Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-12 00:00:00

Позивач АТ КБ «ПриватБанк» звернулося у суд з позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість по кредитному договору № б/н від 8 квітня 2016 року у розмірі 14790 грн. 73 коп. та судові витрати у розмірі 1921 грн. В обґрунтування вимог зазначає, що відповідач отримав кредит у розмірі 5842 грн. 22 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Підписана ним Генеральна угода разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами банку, які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг. [PERSON] користувався картковим рахунком та використовував кредитні кошти, чим прийняв пропозицію банку на укладення кредитного договору на визначених останнім умовах, однак зобов`язання належним чином по поверненню коштів не виконав, у зв`язку з чим станом на 13 травня 2019 року заборгував позивачу 14790 грн. 73 коп., з яких: 5478 грн. 99 коп. - заборгованість по кредиту, 2245 грн. 92 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 6189 грн. 65 коп. - заборгованість по пені та комісії, 876 грн. 17 коп. - штраф відповідно до п. 2.2 Генеральної угоди. У судове засідання представник позивача Савіхіна А.М. не з`явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності та постановлення заочного рішення у разі неявки у судове засідання відповідача. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, викликався до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. З опублікуванням оголошення про виклик відповідача вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи. Причину неявки в судове засідання [PERSON] суду не повідомив і відзив не подав. За таких обставин та беручи до уваги те, що представник позивача не заперечив проти заочного розгляду справи, ухвалою суду від 13 січня 2020 року постановлено провести заочний розгляд справи і ухвалити заочне рішення за правилами спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими Главою 11 Цивільного процесуального кодексу України. З`ясувавши обставини справи та дослідивши докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги належить задовольнити повністю, зважаючи на таке. Відповідно до ст. ст. 1050, 1054 ЦК України (далі - ЦК) за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Якщо договором встановлено обов`язок позичальника повернути кредит частинами (із розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини, кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому від суми кредиту. Згідно зі ст. ст. 526, 530 ЦК зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, та у встановлений законом або договором строк. Відповідно до ч. 1 ст. 629 ЦК договір є обов`язковим для виконання сторонами. Статтею 610 ЦК передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених зобов`язанням. Судом встановлено, що 8 квітня 2016 року [PERSON] підписав Генеральну угоду про реєструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт і отримав кредит у розмірі 5842 грн. 24 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок із сплатою відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 1,5% в місяць на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення заборгованості угодою передбачено здійснювати в наступному порядку: починаючи з 1 по 25 число кожного місяця відповідач надає банку грошові кошти для погашення заборгованості; при порушенні строків заборгованості позичальник сплачує банку штраф в розмірі 876 грн. 17 коп. та пеню, розмір якої вказаний в Умовах і правилах за кожний день прострочки. Статтею 12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Частиною 5 ст. 81 ЦПК України передбачено, що докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом (ч. 7 ст. 81 ЦПК України). Користуючись кредитними коштами у вигляді встановленого кредитного ліміту відповідач [PERSON] зобов`язання по їх поверненню та сплаті відсотків за користування ними не виконав, у зв`язку з чим утворилася заборгованість, розмір якої станом на 13 травня 2019 року становить 14790 грн. 73 коп., з яких: 5478 грн. 99 коп. - заборгованість по кредиту; 2245 грн. 92 коп. - заборгованість по процентах, 6189 грн. 65 коп. - пеня, 876 грн. 17 коп. - штраф (а.с. 16 та зворот), доказів на спростування якого відповідач суду не надав та не заперечив, зокрема, шляхом надання відзиву на позов та доказів, правильності нарахування. Таким чином, суд дійшов висновку, що позов АТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] належить задовольнити повністю. Оскільки позов задоволено у повному об`ємі, тому на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача [PERSON] на користь позивача належить стягнути понесені останнім та документально підтвердженні судові витрати по оплаті судового збору у розмірі 1921 грн.

Outcome: approved