Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-17 00:00:00

Позивач [PERSON] міський центр зайнятості звернувся з справжнім позовом до відповідача [PERSON] та просив постановити судове рішення яким стягнути з останнього незаконно отриману допомогу по безробіттю у розмірі 1018 грн. 21 коп.. На обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на те, що 31.05.2012 року [PERSON] звернувшись до [PERSON] міського центру зайнятості із заявою про надання йому статусу безробітного з виплатою допомоги по безробіттю на підставі наказу № НТ 120531 від 31.05.2012 року та у відповідності до положень ст. 23 Закону України Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття та п. 2.1 Порядку надання допомоги по безробіттю, в тому числі одноразової її виплати для організації безробітними підприємницької діяльності затвердженого Наказом Міністерства праці та соціально політики України № 307 від 20.11.2000 року, не повідомивши [PERSON] міський центр зайнятості, що вже отримує пенсію за віком, незаконно отримав допомогу по безробіттю яка за період з 29.11.2012 року по 03.01.2013 року складає 1018 грн. 21 коп., в звязку із чим просить зазначену суму стягнути з відповідача. Позивач, [PERSON] міський центр, належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи в судове засідання свого представника не направив. До початку судового розгляду повноважний представник позивача за довіреністю [PERSON] подала письмову заяву згідно якої уточнила позовні вимоги з врахування того, що відповідач сплатив частину заборгованості, просила стягнути з останнього 518 грн. 21 коп. та розглянути справу без її участі. Відповідач [PERSON], який є належним чином сповіщений про день, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з»явився. До початку судового розгляду також подав заяву згідно якої уточнені позовні вимоги визнав в повному обсязі, просив розглянути справу без його участі. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідив матеріали справи і надані в ній докази на обґрунтування і спростування вимог, суд вважає позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що на підставі заяви від 31.05.2012 року та наданих документів [PERSON], [PERSON] міським центром зайнятості було надано статус безробітного та призначено виплату допомоги по безробіттю (а.с. 7). Відповідно до розрахунку [PERSON] міського центру зайнятості, дохід від виплати по безробіттю [PERSON] за період з 29.11.2012 року по 03.01.2013 року становить 1018 грн. 21 коп. (а.с.11). На основі проведення верифікації інформації відповідно до листа Державної служби зайнятості від 16.09.2016 року № ДЦ -01-6471/0/616, на підставі акту № 048812052400013 розслідування страхових випадків та обгрунтованості виплат матеріального забезпечення, [PERSON] міським центром зайнятості від 03.07.2017 року встановлено, що [PERSON], в період перебування на обліку в [PERSON] міському центрі зайнятості як безробітний було призначено пенсію за віком з 29.11.2012 року. Згідно листа Пятихатського обєднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області від 27.10.2016 року, підтверджується, що дійсно з 29.11.2012 року [PERSON] було призначено пенсію за віком згідно п. 3 розділу XV Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування (а.с. 14). Наказом [PERSON] міського центру зайнятості № 36 від 14.07.2017 року Про повернення коштів вирішено вжити заходів щодо повернення [PERSON] коштів у розмірі 1018 грн. 21 коп., виплачених як допомога по безробіттю за період з 29.11.2012 року по 03.01.2013 року (а.с.18). Листом № 514 від 14.07.2017 року позивач повідомив [PERSON] про необхідність перерахувати кошти у розмірі 1018 грн. 21 коп. на рахунок [PERSON] міського центру зайнятості (а.с. 16). Відповідно до п.п. г ч. 2 ст. 2 Закону України Про зайнятість населення від 01.03.1991 року № 803-XII (який був чинний на час надання відповідачу статусу безробітного) не можуть бути визнані безробітними громадяни які мають право на пенсію за віко, у тому числі на пільгових умовах, на пенсію за вислугу років та скористалися цим право або досягли встановленого законом пенсійного віку. Тобто, отримання пенсійних виплат є обставиною, що виключає виплату забезпечення по безробіттю. Частиною 2 ст. 36 Закону України Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття передбачено, що застраховані особи, зареєстровані в установленному порядку як безробітні, зобовязані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Згідно ч. 3 ст. 36 Закону України Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття, сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обовязків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України, з момента виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг. Таким чином, оскільки за період з 29.11.2012 року по 03.01.2013 року [PERSON] міським центром зайнятості було виплачено [PERSON] суму допомоги по безробіттю у розмірі 1018 грн. 21 коп., вказана сума вважається безпіставно ним набута, оскільки її набуттю сприяло умисне невиконання відповідачем своїх обовязків та зловживання ними, а саме неповідомлення ним про отримання пенсії за віком, хоча згідно його заяви про надання статусу безробітнього від 31.05.2012 року він зазначив, що не отримує пенсію, в тому числі на пільгових умовах та за вислугу років (а.с.7). Частинами 1, 2 ст. 1212 ЦК України передбачено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно) зобовязана повернути потерпілому це майно. Особа зобовязана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно набуте згодом відпала. Положення цієї глави застосовується незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. З урахуванням наведеного, вбачається та підтверджується, що у спірних правовідносинах встановлено факт недобросовісності відповідача [PERSON], як набувача матеріальної допомоги на випадок безробіття у розмірі 1018 грн. 21 коп., оскільки він отримавши статус пенсіонера та отримуючи пенсію за віком, що виключає можливість отримувати допомогу по безробіттю не повідомив [PERSON] міський центр зайнятості про вказану обставину, хоча такий обовязок передбачений ч. 2 ст. 36 Закону України Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття. В звязку із чим, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] міського центру зайнятості до відповідача підлягає задоволенню у повному обсязі. Суд враховує, що відповідач, сплатив на рахунок позивача частину незаконно отриманої допомоги по безробіттю у розмірі 500 грн. 00 коп., що підтверджується платіжним дорученням від 14 вересня 2017 року, в звязку із чим вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути залишок заборгованості у розмірі 518 грн. 21 коп.. Згідно ст. 88 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати, таким чином з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір у сумі 1600 грн. 00 коп..

Outcome: approved