Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-27 00:00:00

Позивач [PERSON] предявила до суду позов до [PERSON] про визнання права власності на гараж №896, що знаходиться на території гаражного кооперативу «Східний-Тернопіль» по вулиці Лесі Українки, 4 у м. Тернополі в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON]. Обґрунтовує позов тим, що 25 вересня 1987 року [PERSON] помер, після його смерті відкрилася спадщина на зазначене нерухоме майно. Будучи спадкоємцем за заповітом, позивач спадщину прийняла, однак у видачі їй свідоцтва про право на спадщину за заповітом відмовлено у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на вказаний гараж. З цих підстав позивач позбавлена можливості реалізувати свої спадкові права в нотаріальному порядку, тому просила суд визнати за нею право власності на спірне нерухоме майно. В судове засідання позивач [PERSON] подала заяву, згідно з якою позовні вимоги підтримала та просила розглядати справу в її відсутності. Відповідача [PERSON] у судове засідання подала заяву, відповідно до якої позовні вимоги визнала та не заперечила проти їх задоволення, просила розглядати справу в її відсутності. За вказаних обставин, з урахуванням вимог ст. 169 ЦПК України, суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній доказів, у відсутності сторін. Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, установив такі обставини: Як убачається з довідки обслуговуючого гаражного кооперативу «Східний-Тернопіль» №03 від 01 лютого 2016 року, [PERSON] був членом зазначеного кооперативу та мав гараж №896. 24 вересня 1987 року [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії ІІ-БВ №285307 від 25 вересня 1987 року, актовий запис №40 Ямпільської селищної ради Білогірського району. Після його смерті відкрилася спадщина за заповітом, посвідченим державним нотаріусом Першої тернопільської державної нотаріальної контори [PERSON] 26 липня 1985 року, номер у реєстрі 4-2290, згідно з яким він заповів належне йому паєнагромадження в гаражному кооперативі «Східний» міста Тернополя [PERSON] Відповідно до п. 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦПК України щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього кодексу застосовуються до тих прав і обовязків, що виникли або продовжуються існувати після набрання ним чинності. Тобто, до тих правовідносин, які виникли до прийняття чинного Цивільного кодексу України застосовуються норми Цивільного кодексу Української РСР (1963 року). Згідно зі ст. 549 Цивільного кодексу Української РСР (1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Як убачається з довідки обслуговуючого кооперативу «Гаражний кооператив Східний-Тернопіль», [PERSON] є членом зазначеного кооперативу та має гараж №896 по вул. Лесі Українки, 4 у м. Тернополі. На даний час боргів по оплаті немає. Таким чином судом установлено, що позивач [PERSON] в силу ст. 549 Цивільного кодексу Української РСР (1963 року) прийняла спадщину після померлого [PERSON], оскільки фактично вступила в управління та володіння спадковим майном. Маючи намір отримати свідоцтво про право на спадщину, позивач звернулася до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, однак постановою державного нотаріуса Першої тернопільської державної нотаріальної контори [PERSON] від 26 липня 2017 року №2713/02-31 позивачу відмовлено у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на гараж №896, який знаходиться на території обслуговуючого гаражного кооперативу «Східний-Тернопіль» у м. Тернополі, у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на вказаний гараж. Згідно з ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. З посиланням на зазначені норми закону позивач звернулася до суду за захистом своїх прав у судовому порядку. Вирішуючи питання про те, чи дійсно [PERSON] за життя належав спірний гараж, суд виходить із наданих доказів. Згідно з п. 81 Постанови Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 р. № 1127 для державної реєстрації права власності на окремо розташоване індивідуально визначене нерухоме майно (дача, гараж тощо), будівництво яких здійснювалося у результаті діяльності дачного, гаражного чи іншого кооперативу, крім документів, передбачених пунктами 41 і 42 цього Порядку, також подається довідка відповідного кооперативу про членство особи в кооперативі та внесення таким членом кооперативу пайового внеску в повному обсязі. Рішенням виконавчого комітету Тернопільської міської ради депутатів трудящих №563 від 11 липня 1974 року затверджено постанову правління гаражного кооперативу «Східний» від 09 липня 1974 року про прийняття [PERSON] в члени кооперативу. Як убачається з довідки №03 від 01 лютого 2016 року, виданої обслуговуючим кооперативом «Гаражний кооператив «Східний-Тернопіль», [PERSON] був членом обслуговуючого кооперативу «Східний-Тернопіль» та мав гараж №896 згідно з рішенням виконкому Тернопільської міської ради №563 від 11 липня 1974 року. На даний час боргів по оплаті членських внесків не має. Також, у довідці зазначено, що кооператив є правонаступником гаражного кооперативу «Східний». На підставі зібраних у справі доказів судом установлено, що гараж №896, який знаходиться на території гаражного кооперативу «Східний-Тернопіль» по вулиці Лесі Українки, 4 у м. Тернополі належав [PERSON] Відповідач [PERSON]В право позивача [PERSON] на спірне майно не оспорює. Відсутність правовстановлюючих документів на імя спадкодавця є перешкодою в оформленні позивачем своїх спадкових прав у нотаріальному порядку, зокрема шляхом отримання у нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину. Однак, це не позбавляє її права захищати свої спадкові права в суді. Аналізуючи в сукупності досліджені докази, встановлені ними обставини та визначені відповідно до них правовідносини сторін, враховуючи вимоги закону, які до них застосовуються, суд приходить до переконання про порушення прав позивача, які підлягають до захисту шляхом задоволення її позовних вимог визнання за нею права власності на гараж №896, що знаходиться на території гаражного кооперативу «Східний-Тернопіль» по вулиці Лесі Українки, 4 у м. Тернополі в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], який помер 25 вересня 1987 року. На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 368, 370, 1226, 1223, 1268 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved