Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-07 00:00:00

Позивач [PERSON] пред`явив до суду позов до відповідачів [PERSON] , [PERSON] , у якому просить стягнути солідарно із відповідачів [PERSON] , [PERSON] майнову шкоду у сумі 75000 гривень, завдану внаслідок залиття квартири. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що він разом з членами своєї сім`ї є співвласниками квартири [ADDRESS] . Відповідачі є співвласниками квартири [ADDRESS] , яка розміщена поверхом вище над належною їм квартирою. 01 березня 2019 року з вини відповідачів відбулось затоплення належної позивачу квартири. В результаті затоплення йому завдано майнову шкоду, а саме пошкодився нещодавно зроблений ремонт, зокрема: утворилися плями на стелі та стінах кухні, ванної кімнати, кладової, відклеїлись шпалери, на дверях відстав шпон, на стелі у вітальні виникли мокрі плями, також піднявся паркет. Загалом розмір завданих йому збитків становить 75000 гривень. На його звернення з проханням відшкодувати завдану шкоду відповідачі не відреагували, у зв`язку із чим позивач змушений звернутися до суду. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, однак його представник - адвокат Бочан І.П. подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить задовольнити, оскільки розмір заявлених позовних вимог у сумі 75000 гривень повністю відповідає заподіяній відповідачами майновій шкоді: заміна паркетної підлоги становить 52000 гривень, заміна дверей - 8000 гривень, поклейка шпалер та побілка усієї квартири складає 15000 гривень. Вказав , що не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, повторно у судове засідання не з`явились, не повідомивши про причини неявок, заяв про розгляд справи за їх відсутності до суду не подавали. Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 06 травня 2019 року провадження у зазначеній справі було відкрито, та справу призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження, з викликом сторін. Клопотань від учасників справи про розгляд справи у поряду загального позовного провадження до суду не надходило. Відзиву на позовну заяву відповідачі [PERSON] , [PERSON] не подавали. За вказаних обставин, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами. Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин;відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За положеннями ч. 2 ст. 281 ЦПК України розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою. Судом установлено: Згідно свідоцтва про право власності на житло, виданого 09 січня 2004 року Міським бюро технічної інвентаризації на підставі розпорядження №36864 від 09 січня 2004 року, квартира [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] та членам його сім`ї: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Актом №40, складеним 01 березня 2019 року комісією в складі головного інженера ПП «Перспектива» [PERSON], майстрів дільниць [PERSON] , [PERSON] , затвердженим директором ПП «Перспектива» [PERSON], при обстеженні квартири [ADDRESS] за фактом її затоплення із квартири [ADDRESS] , власником якої є [PERSON] , було виявлено мокрі плями від затоплення гарячою водою в кухні на стіні вздовж вхідних дверей, на стелі на стику панелі. У ванній кімнаті по шву панелі. Також виявлено, що у кладовій вздовж дверей відклеїлись шпалери та низом дверей відстав шпон . В залі на стелі по шву панелі наявні мокрі плями. Мешканцям квартири [ADDRESS] для відшкодування збитків рекомендовано звернутись до суду. Проаналізувавши в сукупності досліджені докази, встановлені ними обставини та визначені відповідно до них правовідносини сторін, суд приходить до переконання, що позовні вимоги підлягають до задоволення. Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими способами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Кінцевою метою будь-якого звернення до суду є відновлення порушеного права та відшкодування шкоди, завданої неправомірними діями. Так, відповідно до ст. 10 Житлового Кодексу Української РСР громадяни зобов`язані дбайливо ставитися до будинку, в якому вони проживають, додержуватись правил користування жилими приміщеннями. Згідно положень ст. 150 Житлового Кодексу Української РСР громадяни, які мають у приватній власності будинок, квартиру користуються нею для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідно до ст. 151 Житлового Кодексу Української РСР громадяни, які мають у приватній власності будинок (квартиру) зобов`язанні забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку прибудинкову територію. Безгосподарне утримання громадянином належного йому будинку (квартири) тягне за собою наслідки, передбачені ЦК України. Крім того, відповідно до вимог ст.ст. 177, 179 Житлового Кодексу Української РСР громадяни зобов`язані забезпечувати схоронність жилих приміщень, бережно ставитися до санітарно-технічного обладнання, користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов`язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями жилих будинків і прибудинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України. Зокрема, відповідно до п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, затверджених Постановою Кабінету міністрів України від 8 жовтня 1992 року № 572 власник і наймач квартири зобов`язаний не допускати виконання робіт і інших дій, які спричиняють псування приміщень, приладів, обладнання будинку, порушують умови проживання громадян, слід додержувати вимоги нормативно-правових актів у сфері житлово-комунальних послуг, пожежної і газової безпеки, санітарних норм і правил. Згідно із положеннями ст.ст. 319, 322 ЦК України власність зобов`язує, власник не може використовувати право власності на шкоду правам громадян, власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить. В силу ч. 3 ст. 386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. Згідно із ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим майновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Частиною 2 ст. 1166 ЦК України передбачено, що особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Таким чином, законодавцем встановлена презумпція вини заподіювача шкоди та саме він повинен довести, що шкоди завдано не з його вини. В судовому засіданні установлено, що причиною затоплення квартири [ADDRESS] , яка належить на праві власності позивачу відбулось внаслідок витікання води із квартири [ADDRESS] , що знаходиться поверхом вище над квартирою позивача, власниками якої є відповідачі [PERSON] , [PERSON] . У судове засідання відповідачі не з`явилася та не спростували належними та допустимими доказами доводи позивача, що шкода завдана не з їх вини, хоча це їх процесуальний обов`язок, оскільки у спірних правовідносинах діє презумпція вини заподіювача шкоди. Відповідно до ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Право на відшкодування матеріальних збитків серед способів захисту цивільних прав передбачене ст. 22 ЦК України. Статтею 22 ЦК України встановлено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Якщо особа, яка порушила право, одержала у зв`язку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право. На вимогу особи, якій завдано шкоди, та відповідно до обставин справи майнова шкода може бути відшкодована і в інший спосіб, зокрема, шкода, завдана майну, може відшкодовуватися в натурі (передання речі того ж роду та тієї ж якості, полагодження пошкодженої речі тощо). Тобто, законодавством установлено, що відшкодування шкоди полягає у відшкодуванні затрат, необхідних для приведення пошкодженої речі у її попередній стан та у компенсації супутніх витрат, необхідних для такого відновлення. Згідно ст. 1190 ЦК України особи, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Станом на день розгляду справи стороною відповідачів не надано суду жодних доказів на спростування заявлених позовних вимог. Враховуючи вищенаведені обставини справи, проаналізувавши докази в їх сукупності, суд приходить до переконання, що у даному випадку мають місце порушення прав позивача, а тому позовні вимоги слід задовольнити, стягнувши солідарно із відповідачів на користь позивача майнову шкоду у сумі 75000 гривень, завдану внаслідок залиття квартири. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі наведеного та

Outcome: approved