overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-27 00:00:00

Позивач [PERSON] предявив до суду позов до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики у розмірі 265000 гривень. Зазначені вимоги обґрунтовує тим, що 09 березня 2013 року між ними укладено у формі розписки договір позики, за умовами якого позивач позичив відповідачу 265000 гривень на строк до 13 березня 2015 року. Однак у зазначений строк відповідач позичених коштів не повернула. З цих підстав позивач просить стягнути з неї зазначену суму коштів та понесені ним судові витрати. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав із викладених у позовній заяві обставин та просить задовольнити. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, повторно до суду не з'явилася, не повідомивши про причини неявки. Заяви про розгляд справи за її відсутності не подавала. За вказаних обставин суд приходить до переконання, що згідно з ч. 4 ст. 169, ч. 1 ст. 224 ЦПК України слід ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач у судовому засіданні не заперечив проти такого вирішення справи, та відповідно до вимог ст. 225 ЦПК України судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив такі обставини: 09 березня 2013 року сторони уклали договір, за умовами якого позивач передав відповідачу 265000 гривень з терміном повернення до 13 березня 2015 року, що підтверджується письмовою розпискою з власноручним підписом відповідача [PERSON] Таким чином відповідно до ст. 1046 ЦК України сторони уклали договір позики. До 13 березня 2015 року [PERSON] боргу не повернула. Вимоги [PERSON] про повернення коштів ігнорує. Відповідно до ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок у встановлений у зобов'язанні строк. Однак усупереч указаним вимогам закону відповідач [PERSON] як позичальник свого обов'язку повернути позивачу [PERSON] як позикодавцеві позичені кошти в розмірі 265000 гривень на підставі договору позики від 09 березня 2013року в обумовлений у ньому строк не виконала. Аналізуючи в сукупності викладені обставини і визначені відповідно до них правовідносини сторін, положення закону, якими вони регулюються, дослідивши зібравні у справі докази, суд приходить до переконання про наявність підстав для задоволення вимог позивача шляхом стягнення в його користь із відповідача 265000 гривень заборгованості за договором позики від 09 березня 2013 року. Крім цього, відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача в користь позивача підлягають стягненню 2650 гривень понесених позивачем і документально підтверджених судових витрат. На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 526, 527, 530 , 625 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-16 00:00:00

Позивач [PERSON] пред'явив до суду позов до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Зазначені позовні вимоги обґрунтовує тим, що шлюб зареєстровано 24 квітня 2010 року, про що зроблено актовий запис №384 відділу реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області. Від шлюбу в подружжя народилися син [PERSON], [INFO] та дочка [PERSON], [INFO]. Сімейні стосунки з відповідачем не склались, оскільки постійно виникали сварки та непорозуміння. Більше двох років вони разом не проживають. З цих підстав просив розірвати шлюб між ним та відповідачем. В судове засідання позивач [PERSON] подав заяву, згідно з якою заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив розглянути справу в його відсутності. В судове засідання відповідач [PERSON] подала заяву, згідно з якою позовні вимоги визнала повністю, не заперечила проти задоволення позову та просила розглянути справу у її відсутності. За вказаних обставин, з урахуванням вимог ст. 169 ЦПК України, суд вважає за можливе продовжити розгляд справи у відсутності сторін. Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив такі обставини: 24 квітня 2010 року сторони вступили у зареєстрований шлюб, про що зроблено актовий запис №384 відділу реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області. Від шлюбу у подружжя народилися син [PERSON], [INFO] та дочка [PERSON], [INFO]. Як слідує з викладених у позовній заяві обставин, якими позивач [PERSON] обґрунтовує свої позовні вимоги, сімейні стосунки з відповідачем не склались, оскільки постійно виникали сварки та непорозуміння. Більше двох років сторони разом не проживають. Враховуючи зазначені обставини, суд прийшов до переконання, що сім'я сторін фактично розпалася і шлюб носить формальний характер. Відповідно до ст.112 CK України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За вказаних обставин судом установлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що мають істотне значення, тому відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України, шлюб підлягає до розірвання. На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 110, 112, ч. 2 ст. 115 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-28 00:00:00

Позивач [PERSON] предявив до суду позов до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу зареєстрованого 25 червня 1982 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції, про що складено актовий запис за № 629. В обгрунтування заявлених позовних вимог покликається на те, що від шлюбу є двоє повнолітніх дітей . Причина розірвання шлюбу- відмова відповідача від подружнього життя , що призвело до постійних конфліктів та зумовило те, що вони разом не проживають . За таких обставин просить шлюб розірвати, проти примирення категорично заперечує, оскільки перебування у шлюбі суперечить його інтересам, що мають істотне значення. Вказав, що проти розірвання шлюбу в органах РАЦС відповідач заперечує. Ухвалою судді від 23 серпня 2018 року у справі було відкрите провадження та призначене підготовче судове засідання на 10 жовтня 2018 року . У підготовче судове засіданні позивач [PERSON] не з»явився, попередньо подав до суду заяву про проведення судового розгляду за його відсутності, вказав ,що заявлені позовні вимоги підтримує та просить задовольнити їх у повному обсязі . Відповідач [PERSON] у підготовче судове засідання не зявилася, попередньо подавши заяву про розгляд справи за її відсутності, зазначила , що заявлені позовні вимоги про розірвання шлюбу визнає у повному обсязі . Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив такі обставини: Позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] (дошлюбне прізвище Стефанів) М. М. вступили у зареєстрований шлюб 25 червня 1982 року, про що складено актовий запис за №629 Відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції, яким 31 грудня 2013 року, повторно, видане Свідоцтво про шлюб серії І-ИД № 103506. Від шлюбу сторін неповнолітніх дітей немає . Внаслідок постійних конфліктів сторони припинили подружні відносини та разом не проживають. Згідно із вимогами ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Натомість позивачем зазначено, що перебування у шлюбі суперечить його інтересам, що мають істотне значення. Відповідно до вимог ст. 112 Сімейного кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За вказаних обставин, суд вважає , що сімя сторін фактично розпалася і шлюб носить формальний характер. Таким чином, судом установлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є таким, що суперечить інтересам позивача, що мають істотне значення, тому відповідно до вимог ст.112 Сімейного кодексу України, шлюб підлягає до розірвання, а позов [PERSON] до задоволення. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-14 00:00:00

Позивач [PERSON] пред'явив до суду позов до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що сумісне життя з відповідачем не склалося внаслідок відсутності взаєморозуміння та різних поглядів на життя, що привело до втрати відчуттів любові і пошани один до одного. Вважає, що сім'я повністю розпалася, зберегти її не можливо, внаслідок чого просить шлюб розірвати. У судове засідання позивач не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву за якою просить шлюб розірвати та розглянути справу у його відсутності. Відповідач у судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала суду заяву про визнання позову, просить розглянути справу у її відсутності. Згідно ч. 2 ст. 158 та ч. 4 ст. 174 ЦПК України, суд, враховуючи заяви сторін, вважає можливим розглянути справи в їхню відсутність та прийняти рішення по суті позовних вимог. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Встановлено, що сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 09 серпня 2008 року, від сумісного життя мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], яка проживає разом з відповідачем, спору про місце проживання дитини між сторонами не має. Подружжя шлюбні відносини не підтримує з початку 2013 року року, спільного господарства не ведуть, спільного бюджету не мають, мешкають окремо, сім'я розпалася внаслідок втрати відчуттів прихильності, любові і пошани, обумовлених відсутністю взаєморозуміння. Спір про поділ сумісного подружнього майна між сторонами по справі - відсутній. Суд вважає, що сім'я повністю розпалась, зберегти її не можливо, шлюб існує формально, а тому підлягає розірванню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати, пов'язані зі сплатою судового збору у розмірі 229,40 грн. На підставі ст.ст.104, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-11 00:00:00

Позивач, [PERSON], пред'явив до суду позов до відповідача, [PERSON], у якому позивач просив: розірвати договір позики від 11 лютого 2017 року, укладений між [PERSON] та [PERSON], який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Смекаліною Л. Т. та зареєстровано у реєстрі за № 131; розірвати договір позики від 16 червня 2017 року, укладений між [PERSON] та [PERSON], який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Смекаліною Л. Т. та зареєстровано у реєстрі за № 390; стягнути з [PERSON] (ІПН [NUMBER]) 431504 гривні 00 копійок коштів позики; судові витрати покласти на відповідача. В обґрунтування своїх вимог у позові позивач зазначив про те, що у лютому 2017 року [PERSON] та [PERSON] домовились про оформлення договорів позики на загальну суму 16400 доларів США у гривневому еквіваленті. На виконання цієї домовленості 11 лютого 2017 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір позики, який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Смекаліною Л. Т. та зареєстровано у реєстрі за № 131. Відповідно до вказаного договору відповідач отримав грошові кошти в сумі 176000 гривень 00 копійок, які зобов'язався повернути до 11 лютого 2018 року рівними частинами. Передача грошових коштів за вказаним договором підтверджуєтеся розпискою відповідача від 11 лютого 2017 року. За домовленістю між сторонами та відповідно до частини 2 ст. 524 Цивільного кодексу України сторони визначили грошовий еквівалент зобов'язання у доларах США та встановили, що сума позики - 176000 гривень 00 копійок становить еквівалент 6400 доларів США за курсом, встановленим ПАТ «Райффазен Банк Аваль» станом на 11 лютого 2017 року. Курс долару США ПАТ «Райффазен Банк Аваль» станом на 11лютого 2017 року становив 27 гривень 11 копійок.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-06 00:00:00

Позивач [PERSON] предявив позов в суд до відповідачки [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги позивач мотивує тим, що шлюб між ними було зареєстровано 28 вересня 2002 року та зареєстровано у виконкомі Тересвянської селищної ради Тячівського районну Закарпатської області за актовим записом № 47. Від даного шлюбу в них народилось двоє неповнолітніх дітей 16 червня 2003 року син [PERSON] та 7 липня 2009 року донька Вікторія, які проживають та знаходяться на вихованні у відповідачки. Спільно нажите майно буде розділено в добровільному порядку. Причиною розірвання шлюбу стало те, що за час спільного проживання між ними виникали сварки та скандали. Відповідачка не поважала його як свого чоловіка , ставилась зневажливого до нього та його батьків. Вони втратили почуття віри та поваги один до одного. Вони втратили почуття віри та поваги один до одного, сімя розпалась остаточно. Позивач підтримав заявлені вимоги та пояснив в судовому засіданні , за час спільного проживання між ними виникали сварки та скандали , відповідачка погрожувала йому що отруїть його. Вони втратили почуття віри та поваги один до одного , на даний час він проживає у фактичних шлюбних відносинах з іншою жінкою Просить шлюб розірвати. Відповідачка в судовому засіданні позовні вимоги визнала частково, та пояснила, що причиною розірвання стало те що позивач знайшов собі іншу жінку з якою проживає у фактичних шлюбних відносинах, вони втратили почуття віри та поваги один до одного. Тому вона не проти розірвання шлюбу. Заслухавши пояснення позивача, відповідачки, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити з таких підстав. Сторони зареєстрували шлюб 28 вересня 2002 року у виконкомі Тересвянської селищної ради Тячівського району Закарпатської області. За час спільного проживання між ними виникали сварки та скандали, як вбачається з пояснень сторін вони тривалий час як разом не проживають. Вони втратили почуття віри та поваги один до одного. Позивач проживає у фактичних шлюбних відносинах з іншою жінкою За таких обставин сімя розпалась остаточно та шлюб носить формальний характер. Відповідно до ч. 3. ч. 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. , примушування до припинення шлюбних відносин , примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого звязку за допомогою фізичного чи психічного насильства є порушення права дружини, чоловіка на особисту свободу і може нести наслідки встановлені законом Вимог про розподіл майна та стягнення аліментів не заявлялось. Судові витрати слід покласти на позивача. А тому,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-22 00:00:00

Позивач [PERSON] пред'явив позов в суд до відповідачки [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що між ним та [PERSON] шлюб було укладено 09 лютого 1999 року та зареєстровано у виконкомі Калинівської сільської ради Тячівського районну Закарпатської області за актовим записом № 13. Від даного шлюбу дітей не мають. Спільно нажите майно буде розділено в добровільному порядку. Позовні вимоги мотивує тим, що з відповідачкою вони проживали лише два тижні, та з самого початку їх спільного проживання відповідачка зраджувала йому в подружній вірності, через що їх сімейні відносини припинились. П'ятнадцять років як разом не проживають. Вони втратили почуття віри та поваги один до одного. Зберегти сім'ю вже неможливо, сім'я розпалась остаточно. Протягом одинадцять років він проживає у фактичних шлюбних відносинах з [PERSON] з якою має намір зареєструвати шлюб. Просить шлюб розірвати. Свідок [PERSON] пояснила в судовому засіданні що більше одинадцяти років вона проживає у фактичних шлюбних відносинах з позивачем по справі. Вони бажають створити сім'ю але перешкодою є даний шлюб. Після перерви позивач в судове засідання не з'явися а написав заяву в якій просить розгляд справи продовжити у його відсутність. Відповідачка в судове засідання не з'явилась, хоча належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних мотивів. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Сторони зареєстрували шлюб 09 лютого 1999 року та шлюб зареєстровано у виконкомі Калинівської сільської ради Тячівського районну Закарпатської області за актовим записом № 13. Шлюбні відносини між сторонами припинені та шлюб носить тільки формальний характер. Наведене свідчить, що сім'я сторін розпалася, а шлюб носить формальний характер, тому шлюб слід розірвати. Позовні вимоги позивача ґрунтуються на законі. З огляду на стійке волевиявлення позивача та беручи до уваги наведені обставини, які свідчать про те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, стало неможливим, то шлюб слід розірвати. Вимог про розподіл майна не заявлялось. Судові витрати слід покласти на позивача. А тому,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-04 00:00:00

позивач [PERSON] пред'явив позов до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 03.05.1980 р. вони з відповідачем зареєстрували шлюб в Жовтанецькій сільській раді Кам»янка-Бузького району. В шлюбі в них народилдось троє дітей, котрі вже повнолітні. Протяг8ом останніх років подружнього життя відносини між ним та дружиною погіршились через непорозуміння при вірішенні важливих сімиейних питань. З 2013 р. подружніх відносин вони не підтримують, не поєднані спільним побутом. Вважає, що збереження сім»ї надалі неможливе, просить суд розірвати шлюб. В судове засідання позивач не з'явився, подав заяву про розгляд справи в його відсутність, позов підтримує. Відповідач, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи в судове засідання не з'явилась, не подала заяви про розгляд справи в її відсутність. Відповідно до п. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд вирішив розглянути справу на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши докази в справі, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Стаття 112 Сімейного кодексу України передбачає, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Сторони зареєстрували шлюб 03.05.1980 р. в Жовтанецькій сільській раді Кам»янка-Бузького району, актовий запис № 15. Від подружнього життя сторони мають трьох повнолітніх дітей. Судом встановлено, що сторони не підтримують подружні відносини, не поєднані спільним побутом, розлад в сім'ї носить стійкий характер, позивач наполягав на розірванні шлюбу. Тому, беручи до уваги вищенаведене, суд вважає, що збереження шлюбу є недоцільне, оскільки шлюб існує лише формально, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, тому шлюб слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-12 00:00:00

Позивач [PERSON]\~предявив позов\~до [PERSON] про розірвання шлюбу та просить розірвати шлюб, укладений між сторонами, посилаючись на те, що з травня 2015 року шлюбні стосунки між подружжям фактично припинені, спільного господарства не ведеться, сторони проживають окремо, подальше спільне життя і збереження шлюбу є неможливим. Спору з приводу проживання дитини між сторонами не існує. Провадження у справі за позовною заявою [PERSON] відкрите ухвалою судді від 23.05.2018 року. Справу призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження. Позивач в підготовчому судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав та просить задовольнити, пояснивши, що подружжя вже було на межі розлучення, у звязку із чим позивачем раніше подавався позов про розірвання шлюбу. Однак, сторони спробували налагодити стосунки й відізвали позов. Але вчинені ними дії позитивних результатів не принесли, тому вони прийшли до взаємного висновку про неможливість подальшого перебування у шлюбі, якій носить формальний характер та суперечить їх інтересам. Догляд за дитиною, участь кожного із батьків у її вихованні та питання щодо утримання сина вирішені за узгодженням сторін. Відповідач підтвердила зазначені позивачем обставини й також наполягає на розірванні шлюбу. Обидві сторони запевнили суд, що примиренні між ними неможливе. За приписами частини третьої статті 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. При таких обставинах суд вважає за можливе розглянути справу у підготовчому засіданні, що відповідає положенням\~статті 200 ЦПК України. Матеріали справи є повними і достатніми для її розгляду. Судом встановлено, що шлюб між громадянами України [PERSON] Анісом Жалельовичем, [INFO], та [PERSON], [INFO], зареєстрований 16 вересня 2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції за актовим записом № 1124. Після укладення шлюбу прізвище дружини «Лааріф». 24 лютого 2011 року у подружжя народилася дитина [PERSON]. Народження дитини зареєстроване 02 березня 2011 року Другим Приморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції за актовим записом № 247 (свідоцтво про народження І-ЖД № 254380). На час розгляду справи спору з приводу проживання дитини між батьками не існує. Подружжя разом не проживає, спільного господарства не веде. Сторони наполягають на розірванні шлюбу. Відповідно до ч. 2\~ст.\~112\~СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Outcome: approved