overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-17 00:00:00

Позивач в особі представника [PERSON] звернувся до суду з позовом про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, посилаючись на те, що вона є власником житлового будинку в с.Снячів, вул. Молодіжна 18, Великокучурівської ОТГ, Чернівецької області. У зазначеному вище житловому будинку зареєстроване місце проживання [PERSON], [PERSON] Родіки Сергіївни. Позивач просить визнати [PERSON], [PERSON] Родіку Сергіївну такими, що втратили право на користування жилим приміщенням, що в с.Снячів, вул. Молодіжна 18, Великокучурівської ОТГ, Чернівецької області, посилаючись на те, що вони тривалий час не проживають у будинку однак у добровільному порядку не виписується з будинку. Ухвалою Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 09.11.2018 року відкрито провадження по справі та справу призначено до підготовчого судового розгляду на 28.11.2018 рік, 28.11.2018 року, закрито підготовче провадження та справц призначено до судового розгляну на 18.12.2018 рік. В судове засідання позивач [PERSON] та її представник [PERSON] направили письмову заяву про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримали та просили суд позов задоволити. Відповідачі [PERSON], [PERSON], в судове засідання не зявилися, причини неявки суду не повідомили, хоча про день, час та місце розгляду справи були повідомлені судом належним чином. Згідно ч.1 ст.223 ЦПК України, суд знаходить можливим здійснити розгляд справи без участі відповідачів та ухвалити заочне рішення. Судом встановлено, що позивач являється власником будинку, який знаходиться в с.Снячів, вул. Молодіжна 18, Великокучурівської ОТГ, Чернівецької області, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності (а.с.8). За вказаною адресою, згідно довідки від 23.10.2018 р. за №714 (а.с.6), зареєстровані [PERSON], [PERSON] Родіка Сергіївна. Судом встановлено, що відповідачі зареєстровані у житлі позивача, але більше року за місцем реєстрації не проживають. Згідно статті 405 ч.2 ЦК України, член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом, а відповідно до ст.107 ЖК України у разі вибуття наймача та членів його сімї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Виходячи з викладеного та зважаючи на те, що відповідачі змінили місце проживання вибувши з житлового будинку позивача і вже більше одного року в цьому житлі не проживають, а позивач згідно ст.391 ЦК України має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, суд знаходить, що позовні вимоги про визнання [PERSON], [PERSON] Родіки Сергіївни такими, що втратили право проживання в будинку позивача підлягають задоволенню. На підставі ст.ст. 64, 107 ЖК України, ст.ст.391, 405 ЦК України ст.ст.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-26 00:00:00

Позивач в особі представника [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідачів про визнання такими , що втратили право користування житловим приміщенням , а саме квартирою [ADDRESS] , посилаючись на те , що останні не проживають в зазначеній квартирі понад встановлений законом 6-ти місячний термін без поважних причин . В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з обставин , що викладені у позовній заяві . Відповідачі в судове засідання повторно не з»явилися , про час та місце розгляду справи повідомлялися за зареєстрованим місцем проживання . 3-і особи [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні проти вимог позову не заперечували . Представник 3-ої особи Деснянського районного відділу ГУ ДМС України в м. Києві та 3-і особи [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з2явились . про час та місце розгляду справи повідомлені . Вислухавши пояснення сторін , покази свідків , дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню , виходячи з наступного . Судом встановлено, що спірне жиле приміщення уявляє собою 4-х кімнатну ізольовану квартиру [ADDRESS] , яка була надана позивачці на підставі ордеру № 28711 від 28.09.1983 р. на сім»ю з 5-ти осіб : [PERSON] ( позивач) , [PERSON] (дочка) , [PERSON] ( дочка) , [PERSON]( син) , [PERSON] ( син) ( а.с. 10 ) . Згідно довідки ф. 3 від 27.03.2015 р. в спірній квартирі на час розгляду справи зареєстровано 13-ть осіб , а саме : [PERSON] ( позивач) , [PERSON] ( дочка) , [PERSON]( син) , [PERSON] ( дочка) , [PERSON] ( син ), [PERSON] ( дочка) , [PERSON] ( дочка) , [PERSON] ( дочка) , [PERSON] ( дочка) , [PERSON] ( зять) , [PERSON] ( онука) , [PERSON] (онук) , [PERSON] ( онука) ( а.с.11 ) . Відповідно до ч.1 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів сім»ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців . Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою , що втратила справо користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки , провадиться в судовому порядку . В судовому засіданні встановлений та доведений факт не проживання відповідачів в спірній квартирі понад встановлений законом 6-ти місячний термін без поважних причин , а саме з 2010 р. ,що підтверджується поясненнями представника позивача , 3-іх осіб [PERSON] та [PERSON] , дослідженими в судовому засіданні доказами : актом ЖЕК 305 м.Києва від 27.03.2015 р., поясненнями допитаних в судовому засіданні свідків [PERSON], [PERSON] . Аналізуючи встановлені по справі обставини в їх сукупності , суд приходить до висновку , що відповідачі не проживають в спірній квартирі понад встановлений законом 6-ти місячний термін без поважних причин , тому визнає їх такими , що втратили право користування квартирою [ADDRESS]. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-19 00:00:00

Позивач в особі представника [PERSON] звернулася в суд з позовом про визначення додатково строку для прийняття спадщини, посилаючись на те, що 19 квітня 2010 року на ім'я позивача в Банилово-Підгірнівській сільській раді складено заповіт, яким [PERSON] заповіла земельні ділянки: площею 1,0776 га та 0,81558 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. [INFO] мати позивача [PERSON] померла. Після її смерті відкрилася спадщина за заповітом на вказані вище земельні ділянки, що знахододяться в с.Банилів-Підгірний, Сторожинецького району, Чернівецької області. В січні 2013 року позивач звернулася із заявою про прийняття спадщини, однак їй було відмовлено у зв'язку з пропущенням шестимісячного терміну для звернення до нотаріальної контори про прийняття спадщини, який закінчився. Звернутися раніше позивач не могла так як хворіла та перебувала на лікуванні. Позивач просила суд визначити додатковий строк для прийняття спадщини. В судове засідання представник позивача [PERSON] направив заяву про розгяд справу у відсутності позивача та просив позовні вимоги задоволити та надати [PERSON] додатковий строк достатній для подачі заяви про прийняття спадщини. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, однак направила до суду заяву про розгляд справи у її відсутності позовні вимоги визнала в повному обсязі. В судовому засіданні дослідженими судом доказами встановлено, що [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть виданим 13.01.2015 р. серії [NUMBER]. Після її смерті позивач [PERSON] у встановлений законом шестимісячний термін із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори не зверталася так як хворіла, що підтверджується довідкою Банилово-Підгірнівської амбулаторії від 27.04.2011 року (а.с.12). Крім позивача спадкоємцями за законом є відповідач, яка на спадщину не претендує та із заявою до нотаріальної контори про прийняття спадщини не звертався, що було підтверджено в судовому засіданні довідкою Сторожинецької державної нотаріальної контори від 17.01.2015 р. за №16/01-16 та її заявою, яку вона направив до суду. Таким чином, виходячи із зазначеного суд вважає, що позивачу необхідно надати додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини у відповідності до ч.3 ст.1272 ЦК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-06 00:00:00

Позивач в особі представника [PERSON] звернулася в суд із позовом про визнання права власності на частку у спільному сумісному майні та на спадкове майно за законом, посилаючись на те, що станом на 15.04.1991 р. двір в [ADDRESS] відносився до категорії колгоспних дворів, співвласниками якого були: голова колгоспного двору [PERSON] та члени двору [PERSON], [PERSON], [PERSON]. [INFO] року голова колгоспного двору [PERSON] помер. Після його смерті відкрилася спадщина на спадкове майно, яке складається із 1/4 будинковолодіння по [ADDRESS] Позивач [PERSON], являючись дружиною спадкодавця прийняла спадщину так як постійно проживала на момент смерті спадкодавця у спадковому будинковолодінні. Однак отримати свідоцтво про право на спадщину позивач не може у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на володіння. Позивач просила визнати за нею право власності на житловий будинок та погосподарські споруди розташовані за вказаною вище адресою. В судове засідання позивач та представник позивача [PERSON] не з'явилися, однак направили заяву про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримали, просили позов задоволити. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явилися, направивши заяви про розгляд справи у їх відсутності та визнавши позовні вимоги позивача, від своїх часток у майні колишнього колгоспного двору відмовилися на користь позивача. Судом встановлено, що станом на 15.04.1991 р. двір по [ADDRESS] відносився до категорії колгоспних і там були зареєстровані голова колгоспного двору [PERSON] та члени двору [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Згідно ч.1 ст.120 ЦК України (в редакції 1963 р.) майно колгоспного двору належить його членам на праві спільної сумісної власності. Право власності на будинковолодіння зареєстроване не було. Згідно Свідоцтва серії [NUMBER] про смерть виданого 17.07.2014 р., встановлено, що [INFO] р. в с.Нижні Петрівці, Сторожинецького району помер [PERSON] (а.с.8). Після його смерті відкрилася спадщина на 1/4 частину майна колишнього колгоспного двору, що розташоване за вказаною вище адресою. Спадкоємцями першої черги за законом є діти спадкодавця та дружина. Згідно ст.1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків від фізичної особи, яка померла до інших осіб. Відповідачі від своїх часток у майні колишнього колгоспного двору відмовилися, про що подали письмові заяви (а.с.25-26). Згідно копії технічного паспорту, будинковолодіння складається з: житлового будинку літ.«А-І», мансарда літ. «Мс», підвалу літ. «Пд», ганку літ. «а», літньої кухні літ. «Б», сараїв літ. «В, Г, Д», гаража літ. «Е», криниці №1, і знаходиться за адресою: [ADDRESS] Підсумовуючи викладене та зважаючи на підтвердження в суді всіх зазначених обставин та визнання позову відповідачами, суд знаходить, що позовні вимоги щодо визнання права на спадкове майно за законом підлягають задоволенню. При ухваленні цього рішення суд керується як нормами ЦК України в редакції 1963 р. так і нормами ЦК України в редакції 2004 р. Виходячи з викладеного, на підставі ст.ст. 1216, 1220, 1220, 1258, 1268 ЦК України, ст.ст.120 ЦК України (в редакції 1963 року), та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-21 00:00:00

Позивач в особі представника [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що між нею та відповідачем [PERSON] 08.06.2018 року укладено шлюб, який зареєстрований у виконавчому комітеті Великокучурівської сільської ради Сторожинецького району Чернівецької області, про що в книзі реєстрації актів зроблено актовий запис №16, свідоцтво про шлюб додається. Від шлюбу народився син [PERSON] , [INFO] . Позивач має намір розірвати шлюб з відповідачем так як їх шлюб носить формальний характер. Сторони припинили сімейно шлюбні відносини, разом не проживають. Позивач просила суд шлюб розірвати, відновити їй дошлюбне прізвище « [PERSON] », стягнути з відповідача на її користь судові витрати, витрати на професійну правничу допомогу. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, у матеріалах справи є заява представника позивача [PERSON] про розгляд справи за відсутності позивача та її представника. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився. Згідно ч.1 ст.223 ЦПК України, суд знаходить можливим здійснити розгляд справи без участі відповідача та ухвалити заочне рішення. В судовому засіданні встановлено, що сторони уклали шлюб 08.06.2018 року, який зареєстровано у виконавчому комітеті Великокучурівської сільської ради Сторожинецького району Чернівецької області, про що в книзі реєстрації актів зроблено актовий запис №16, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . У сторін народився син [PERSON] [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження. Згідно положень абзацу першого ч.2 ст.3 СК України сім`ю складають особи які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, а відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Вирішуючи даний спір про розірвання шлюбу суд виходить із встановлених обставин та відповідних їм правовідносин, а також враховує, що відповідно до положень ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Зважаючи на це суд знаходить, що позовні вимоги про розірвання шлюбу є обгрунтованими і підлягають задоволенню, оскільки на думку суду дана сім`я розпалася і зберегти її при таких обставинах неможливо, а подальше збереження сім`ї буде суперечити інтересам позивача. Щодо позовної вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача витрати за правову допомогу, суд залишає дану вимоги без розгляду, оскільки суду не пред?явлено відповідних розрахунків щодо понесених витрат.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-18 00:00:00

Позивач в особі представника [PERSON] звернулася до суду з позовом про визнання осіб такими, що втратили право на користування житловим будинком, посилаючись на те, що вона, згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, є власником житлового будинку з надвірними спорудами, що знаходиться в [ADDRESS]. У зазначеному вище житловому будинку зареєстроване місце проживання [PERSON] та [PERSON], які з 2009 року не проживають у зазначеному будинку. Та місце їх проживання позивачу не відоме. Позивач просить визнати [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] такими, що втратили право на користування жилим приміщенням, що по [ADDRESS], посилаючись на те, що вони не проживають у будинку більше одного року, та у добровільному порядку не виписуються з будинку. В судове засідання позивач [PERSON] та її представник [PERSON] не з'явилися, направивши до суду письмову заяву про розгляд справи у їх відсутності, підтримавши позовні вимоги. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання двічі не з'явилися, причини неявки суду не повідомили, хоча про день, час та місце розгляду справи були повідомлені судом належним чином, виходячи з чого суд знаходить можливим розглядати справу у відсутності відповідачів та ухвалити заочне рішення. Судом встановлено, що позивач являється власником будинку, який знаходиться в [ADDRESS], що підтверджується Свідоцтвом про право на спадщину за законом виданим 16.08.1982 р. (а.с.5). За вказаною адресою зареєстровані [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO], згідно довідки Управління державної міграційної служби України в Чернівецькій області, виданої 19 травня 2014 року за №515 (а.с.7). Судом встановлено, що відповідачі зареєстровані у житлі позивача, але в цьому житлі не проживають, що підтверджено в суді актом обстеження матеріально-побутових умов сім'ї (а.с.10). Згідно статті 405 ч.2 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом, а відповідно до ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Виходячи з викладеного та зважаючи на те, що відповідачі вибули з житлового будинку позивача і вже більше 2-х років в цьому житлі не проживають, а позивач згідно ст.391 ЦК України має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, суд знаходить, що позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі ст.ст., 64, 107 ЖК України, ст.ст.391, 405 ЦК України ст.ст. 10, 57, 60, 174, 212, 213, 215, 224-233 ЦПК України, суд,-

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-11 00:00:00

Позивач в особі представника [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що між нею та відповідачем [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстровано 19 липня 1979 року у сільській раді с.Бобівці, Сторожинецького району, Чернівецької області, актовий запис № 5. Від шлюбу у сторін неповнолітніх дітей немає. Причиною розпаду сімї послужили ті обставини, що сторони не живуть подружнім життям з 1997 року, у звязку з різними поглядами на шлюб та сім'ю. Позивач просила суд шлюб розірвати посилаючись на те, що збереження шлюбу суперечить її інтересам, оскільки сторони не живуть подружнім життям більше двадцяти років. Провадження у справі було відкрито 23.08.2018 року з призначенням підготовчого судового засідання на 20.09.2018 р. Ухвалою Сторожинецького районного суду від 20 березня 2018 року закрито підготовче судове засідання та справу призначено до судового розгляду на 12.10.2018 р. \~ \~ \~ \~ В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася. Від представника позивача до судунадійшла заява про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримала, у разі неявки відповідача не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в \~судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений судом належним чином, Згідно ч.1\~ст.223\~ЦПК України,\~суд знаходить\~можливим здійснити\~розгляд справи\~без участі\~відповідача та\~ухвалити заочне\~рішення. В судовому засіданні було встановлено, що сторони уклали шлюб 19 липня 1979 року, який зареєстровано в сільській раді с.Бобівці, Сторожинецького району, Чернівецької області, актовий запис № 5. Від шлюбу у сторін неповнолітніх дітей немає. Згідно положень абзацу першого ч.2 ст.3 СК України сімю складають особи які спільно проживають, повязані спільним побутом, мають взаємні права та обовязки, а відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Вирішуючи даний спір про розірвання шлюбу суд виходить із встановлених обставин та відповідних їм правовідносин, а також враховує, що відповідно до положень ст.24 СК України шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Зважаючи на це суд знаходить, що позовні вимоги про розірвання шлюбу є обгрунтованими і підлягають задоволенню, оскільки на думку суду дана сім`я розпалася і зберегти її при таких обставинах неможливо, а подальше збереження сім`ї буде суперечити інтересам позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-17 00:00:00

Позивач в особі представника [PERSON] звернулася до суду з уточненим позовом про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, посилаючись на те, що він є власником будинку в [ADDRESS], згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 22.10.2009 року. У зазначеному вище житловому будинку зареєстроване місце проживання колишньої дружини [PERSON], шлюб з якою було розірвано 02.12.2016 році. Позивач просив визнати [PERSON] такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, що по [ADDRESS], посилаючись на те, що вона не проживає у будинку більше одного року, та у добровільному порядку не виписується з будинку. В судове засідання представник позивача [PERSON] направила письмову заяву в якій позов підтримала, просила його задоволити та розглядати справу у відсутності позивача, у разі неявки відповідача не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання двічі не з'явилася, причини неявки суду не повідомила, хоча про день, час та місце розгляду справи була повідомлена судом належним чином, виходячи з чого суд знаходить можливим розглядати справу у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення, проти чого не заперечувала в заяві представник позивача [PERSON] Судом встановлено, що позивач являється власником будинку, який знаходиться в [ADDRESS], що підтверджується витягом про державну реєстрацію прав. За вказаною адресою зареєстрована [PERSON], згідно довідки виконкому Великокучурівської сільської ради виданої 20 березня 2017 року за №2043, але проживає в іншому житлі, тобто змінила місце проживання. Відповідач, являлася дружиною позивача, тобто була членом сім'ї позивача, однак 02.12.2016 р. перестала бути членом сім'ї у зв'язку з розлученням. Згідно статті 405 ч.2 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом, а відповідно до ст.107 ЖК України у разі вибуття наймача та членів його сім'ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Виходячи з викладеного та зважаючи на те, що відповідач вже більше року в цьому житлі не проживає, а позивач згідно ст.391 ЦК України має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, суд знаходить, що позовні вимоги в частині визнання [PERSON] такою що втратила право проживання в будинку позивача підлягають задоволенню. На підставі ст.ст. 64, 107 ЖК України, ст.ст.391, 405 ЦК України ст.ст. 10, 57, 60, 212, 213, 215, 224-233 ЦПК України, суд,-

Outcome: approved