Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-04 00:00:00

Позивач, АК «Харківобленерго» звернувся до суду з позовом до [PERSON], в остаточної редакції якого, прохає суд зобов'язати відповідача відновити становище, яке існувало до порушення прав та законних інтересів позивача, а саме: звільнити охоронну зону повітряної лінії 35 кВ ТЕЦ №3-ХПИ шляхом знесення будівлі (кафе), що знаходиться в охоронній зоні повітряної лінії 35 кВ ТЕЦ №3 - ХПИ у межах опор №№ 29-30 по [ADDRESS]. При цьому позивач в своєму позові посилається на те, що АК «Харківобленерго» належить високовольтна повітряна лінія електропередач 35 кВ №3-ХПИ, інвентарний №505621/01, що проходить по зазначеній адресі. 15.10.2013 року та 29.10.2013 року компанією позивача було проведено обстеження повітряної лінії 35 кВ ТЕЦ №3-ХПИ, під час якого було виявлено порушення користування охороною зоною, а саме: в межах опор №№29-30, під проводами, без дозволу позивача було зведено нежитлову будівлю (кафе), в зв'язку з чим були складені «Акти обстеження електричної мережі» за №№ 55,57, з якими ознайомлено під підпис [PERSON], який на той час діяв за довіреністю від імені відповідача. Згідно актів відповідачу було запропоновано протягом десяти робочих днів, дотримуючись п.п. 9,10 «Правил охорони електричних мереж», демонтувати будівлю (кафе) за межі охоронної зони повітряної лінії 35 кВ №3-ХПИ по [ADDRESS]. Таким чином, розташування вищевказаного об'єкту, зведеного відповідачем в охоронній зоні повітряної лінії позивача, порушує його законні інтереси, а саме: унеможливлює обслуговування, що загрожує припиненням електропостачання великій кількості побутових та промислових споживачів, створює загрозу безпеці населення. Тому позивач прохає заявлені позовні вимоги задовольнити. У суді представники позивача позов підтримали у повному обсязі, та зазначили, що повітряна лінія електропередач 35 кВ ТЕЦ №3-ХПИ, що проходить по [ADDRESS] була побудована у 1946 року та реконструйована у 2004 році, та ця реконструкція була узгоджена з уповноваженими органами, що підтверджується актом №33 - дн від 12.05.2004 року, та вказана повітряна лінія значиться у інвентаризаційному описі основних засобів, та належить позивачу. Тому, представники позивача вважали незаконну побудову нежитлової будівлі, яка розташована за зазначеною вище адресою, що належить відповідачу. Представник відповідача у суді проти позову заперечував у повному обсязі, прохаючи суд у позові відмовити, посилаючись на те, що нежитлова будівля, власником якої у 2009 році стала відповідачка, збудована у 2000 році, та в той час високовольтна повітряна лінія 35 кВ ТЕЦ №3-ХПИ проходила зовсім в іншому місці. У 2004 році позивач без узгодження з відповідачем самовільно переніс вказані дві опори №№29,30 в інше місце, та після чого будівля опинилося в охоронній зоні ЛЕП. Тому, на думку представника відповідача самовільні та неузгоджені дії було здійснено якраз не відповідачем, а позивачем по відношенню до приватної власності відповідача. Більш того, на думку представника відповідача, позивач не надав необхідних правовстановлюючих документів, які підтверджують право власності АК «Харківобленерго» на високовольтну повітряну лінію 35 кВ ТЕЦ №3 ХПИ, а також дозвіл на її будування. Суд, дослідивши матеріали справи, надані докази, вислухавши учасників процесу прийшов до наступного. Так, судом встановлено такі факти та відповідно ним правовідносини, а саме: Наказом Міністерства енергетики та електрифікації від 22.08.1995 року за № 163, повітряна лінія у складі цілісного майнового комплексу Виробничого енергетичного об'єднання «Харківенерго» була передана до статутного фонду Державної акціонерної енергопостачальної компанії «Харківобленерго», правонаступником якої на даний час є АК «Харківобленерго», в тому числі і повітряна лінія електропередачі №35 кВ ТЕЦ №3-ХПИ, та на теперішній час знаходиться на балансі позивача. (а.с.13-15, 17-21, 52). Пунктом 8 «Правил охорони електричних мереж», затверджених постановою Кабінету Міністрів України №209 від 4 березня 1997 року у охоронних зонах повітряних і кабельних ліній, трансформаторних підстанції, розподільних пунктів і пристроїв забороняється виконувати будь-які дії, що можуть порушити нормальну роботу електричних мереж, спричинити її пошкодження або нещасні випадки, а саме: - будувати житлові, громадські та дачні будинки, тощо. У 2004 році АК «Харківобленерго» з метою заміни технічно зношених опор на нові, було здійснено реконструкцію, яка узгоджена з уповноваженими органами, про що свідчить Акт №33-дн від 12.05.2004 року, а також відповідно прийнято в експлуатацію, про що свідчить акт приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта від 29.12.2005 року. (а.с. 59-67). Тому повітряна лінія електропередач 35 кВ ТЕЦ №3 -ХПИ, в межах опор №№29-30, стала проходити по [ADDRESS], де розташована нежитлова будівля кафе літ.»Н-1», яка належить на праві власності [PERSON] на підставі договору дарування, укладеному між відповідачкою та [PERSON] 14.05.2009 року . ( а.с. 84-90). В свою чергу, [PERSON] став власником кафе 23.07.2007 року, на підставі договору купівлі-продажу 23.07.2007 року, посвідченим приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON], р№4213. На підставі рішення Московського районного суду м. Харкова від 14.11.2008 року, [PERSON] самовільно прибудував до кафе деякі приміщення, та за ним визнано право власності на нежитлові приміщення літ.Н-1 у [ADDRESS]. ( а.с.105-108). Більш того, на підставі рішення Харківської міської ради №153/04 від 06.10.2004 року ПВКФ «БУДСЕРВІС» надано у користування земельну ділянку по [ADDRESS] для експлуатації та обслуговування нежитлових будівель. ( а.с.8,9). Відмовляючи у задоволенні позову, суд виходить з того, що позивач не довів в суді, що дії відповідачки унеможливлюють нормальні умови експлуатації повітряної лінії та належного технічного обслуговування. Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власність зобов'язує. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов'язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Частиною ч. 4 ст. 374 ЦК України передбачено, що права та обов'язки суб'єктів права власності на землю (земельну ділянку) встановлюються законом. Відповідно до ст. 76 ЗК України землями енергетичної системи визнаються землі надані під електрогенеруючі об'єкти (атомні, теплові, гідроелектростанції, електростанції з використанням енергії вітру і сонця та інших джерел), під об'єкти транспортування електроенергії до користувача. Землі енергетичної системи можуть перебувати у державній, комунальній та приватній власності. Уздовж повітряних і підземних кабельних ліній електропередач встановлюються охоронні зони. Стаття 112 ЗК України визначено, що охоронні зони створюються: - уздовж ліній зв'язку електропередачі для забезпечення нормальних умов їх експлуатації, запобігання ушкодження, а також зменшення їх негативного впливу на людей та довкілля, суміжні землі та інші природні об'єкти. Правовий режим земель охоронних зон визначається законодавством України. Частиною 6 ст. 19 Закону України «Про електроенергетику» передбачено, що в охоронних зонах електричних мереж, а також інших особливо важливих об'єктів електроенергетики діють обмеження, передбачені законодавством України щодо використання земель. Відповідно до ч. 2 п. 4 «Правил охорони електричних мереж», затверджених постановою Кабінету Міністрів України №209 від 4 березня 1997 року в межах охоронних зон землі у їх власників та користувачів не вилучаються, а використовуються з обмеженнями, передбаченими цими Правилами. Підприємства, установи, організації та громадяни, яким надано у власність, постійне або тимчасове користування земельні ділянки, де знаходяться об'єкти електричних мереж, зобов'язані вживати належних заходів до збереження зазначених об'єктів. Згідно ст. 30 Закону України «Про землі енергетики та правовий режим спеціальних зон енергетичних об'єктів» власники і користувачі земельних ділянок у спеціальних зонах об'єктів енергетики мають право: - самостійно господарювати на земельних ділянках з дотриманням установлених обмежень та обтяжень. Власники і користувачі земельних ділянок у спеціальних зонах об'єктів енергетики зобов'язані здійснювати господарську та інші види діяльності на зазначених земельних ділянках з дотриманням вимог цього Закону. За змістом ст. 31 Закону України «Про землі енергетики та правовий режим спеціальних зон енергетичних об'єктів» про проведення планових робіт по ремонту і реконструкції ліній електропередачі власник або користувач земельної ділянки письмово повідомляється не пізніше ніж за десять днів до початку таких робіт. Частиною 5 ст. 34 Закону України «Про землі енергетики та правовий режим спеціальних зон енергетичних об'єктів» визначено, що власники та користувачі земельних ділянок спеціальних зон об'єктів енергетики не мають права перешкоджати працівникам підприємств здійснювати контроль за технічним станом об'єктів транспортування електроенергії та виконувати планові і аварійно-відновлювальні роботи. На підставі аналізу викладеного, суд прийшов до висновку, що в задоволені позову необхідно відмовити. Оскільки, позивачем у 2004 році було здійснено реконструкцію технічно зношених опор за адресою [ADDRESS], на той час відповідачка власником нежитлової споруди не була, як зазначили представники позивача у суді, у них відсутні узгодження з іншим власником цієї нежитлової будівлі на той час, оскільки у них відсутня що до цього офіційне підтвердження. Більш того, тільки у 2013 році, а саме 12.10.2013 року, та 29.10.2013 року складено позивачем Акти обстеження електричної мережі» за №№ 55,57, про необхідність демонтувати будівлю, яка належить [PERSON], за межі охоронної зони повітряної лінії 35 кВ ТЕЦ №3-ХПИ по [ADDRESS]. (а.с.11-12). Приймаючи до уваги вищенаведене суд робить висновок про те, що позивач не довів того факту дії відповідачки, що унеможливлюють нормальні умови експлуатації повітряної лінії та належного технічного обслуговування, та що відповідачка чинила перешкод АК «Харківобленерго» в експлуатації та технічному обслуговуванні проводів лінії електропередачі, які розташовані в прогоні опор №29-30 високовольтної повітряної лінії електропередачі 35 кВ ТЕЦ №3-ХПИ над будівлею, за адресою [ADDRESS], яка належить відповідачу на праві власності з 2009 року. Доказів того, що нежитлова будівля, яка розташована за адресою: [ADDRESS], яка є предметом спору, перебуває в охоронній зоні високовольтної повітряної лінії електропередачі 35 кВ ТЕЦ №3-ХПИ, матеріали справи не містять. Щодо вимоги позивача про знесення нежитлової будівлі, розташованої за адресою: [ADDRESS], позивачем не надано доказів, що до прийняття мір для усунення недоліків для обслуговування лінії електропередач, тому суд відмовляє в задоволені вказаних вимог. Відповідно до п. 22, 24 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)»від 30 березня 2012 року № 6 знесення самочинного будівництва є крайньою мірою і можливе лише тоді, коли використано усі передбачені законодавством України заходи щодо реагування та притягнення винної особи до відповідальності. Знесення нерухомості, збудованої з істотним відхиленням від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотним порушенням будівельних норм і правил (у тому числі за відсутності проекту), можливе лише за умови, що неможлива перебудова нерухомості відповідно до проекту або відповідно до норм і правил, визначених державними правилами та санітарними нормами, або якщо особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від такої перебудови. Таким чином, з урахуванням вищевикладеного, суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні позову.

Outcome: dismissed