Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-15 00:00:00

Позивач АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» (далі Банк) звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості, в обґрунтування якого вказав, що відповідно до укладеного договору б/н від 20.03.2008 відповідач отримала кредит у розмірі 800 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку складає між нею та Банком договір. Відповідно до п.6.5 Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобов`язалася погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором. У зв`язку з порушенням відповідачем зобов`язань за кредитним договором за станом на 31.10.2019 заборгованість за кредитом склала 791 грн 53 коп., заборгованість за процентами за користуванням кредитом 80659 грн 29 коп., заборгованість за пенею 2961 грн 88 коп., за штрафом (фіксована частина) 250 грн та штрафом (процентна складова) 4220 грн 64 коп., а всього 88883 грн 34 коп., які позивач просить стягнути на свою користь з відповідача та понесені ним судові витрати в сумі 1921 грн судового збору. 24.01.2020 за ухвалою судді відкрито спрощене позовне провадження із викликом сторін. \~ Представник\~позивача АТ\~КБ «Приватбанк» до суду не з`явився, про час і місце слухання справи сповіщений належним чином, письмово повідомив суд про розгляд справи у відсутність представника, про те, що він наполягає на позові і не заперечує проти розгляду справи заочно у разі неявки відповідача до суду. Відповідач, будучи двічі сповіщеною про час і місце слухання справи, у тому числі через розміщення судового виклику на офіційному веб-сайті судової влади України, у судове засідання не з`явилася без повідомлення причин, відзиву на позов не подала. Згідно з вимогами ст.280 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити по цій справі заочне рішення на підставі доказів, що є в матеріалах справи, оскільки відповідач була належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання, не з`явилася в судове засідання, не повідомила причини неявки, не подала відзив, позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Судом установлено,\~що 20.03.2008 [PERSON] підписано анкету-заяву про приєднання до Умов і правил надання банківських послуг у Приватбанку, наслідком чого стало отримання нею платіжної кредитної карти «Універсальна» із встановленням кредитного ліміту у розмірі 250 грн та базової процентної ставки по кредиту 3 % на місяць на залишок заборгованості, відповідачем використовувалися кредитні кошти, що підтверджується розрахунком Банку (а.с.6-11). Також відповідачем [PERSON] 05.06.2008 була підписана довідка\~про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», відповідно до якої вказана базова місячна процентна ставка 3,0 %, яка нараховується на залишок заборгованості, виходячи із розрахунку 360 днів на рік, тобто 36 % на рік (а.с.12). Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно за ст.ст.526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно за ст.599 ЦК України зобов`язання припиняються виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до вимог ч.1 ст.1048, ч.2 ст.1054 та ч.2 ст.1050 ЦК України наслідками порушення відповідачем зобов`язання щодо неповернення чергової частини суми кредиту є право позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту та одержання від позичальника процентів від суми позики. Згідно за розрахунком Банку заборгованість відповідача перед позивачем за станом на 31.10.2019 за кредитом складає 791 грн 53 коп. Оскільки боржником порушено виконання боргових зобов`язань, тіло кредиту підлягає стягненню в тому розмірі, який зазначено позивачем у позові і розрахунку, а саме; в сумі 791 грн 53 коп. Вирішуючи питання щодо стягнення процентів за користування кредитом, суд виходить з такого. Відповідно до\~ст.536\~ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти; розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Стаття 1056-1\~ЦК України\~визначає,\~що фіксована\~процентна ставка\~є незмінною\~протягом усього\~строку кредитного\~договору;\~встановлений договором\~розмір фіксованої\~процентної ставки\~не може\~бути збільшено\~кредитором в\~односторонньому порядку;\~умова договору\~щодо права\~кредитора змінювати\~розмір фіксованої\~процентної ставки\~в односторонньому\~порядку є\~нікчемною. У разі застосування змінюваної процентної ставки кредитор самостійно, з визначеною у кредитному договорі періодичністю, має право збільшувати та зобов`язаний зменшувати процентну ставку відповідно до умов і в порядку, встановлених кредитним договором. Кредитор не має права змінювати встановлений кредитним договором порядок розрахунку змінюваної процентної ставки без згоди позичальника. Кредитодавець зобов`язаний письмово повідомити позичальника, поручителя та інших зобов`язаних за договором осіб про зміну процентної ставки не пізніш як за 15 календарних днів до дати, з якої застосовуватиметься нова ставка. У кредитному договорі встановлюється порядок розрахунку змінюваної процентної ставки із застосуванням погодженого сторонами індексу. Порядок розрахунку змінюваної процентної ставки повинен дозволяти точно визначити розмір процентної ставки за кредитом на будь-який момент часу протягом строку дії кредитного договору. Кредитор не має права змінювати встановлений кредитним договором порядок розрахунку змінюваної процентної ставки без згоди позичальника. У разі застосування змінюваної процентної ставки у кредитному договорі повинен визначатися максимальний розмір збільшення процентної ставки. Виходячи зі змісту ст.1056-1 ЦК України, Умов та правил надання банківських послуг, які не містять порядку розрахунку змінюваної процентної ставки, погодженого сторонами індексу, максимального розміру збільшення процентної ставки. Відповідно до ч.4\~ст.263\~ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Як зазначено у постанові Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 489/9289/14-ц, в разі підвищення банком процентної ставки з`ясуванню підлягають визначена договором процедура підвищення процентної ставки (повідомлення позичальника чи підписання додаткової угоди тощо); дії позичальника щодо прийняття пропозиції кредитора тощо. Боржник вважається належно повідомленим про збільшення розміру процентної ставки за користування кредитом в односторонньому порядку в тому разі, якщо банк не лише відправив на адресу такого боржника листа про зміну умов кредитного договору, а й довів факт його вручення адресатові під розписку. Такий висновок наведений також у постанові Верховного Суду України від 11.10.2017 року у справі № 6-1374цс17. З розрахунку заборгованості за кредитним договором в частині нарахування процентів за користування кредитом вбачається, що під час укладення кредитного договору діяла процента ставка по кредиту в розмірі 36,00% на рік, з 01.01.2013 процентна ставка була зменшена до 30,00% річних, з 01.09.2014 - до 34,8 % річних, а з 01.04.2015\~збільшена до 43,20 % річних. Разом із тим, суду не надано доказів того, що позивачем узгоджувалася з відповідачем зміна процентної ставки її збільшення до 43,20 % річних з 01.04.2015 року. Щодо дотримання порядку зміни процентної ставки до 30,00% річних у період з 01.01.2013 року до 31.08.2014 року та до 34,80% річних у період з 01.09.2014 до 31.03.2015, то слід зазначити, що зменшення процентної ставки здійснено кредитором в односторонньому порядку правомірно. Оскільки доказів правомірності застосування процентної ставки у розмірі 43,20 % не надано, сума заборгованості за процентами підлягає стягненню, виходячи із ставки 36 % річних. Таким чином, заборгованість по процентам за користування кредитом за станом на 31.03.2015 згідно із розрахунком Банку становить 694 грн 54 коп.; за період з 01.04.2015 (дата неправомірного підвищення відсотків) по 31.10.2019 (кінцевий строк розрахунку) становить 1325 грн 81 коп. (791 грн 53\~коп. х 36 % : 360 днів х 1675 день); а всього підлягає стягненню з відповідача на користь позивача заборгованість за процентами за користування кредитом в сумі 2020 грн 35 коп. (694 грн 54 коп. + 1325 грн 81 коп.). Відповідно до ч.1 ст.546 ЦК України\~ виконання\~ зобов`язання забезпечується, зокрема, неустойкою. Відповідно до ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.\~ Відповідно до розрахунку Банку за станом на 31.10.2019 відповідачу за несвоєчасне невиконання зобов`язань за кредитним договором нараховані: фіксована частина штрафу в сумі 250,00 грн, процентна складова штрафу - 4220 грн 64 коп. та пеня - 2961,88 грн, а всього 7432 грн 52 коп. (а.с.6-10). За приписами ч.1 ст.546 ЦК України\~ виконання\~ зобов`язання забезпечується, зокрема, неустойкою. Згідно за ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Зі змісту даної статті вбачається, що пеня та штраф не є окремими видами штрафних санкцій, а є різновидами неустойки як юридичної відповідальності, обчислюються у відсотках саме від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання, можливість нарахування одного виду неустойки на іншій виключається. Одночасно нараховуючи пеню та штраф, Банк просить застосувати до боржника подвійну цивільно-правову відповідальність одного й того ж виду за одне й те ж саме порушення договірного зобов`язання (прострочення виконання грошового зобов`язання), що суперечить вимогам ч.1 ст.61 Конституції України та ч.3 ст.509 ЦК України, згідно з якими ніхто не може двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення, а зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добровільності, розумності та справедливості. Крім того, Законом України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02.09.2014 № 1669-УП введений мораторій на нарахування пені та штрафів на основну суму заборгованості за кредитними зобов`язаннями. Так, відповідно до ст.2 даного Закону на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають у населених пунктах, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Відповідач [PERSON] відповідно до інформації виконавчого комітету Мирноградської міської ради від 23.02.2020 зареєстрована в м.Мирнограді Донецької області, тобто у населеному пункті, який внесено до вищевказаного переліку, затвердженого розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02.12.2015 за № 1275-р. Оскільки нарахування пені та штрафів підпадає під мораторій, у задоволенні вимог Банку про стягнення з відповідача неустойки в сумі 7432 грн 52 коп. слід відмовити. Заходом цивільно-правової відповідальності за порушення грошового зобов`язання є стягнення сум відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України. Невиконання грошового зобов`язання за відсутністю коштів у боржника в силу ст.625 ЦК України не звільняє його від відповідальності. Таким чином,\~неповерненням кредиту,\~несплатою процентів\~відповідач в\~односторонньому порядку\~порушила зобов`язання,\~що витікають\~з умов\~кредитного договору,\~що є\~неприпустимим,\~тому з\~неї на\~користь Банку\~підлягає стягненню\~невиплачена сума\~кредиту,\~відсотків за\~його користування\~і в\~силу ст.141\~ЦПК України\~понесені позивачем\~судові витрати\~в сумі\~60 грн 00 коп. судового збору пропорційно задоволеним вимогам\~ (а.с.1). На підставі ст.ст.526, 527, 530, 546, 549, 625, 1048, 1050, 1054, 1056-1 ЦК України,

Outcome: partial