overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-30 00:00:00

Позивач вказує на те, що [INFO] року в селищі Любарі Любарського району області у віці 64 роки помер його батько - [PERSON]. У відповідності з чинним цивільним законодавством він являється спадкоємцем майна померлого серед якого є будинок з господарськими будівлями за [ADDRESS], який він разом із дружиною [PERSON], приватизували відповідно до законодавства, що засвідчено відповідним свідоцтвом. За життя його батько не зареєстрував вищевказане свідоцтво, а тому, позивач на даний час не має змоги оформити житловий будинок через відсутність правовстановлюючих документів. Саме тому, [PERSON], звернувся до суду з проханням ухвалити рішення про визнання за ним права власності на вищевказаний житловий будинок з господарськими будівлями. Представник позивача [PERSON], у попереднє судове засідання на розгляд справи не з'явився, але подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. Представник Громадської сільської ради у попереднє судове засідання на розгляд справи не з'явився, в наявній в матеріалах справи довідці проти задоволення заявлених позовних вимог не заперечує та просить справу слухати у його відсутності. У відповідності до ст. 197 ЦПК України, у зв'язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Оскільки відповідач позов визнав повністю, визнання позову не суперечить закону і не порушує прав та інтересів інших осіб, то суд ухвалив винести рішення про задоволення позову у попередньому судовому засіданні. Розглянувши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного: [ADDRESS] року народився [PERSON], свідоцтво серії [NUMBER]. Його батьками записані: [PERSON] та [PERSON]. Як вбачається із свідоцтва про право власності на житло від 29 серпня 1997 року, житловий будинок, що розташований в селі Громада на праві приватної власності належить [PERSON] та [PERSON]. [ADDRESS] року в смт. Любар Житомирської області померла [PERSON], що стверджується свідоцтвом серії [NUMBER], актовий запис № 7. [INFO] року в смт. Любар Житомирської області помер [PERSON], що стверджується свідоцтвом серії [NUMBER] актовий запис № 17. Згідно довідки Бердичівського міжміського бюро технічної інвентаризації № 322 від 18 лютого 2016 року право власності на житловий будинок [ADDRESS] не зареєстровано. Відповідно до ст. 346 ЦК України, однією з підстав припинення права власності є смерть власника, а відповідно до ст. 331 ЦК України - право власності на нерухоме майно виникає з моменту його державної реєстрації. Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст.1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцям з часу її відкриття. Оскільки в судовому засіданні встановлено, що житловий будинок [ADDRESS] належав [PERSON], а позивач є його спадкоємцем за законом суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON], підлягають до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-26 00:00:00

Позивач вказує на те, що [INFO] року в селі Бичева Любарського району у віці 88 років померла його матір [PERSON]. Відповідно до чинного цивільного законодавства належне покійній майно може бути успадковане позивачем, сином спадкодавця. Серед майна покійної є домогосподарство яке до самочинно збудованих не відноситься, однак оформити спадщину позивач не може через відсутність правовстановлюючих документів на будинок, а тому вимушений звернутися до суду з позовом про визнання за ним, в порядку спадкоємства за законом, права власності на житловий будинок [ADDRESS] Представник позивача [PERSON] у попередньому судовому засіданні заявлені вимоги свого довірителя підтримав в повному об'ємі. Представник Бичівської сільської ради у попереднє судове засідання на розгляд справи не з'явився, в наявній в матеріалах справи довідці проти задоволення заявлених позовних вимог не заперечує та просить справу слухати у його відсутності. Оскільки сільська рада визнала позов повністю, визнання позову не суперечить закону і не порушує прав та інтересів інших осіб, суд ухвалив винести рішення про задоволення позову у попередньому судовому засіданні. Вислухавши пояснення представника позивача, розглянувши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного: [PERSON], народився [INFO] року в сім'ї [PERSON] та [PERSON], відповідно до свідоцтва серії [NUMBER] від 27 грудня 1954 року. [INFO] року в с. Бичева Любарського району померла [PERSON], згідно до свідоцтва [NUMBER] від 04 лютого 1998 року. З листа №30/02-14 від 03 лютого 2015 року Любарської державної нотаріальної контори встановлено , що після смерті [PERSON] відкрита спадкова справа. Відповідно до відомостей, які знаходяться в спадковій справі спадкоємцем всього майна за законом, що належала покійній є її син [PERSON] Відповідно до виписки з по господарської книги Бичівської сільської ради № 21 від 14 січня 2015 року [PERSON] проживала у власному будинку який по завершенню будівництва було зареєстровано шляхом відкриття особового рахунку [NUMBER] в по господарській книзі [NUMBER] за 1980-1982 роки. Рішенням №52 від 24 липня 1993 року Бичівська сільська рада передала у приватну власність [PERSON] земельну ділянку площею 0,71га. Відповідно до ст.346 ЦК України, однією з підстав припинення права власності є смерть власника, а відповідно до ст.331 ЦК України - право власності на нерухоме майно виникає з моменту його державної реєстрації. У п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 04.10.1991 року «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», зазначено, що право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній йому в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради. Оскільки в судовому засіданні встановлено, що житловий будинок [ADDRESS] за матеріалами Бичівської сільської ради рахувався за померлою [PERSON] а позивач є спадкоємцем майна померлої за законом, тому враховуючи вищенаведене суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог [PERSON]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-29 00:00:00

Позивач вказує на те, що [INFO] року поме його дядько [PERSON]. За чинним цивільним законодавством, належне покійному майно може бути успадковане позивачем, племінником спадкодавця. Позивач своєчасно не звернувся із відповідною заявою до нотаріальної контори про прийняття спадщини та пропустив встановлений законом шестимісячний строк звернення до нотаріальної контори, а тому просить суд визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини. Причиною пропуску строку для прийняття спадщини стала обставина, що з дня відкриття спадщини до закінчення шестимісячного терміну на прийняття спадщини наполягав мій батько [PERSON] як спадкоємець другої черги . Однак до закінчення шестимісячного терміну прийняття спадщини не звернувся до нотаріальної контори. Представник позивача [PERSON] в попереднє судове засідання на розгляд справи не з'явився, в наявній в матеріалах справи заяві просить суд справу слухати у його відсутності, позовні вимоги свого довірителя підтримав в повному об'ємі. Представник Стрижівської сільської ради у попереднє судове засідання на розгляд справи не з'явився, в наявній в матеріалах справи довідці проти задоволення заявлених позовних вимог не заперечує та просить справу слухати у його відсутності. Оскільки відповідач визнав позов повністю, визнання позову не суперечить закону і не порушує прав та інтересів інших осіб, суд ухвалив винести рішення про задоволення позову у попередньому судовому засіданні. Розглянувши та дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного: Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 26 квітня 1972 року батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON]. Згідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 19 квітня 1947 року батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 24 грудня 2014 року батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON]. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 02 листопада 2011 року [PERSON] помер [INFO] року. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від [INFO] року [PERSON] помер [INFO] року. З витягу з Спадкового реєстру встановлено що після смерті [PERSON] спадкова справа не заводилась. Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини і його перебіг починається з моменту вступу рішення суду в законну силу. З пояснень позивача та матеріалів справи вбачається, що позивач пропустив строк для прийняття спадщини внаслідок правової необізнаності. А тому, суд визнає пропущеним строк позивачем з поважної причини і визначає додатковий строк для прийняття спадщини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-16 00:00:00

Позивач вказує на те, що [INFO] у віці 82 роки помер його батько [PERSON], згідно з волею покійного вираженої у заповіті належне покійному майно може бути успадковане позивачем. Позивач своєчасно не звернувся із відповідною заявою до нотаріальної контори про прийняття спадщини та пропустив встановлений законом шестимісячний строк звернення до нотаріальної контори, а тому просить суд визначити їй додатковий строк для прийняття спадщини. Причиною пропуску строку для прийняття спадщини стала та обставина, що тривалий час позивач перебував у скрутному матеріальному становищі. З 2004 року позивач має захворювання опорно-рухового апарату, визнаний інвалідом та отримує пенсійні виплати у розмірі 1064 грн. , яких не вистачає на лікування і виживання, а тому тривалий час у позивача не було коштів для оформлення спадщини. Крім того, [INFO] настала смерть його матері, слідом за якою й помер його батько, а тому тривалий час він перебував у стані глибокого депресії і не міг адекватно сприймати навколишню дійсність. Такі життєві реалії унеможливили своєчасне звернення із заявою до нотаріальної контори для прийняття спадщини, а тому, позивачка просить суд визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини, після смерті його батька. Представник позивача [PERSON] у попереднє судове засідання на розгляд справи не з'явився в наявній в матеріалах справи заяві позовні вимоги свого довірителя підтримує в повному об'ємі та просить справу слухати у його відсутності. Представник Великоволицької сільської ради у попереднє судове засідання на розгляд справи не з'явився, в наявній в матеріалах справи довідці проти задоволення заявлених позовних вимог не заперечує та просить справу слухати у його відсутності. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно з ч.2 ст. 197 ЦПК України, суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Розглянувши та дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного: [INFO] народився [PERSON], відповідно до свідоцтво [NUMBER], його батьками є [PERSON] та [PERSON] [INFO] у віці 76 років померла [PERSON], відповідно до свідоцтва [NUMBER] [INFO] у віці 82 роки помер [PERSON], відповідно до свідоцтва [NUMBER] Заповіт №12 від 19.08.2013 року вианий Великоволицькою сільською радою вказує, що [PERSON] на випадок смерті заповідав све своє майно синові [PERSON] [PERSON] є пенсіонер по інвалідності, відповідно до посвідчення [NUMBER] Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини і його перебіг починається з моменту вступу рішення суду в законну силу. З матеріалів справи вбачається, що позивач пропустив строк для прийняття спадщини у зв'язку з захворюванням та скрутним матеріальним становищем. А тому, суд визнає пропущеним строк позивачем з поважної причини і визначає додатковий строк для прийняття спадщини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-16 00:00:00

Позивач вказує на те, що в 1997 році вона зареєструвала шлюб із [PERSON] і перебувала в шлюбі до 14.06.2007року. Під час спільного проживання з ним у них народився син [PERSON] [INFO], який проживає з нею і на утримання якого за рішенням Любарського районного суду від 21 травня 2007 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти у розмірі 300 гривень щомісячно до досягнення сином повноліття, тобто до [INFO]. Відділом реєстрації актів цивільного стану Любарського районного управління юстиції Житомирської області 14 червня 2007 року шлюб між сторонами було розірвано. Згідно закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» прожитковий мінімум для дітей від 6 до 18 років складає 1286 гривень, з них 30% прожиткового мінімуму складає 385,80гривень. На сьогоднішній день сума стягуваних аліментів є недостатньою для матеріального утримання дитини, а відповідач добровільно не бере участі у додаткових витратах, тому [PERSON] змушена звернутися до суду з позовом про зміну розміру стягу вальних аліментів. В зв'язку з чим просить суд змінити розмір аліментів та щомісячно стягувати з [PERSON] на її користь на утримання дитини [PERSON] аліменти в твердій грошовій сумі - 800 гривень щомісяно починаючи з дня подачі заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO]. В судове засідання позивачка не з`явилась, але надала заяву в якій просить розглядати справу у її відсутності та змінює позовні вимоги, просить суд зменшити розмір аліментів, що стягуються з відповідача на утримання сина [PERSON] в твердій грошовій сумі - 550 гривень щомісяця до моменту досягнення дитиною повноліття , тобто [INFO]. Відповідач в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій вказує, що проти задоволення змінених позовних вимог не заперечує та просить справу розглядати у його відсутності. Розглянувши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до слідуючого: В 1997 році [PERSON] зареєструвала шлюб із [PERSON] і перебувала в шлюбі до 14.06.2007року, свідоцтво про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 14.06.2007 року. Під час спільного проживання у них народився син [PERSON], [INFO], свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 18.11.2011 року. Згідно рішення Любарського районного суду від 21 травня 2007 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти у розмірі 300 гривень щомісячно, до досягнення сином повноліття, тобто до [INFO] На даний час відповідач працює приватним підприємцем, внаслідок чого має не регулярний дохід, проте розмір аліментів, які він сплачує є недостатнім для матеріального утримання дитини. Відповідно до статті 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом збільшений або зменшений за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі матеріального або сімейного стану, поліпшення або погіршення здоров`я когось із них. Враховуючи вище наведене, матеріальне становище [PERSON], вік дитини сума стягуваних аліментів на утримання якої є недостатньою, суд вважає, що змінені позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню в повному об'ємі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-27 00:00:00

Позивач вказує на те, що відповідно до умов укладеного договору від 20 червня 2008 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 3000 грн., сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до умов кредитного договору позивач свої зобов'язання виконав перед відповідачем повністю, кредитні кошти були переведено до картки. В свою чергу [PERSON] отримав у своє розпорядження майно і станом на 25 лютого 2014 року порушив умови кредитного договору і має прострочену заборгованість, не виконує умов кредитного договору, а саме не сплачує кредит та не сплачує відсотки за користування кредитними коштами та має заборгованість за комісіями. На підставі вищевикладеного позивач просить суд постановити рішення про стягнення з відповідача на користь ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК» заборгованість по кредитному договору на загальну суму 22641.79 грн.. Стягнути з відповідача витрати по сплаті судового збору при подачі позову. В судове засідання представник позивача не з'явився, але ним подано клопотання в якому він вказує, що позовні вимоги він підтримує повністю і просить справу слухати в його відсутності проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання на розгляд справи не з'явився, хоча про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений в установленому законом порядку і від нього не надійшло повідомлення про причини неявки, а тому суд прийшов до висновку що справу слід розглядати в порядку заочного провадження. Розглянувши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до слідуючого. Із кредитного договору від 20 червня 2008 року вбачається, що Кредитор - ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК» надав Позичальнику - [PERSON] у кредит кошти. Свої зобов'язання Кредитор перед Позичальником виконав і надав йому кредитні кошти. Як вбачається із розрахунку заборгованості за договором станом на 25 лютого 2014 року позичальник не виконує умов кредитного договору, а саме не сплачує кредит та не сплачує відсотки за користування кредитними коштами. Станом на 25 лютого 2014 року розмір заборгованості становить 22641.79 грн. яка складається із: заборгованість по кредиту - 2915 грн.; просрочене тіло кредиту - 481.90 грн.; відсотки за користування коштами - 11242.42 грн.; заборгованості за комісіями - 6930 грн.; 500 грн.- /штраф фіксована частина/; 1054.37 грн.- /процентна складова/. Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст..1049, 1054 ЦК України Позичальник зобов'язаний повернути кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах встановлених договором. Оскільки в судовому засіданні встановлено, що відповідач не виконав в строки взяті на себе зобов'язання щодо умов кредитного договору то суд вважає, що позов підлягає до задоволення. На підставі вище викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-25 00:00:00

Позивач вказує на те, що він деякий час він перебував у фактичних шлюбних стосунках із [PERSON] В період спільного проживання у них народився син [PERSON], 16 грудня 2014 року, який на даний час проживає з позивачем та перебуває на його утриманні, а відповідачка добровільно матеріальної допомоги на його утримання не надає. За наведених обставин, позивач просить стягнути на його користь з відповідачки аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] у розмірі 500 грн. щомісяця, починаючи з дня подачі заяви до суду і до досягнення сином повноліття. Позивач в попереднє судове засідання не з'явився, але надав суду заяву в якій просить розглянути справу у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи і винесення заочного рішення. Відповідачка в судове засідання не зявилась хоча про час, дату та місце розгляду справи повідомлялася в встановленому законом порядку і від неї не надійшло повідомлення про причину неявки, а тому суд у відповідності до ч. 4 ст. 169 ЦПК України приходить до висновку, що справу слід розглядати в порядку заочного провадження. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. 16 грудня 2014 року народився [PERSON], відповідно до свідоцтва серії І-ТП №244962 від 20.10.2015 року його батьками є [PERSON] та [PERSON] Згідно довідки №1823 від 27.10.2015 року [PERSON] проживає разом з [PERSON]. Судом встановлено, що обставини в сімї склались таким чином, що відповідачка матеріальної допомоги на утримання сина не надає. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Оскільки рішення ухвалено на користь позивача, то з відповідачки підлягає стягненню в дохід держави судовий збір в розмірі 487грн. 20 коп .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-04 00:00:00

Позивач вказує на те, що він являється власником домогосподарства за [ADDRESS]. До червня 2013 разом з ним у вказаному будинку деякий час проживав і відповідно був прописаний [PERSON]. Причиною звернення позивача до суду послужила та обставина, що відповідач відмовився знятись з реєстраційного обліку у домогосподарстві та зареєструватись за місцем фактичного проживання, позивач не має змоги з ним зв'язатися, поскільки не має даних щодо фактичного місця проживання відповідача та останній вибув у невідомому напрямку. Згодом на адресу позивача почали надходити листи від банків з вимогою про погашення заборгованості по кредитах, взятих на ім'я [PERSON], [PERSON], та його дружина є людьми похилого віку, пенсіонерами і подібні листи негативно впливають на їх здоров'я. Тому позивач просить суд постановити рішення про позбавлення [PERSON], [INFO] права користування житловим будинком [ADDRESS]. У судове засідання позивач не з'явився, але подав заяву у якій просить справу розглядати у його відсутності, позов підтримує повністю, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився хоча про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся в встановленому законом порядку через органи місцевого самоврядування і від нього не надійшло повідомлення про причини неявки, а тому суд приходить до висновку, що справу слід розглядати в порядку заочного провадження. Розглянувши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до слідуючого. Згідно з свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 18 листопада 2011 року серії САВ № 295496 виданого виконкомом Мотовилівської сільської ради власником житлового будинку за [ADDRESS] є [PERSON] Відповідно до довідки № 446 від 23 вересня 2014 року виданої виконкомом Мотовилівської сільської ради в житловому будинку, який рахується за позивачем за [ADDRESS] зареєстрований [PERSON] але фактично не проживає у ньому протягом року, і місце проживання його не відоме. Відповідно до ст.72 Житлового Кодексу України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. У відповідності до ст. 383 ЦК України передбачено, що право використання помешкання для власного проживання та для проживання членів сім'ї, інших осіб належить його власнику, а за ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користуватися та розпоряджатися своїм майном. Судом встановлено, що відповідач в [ADDRESS] не проживає тривалий час та не бажає в добровільному порядку знятись з реєстрації за даною адресою, що негативно впливає на позивача. У зв'язку із зібраними по справі доказами суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню повністю.

Outcome: approved