Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася з позовом до суду про стягнення додаткових витрат на утримання дитини, свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що від шлюбу з відповідачем має неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. З відповідача за рішенням суду на утримання неповнолітньої дитини стягнуті аліменти в розмірі 1000 грн. щомісячно. Але зазначених коштів позивачу не вистачає на утримання дитини, фактично щомісячно витрати становлять 4000 грн. В добровільному порядку відповідач не бере участі у додаткових витратах на утримання неповнолітньої дитини, які полягають у наступному: 1) оздоровлення та відпочинок сина [PERSON], за межами України в Туреччені з 07.06.2017 року по 21.06.2017 року загальною вартістю 22993 грн.; 2)заняття по всебічному розвитку у приватній школі розвитку дитини «КіндерЛайф» з 01.03.2016 року вартістю 5300 грн.; 3) спортивні заняття в «Федерації карате-до» клубу «Лідер» з 01.03.2016 року вартістю 6200 грн. Загалом вартість додаткових витрат на розвиток дитини і оздоровчий відпочинок склали 34433 грн. Враховуючи, що батьки зобовязані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами позивач просить суд стягнути з відповідача половину додаткових витрат на утримання дитини в розмірі 17216,5 грн. У судове засідання позивачка та її представник не з'явились, про час та дату слухання справи повідомлені належним чином. Представник позивача надав до суду заяву, відповідно до якої просить справу слухати за його відсутності, позивач не заперечувала проти винесення заочного рішення та позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та дату слухання справи повідомлений належним чином за останнім відомим місцем реєстрації. Суд за згодою позивача вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідачів та ухвалити по справі заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, - ... У разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи те, що в судове засідання не зявились всі особи, які беруть участь у справі, а тому фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає положенням ч.2 ст.197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні ним правовідносини. Позивач - [PERSON] та відповідач [PERSON] мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження № 182455. З відповідача на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини стягнуті аліменти в розмірі 1000 грн. з 05.05.2015 року, що підтверджується рішенням Першотравневого районного суду від 08.07.2015 року по справі № 725/2411/15-ц. Відповідно до договору про надання туристичних послуг від 27.04.2017 року позивач -[PERSON] сплатила за туристичний продукт 75069,82 грн. Рішенням Першотравневого районного суду від 10.05.2017 року надано дозвіл на тимчасовий виїзд з метою оздоровлення та відпочинку малолітнього [PERSON], [INFO], за межі України, а саме в Туреччину, на період з 07.06.2017 року по 25.06.2017 року у супроводі матері [PERSON], без дозволу (згоди) батька [PERSON]. Відповідно до довідки Фізичної особи підприємця [PERSON] [PERSON] відвідує заняття всебічного розвитку у приватній школі розвитку дитини «КіндерЛайф» з 01 березня 2016 року за [PERSON] сплатила за весь період 5300 грн. Відповідно до довідки Чернівецької обласної молодіжної громадської організації «Федерація карате-до» - «Клуб лідер» [PERSON] дійсно є спортсменом федерації з жовтня 2016 року, щомісячний благодійний внесок складає 600 грн., загальна сума сплачених внесків складає 6000 грн., вартість участі у змаганнях склала 200 грн., усього сплачено 6200 грн. Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і обов'язків і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Положеннями ст. 180 СК України визначено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно із ст. 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована постановою ВР №789-ХІІ від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року «держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини». Згідно із ч. 3 ст. 10, ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 4 ст. 61 ЦПК України). Відповідно до положень ст. 212 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та обєктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності,

Outcome: approved