Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-05 00:00:00

Позивач [PERSON] у листопаді 2017 року звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 05 серпня 2016 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON] в Індустріальному районному у місті Дніпропетровську відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області. З відповідачем під час сумісного проживання до моменту реєстрації шлюбу народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Вказала, що сімейне життя з відповідачем не склалося через протилежні погляди на шлюб, сімю, відсутність взаєморозуміння та взаємоповаги, нехтування позивачем сімейними цінностям. Зазначила, що з відповідачем не проживають з червня 2017 року, спільного господарства не ведуть. Подальше життя з відповідачем та збереження шлюбу неможливе, у звязку з чим просила шлюб розірвати, зазначивши, що діти після розірвання шлюбу будуть проживати з нею. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася. Відповідно до заяви від 06.12.2017 року просила суд\~ розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримала та просила шлюб розірвати, зазначивши, що спір щодо поділу майна та місця проживання дітей відсутній, прізвище після розірвання шлюбу просила змінити на дошлюбне [PERSON]. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився. Відповідно до заяви від 06.12.2017 року просив суд\~ розглядати справу без його участі, зазначивши, що спір щодо поділу майна та місця проживання дітей відсутній, позовні вимоги визнав та не\~ заперечував\~ щодо розірвання шлюбу. \~ \~ \~ \~ У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалося. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування на їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу. З матеріалів справи судом встановлено, що у сторін під час сумісного проживання до моменту реєстрації шлюбу народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO], про що складено відповідний актовий запис № 427, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-КИ № 622286, виданого повторно Індустріальним районним у місті Дніпропетровську відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, та [PERSON], [INFO], про що складено відповідний актовий запис № 626, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-КИ № 622285, виданого повторно Індустріальним районним у місті Дніпропетровську відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області. 05 серпня 2016 року Індустріальним районним у місті Дніпропетровську відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], про що складено відповідний актовий запис № 438, прізвище дружини після одруження [PERSON]. Також, встановлено, що між сторонами були фактично припинені шлюбні стосунки та сторони не ведуть спільного господарства з червня 2017 року, примирення неможливе. Спір щодо місця проживання дітей та поділ майна відсутній. Відповідно до ст. 120 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги інші обставини життя подружжя. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, сторони не бажали поновлювати стосунки, будь-яких заходів до примирення не приймають, оскільки збереження шлюбу суперечить інтересам сім`ї, а тому надання сторонам строку для примирення суд вважає недоцільним. Причиною розпаду сімї є різні погляди на життя, відсутність взаємного розуміння, різні погляди на життя та сімю, втрата почуттів любові та поваги один до одного. При постановленні рішення суд враховує те, що сімейно-шлюбні відносини припинені, сторони наполягали на розірванні шлюбу, зберігати шлюб не бажають, спір про майно та місце проживання дітей відсутній, тому суд приходить до висновку, що сімя сторін розпалася остаточно та не може бути відновлена. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що має суттєве значення. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 88 ЦПК України сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню з відповідача на його користь.

Outcome: approved