Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-04 00:00:00

Позивач [PERSON] РЦЗ звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення коштів. Позов мотивований тим, що 30 листопада 2016 року [PERSON] звернувся за сприянням у працевлаштуванні до [PERSON] районного центру зайнятості, цього ж дня йому був наданий статус безробітного та призначена виплата допомоги по безробіттю. Відповідач особистим підписом засвідчив, що він не належить до зайнятого населення. Позивачем встановлено, що під час перебування на обліку у центрі зайнятості [PERSON] у липні-серпні 2017 року отримував дохід відповідно до укладеного цивільно-правового договору з ПрАТ Миколаївмолпром, не повідомивши про це [PERSON] РЦЗ, в результаті чого йому в період з 11 липня 2017 року по 25 жовтня 2017 року безпідставно нарахована та виплачена допомогу по безробіттю в сумі 7 924,94 грн. Посилаючись на те, що відповідач не повідомив про свою зайнятість, тобто про обставину, яка впливає на умови виплати допомоги по безробіттю, позивач вважає, що відповідач зобов'язаний повернути позивачу виплачену допомогу по безробіттю за період з 11 липня 2017 року по 25 жовтня 2017 року у сумі 7 924,94 грн. З метою досудового врегулювання спору 07 листопада 2017 року на адресу відповідача було направлено повідомлення про добровільне повернення незаконно отриманих коштів. Відповідач претензію позивача визнав у повному обсязі, але просив розстрочити йому заборгованість до 25.03.2018 р. Протягом листопада 2017 квітня 2018 р. [PERSON] сплачено 2 700,00 грн. З 20 квітня 2018 р. [PERSON] перестав виконувати свої зобов'язання. Заборгованість на день подачі позову складає 5 224,94 грн. Ухвалою судді від 15.06.2018 відкрито провадження у справі, розгляд справи призначений у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідач [PERSON] правом на подання відзиву не скористався. Будь-яких заяв, клопотань щодо розгляду справи від відповідача до суду не надходило. Згідно даних рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, копію ухвали відповідач отримав 10.07.2018 р., однак відзиву на день судового розгляду справи не надав. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що відповідачем у встановлений законом строк відзив не подано, в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд, вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. Дослідивши надані позивачем письмові докази, суд прийшов до наступного висновку. Як вбачається з матеріалів справи, а саме: з копії персональної картки №14631613000002 відповідач перебував на обліку в [PERSON] районному центрі зайнятості з 30 листопада 2016 року по 25 жовтня 2017 року з призначенням допомоги по безробіттю. За період з 11 липня 2017 р. по 25 жовтня 2017 р. йому виплачено допомоги по безробіттю на загальну суму 7 924,94 грн., що підтверджено довідкою [PERSON] РЦЗ від 07.11.2017 р. №1761. Відповідно до ч.1 ст.4 Закону України\~«Про зайнятість населення» до зайнятого населення належать особи, які працюють за наймом на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, особи, які забезпечують себе роботою самостійно (у тому числі члени особистих селянських господарств), проходять військову чи альтернативну (невійськову) службу, на законних підставах працюють за кордоном та які мають доходи від такої зайнятості, а також особи, що навчаються за денною формою у загальноосвітніх, професійно-технічних та вищих навчальних закладах та поєднують навчання з роботою. Згідно ч.2 ст.36 Закону України Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов'язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Частиною 3 ст.36 Закону України Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття визначено, що сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов'язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг. 25 жовтня 2017 року [PERSON] РЦЗ проведено розслідування страхового випадку про що складено акт №38, яким встановлено, що між [PERSON] та ПрАТ Миколаївмолпром укладений договір підряду №19 від 11 липня 2017 року та укладена додаткова угода № 1 від 11 липня 2017 року до цього договору, що узгоджується з копіями зазначених угод. 20 жовтня 2017 року до [PERSON] районного центру зайнятості від ПрАТ Миколаївмолпром надійшла інформація про те, що [PERSON] в період з 30 листопада 2016 року по 11 липня 2017 року не перебував у трудових відносинах. Проте, відповідно до умов Договору підряду №19 від 11.07.2017 р. укладеного між [PERSON] та ПрАТ Миколаївмолпром, ним було виконано роботу з навантаження-розвантаження молочної продукції на загальну суму 7 318,50 грн. Про своє працевлаштування відповідач позивача не повідомив, у зв'язку з чим у цей період йому безпідставно була нарахована допомога по безробіттю. Згідно довідки [PERSON] РЦЗ №1761 від 07 листопада 2017 року [PERSON] в період з 11 липня 2017 року по 25 жовтня 2017 року було нарахована та виплачена допомога по безробіттю в розмірі 7 924,94 грн. 07 листопада 2017 року [PERSON] районним центром зайнятості був виданий наказ «Про повернення допомоги по безробіттю [PERSON]А. 07 листопада 2017 року [PERSON] районним центром зайнятості відповідачу був направлений претензійний лист з пропозицією повернення коштів, виплачених як допомога по безробіттю у сумі 7 924,94грн. 20 квітня 2018 р. [PERSON] був наданий гарантійний лист, згідно якого він претензію визнав у повному обсязі та у зв'язку з матеріальним становищем сплатив 2 700,00 грн. і на далі зобов'язався залишок заборгованість у сумі 5 224,94 грн. сплачувати щомісячно до 20 червня 2018 р. Таким чином з наданих позивачем доказів вбачається, що [PERSON] під час перебування на обліку в центрі зайнятості умисно не виконав обов'язки, визначені ч.2 ст.36 Закону України Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття щодо своєчасно подання відомостей про обставини, що впливають на умови виплати йому забезпечення, що є підставою для стягнення незаконно виплаченої йому допомоги відповідно до положень ч.3 ст.36 вказаного Закону. За такого позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають повному задоволенню. Відповідно до п.1 ч.2\~ст.141 ЦПК України\~судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. У відповідності з цією нормою на користь позивача стягненню з відповідача підлягають понесені [PERSON] районним центром зайнятості судові витрати на сплату судового збору у розмірі 1762 грн.

Outcome: approved