Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-06 00:00:00

Позивач [PERSON] у березні 2021 звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення на її користь неустойки (пені ) за прострочення сплати аліментів за період з 01 листопада 2019 по 01 червня 2020 на утримання сина [PERSON] , [INFO] . В обгрунтування позову зазначає, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі до 14.02.2017, мають сина [PERSON] , 2009 року народження. Рішенням Калінінського районного суду м.Горлівка від 19.09.2011 з відповідача на її користь стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі ј частки заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму, встановленого законом для дитини відповідного віку, починаючи з 19.09.2011 до повноліття дитини, тобто до [INFO] .Виконавчий лист знаходиться на виконанні у Відділі державної виконавчої служби ( дали ВДВС) по Холодногірському та Новобаварському районах у м.Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м.Харків).Відповідно до розрахунку заборгованість по сплаті аліментів станом на 17.02.2021 складає 5057,50 грн.Неустойка за несвоєчасне виконання зобов`язання по сплаті аліментів за період з 01.11.2019 по 01.06.2020 становить 6540,31 грн. В подальшому, відповідач сплачував аліменти регулярно, оскільки вони утримувались з його заробітної плати.Оскільки розмір неустойки на підставі ст. 196 СК країни не може перевищувати 100% заборгованості, позивач просить стягнути рівнозначну із заборгованістю суму 5057,50 грн. В судовому засіданні позивач та його представник підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] проти позову не заперечував, пояснивши, що він передавав позивачеві грошові суми на утримання сина під відповідні розписки та станом на 01.01.2020 заборгованості не мав, хоча за листопад та грудень 2019 стягувач не надала йому письмового підтвердження. У січні 2020 працевлаштувався, державний виконавцем за місцем роботи направлена постанова про звернення стягнення на заробітну плату. За квітень та травень 2020 утримувались поточні аліменти у визначеному розмірі, а потім відраховувались у більшому розмірі, заборгованість сплачував також на депозитний рахунок ВДВС. Суд, вислухавши вступне слово та пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] і [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Після розірвання шлюбу дитина [PERSON] , залишився проживати разом з матір`ю, що не заперечується учасниками справи. Рішенням Калінінського районного суду м.Горлівка Донецької області від 04.11.2011 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] у розмірі ј частини заробітку( доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму встановленого законом для дитини відповідного віку, починаючи з 19.09.2011 до повноліття дитини, тобто до [INFO] . За інформацією № 57362 від 21.04.2021, наданої ВДВС по Холодногірському та Новобаварському районах у м.Харкові, 12.09.2016 з Дергачівського ВДВС Головного територіального управління юстиції у Харківській області надійшов виконавчий лист № 2-2282/2011 від 16.11.2011, виданого Калінінським районним судом м.Горлівки Донецької області про стягнення з [PERSON] аліментів на користь [PERSON] . Стягувачем надавались розписки про відсутність претензій до боржника протягом 2016, 2019. 14.11.2019 заявою [PERSON] підтверджено, що заборгованість станом на 31.10.219 відсутня, тому розрахунок боргу проводився з листопада 2019. У лютому 2020, у зв`язку з отриманням довідки про місце роботи [PERSON] у ТОВ «Люкс Сервіс плюс»,постановою державного виконавця від 10.02.2020 звернуто стягнення на заробітну плату боржника, починаючи з 17.01.2020 і до досягнення дитиною повнолітнього віку. 25.01.2021 до бухгалтерії ТОВ направлено вимогу щодо включення до заборгованості коштів у розмірі 8442,35 грн. Виходячи з розрахунку заборгованості по аліментам, складеного державним виконавцем Міжрайонного ВДВС по Холодногірському та Новобаварському районах у м.Харкові, станом на 17.02.2021 заборгованість складала 5057,5 грн., з урахуванням сплачених боржником аліментів . Статтею 180 СК України встановлений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. Відповідно до частини 3 статті 195 СК України, розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору судом. Згідно частини 1 статті 196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак, таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. У статті 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення. За правовою позицією Великої Палата Верховного Суду від 03 квітня 2019 по справі 333/6020/16-ц розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток. Тобто, заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %. За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем. У разі виплати аліментів частинами, необхідно зазначити, що якщо такі часткові платежі вчинені протягом місяця, у якому повинні сплачуватися аліменти, і їх загальна сума становить місячний платіж, визначений у рішенні суду про стягнення аліментів, вважається, що той з батьків, який повинен сплачувати аліменти, виконав ці зобов`язання. У разі, якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені - 1 %. Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості. У разі, якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1 %. При здійсненні розрахунку пені по аліментам позивач обчислив пеню за період з 01.11.2019 по 01.06.2020 (в межах позовних вимог) : -за листопад 2019 розмір заборгованості по сплаті аліментів складав 1159 грн. * 1% (пені) * 183 дні прострочки ( з 01.12.2019 по 30.05.2020) = 2120,97 грн.; - сума неустойки (пені) за грудень 2019: 1109 грн. - розмір несплачених у відповідному місяці аліментів, х 1% (пені) х 152 дні прострочення (з 01.01.2020 по 30.05.2020) = 1685,68 грн; - сума неустойки (пені) за січень 2020:1109 грн.- розмір несплачених у відповідному місяці аліментів, х 1% (пені) х 121 день прострочення (з 01.02.2020 по 30.05.2020) = 1341,89 грн; - сума неустойки (пені) за лютий 2020:1109 грн.- розмір несплачених у відповідному місяці аліментів, х 1% (пені) х 92 дні прострочення (з 01.03.2020 по 30.05.2020) = 1020,28 грн; - сума неустойки (пені) за березень :609 грн.- розмір недоплачених у відповідному місяці аліментів, х 1% (пені) х 61 день прострочення (з 01.04.2020 по 30.05.2020) = 371,49 грн. Загальна сума пені становить 6540,31 грн. Оскільки розмір пені перевищує розмір заборгованості по сплаті аліментів, тому відповідно до положень ст.196 СК України з відповідача підлягає стягненню 100% заборгованості, яка згідно розрахунку державного виконавця становила з 01 листопада 2019 по 01.06.2020- 5057,5 грн. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Тобто, відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає в усіх випадках, крім несвоєчасної виплати заробітної плати, затримки або неправильного перерахування аліментів банками. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, які маютьзначення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідачем не надано доказів про добровільну сплату аліментів. Згідно з прецедентною практикою Європейського суду з прав людини право на виконання судового рішення є складовою права на доступ до суду, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід`ємна частина судового розгляду (рішення від 20 липня 2004 року у справі «Шмалько проти України»). Відсутність гарантії виконання судового рішення є порушенням у розумінні статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою передбачені гарантії, надані сторонам - справедливий, відкритий і швидкий розгляд. Відповідно до частини п`ятої статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. У пункті 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду. За аналогією із цивільним законодавством слід виходити із презумпції вини особи, яка прострочила виконання зобов`язання. У зв`язку з цим на неї покладається тягар доведення протилежного, однак відповідач не спростувала належним чином обставин позову, передбачених статтею 196 СК України, які є підставою для покладення відповідальності зі сплати відповідної неустойки. Крім того, обов`язок надавати дитині допомогу (аліменти) батьки несуть не лише на підставі рішення суду, а й з факту народження дитини згідно з вимогами СК України. За приписами ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідачки на користь держави витрати зі сплати судового збору у розмірі 908 грн. На підставі викладеного і

Outcome: approved