Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-31 00:00:00

Позивач вказує, що вона та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 28 вересня 2004 року, зареєстрований у Козівському відділі ДРАЦС реєстраційної служби Козівського РУЮ, актовий запис №54. В шлюбі народився [PERSON], [INFO]. Посилаючись на обставини, які склалися у сім'ї, просить шлюб розірвати без надання терміну на примирення, прізвище залишити «[PERSON]». Сина [PERSON] залишити на її вихованні та утриманні. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, просить позов задоволити. Відповідач в судове засідання не з'явився, подав заяву, в якій позовні вимоги визнає повністю, не заперечує щодо їх задоволення. Просить справу розглядати за його відсутності. Суд, заслухавши пояснення позивача, приймаючи до уваги заяву відповідача, дослідивши надані докази, вважає необхідним позов задоволити частково. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі із 28 вересня 2004 року, зареєстрований у відділі ДРАЦС реєстраційної служби Козівського РУЮ у Тернопільській області, актовий запис №54, підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.4). В шлюбі народився [PERSON], [INFO]. Судом встановлено, що у сторін склалася обставини, які виключають можливість спільного проживання, фактичні шлюбні відносини між сторонами припинені, шлюб існує формально, позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач не заперечує щодо задоволення позову. Судом встановлено, що між сторонами склалися умови при яких збереження сім'ї неможливе, сторони миритися не бажають, спільно не проживають, їхній шлюб існує формально, приймаючи до уваги обставини життя подружжя, наведені в позовній заяві, суд вважає, що сім'я розпалася повністю і заявлені вимоги слід задоволити. Спору між сторонами щодо визначення місця проживання дитини та поділу спільного майна немає. Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що має істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. За клопотанням позивача їй слід залишити прізвище, яким вона іменується після реєстрації шлюбу, «[PERSON]». Відповідно до ч. 2 ст. 115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до ст.ст. 141,150, 151 СК України, обов'язком обох батьків являється участь у вихованні дітей, а також, що батьки мають переважне право щодо виховання дітей. Мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, а розірвання шлюбу і проживання їх окремо не впливає на обсяг їх прав і не звільняє від обов'язків. Передача на виховання та утримання дитини одному з батьків не передбачена СК України. На підставі вище викладеного, суд вважає за доцільне відмовити позивачу у задоволенні позовної вимоги щодо залишення [PERSON], [INFO] на її вихованні та утриманні.

Outcome: dismissed