Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-29 00:00:00

Позивача звернулася з позовом до відповідачки - [PERSON] , мешканки [ADDRESS] , до [PERSON] , мешканки [ADDRESS] ; заінтересованої особи - органу опіки та піклування Радовельської сільської ради Олевського району , Житомирської області , с. Радовель ; третіх осіб : Служби у справах дітей Олевської районної державної адміністрації , м. Олевськ вул. Свято Миколаївська ,4 ; прокурора Олевської районної прокуратури м. Олевськ вул . З.Космодем'янської , 2 , про позбавлення батьківських прав , стягнення аліментів на утримання дитини . Позивачка позов підтримала з підстав зазначених в позові і просить його задовольнити , стягнувши також з відповідачки аліменти на утримання дитини та залишити дитину їй для подальшого виховання . При спілкуванні з відповідачкою по телефону повідомляла про те , що має намір позбавити її батьківських прав на дитину , але остання на це не реагувала , дитину не перевідувала , матеріальної допомоги на утримання дитини не надавала Представник служби у справах дітей Олевської РДА позовні вимоги підтримала і просять суд їх задовольнити в повному обсязі , оскільки відповідачка залишила дитину з часу її народження на інших людей , не приділяє належної уваги вихованню та утриманню дитини , ухиляються від виконання батьківських обов'язків , не піклуються про фізичний та духовний розвиток дитини . Представник органу опіки та піклування Радовельської сільської ради Олевського району позов підтримав з підстав зазначених в позові і просить суд його задовольнити. При цьом пояснила , що відповідачка ухиляється від виховання та матеріального утримання дитини , залишила її на виховання сторонньої особи , систематично не виконує своїх батьківських обов'язків по утриманню дитини . Прокурор позовні вимоги підтримав і просить їх задовольнити в повному обсязі , стягнути з відповідачки аліменти на утримання дитини , відібрати дитину у відповідачки та передати органу опіки та піклування . Відповідачка в судове засідання не з'явилася , хоча була повідомлена належним чином про час і місце розгляду справи , не повідомила суд про поважні причини неявки в судове засідання . Позивачка та учасники розгляду цивільної справи вважають , що справу можливо розглянути без участі відповідачки , а тому суд приходить до висновку про розгляд справи в заочному порядку . Судом встановлено , що відповідачка - [PERSON] , [INFO] , є матір'ю малолітньої дитини : [PERSON] , [INFO] ( а.с.4 ) . Дитина знаходяться на утриманні [PERSON] , родинний зв'язок між цією особою та дітьми не встановлений . Відповідно до висновку органу опіки та піклування Радовельської сільської ради ради встановлено доцільність позбавлення батьківських прав відповідачки стосовно її малолітньої дитини ( а.с.8 ) . Крім того у відповідності до актів обстеження житлово-побутових умов сім'ї відповідачки встановлено , що остання залишила дитину , не створила умов для нормального проживання та виховання своєї дитини , відповідачка покинула дитину з дня її народження і ухиляється від її утроимання та виховання , позивачка має можливість належним чином утримувати та визовувати дитину ( а.с. 18 ) . Відповідно до ст.165 СК України з позовом про позбавлення батьківських прав можуть звернутися: один із батьків , опікун , піклувальник , особа , в сім'ї якої проживає дитина , інший дитячий заклад , у якому вона перебуває ; орган опіки та піклування; прокурор; сама дитина , яка досягла чотирнадцяти років. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Так , відповідно до змісту п.2,4 ч.І ст.164 СК України мати , батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав , якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини . В свою чергу Пленум Верховного суду України у пункті 16 постанови від 30 березня 2007 року №3 « Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав » роз'яснив , що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце , коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини її навчання , підготовку до самостійного життя , зокрема : не забезпечують необхідного харчування , медичного догляду , лікування дитини , що негативно впливає на її фізичний розвиток, як складову виховання ; не спілкуються з дитиною в обсязі , необхідному для її нормального самоусвідомлення ; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей ; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі ; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу ; не створюють умов для отримання нею освіти . Зазначені фактори , як кожен окремо , так і в сукупності , можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків , свідомого нехтування ними своїми обов'язками . Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини , захист її інтересів , на відібрання дитини в інших осіб , які незаконно її утримують , та ін.) , що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею є крайнім заходом впливу на осіб , які не виконують батьківських обов'язків , а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного , всебічного , об'єктивного з'ясування обставин справи , зокрема ставлення батьків до дітей. Декларація прав дитини від 20 листопада 1959 року містить принцип 6, за яким малолітню дитину не слід , крім тих випадків , коли є виняткові обставини , розлучати зі своєю матір'ю. Малолітньою вважається дитина до досягнення нею чотирнадцяти років зазначено в ст.6 СК України . Відповідно до ч.І ст.141 СК України мати та батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Відповідно до ч.2 ст.150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток . Відповідно до ст. 180 СК України батькі зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття . Із змісту ч. 3 ст. 181 СК України вбачається, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері , батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Також ч.1 ст. 183 СК України передбачає, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину , визначається судом. Відповідно до ч. 1 ст.191 зазначеного Кодексу убачається , що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. На підставі наведеного та встановленого, суд приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню , оскільки відповідачка умисно ухиляється від обов'язку утримувати малолітню дитину , чим поставила її у складне матеріальне становище , а тому аліменти на утримання дітей повинні бути стягнуті з відповідачки в судовому порядку , в часттці від заробітної плати ( доходу ) відповідаки . Крім того суд також приходить до висновку про бозбавлення батьківських прав відповідачки стосовно її неповнолітньої дитини , є законним і обгрунтованим і не суперечить інтересам малолітньої дитини . Крім того виходячи з обставин справи суд вважає за необхідне вилучити дитину у відповідачки і передати її під нагляд органу опіки та піклування з метою подальшого влаштування . Відповідно до ст. 88 ЦПК України підлягають до стягнення з відповідачки судові витрати.

Outcome: partial