overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-15 00:00:00

Позивач [PERSON] у грудні 2015 року звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Зазначені позовні вимоги обґрунтовує тим, що шлюб зареєстровано 08 жовтня 2009 року, про що зроблено актовий запис №1716 Відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції. Від шлюбу народилася син - [PERSON], [INFO]. Сімейні стосунки з відповідачем не склались, оскільки між ними відсутнє взаєморозуміння та часто виникають сварки, в них різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, у зв'язку із цим припинилися їх подружні стосунки, вони перестали разом проживати та вести спільне господарство. З цих підстав позивач [PERSON] вважає, що подальше спільне життя і збереження сім'ї стали неможливими та суперечить її інтересам. В судове засідання позивач [PERSON] подала заяву, згідно з якою заявлені позовні вимоги підтримала та просить їх задоволити, розглянувши справу в її відсутності. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, повторно до суду не з'явився, не повідомивши про причини неявки. Заяви про розгляд справи за його відсутності не подавав. За вказаних обставин суд приходить до переконання, що згідно з ч. 4 ст. 169, ч. 1 ст. 224 ЦПК України слід ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки, як слідує з поданої позивачем письмової заяви, вона не заперечує проти такого вирішення справи, та відповідно до вимог ст. 225 ЦПК України судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив такі обставини: 08 жовтня 2009 року сторони вступили у зареєстрований шлюб, про що зроблено актовий запис № 1716 Відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції. Від даного шлюбу в подружжя є син - [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 02 березня 2010 року, видане Відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції. Як слідує з викладених у позовній заяві обставин, якими позивач [PERSON] обґрунтовує свої позовні вимоги, між сторонами відсутнє взаєморозуміння, виникають сварки, відсутнє взаєморозуміння та часто виникають сварки, в них різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. У зв'язку із цим припинилися їх подружні стосунки, сторони перестали разом проживати та вести спільне господарство. Сім'я сторін фактично розпалася і шлюб носить формальний характер. За вказаних обставин судом установлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення, тому відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, шлюб підлягає до розірвання. На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 110, 112, ч. 2 ст. 115 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-10 00:00:00

Позивач [PERSON] у грудні 2015 року звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Зазначені позовні вимоги обґрунтовує тим, що шлюб зареєстровано 15 вересня 2011 року, про що зроблено актовий запис № 04 Стегниківською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області. Від шлюбу народився син [PERSON], [INFO]. Сімейні стосунки з відповідачем припинилися, у звязку із чим вони перестали вести спільне господарство. З цих підстав позивач [PERSON] вважає, що подальше спільне життя і збереження сім'ї стали неможливими та суперечить її інтересам. В судове засідання позивач [PERSON] подала заяву, згідно з якою заявлені позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просить розглядати справу в її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання подав заяву, в якій просить слухати справу у його відсутності, позовні вимоги визнає у повному обсязі, не заперечує проти задоволення позову. Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив такі обставини: 15 вересня 2011 року сторони вступили у зареєстрований шлюб, про що зроблено актовий запис № 04 Стегниківською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області. Від даного шлюбу в подружжя є син [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про народження серії 1?ИД номер 140628 від 15 вересня 2011 року, видане Стегниківською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області. Як слідує з викладених у позовній заяві обставин, якими позивач [PERSON] обґрунтовує свої позовні вимоги, між сторонами припинилися їх подружні стосунки та сторони перестали вести спільне господарство. Сім'я сторін фактично розпалася і шлюб носить формальний характер. За вказаних обставин судом установлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що мають істотне значення, тому відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України, шлюб підлягає до розірвання.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-24 00:00:00

Позивач [PERSON] у грудні 2015 року звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Зазначені позовні вимоги обґрунтовує тим, що шлюб зареєстровано 18 серпня 2002 року, про що зроблено актовий запис № 01 Клебанівською сільською радою Підволочиського району Тернопільської області. Від шлюбу народилася дочка - [PERSON], [INFO]. Сімейні стосунки з відповідачем не склались, оскільки між ними часто виникають сварки та відсутнє взаєморозуміння, у зв'язку із цим припинилися їх подружні стосунки та вони перестали разом проживати. З цих підстав позивач [PERSON] вважає, що подальше спільне життя і збереження сім'ї стали неможливими та суперечить її інтересам. В судове засідання позивач [PERSON] подала заяву, згідно з якою заявлені позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просить розглядати справу в її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання подав заяву, в якій просить слухати справу у його відсутності, позовні вимоги визнає у повному обсязі, проти задоволення позову не заперечує. Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив такі обставини: 18 серпня 2002 року сторони вступили у зареєстрований шлюб, про що зроблено актовий запис № 01 Клебанівською сільською радою Підволочиського району Тернопільської області. Від даного шлюбу в подружжя є дочка - [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 14 червня 2004 року, видане Відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області. Як слідує з викладених у позовній заяві обставин, якими позивач [PERSON] обґрунтовує свої позовні вимоги, між сторонами відсутнє взаєморозуміння, виникають сварки, у зв'язку із цим припинилися їх подружні стосунки та сторони перестали разом проживати. Сім'я сторін фактично розпалася і шлюб носить формальний характер. За вказаних обставин судом установлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що мають істотне значення, тому відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України, шлюб підлягає до розірвання.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-05 00:00:00

Позивач [PERSON] у грудні 2015 року пред'явив до суду позов до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Зазначені позовні вимоги обґрунтовує тим, що шлюб зареєстровано 22 вересня 2007 року, про що зроблено актовий запис №1722 Відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції. Від шлюбу народилася дочка - [PERSON]. Сімейні стосунки з відповідачем не склались, оскільки між ними часто виникають сварки та відсутнє взаєморозуміння, в них різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, у зв'язку із цим припинилися їх подружні стосунки, вони перестали вести спільне господарство. З цих підстав позивач [PERSON] вважає, що подальше спільне життя і збереження сім'ї стали неможливими та суперечить його інтересам. В судове засідання позивач [PERSON] подав заяву, згідно з якою заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив розглянути справу в його відсутності. Не заперечив проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON]., будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, повторно до суду не з'явилася, не повідомивши про причини неявки. Заяви про розгляд справи за її відсутності не подавав. За вказаних обставин суд приходить до переконання, що згідно з ч. 4 ст. 169, ч. 1 ст. 224 ЦПК України слід ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач згідно з поданою ним письмовою заявою не заперечив проти такого вирішення справи, та відповідно до вимог ст. 225 ЦПК України судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив такі обставини: 22 вересня 2007 року сторони вступили у зареєстрований шлюб, про що зроблено актовий запис №1722 Відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції. Від даного шлюбу в подружжя є дочка - [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 11 липня 2008 року, видане Відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції. Судом було вжито заходи щодо примирення подружжя, зокрема сторонам надавався термін для примирення. Однак після закінчення терміну для примирення відновити сімейні відносини сторонам не вдалося, оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу. Враховуючи зазначені обставини, суд прийшов до переконання, що сім'я сторін фактично розпалася і шлюб носить формальний характер. Відповідно до ст.112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За вказаних обставин судом установлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що мають істотне значення, тому відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України, шлюб підлягає до розірвання. На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 110, 112, ч. 2 ст. 115 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-09 00:00:00

Позивач [PERSON] у грудні 2015 року пред'явив до суду позов до відповідачки [PERSON] про розірвання шлюбу, покликаючись на те, що шлюб зареєстровано 02 червня 2007 року, про що зроблено актовий запис № 704 Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що сімейне життя із відповідачкою не склалось, внаслідок взаємопротилежних поглядів на життя вони втратили почуття любові, а тому фактично припинили шлюбні відносини та ведення спільного господарства, своїм ставленням відповідачка виявляє неповагу щодо нього. Від шлюбу мають дитину - [PERSON], [INFO]. Спору між ними про поділ майна немає. Вважає, що подальше збереження шлюбу є неможливим та суперечить його інтересам. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явився, подавши заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з'явилася подавши заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнає, після укладення шлюбу бажає залишити за собою прізвище [PERSON]. За вказаних обставин, з урахуванням вимог ст. 169 ЦПК України, суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній доказів, за відсутності сторін. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України суд розглянув справу за відсутності сторін без фіксації судового процесу технічними засобами. Суд, дослідивши та оцінивши докази по справі, встановив такі факти: Сторони вступили у зареєстрований шлюб 02 червня 2007 року, про що зроблено актовий запис № 704 Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції. Від шлюбу [INFO] народилася дочка [PERSON]. Сімейне життя сторін не склалось. Внаслідок взаємопротилежних поглядів на життя вони втратили почуття любові, між ними припинились подружні відносини та вони перестали вести спільне господарство. Спору про поділ майна між ними немає. При цьому позивач заперечує проти примирення, мотивуючи своє рішення тим, що подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить його інтересам. Згідно зі ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За вказаних обставин, суд вважає що сім'я сторін фактично розпалася і шлюб носить формальний характер. Таким чином, судом установлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є таким, що суперечить інтересам позивачки, тому відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України, шлюб підлягає до розірвання.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-29 00:00:00

Позивач [PERSON] у грудні 2016 року звернувся до суду з позовом до ДП «Харківський приладобудівний завод ім. Т.Г. Шевченко» (далі ДП «ХПЗ ім. Т.Г. Шевченка») про стягнення середнього заробітку за час затримки остаточного розрахунку в сумі 8132 грн. 32 коп. посилаючись на те, що рішенням Жовтневого районного суду м.Харкова від 14.01.2016 р. на його користь з ДП «ХПЗ ім. Т.Г. Шевченка» стягнута заборгованість по витратах на відрядження, середній заробіток за час затримки остаточного розрахунку, починаючи з 16.12.2013 р. по 12.08.2015 р., моральна шкода. Оскільки середній заробіток за час затримки розрахунку стягнуто в межах заявлених позовних вимог, то [PERSON] просить стягнути середній заробіток на день винесення рішення суду, тобто з 13.08.2015 р. по 14.01.2016 р., тобто за 106 днів затримки виплати витрат на відрядження. Представник відповідача ДП «ХПЗ ім. Т.Г. Шевченка» проти позову заперечував, посилаючись на те, що відповідно до графіку роботи підприємства, з серпня 2015 р. по грудень 2016 р. жодного робочого дня не було через простій, надавши на підтвердження копії наказів за цей період. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. [PERSON] перебував в трудових відносинах з ДП «ХПЗ ім.Т.Г.Шевченка» з 20.09.1971 р. до 16.12.2013 р. В день звільнення [PERSON], відповідач не виплатив йому належні суми за відрядження у розмірі 96 тис.782 грн. 97 коп. Рішенням Жовтневого районного суду м.Харкова від 14.01.2016 р. частково задоволені позовні вимоги [PERSON] і на його користь стягнуто з ДП «ХПЗ ім. Т.Г. Шевченка» заборгованість по витратах на відрядження в сумі 96782 грн. 97 коп., середній заробіток за час затримки остаточного розрахунку - 31148 грн. 32 коп., моральна шкода у розмірі 15 000 грн., а всього-142\~931 грн. 29 коп. Як вбачається з рішення суду, середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні стягнута з 16.12.2013 р. по 12.08.2015 р. При цьому, судом враховано графік роботи підприємства, який був проваджений ще на час роботи [PERSON] З наданої суду довідки, а також наказів про затвердження простою на підприємстві вбачається, що починаючи з січня 2010 року, на заводі періодично встановлювався простій. Відповідно до наказу № 181 з від 07.08.2015 р. зупинена робота підприємства та встановлено початок простою з 11.08.20015 р. по 31.12.2015 р. Наказом № 250/1з від 29.10.2015 р. встановлено простій з 04.01. по 31.01.2016 р. Таким чином, підстав для стягнення середнього заробітку [PERSON] за час затримки остаточного розрахунку при звільненні суд не вбачає. На підставі викладеного і

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-15 00:00:00

Позивач, [PERSON], у грудні 2016 року звернувся у суд з позовом до відповідача, [PERSON], про розірвання шлюбу, зазначаючи, що подальше збереження шлюбу суперечить інтересам як його так і відповідача, мешкають окремо, сімейні відносини не підтримують. Відповідач [PERSON], у судові засідання не зявилась, заперечень проти позову не надала , про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином , оскільки подала клопотання про відкладення розгляду справи призначеної на 16.03.2017р. о 11:30 год, в задоволені якого судом було відмовлено. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно із свідоцтва про шлюб сторони зареєстрували шлюб 10.06.2006 року. Від шлюбу мають - Емілію, 19.04.2008р.н. Сторони мешкають окремо, між виникають суперечки з різних питань, шлюбно-сімейні відносини не підтримують. Згідно із поданого нотаріально завіреного договору від 27.10.2016р., сторони поділили майно набуте за час шлюбу. На теперішній час поданий позов до суду про визначення місця проживання спільної дитини, що свідчить відсутність між сторонами взаєморозуміння. Згідно ст. 51 КУ шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Судом за клопотанням відповідача надавався строк для примирення, однак сторони не примирилися, позивач наполягає на розірвання шлюбу, при цьому зазначаючи, що сама відповідачка ніяких спроб до примирення, в наданий судом строк, не вживала. Оскільки позивач не бажає зберегти шлюб, тобто на даний час відсутня його вільна згода на збереження шлюбу, та подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, а також враховуючи положення ст.51 Конституції України, яка є нормою прямої дії, суд вважає за необхідне розірвати між сторонами шлюб. Після розірвання шлюбу прізвище відповідачці залишити «Сащук». На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-13 00:00:00

Позивач [PERSON] у грудні 2017 року звернулася у суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. У позові вказав, що на даний час сімя сторін фактично розпалась. Підставою для розпаду сімї стали втрата взаємних почуттів та різні погляди на сімейне життя та виховання дитини, шлюбні відносини між нами припинено. Позивач примиритися категорично не бажає. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], народження 01 вересня 2013 року. Позивач у судове засідання не зявилася, на адресу суду подав заяву у якій просила справу слухати у її відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не зявився, на адресу суду надіслав заяву у якій просив справу слухати у його відсутність, позовні вимоги визнає. Згідно ст.ст. 10, 60 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб виникає спір. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши всі зібрані по справі докази у їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з огляду на наступне. Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Судом установлено, що факт перебування сторін у шлюбі підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу виданим 03 серпня 2013 року Пирятинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області (а.с. 6). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину: [PERSON], народження 01 вересня 2013 року (а.с. 5). Спору про місце мешкання якої у сторін не виникає. При розгляді справи про розірвання шлюбу судом було всебічно з'ясовано взаємостосунки сторін, дійсні мотиви розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 3 СК України сімю складають особи, які спільно проживають, повязані спільним побутом, мають взаємні права та обовязки. Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Зясувавши фактичні взаємини подружжя, врахувавши норми сімейного законодавства, та те, що шлюбні відносини між сторонами припинені, суд рахує, задовольнити позов та розірвати шлюб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-05 00:00:00

Позивач [PERSON] у грудні 2018 р. звернувся до суду з зазначеним вище позовом, посилаючись на те, що він перебуває з відповідачкою в зареєстрованому шлюбі з 11 серпня 2001 року, у період якого відповідачка [INFO] р. народила дочку [PERSON]. Позивач зазначив, що тривалий період часу подружжя спільного господарства не веде, шлюбно-сімейні стосунки не підтримують, між подружжям відсутнє взаєморозуміння, що унеможливлює збереження сім'ї, сторони проживають окремо, у зв'язку з чим позивач просить шлюб розірвати. Сторони в судове засідання не з'явились, направили на адресу суду заяви відповідно до яких просили розглянути справу за їх відсутності, позивач позов підтримав, відповідачка позов визнала та не заперечувала проти розірвання шлюбу. За таких обставин, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних в матеріалах справи доказів (ас. 18). Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч. 4 ст. 200 ЦПК України, ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи вважає позов підлягає задоволенню. Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 р. за № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» - у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальні частині рішення посилання на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Судом встановлено, що відповідачка [PERSON] повністю визнала позовні вимоги [PERSON], що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, у зв'язку з чим поданий позов підлягає повному задоволенню.

Outcome: approved