею 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах зі збереженням цільового призначення. Згідно з ч.1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Стаття 1261 ЦК України регламентує, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Таким чином враховуючи спірні цивільно-правові відносини між учасниками справи, які вирішуються тільки в судовому порядку, суд оцінивши достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, вимоги норм матеріального та процесуального права, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні знайшов підтвердження той факт, що [PERSON] за життя володів та користувався земельною ділянкою, яка належала йому на праві особистої приватної власності згідно сертифікату на право на земельну частку (пай). Іншого порядку встановлення даного факту законом не визначено. Що стосується позовних вимог в частині визнання права власності на право на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом, суд зазначає, що зазначене майно входить у спадкову масу та у зв'язку з тим, що позивач позбавлений можливості отримати правоустановчий документ у позасудовому порядку це позбавляє його права на спадкування зазначеної земельної частки (паю), у зв'язку з чим позов в цій частині також підлягає задоволенню, насам перед як спосіб захисту прав, свобод та інтересів позивача. Задоволення позову не порушує прав, свобод та інтересів відповідача, а також інших осіб.

Outcome: approved