Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-26 00:00:00

Позивач [PERSON] у липні 2014 року звернувся до Заводського районного суду м. Дніпродзержинська до відповідачки, [PERSON], з позовною заявою, у якій просить суд визнати Договір іпотеки укладений між [PERSON] та [PERSON] від 15 травня 2007 року, посвідчений державним нотаріусом Першої дніпродзержинської державної нотаріальної контори [PERSON], реєстровий №1-1740, припиненим у зв'язку з виконання основного зобов'язання по [PERSON] позики грошових коштів, а також зняти заборону відчуження майна - 2/5 (двох п'ятих) частин комплексу складів, розташованих за адресою: Дніпропетровська область, в місті Дніпродзержинськ, вулиця Залізнична, 2-б, які належать [PERSON], накладену державним нотаріусом Першої дніпродзержинської державної нотаріальної контори [PERSON] від 15 травня 2007 року, зареєстровану в реєстрі за №1-1741. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 15 травня 2007 року ним було укладено Договір позики грошових коштів, у сумі 1121000,00 (один мільйон сто двадцять одна тисяча) гривень 00 копійок із [PERSON], [INFO]. В цілях забезпечення виконання в повному обсязі своїх зобов'язань перед [PERSON] за договором позики грошових коштів від 15 травня 2007 року позивач [PERSON] іпотеки від 15 травня 2007 року, зареєстрованим в реєстрі за №1-1740, посвідченим державним нотаріусом Першої дніпродзержинської державної нотаріальної контори, передав [PERSON] в іпотеку нерухоме майно, а саме 2/5 (дві п'ятих) частин комплексу складів, розташованих за адресою: Дніпропетровська область, м. Дніпродзержинськ, вулиця Залізнична, 2-б, які належали [PERSON] на підставі [PERSON] дарування частини комплексу складів, посвідченого державним нотаріусом Першої дніпродзержинської державної нотаріальної контори [PERSON] від 12 травня 2007 року, за реєстровим №1-1733. На підставі вказаного [PERSON] іпотеки від 15 травня 2007 року, на 2/5 (дві п'ятих) частини комплексу складів, розташованих за адресою: Дніпропетровська область, м. Дніпродзержинськ, вулиця Залізнична, 2-б, що належать позивачу, було накладено заборону на відчуження нерухомого майна до моменту повернення [PERSON] [PERSON] грошових коштів, отриманих за [PERSON] позики грошових коштів. За умовами пункту 4 [PERSON] позики грошових коштів позивач був зобов'язаний повернути суму у розмірі 1121000,00 (один мільйон сто двадцять одна тисяча) гривень 00 копійок без додаткових процентів, пені, коштів за користування позикою, в строк до 12 травня 2008 року. В свою чергу [PERSON], відповідно до пункту 5 [PERSON] позики грошових коштів, після повернення коштів був повинен зробити заяву на Першу дніпродзержинську державну нотаріальну контору про повернення [PERSON] грошових коштів в повному обсязі. Грошові кошти Позивач повернув [PERSON] у повному обсязі, однак, [PERSON] у зв'язку із важким станом здоров'я, не здійснив дії по зняттю заборони на відчуження, а 09 лютого 2014 року помер. Спадкоємицею за Заповітом після померлого [PERSON] є його дочка - [PERSON], [INFO], зареєстрована та мешкає за адресою: [ADDRESS]. 15 липня 2014 року позивач, маючи на меті реалізувати своє право власності на належне йому майно - комплекс складських приміщень, розташованих за адресою Дніпропетровська область, м. Дніпродзержинськ, вулиця Залізнична, 2-б, звернувся до нотаріальної контори із проханням здійснити нотаріальні дії з оформлення передачі права власності. Однак, у нотаріуса Позивач отримав Постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій у зв'язку з тим, що на 2/5 (дві п'ятих) частин вказаного вище комплексу складів накладено Заборону на відчуження на підставі [PERSON] іпотеки від 15 травня 2007 року, зареєстровану в реєстрі за №1-1741, тому позивач вимушений звертатись з даним позовом до суду. Позивач в судове засідання не зявився, але надав до суду заяву, в якій просив позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, та розглянути справу без його участі, не заперечував проти розгляду справи без участі відповідача. Відповідачка в судове засідання не зявилась але надала до суду заяву в якій не заперечувала проти позовних вимог та просила суд розглянути справу без її участі. В звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється на підставі ч.2 ст.197 Цивільного процесуального кодексу України. Вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з таких підстав: Судом встановлені обставини справи та відповідні їм правовідносини. Як вбачається з матеріалів справи, 15 травня 2007 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено Договір позики грошових коштів, у сумі 1 121000,00 (один мільйон сто двадцять одна тисяча) гривень 00 копійок, згідно якого [PERSON] є позикодавцем, а [PERSON] позичальник, терміном дії до 12 травня 2008 року. Згідно п.10 вищезазначеного договору, Договір укладається за домовленістю сторін зі встановленням забезпечення позики. В цілях забезпечення позову Позикодавець зобовязується укласти договір іпотеки на дві пятих (2/5) частин комплексу складів, розташованих в Дніпропетровській області, м. Дніпродзержинську по вулиці Залізнична під номером два «б» (2 «б»). Згідно [PERSON] дарування частини комплексу складів укладеного 12 травня 2007 року [PERSON] подарував [PERSON] дві пятих (2/5) частин комплексу складів, розташованих в Дніпропетровській області, м. Дніпродзержинську по вулиці Залізнична під номером два «б» (2 «б»). Відповідно до Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 14535043 від 14.05.2007 року, власником двох пятих (2/5) частин комплексу складів, розташованих за адресою: Дніпропетровська область, м. Дніпродзержинськ, вулиця Залізнична, 2-б, на підставі договору дарування, являється [PERSON]. На підставі п.10 [PERSON] позики грошових коштів укладено Договір іпотеки від 15 травня 2007 року, на 2/5 (дві п'ятих) частини комплексу складів, розташованих за адресою: Дніпропетровська область, м. Дніпродзержинськ, вулиця Залізнична, 2-б, що належать позивачу, було накладено заборону на відчуження нерухомого майна до моменту повернення [PERSON] [PERSON] грошових коштів. За умовами пункту 4 [PERSON] позики грошових коштів позивач був зобов'язаний повернути суму у розмірі 1 121 000,00 (один мільйон сто двадцять одна тисяча) гривень 00 копійок без додаткових процентів, пені, коштів за користування позикою, в строк до 12 травня 2008 року. Свої зобовязання позивач виконав. В свою чергу [PERSON], відповідно до пункту 5 [PERSON] позики грошових коштів, після повернення коштів повинен зробити заяву на Першу дніпродзержинську державну нотаріальну контору про повернення [PERSON] грошових коштів в повному обсязі., однак, [PERSON] у зв'язку із важким станом здоров'я, не здійснив дії по зняттю заборони на відчуження. Як вбачається зі свідоцтва про смерть, виданого 13 лютого 2014 року Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 217, 09 лютого 2014 року [PERSON] помер. Згідно Заповіту № ВТО 944605 від 07.02.2014 року [PERSON] належне йому домоволодіння з господарськими будівлями та спорудами, номер сорок шість/сто два (46/102), яке розташоване по вулиці Лісна в м. Дніпродзержинську, Дніпропетровської області та належні йому всі права та обовязки, а також все інше майно, де б воно не було, та з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде належати йому на день смерті, і на що він за законом матиме право, заповідає [PERSON], [INFO], цей заповіт було внесено до Спадкового реєстру, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 36560270 від 07.02.2014 року. 15 липня 2014 року [PERSON] звернувся до нотаріальної контори із проханням здійснити нотаріальні дії з оформлення передачі права власності на належне йому майно - комплекс складських приміщень, розташованих за адресою Дніпропетровська область, м. Дніпродзержинськ, вулиця Залізнична, 2-б, але отримав Постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій у зв'язку з тим, що на 2/5 (дві п'ятих) частин вказаного комплексу складів накладено Заборону на відчуження на підставі [PERSON] іпотеки від 15 травня 2007 року, зареєстровану в реєстрі за №1-1741. Факт виконання зобов'язань [PERSON] перед [PERSON] за [PERSON] позики грошових коштів від 15 травня 2007 року підтверджує спадкоємиця [PERSON] за Заповітом - [PERSON], яка як правонаступник всіх прав та обов'язків померлого не має ніяких майнових та немайнових претензій до Позивача. Так як кредитор помер, а спадкоємці не мають права на подання до нотаріуса повідомлення про погашення позики, Позивач звернувся до суду для вирішення питання по суті. Отже, факт припинення основного зобов'язання за [PERSON] іпотеки від 15 травня 2007 року, зареєстрованим в реєстрі за №1-1740 підтверджують як Позивач так і Відповідач. Відповідно до статті 577 ЦК України договір застави нерухомого майна підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. Статтею 212 ЦПК України, передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Статтею 74 Закон України від 02 вересня 1993 року № 3425-ХІІ «Про нотаріат» передбачено, що «Одержавши повідомлення про припинення іпотечного договору або договору застави, нотаріус знімає заборону відчуження жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна». У відповідності до положень підпункту 5.1. пункту 5 Глави 15 Розділу II «Порядку про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 № 296/5 «Нотаріус, який накладає заборону, знімає заборону відчуження майна при одержанні повідомлення кредитора про погашення позики на підставі відповідної заяви». Відповідно до ст. 1 Закону України від 05 червня 2003 року № 898-IV «Про іпотеку» іпотекою визнається вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобовязання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Згідно із ч. 5 ст. 3 Закону України «Про іпотеку» іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання закінчення строку дії іпотечного договору. Виходячи з вищенаведених обставин справи, а також діючого матеріального закону, з урахуванням загальних засад цивільного судочинства відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 Цивільного кодексу України, а саме: справедливості, добросовісності та розумності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про визнання договору іпотеки припиненим підлягають частковому задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: partial