Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-11 00:00:00

Позивач в особі представника по довіреності Глоби В.В. звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача суму сплаченого страхового відшкодування в розмірі 17908,43 грн. та суму судового збору сплачену при зверненні з позовом до суду в розмірі 243,60 грн. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 02 серпня 2006 року між [PERSON] та Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Нова» (надалі по тексту АТ «СК «Нова») укладено Договір добровільного страхування ризиків, пов'язаних з експлуатацією транспортних засобів № 2557 (надалі по тексту Договір). 19 листопада 2009 року, у м. Києві на вул. Горького сталося дорожньо-транспортна пригода за участі двох транспортних засобі, марки «Пежо» д/н [NUMBER], що належить [PERSON], під керуванням водія [PERSON] та марки «БАЗ А079» д/н [NUMBER] під керуванням [PERSON] Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 17 грудня 2009 року, винним у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди яка сталась 19.11.2009 р. визнано відповідача. Відповідно до умов Договору та на підставі заяви страхувальника про виплату страхового відшкодування, [PERSON] було виплачено страхове відшкодування в сумі 17908,43 грн. Після виплати страхового відшкодування, право вимоги перейшло до відповідача, тому позивач просить стягнути з [PERSON] суму страхового відшкодування. У судове засідання представник позивача по довіреності Глоба В.В. не з'явився, надав суду клопотання про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить задовольнити посилаючись на підстави викладені у позові. При цьому зазначив, що не заперечує проти ухвалення по справі заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи належним чином сповіщений, що підтверджено письмовими матеріалами справи, причини не явки не повідомив. Суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Перевіривши та проаналізувавши обставини справи, суд дійшов висновку про задоволення позову у повному обсязі, з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Матеріалами справи встановлено та підтверджено, 02 серпня 2006 року між [PERSON] та Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «НОВА» укладено Договір добровільного страхування ризиків, пов'язаних з експлуатацією наземних транспортних засобів № 2557. Відповідно до умов зазначеного Договору, АТ «СК «НОВА» взяла на страхування майнові інтереси страхувальника, пов'язані із володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом «Пежо», д/н [NUMBER] (а.с. 5-12). Як вбачається з постанови Голосіївського районного суду міста Києва від 17 грудня 2009 року, [PERSON] визнано винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась 19 листопада 2009 року об 11 годині 30 хвилин, на вулиці Горького в місті Києві, внаслідок якої відбулося зіткнення та пошкодження автомобіля марки «Пежо» д/н [NUMBER] та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу (а.с. 18). Дана постанова набрала законної сили. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27.03.92 р. «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статтей 440 і 450 ЦК шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. На підставі умов Договору, страхувальник [PERSON] звернувся до позивача з заявою про виплату страхового відшкодування, у зв'язку з дорожньо-транспортною пригодою, яка сталася 19 листопада 2009 року (а.с. 20). Згідно звіту про оцінку вартості матеріальної шкоди завданої власнику КТЗ № 58С/11 від 01 грудня 2009 року, вартість відновлювального ремонту автомобіля «Пежо» д/н [NUMBER] становить 17893,82 грн., згідно Наряду-замовлення № 1771 вартість відновлювального ремонту - склала 17908,43 грн. Дані обставини підтверджені матеріалами справи (а.с. 25-38). На підставі складеного Страхового акту № 229 від 04 лютого 2010 року та Наряду-замовлення № 1771, позивачем було виплачено страхове відшкодування на користь страхувальника в розмірі 17908,43 грн. Даний факт підтверджено копіями платіжних доручень в матеріалах справах № 1184 від 05 лютого 2010 року (а.с. 39), № 1418 від 15 лютого 2010 року (а.с. 40) та № 1678 від 22 лютого 2010 року (а.с. 41). Відповідно до ч. 2 ст. 1187 Цивільного Кодексу України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі, володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦПК України). Статтею 27 Закону України «Про страхування» закріплено, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотньої вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо іншій розмір не встановлений законом. Таким чином, до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «НОВА» перейшло право вимагати від [PERSON] збитки сплачені страхувальнику. Як вбачається з матеріалів справи, 17 березня 2010 року позивач на адресу мешкання [PERSON] надсилав досудове попередження з вимогою відшкодувати матеріальну шкоду та роз'ясненні наслідки невиконання даної вимоги (а.с. 42). Проте, дане попередження відповідачем проігнороване та залишене без задоволення. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Розподіляючи судові витрати між сторонами та задовольняючи вимоги АТ «СК «НОВА», суд

Outcome: approved