Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернуся до суду із позовом до Одеського міського управління ГУМВС України в Одеській області, третя особа УДАІ ГУМВС України в Одеській області, про звільнення майна з-під арешту належного позивачу на праві приватної власності майна, обтяжене на підставі Постанови про залучення до кримінальної справи речових доказів та накладення арешту на транспортні засоби від 29 вересня 2010 року, Постанови про накладення арешту на транспорті засоби та оголошення їх в розшук від 16 лютого 2011 року, Постанови про залучення до кримінальної справи речових доказів від 23 лютого 2011 року, винесених в рамках досудового слідства у кримінальній справі № 02201000149 (кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 12012170020000017 від 29.11.2012 року), а саме: автомобіль марки «DAEWOO Lanos», номер кузову [NUMBER], державний номер «[NUMBER]», 2007 року випуску. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилався на те, що 13.09.2010 року старшим слідчим СВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області Виноградовим В.О. було винесено постанову про порушення кримінальної справи № 02201000149 за фактом підробки підписів засновника ТОВ «Експрес», [PERSON] в протоколах загальних зборів засновників ТОВ «Експрес» № 515 від 02.06.2009 року, № 508 від 10.02.2009 року, № 509 від 10.02.2009 року, № 17/2-10 від 17.02.2010 року, за ознаками злочину, передбаченого ст. 358 ч. 1 КК України. Наразі, вказана кримінальна справа внесена в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 12012170020000017 від 29.11.2012 року за фактом підробки підписів засновника ТОВ «Експрес» [PERSON] у протоколах загальних зборів ТОВ «Експрес» № 515 від 02.06.2009 року, № 508 від 10.02.2009 року, № 509 від 10.02.2009 року, № 17/02-19 від 17.02.2010 року. Позивачу стало відомо, що старшим слідчим Виноградовим В.О. в рамках вказаної кримінальної справи № 02201000149 були винесені ряд постанов про накладення арешту на майно, а саме: 1) Постанова про залучення до кримінальної справи речових доказів та накладення арешту на транспортні засоби від 29 вересня 2010 року; 2) Постанова про накладення арешту на транспорті засоби та оголошення їх в розшук від 16 лютого 2011 року. Вказаною постановою транспортні засоби були також оголошені у розшук, проведення якого було доручено УДАІ ГУМВС України в Одеській області. Також, при встановленні місця перебування транспортних засобів, було вказано поставити їх на штраф майданчик УДАІ ГУМВС України в Одеській області. 3) Постанова про залучення до кримінальної справи речових доказів від 23 лютого 2011 року. Вказаними постановами старший слідчий СВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області Виноградов В.О. наклав арешт, серед інших, на автомобіль марки «DAEWOO Lanos», номер кузову [NUMBER], державний номер «[NUMBER]», 2007 року випуску, який належить на праві власності позивачу. На сьогодні, вищевказані постанови не скасовані та продовжують діяти. Позивач вважає, що вказані вище постанови слідчого від 29.09.2010 року, 16.02.2011 року, 23.02.2011 року є незаконними, так як вбачається із тексту постанов слідчого, правовою підставою накладення арешту для слідчого стали ст. 29, 77-79, 125-126, 130 КПК України. Статтею 29 КПК України 1960 року передбачено обов'язок слідчого вживати заходів до забезпечення цивільного позову. У досудовому розслідуванні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 12012170020000017 від 29.11.2012 року, немає особи, яка визнана цивільним позивачем та, відповідно, цивільний позов не заявлено. З цього можна зробити висновок, що підстави та необхідність вжиття заходів для забезпечення цивільного позову відсутні, а санкція статті 358 КК України не передбачає конфіскацію майна. Що стосується оголошення транспортних засобів у розшук та постановлення їх на штрафний майданчик ДАІ, то такі повноваження взагалі КПК України не передбачено. Постановами про накладення арешту на транспортні засоби та залучення до кримінальної справи речових доказів слідчий неприпустимо грубо порушив конституційне право позивача - право власності. На сьогодні, позивач позбавлений права вільно розпоряджатися за власною волею своїм майном. Щодо підсудності цієї справи. Відповідно до ч. 2 ст. 114 ЦПК України, позови про зняття арешту з майна (до 09.03.2011 р. - про виключення майна з опису) пред'являються за місцезнаходження цього майна або основної його частини. Спірний автомобіль використовується позивачем в особистих цілях і знаходиться за місцем його проживання - [ADDRESS], тобто у Малиновському районі м. Одеси. Таким чином, ця справа підсудна Малиновському районному суду м. Одеси на підставі ч. 2 ст. 114 ЦПК України. В судовому засіданні позивач та представник позивача підтримали позовні вимоги, а також обставини заявленого позову. Представник Одеського міського управління ГУМВС України в Одеській області надав до суду заперечення, в яких просив в задоволенні позовних вимог позивача відмовити, посилаючись на таке. Вимоги позивача про зняття арешту накладеного постановою слідчого не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства, оскільки арешт на автомобіль позивача накладено постановою слідчого від 16.02.2011 року та 23.02.2011 року постановою приєднання в якості речових доказів в рамках кримінальної справи № 02201000149, і це питання має розглядатися в порядку ст.ст. 125, 126 ч. 6, 234 КПК України. Позивач вважає, якщо він є власником автомобілю марки «DAEWOO Lanos», номер кузову [NUMBER], державний номер «[NUMBER]», 2007 року випуску, то відповідно до ст. 41 Конституції України, має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Конфіскація майна може бути застосована виключно за рішенням суду у випадках, обсязі та порядку, встановлених законом. Дійсно відповідно до вимог ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений чи обмежений у його здійсненні. Однак відповідно до вимог ч. 2 ст. 321 ЦК України, особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні у випадках і порядку, встановлених законом. 16 лютого 2011 року постановою старшого слідчого СВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області Виноградовим В.А. в рамках кримінальної справи № 02201000149, порушеної за ознаками ст. 358 ч. 1 КК України було накладено арешт на транспортні засоби - один з яких належить позивачу. Кримінальну справу передбаченою ст. 358 ч. 1 КК України було порушено СВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області 13.09.2010 року за фактом підробки підписів засновника ТОВ «Експрес», код ЄДРПОУ 30863986, [PERSON] в протоколах загальних зборів засновників ТОВ «Експрес», на яких начебто прийнято незаконне рішення про відчуження автомобілів «DAEWOO Lanos», та автобусів марки «Богдан», «Лаз», «Маз», «Баз», що підтверджується висновком спеціаліста. Згідно висновку спеціаліста № 965 від 01.09.2010 року, підписи від імені [PERSON] в протоколах загальних зборів засновників ТОВ «Експрес» № 508 від 10.02.2009 року, № 509 від 10.02.2009 року, № 515 від 02.06.2009 року, № 17/02-10 від 17.02.2010 року, виконані не [PERSON], а іншою особою. Підставами для порушення кримінальної справи послужили матеріали дослідчої перевірки, зареєстровані в ЖРЗПЗ № 1490 від 26.06.2010 року, в яких є достатні дані, що вказують на скоєння вищевказаного злочину. У ході слідства в РЕВ-1 УДАІ ГУМВС України в Одеській області витребувані відомості про те, який автотранспорт, що належить ТОВ «Експрес», у період із січня 2006 року по березень 2010 року знімався з обліку у зв'язку з реалізацією. Згідно отриманих відомостей у зазначений термін були зняті з обліку у зв'язку з реалізацією й згодом зареєстровані в цьому ж, а також інших РЕВ м. Одеси, Одеської та інших областей України 15 автомобілів марки «DAEWOO Lanos», 58 автобусів марки «БОГДАН», і ще автобуси марки «ЛАЗ» і «МАЗ». В РЕВ-1 УДАІ ГУМВС України в Одеській області 19.01.2011 року проведена виїмка оригіналів протоколів загальних зборів засновників ТОВ «Експрес», на яких нібито ухвалене рішення про відчуження вищевказаного приналежного підприємству автотранспорту. По вилучених протоколах було призначено й проведено ряд криміналістичних експертиз. Згідно висновків почеркознавчої експертизи № 65 від 20.01.2011 року підписи від імені [PERSON] у протоколах загальних зборів співзасновників ТОВ «Експрес» № 236 від 12.04.2007 року, № 289 від 16.07.2007 року, № 309 від 15.08.2007 року, № 312 від 20.08.2007 року, № 323 від 03.09.2007 року, № 335 від 10.10.2007 року, № 376 від 05.03.2008 року, № 381 від 14.03.2007 року, № 394 від 03.04.2008 року, № 400 від 15.04.2008 року, № 408 від 25.04.2008 року, № 413 від 16.05.2008 року, № 420 від № 439 від 30.07.2008 року, № 443 від 15.08.2008 року, № 454 від 08.09.2008 року, № 456 від 23.09.2008 року, № 461 від 23.09.2008 року, № 478 від 21.10.2008 року, № 479 від № 484 від 04.11.2008 року, № 499 від 23.12.2008 року, № 500 від 25.12.2008 року, № 507 від 27.01.2009 року, № 508 від 10.02.2009 року, № 509 від 10.02.2008 року, № 512 від № 515 від 02.06.2009 року, № 518 від 02.09.2009, № 519 від 07.09.2009 року, № 17/02-10 від 17.02.2010 року, - виконані не [PERSON], а іншими особами. По даному факту СВ ОМУ 29.01.2011 року порушена кримінальна справа №02201000149/3 за ознаками ст. 358 ч. 1 КК України, та об'єднана з кримінальною справою №02201000149, а об'єднаній справі привласнений реєстраційний №02201000149. До УДАІ ГУМВС України в Одеській області 16.02.2011 року направлена постанова про накладення арешту на автотранспортні засоби, вказані в підроблених протоколах загальних зборів засновників ТОВ «Експрес», оголошення їх у розшук, а при встановленні - доставка до НДЕКЦ при ГУМВС України в Одеській області для проведення експертного дослідження з метою визначення вартості. Постанова про призначення авто товарознавчої експертизи, на рішення якої поставлені наступні питання: яка первинна (дійсна) вартість автобусів; чи піддавалися автобуси (які-небудь їх агрегати, вузли, деталі) ремонтно-відбудовчим роботам, якщо так, то яким саме, яка вартість виконаних робіт; яке експлуатаційне зношування автобусів; який процентний показник залишкової вартості автобусів, яка вартість вищевказаних автобусів на сьогоднішній день, - направлена до НДЕКЦ при ГУМВС України в Одеській області. 23 лютого 2011 року старшим слідчим СВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області Виноградовим В.А. було винесено постанову про приєднання в якості речових доказів транспортні засоби, один з яких є автомобіль марки «DAEWOO Lanos», номер кузову [NUMBER], державний номер «[NUMBER]», 2007 року випуску, який належить [PERSON] На підставі того, що рішення про продаж транспортного засобу автомобіля «марки «DAEWOO Lanos», номер кузову [NUMBER], державний номер «[NUMBER]», 2007 року випуску, було прийнято на підставі протоколів загальних зборів співзасновників ТОВ «Експрес», підписи на яких виконані не [PERSON], а іншими особами та арешт накладено у рамках кримінальної справи, розслідування якої не завершено і підстав для виключення автомобіля з опису не вбачається. Також відповідач звертає увагу суду на практику суддів, а саме: під час розгляду справи № 2 - 4859/11 за позовною заявою [PERSON] до Одеського міського управління ГУМВС України в Одеській області про виключення майна із опису. [PERSON] звернувся до суду з позовом про виключення майна з опису, вказуючи, що згідно з свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серія [NUMBER], транспортний засіб - автобус марки «Богдан А 09201» д/н [NUMBER], номер кузова [NUMBER] йому належить вказаний транспортний засіб. 29.01.2011 року старшим слідчим СВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області Виноградовим В.А. в рамках кримінальної справи була винесена постанова про накладення арешту на транспортні засоби - автобуси, які належать ТОВ «Експерт». Серед автобусів, які вказані у постанові слідчого є також і транспортний засіб, який належить йому, і оголошення їх розшуку. Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 15.09.2011 року позов задоволено у повному обсязі. Не погодившись з зазначеним рішенням Одеське міське управління подало апеляційну скаргу, якою просила скасувати та ухвалити нове рішення по справі. 30 листопада 2011 року Апеляційний суд Одеської області ухвалив рішення, яким апеляційну скаргу задоволено та ухвалено нове рішення. У позові [PERSON] до Одеського міського управління ГУМВС України в Одеській області про виключення майна з опису автобуса марки Богдан А 09201, д/н [NUMBER], № кузова [NUMBER], що міститься у постанові від 29.01.2011 року, відмовлено. Не погодившись з рішенням апеляційного суду представник позивача [PERSON] подав касаційну скаргу в якій просив скасувати рішення апеляційного суду, мотивуючи свою вимогу порушенням судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права та залишити в силі рішення суду першої інстанції. 09 лютого 2012 року Вищий Спеціалізований Суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ Ухвалою касаційну скаргу [PERSON] в особі представника [PERSON] на рішення апеляційного суду Одеської області від 30.11.2011 року відхилено, рішення апеляційного суду Одеської області від 30.11.2011 року залишено без змін. Таким чином колегія суддів прийшла до висновку, що арешт накладено у рамках кримінальної справи, розслідування якої не завершено і підстав для виключення автобусу з опису не вбачає. Третя особа УДАІ ГУМВС України в Одеській області в судове засідання не з'явилась, про розгляд справи була повідомлена належним чином. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню на підставі фактів, встановлених в судовому засіданні. Судом встановлено, що 13 вересня 2010 року старшим слідчим СВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області Виноградовим В.О. було винесено постанову про порушення кримінальної справи № 02201000149 за фактом підробки підписів засновника ТОВ «Експрес», [PERSON] в протоколах загальних зборів засновників ТОВ «Експрес» № 515 від 02.06.2009 року, № 508 від 10.02.2009 року, № 509 від 10.02.2009 року, № 17/2-10 від 17.02.2010 року, за ознаками злочину, передбаченого ст. 358 ч. 1 КК України. Вказана кримінальна справа внесена в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 12012170020000017 від 29.11.2012 року за фактом підробки підписів засновника ТОВ «Експрес» [PERSON] у протоколах загальних зборів ТОВ «Експрес» № 515 від 02.06.2009 року, № 508 від 10.02.2009 року, № 509 від 10.02.2009 року, № 17/02-19 від 17.02.2010 року. Старшим слідчим Виноградовим В.О. в рамках вказаної кримінальної справи № 02201000149 були винесені ряд постанов про накладення арешту на майно, а саме: 1) Постанова про залучення до кримінальної справи речових доказів та накладення арешту на транспортні засоби від 29 вересня 2010 року; 2) Постанова про накладення арешту на транспорті засоби та оголошення їх в розшук від 16 лютого 2011 року. Вказаною постановою транспортні засоби були також оголошені у розшук, проведення якого було доручено УДАІ ГУМВС України в Одеській області. Також, при встановленні місця перебування транспортних засобів, було вказано поставити їх на штраф майданчик УДАІ ГУМВС України в Одеській області. 3) Постанова про залучення до кримінальної справи речових доказів від 23 лютого 2011 року. Вищезазначеними постановами старший слідчий СВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області Виноградов В.О. наклав арешт, серед інших, на автомобіль марки «DAEWOO Lanos», номер кузову [NUMBER], державний номер «[NUMBER]», 2007 року випуску, який належить на праві приватної власності [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серія [NUMBER] виданий 16.04.2008 року РЕВ -1 при УДАІ ГУМВС України в Одеській області. Згідно висновку спеціаліста № 965 від 01.09.2010 року, підписи від імені [PERSON] в протоколах загальних зборів засновників ТОВ «Експрес» № 508 від 10.02.2009 року, № 509 від 10.02.2009 року, № 515 від 02.06.2009 року, № 17/02-10 від 17.02.2010 року, виконані не [PERSON], а іншою особою. Підставами для порушення кримінальної справи послужили матеріали дослідчої перевірки, зареєстровані в ЖРЗПЗ № 1490 від 26.06.2010 року, в яких є достатні дані, що вказують на скоєння вищевказаного злочину. У ході слідства в РЕВ-1 УДАІ ГУМВС України в Одеській області витребувані відомості про те, який автотранспорт, що належить ТОВ «Експрес», у період із січня 2006 року по березень 2010 року знімався з обліку у зв'язку з реалізацією. Згідно отриманих відомостей у зазначений термін були зняті з обліку у зв'язку з реалізацією й згодом зареєстровані в цьому ж, а також інших РЕВ м. Одеси, Одеської та інших областей України 15 автомобілів марки «DAEWOO Lanos», 58 автобусів марки «БОГДАН», і ще автобуси марки «ЛАЗ» і «МАЗ». В РЕВ-1 УДАІ ГУМВС України в Одеській області 19.01.2011 року проведена виїмка оригіналів протоколів загальних зборів засновників ТОВ «Експрес». По вилучених протоколах було призначено й проведено ряд криміналістичних експертиз. Згідно висновків почеркознавчої експертизи № 65 від 20.01.2011 року підписи від імені [PERSON] у протоколах загальних зборів співзасновників ТОВ «Експрес» № 236 від 12.04.2007 року, № 289 від 16.07.2007 року, № 309 від 15.08.2007 року, № 312 від 20.08.2007 року, № 323 від 03.09.2007 року, № 335 від 10.10.2007 року, № 376 від 05.03.2008 року, № 381 від 14.03.2007 року, № 394 від 03.04.2008 року, № 400 від 15.04.2008 року, № 408 від 25.04.2008 року, № 413 від 16.05.2008 року, № 420 від № 439 від 30.07.2008 року, № 443 від 15.08.2008 року, № 454 від 08.09.2008 року, № 456 від 23.09.2008 року, № 461 від 23.09.2008 року, № 478 від 21.10.2008 року, № 479 від № 484 від 04.11.2008 року, № 499 від 23.12.2008 року, № 500 від 25.12.2008 року, № 507 від 27.01.2009 року, № 508 від 10.02.2009 року, № 509 від 10.02.2008 року, № 512 від № 515 від 02.06.2009 року, № 518 від 02.09.2009, № 519 від 07.09.2009 року, № 17/02-10 від 17.02.2010 року, - виконані не [PERSON], а іншими особами. По даному факту СВ ОМУ 29.01.2011 року порушена кримінальна справа №02201000149/3 за ознаками ст. 358 ч. 1 КК України, та об'єднана з кримінальною справою №02201000149, а об'єднаній справі привласнений реєстраційний №02201000149. До УДАІ ГУМВС України в Одеській області 16.02.2011 року направлена постанова про накладення арешту на автотранспортні засоби, вказані в підроблених протоколах загальних зборів засновників ТОВ «Експрес», оголошення їх у розшук, а при встановленні - доставка до НДЕКЦ при ГУМВС України в Одеській області для проведення експертного дослідження з метою визначення вартості. Постанова про призначення авто товарознавчої експертизи, на рішення якої поставлені наступні питання: яка первинна (дійсна) вартість автобусів; чи піддавалися автобуси (які-небудь їх агрегати, вузли, деталі) ремонтно-відбудовчим роботам, якщо так, то яким саме, яка вартість виконаних робіт; яке експлуатаційне зношування автобусів; який процентний показник залишкової вартості автобусів, яка вартість вищевказаних автобусів на сьогоднішній день, - направлена до НДЕКЦ при ГУМВС України в Одеській області. 23 лютого 2011 року старшим слідчим СВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області Виноградовим В.А. було винесено постанову про приєднання в якості речових доказів транспортні засоби, один з яких є автомобіль марки «DAEWOO Lanos», номер кузову [NUMBER], державний номер «[NUMBER]», 2007 року випуску, який належить [PERSON] Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Кримінально-процесуальним кодексом України 1960 року, який діяв на момент винесення вказаних постанов, чітко передбачено перелік прав та повноважень слідчого та випадки, коли можна накладати арешт на майно. Як вбачається із тексту постанов слідчого, правовою підставою накладення арешту для слідчого стали ст. 29, 77-79, 125-126, 130 КПК України. Відповідно до ст. 29 КПК України 1960 року, обов'язок слідчого вживати заходів до забезпечення цивільного позову. Судом встановлено, що у досудовому розслідуванні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 12012170020000017 від 29.11.2012 року, немає особи, яка визнана цивільним позивачем та, відповідно, цивільний позов не заявлено, а санкція статті 358 КК України не передбачає конфіскацію майна. Тобто, підстави та необхідність вжиття заходів для забезпечення цивільного позову відсутні. Статтею 77 КПК України передбачені права експерта, тобто права експерта жодного відношення до повноважень слідчого взагалі не мають. Статтею 78-79 КПК України передбачено поняття та порядок зберігання речових доказів. Вказані статті кримінально-процесуального закону не надають право слідчому будь-яким чином обмежувати право власності осіб, які не мають процесуального статусу в кримінальній справі, тим паче накладати арешт на майно та оголошувати його у розшук. Статтею 125 КПК передбачений обов'язок слідчого вживати заходів щодо забезпечення цивільного позову і можливої конфіскації майна. Згідно із положеннями КПК України 1960 року, слідчий має право накладати арешт на майно виключно у наступних випадках: - якщо санкція статті, за якою порушено кримінальну справу, передбачає конфіскацію майна і лише на майно обвинуваченого (ст. 29 КПК України); - з метою забезпечення цивільного позову: лише після того, як у кримінальній справі буде заявлено цивільний позов і лише на майно, яке належить підозрюваному або обвинуваченому (ст. 29, 126 КПК України). Постановами про накладення арешту на транспортні засоби та залучення до кримінальної справи речових доказів слідчий грубо порушив конституційне право позивача - право власності, тобто позивач позбавлений права вільно розпоряджатися за власною волею своїм майном. Згідно бухгалтерської довідки від 25 березня 2014 року ТОВ «Експрес» згідно договору купівлі-продажу № 4 від 03.04.2008 року [PERSON] був придбаний автомобіль «Lanos», номер кузову [NUMBER], державний номер «[NUMBER]». Розрахунок за цим договором здійснений [PERSON] повністю шляхом безготівкового переказу в розмірі 42000,0 грн. на р/рахунок ТОВ «Експрес» в квітні 2008 року. Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Конфіскація майна може бути застосована виключно за рішенням суду у випадках, обсязі та порядку, встановлених законом. Згідно п. 2 постанови Пленуму Верховного суду України № 20 від 22.12.1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», судам слід мати на увазі, що судовий захист права приватної власності громадян здійснюється шляхом розгляду справ, зокрема, за позовами, серед інших, про виключення майна з опису. Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного суду України № 6 від 27.08.1976 року «Про судову практику в справах про виключення майна з опису», за правилами, встановленими для розгляду позовів про виключення майна з опису, розглядаються вимоги громадян і організацій, що ґрунтуються на праві власності на описане майно або на праві володіння ним. Згідно із ч. 1 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй а не боржникові, може звернутись до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Відповідно до абзацу 3 пункту 16 постанови Пленуму Верховного суду України від 26 грудня 2003 року № 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» вимоги інших осіб щодо належності їм, а не боржнику майна, на яке накладено арешт, вирішуються шляхом пред'явлення ними відповідно до правил підвідомчості (ст. 24 ЦПК, ст. 12 ГПК) позову до боржника та особи, в інтересах якої накладено арешт, про визнання права власності на майно і звільнення його з-під арешту. В такому ж порядку розглядаються вимоги осіб, які не є власниками майна, але володіють ним на законних підставах. Відповідно до ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Згідно ч. 3 ст. 8 Конституції України, норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується. Відповідно до ст. ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно правової позиції Верховного Суду України по справі № 6-26цс13від 15 травня 2013 року по справі про звільнення майна з-під арешту та виключення з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, вимоги особи, що ґрунтуються на її праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту. В порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством, коли арешт на майно накладено при провадженні в кримінальній справі, розглядаються заяви боржників на правильність арешту майна. За цією Постановою ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 13 вересня 2012 року скасовано, справу направлено на новий касаційний розгляд. При новому касаційному розгляді Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 05 червня 2013 року (справа № 6-29813св12) встановлено, що суд першої інстанції ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог (про звільнення з-під арешту нерухомого майна, яке належить особі на праві приватної власності) правомірно виходив з того, що накладення арешту на майно позивача та внесення відомостей про його обтяження до Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна порушує права останньої на користування та розпорядженням своїм майном, оскільки вона не притягувалась до участі у кримінальній справі в якості підозрюваного, їй не пред'являлось обвинувачення у вчиненні будь-якого злочину та не заявлялись вимоги за цивільним позовом. За викладених обставин Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних та кримінальних справ рішення апеляційного суду Кіровоградської області скасоване, рішення суду першої інстанції (Ленінський районний суд м. Кіровограда) залишено без змін. Таким чином, суд вважає за необхідне звільнити з-під арешту належне [PERSON] на праві приватної власності майно, обтяжене на підставі Постанови про залучення до кримінальної справи речових доказів та накладення арешту на транспортні засоби від 29 вересня 2010 року, Постанови про накладення арешту на транспорті засоби та оголошення їх в розшук від 16 лютого 2011 року, Постанови про залучення до кримінальної справи речових доказів від 23 лютого 2011 року, винесених в рамках досудового слідства у кримінальній справі № 02201000149 (кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 12012170020000017 від 29.11.2012 року), а саме: автомобіль марки «DAEWOO Lanos», номер кузову [NUMBER], державний номер «[NUMBER]», 2007 року випуску.

Outcome: approved