Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-29 00:00:00

Позивач в інтересах неповнолітнього [PERSON], звернувся до суду з даним позовом, яким просить позбавити відповідача батьківських прав та стягнути на користь держави судовий збір. В обґрунтування вимог зазначає, що від шлюбу [PERSON] та [PERSON] народився син [PERSON],[INFO] Шлюб між ними був розірваний і син залишився на вихованні матері, яка померла 10 грудня 2014 р. [PERSON] свідомо та без поважних причин ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків у вихованні та утриманні сина, що і послужило причиною звернення до суду. Представник позивача в судому засіданні дані обставини підтвердила та пояснила, що у особистій бесіді з відповідачем дізналася, що останній не може виконувати свої батьківські обов'язки з причин зловживання спиртними напоями, відсутністю постійного місця проживання та роботи, а тому не заперечує проти позбавлення його батьківства. Відповідач в судове засідання не з'явився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином про що свідчить письмова заява про визнання ним позову та розгляду справи за його відсутності. Прокурор повністю підтримала позов та не заперечувала проти його задоволення із зазначених підстав. Третя особа [PERSON] просив суд задовольнити позов з тих підстав, що відповідач проживав у його будинку з його дочкою доки [PERSON] не виповнилося близько 1,5 року. Потім відповідач залишив сім'ю і жодного разу не з'явився до них. Не надавав матеріальної допомоги сину, не приймав участь у його вихованні. Його онук жодного разу не бачив свого батька після того, як останній його залишив. Факт написання заяви про визнання позову особисто відповідачем він підтверджує, так як особисто привіз його до служби у справах дітей. Онук з народження проживає у його будинку та перебував під його піклуванням та своєї матері. Після її смерті взяв опіку над онуком. Звернувся до органу опіки та піклування з метою забезпечення соціальної підтримки держави. Суд заслухав пояснення сторін та подані докази в їх сукупності та не зважаючи на визнання позову відповідачем ( ч.1 ст.61 ЦПК України), прийшов до переконання про задоволення позову з наступних підстав. З показів представника позивача та третьої особи вбачається, що утриманням та розвитком дитини займається виключно третя особа, а батько дитини участі в утриманні та вихованні свого сина [PERSON] не приймає. Дані пояснення суд бере за основу, так як вони відповідачем не спростовані та в сукупності з іншими доказами знайшли своє підтвердження. Так, з акту обстеження житлово-побутових умов вбачається, що дитина проживає з третьою особою у її будинку після смерті її матері, є забезпеченою всім необхідним для навчання та життєдіяльності (а.с.8). Орган опіки та піклування виконавчого комітету Бориспільської міської ради своїм висновком вважає за доцільне позбавити відповідача батьківських прав стосовно його неповнолітнього сина [PERSON] (а.с.9 на звороті), що також підтверджується їх рішенням №876 від 20.12.2014 р. (а.с.9). 24.12.2014 р. Наказом №217 [PERSON] був поставлений на облік як дитина, яка залишилася без батьківського піклування (а.с.19). Статтею 150 СК України встановлено, що батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про здоров'я, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечувати здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до змісту ч.ч. 3, 4 ст. 155 СК України відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої Законом. Позбавлення батьківських прав є, з одного боку, засобом захисту прав дитини, а з другого - заходом впливу на батьків, які неналежним чином виконують свої батьківські обов'язки стосовно дитини. Позбавлення батьківських прав можливе виключно на підставі рішення суду. Частиною 1 ст. 164 СК встановлено вичерпний перелік підстав для позбавлення батьківських прав. Згідно п.2 ч. 1 ст. 164 СК України батько може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо він ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Як роз'яснив Пленум ВСУ у абз. 2 п.16 Постанови №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизначених норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо так і в їх сукупності, можуть розцінюватися як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми батьківськими обов'язками. З наданих суду доказів вбачається, що відповідач свідомо нехтує своїми батьківськими обов' язками відносно неповнолітнього сина [PERSON], а тому враховуючи вказані докази та беручи до уваги висновок про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав відносно дитини, суд приходить до переконання, що дійсно, відповідача слід позбавити батьківських прав. В зв'язку із задоволенням позову, з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в розмірі 243,60 грн., так як позивач звільнена від сплати судового збору по даній категорії справ. На підставі викладеного,

Outcome: approved