Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-25 00:00:00

Позивач [PERSON] перебуває у шлюбі з відповідачем [PERSON], який зареєстрований 15.02.2014 року Комунарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, актовий запис №81. За час спільного проживання у шлюбі у них народились дитина син [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачем і перебуває на її утриманні. Шлюбні відносини припинено на початку 2017 року, подружжя має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сімю, відповідач нехтує сімейними цінностями, зловживає спиртними напоями, з його ініціативи між ними постійно виникають сварки, відповідач не бере участі матеріально в життя сімї, подружжя проживає окремо, шлюб носить формальний характер, збереження шлюбу та подальше спільне проживання позивач вважає неможливим. З моменту фактичного припинення шлюбних відносин, відповідач матеріально позивачу та їхній спільній дитині не допомагає, участі у її вихованні не приймає, а позивач не має можливості самостійно утримувати їхнього малолітнього сина. Відповідач не має іншої родини та дітей, не має на утриманні інших осіб. 22.09.2017 року позивач [PERSON] пред'явила позов до відповідача [PERSON], в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON], зареєстрований 15.02.2014 року Комунарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, актовий запис №81; стягнути з [PERSON] на свою користь аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі у розмірі 1000грн. щомісячно, з моменту звернення до суду із цим позовом і до досягнення дитиною повноліття. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, однак подала до суду заяву про підтримання позову та про розгляд справи без її участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, однак подав до суду заяву про визнання позову та про розгляд справи без його участі. Суд, дослідивши матеріали справи та давши оцінку доказам, знаходить позов таким, що підлягає задоволенню із наступних підстав. Відповідно до ч.3 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебувають у шлюбі, зареєстрованому 15.02.2014 року Комунарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, актовий запис №81. Вбачається, що у сімї склалися не нормальні відносини, сторони не розуміють одна одну по більшості питань сімейного життя, відсутня спільна ціль у шлюбі, взаємоповага та любов, шлюбні відносини припинено, тому подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача [PERSON], що має істотне значення. За таких обставин суд приходить до висновку, що подальше сімейне життя неможливе і\~ шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивач [PERSON], яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, в поданій до суду заяві про розгляд справи за її відсутності не висловила намірів про повернення їй після розірвання шлюбу дошлюбного прізвища «Шульга», то суд вважає необхідним залишити позивачу після розірвання шлюбу прізвище «Сегеда». Згідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3--2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1 ст.184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Під час шлюбу у позивача [PERSON] та відповідача [PERSON] 16.06.2014 року народився син [PERSON], що підтверджується свідоцтвами про народження дитини серії І-ЖС №256488, виданим 05.07.2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Оріхівського районного управління юстиції у Запорізькій області. Встановлено, що малолітній [PERSON], [INFO], проживає разом із матірю позивачем [PERSON] Відповідач [PERSON] є працездатним за віком, відомостей про те, що він має незадовільний стан здоровя чи має інших утриманців до суду надано не було, предявлений до нього позов про стягнення аліментів на утримання сина визнав повністю, тому, з огляду на викладене, суд приходить до висновку, що відповідач [PERSON]в змозі сплачувати аліменти на утримання сина у твердій грошовій сумі у визначеному позивачем розмірі. Відповідач [PERSON], будучи батьком [PERSON], [INFO], зобовязаний його утримувати до повноліття, тому з нього підлягають стягненню аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі в розмірі 1000грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Крім того, з відповідача [PERSON] на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 640грн., оскільки позивача звільнено від сплати судових витрат при подачі позову до суду щодо позовних вимог про стягнення аліментів. На підставі викладеного,

Outcome: approved