Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася із позовом про позбавлення батьківських прав, призначення опікуна та стягнення аліментів до відповідача [PERSON] відносно дитини [PERSON], [INFO], який фактично з дня народження проживає зі своєю бабусею та перебуває на її повному утриманні. Посилається на те, що відповідачка є її донькою та матір'ю неповнолітнього сина, але ухиляється від виконання батьківських обов'язків по вихованню дитини, не приділяє йому належної уваги та не створює умови для його нормального життя та повноцінного розвитку. Батько дитини позбавлений батьківських прав, вихованням дитини займається бабуся, яка бажає взяти його під піклування. Відповідачка певний час займалася сином, але згодом самоусунувся від його виховання взагалі, в неї інша сім'я. Відповідачка за час проживання зарекомендувала себе посередньо, матеріальної підтримки сину не надає, не цікавиться розвитком, станом здоров'я сина, не дбає про його інтереси, не цікавились його долею, не сплачує аліменти на його утримання, не бере участі у його вихованні, ігноруючи дитину. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала і просить їх задовольнити. Відповідачка в судове засідання не з'явилась, хоча належним чином повідомлялась про час, дату і місце розгляду справи. Про розгляд справи судом повідомлялася належним чином, про що свідчать поштові повідомлення, які містяться в матеріалах справи. З клопотанням про відкладення розгляду справи до суду не зверталася. Представник Служби у справах дітей Новоукраїнської РДА в судове засідання не з'явилася, подавши заяву про розгляд справи у її відсутності. У зв'язку із вищенаведеним, суд ухвалив про заочний розгляд справи у відсутності учасників судового засідання на підставі наявних доказів, згідно положень ч.2 ст.197 ЦПК України. Згідно світлокопії паспорту, позивач [PERSON], [INFO], уродженка с.Рівне Новоукраїнського району, Кіровоградської області, зареєстрована за адресою [ADDRESS] (а.с.5). Згідно свідоцтва про народження, дитина [PERSON] народився [INFO] року, його батьками є [PERSON] і відповідачка [PERSON] (а.с.7). Рішенням Новоукраїнського районного суду від 02.06.2015 року [PERSON], [INFO], позбавлено батьківських прав (а.с. 11-14). Дитина [PERSON], [INFO], проживає разом із бабусею [PERSON] в [ADDRESS], згідно довідки про склад сім'ї (а.с.15), проживають у власному будинку, яке забезпечене комунальними вигодами, перебуває у задовільному стані, для дитини створені житлово-побутові та санітарні умови для його проживання, розвитку та навчання, згідно акту обстеження житлово-побутових умов (а.с.15). Згідно характеристики на дитину з місця навчання, учень [PERSON], [INFO], проживає разом із бабусею та дідусем за адресою [ADDRESS]), бабуся самостійно утримує та виховує дитину, мати будь-якої участі у вихованні дитини не приймає, не цікавиться його долею і навчальними досягненнями, жодного разу не з'явилася в навчальному закладі (а.с.9). Згідно характеристики з місця реєстрації, відповідачка [PERSON] зареєстрована в [ADDRESS], по місцю прописки не проживає з 1998 року, вихованням сина [PERSON] не займається, матеріально не забезпечує, дитина знаходиться на утриманні та вихованні дідуся та бабусі (а.с.10). Згідно висновку Новоукраїнської РДА від 02.08.2017 р., районна комісія з питань захисту прав дитини Новоукраїнської РДА, вивчивши обставини виконання відповідачкою [PERSON] своїх обов'язків з виховання дитини [PERSON], [INFO], (відсутність протягом тривалого часу зацікавленості життям і розвитком дитини, небажання спілкуватися з нею, ненадання коштів на утримання дитини) прийшла до переконання про доцільність позбавлення її батьківських прав щодо дитини. Вирішуючи даний позов, суд, згідно ст.3 Конвенції про права дитини, ухваленої Резолюцією Генеральної Асамблеї ООН від 20.11.1989 р., ратифікованої Постановою ВРУ від 27.02.1991 р., приділяє першочергову увагу якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Судом встановлено, що відповідачка [PERSON] являється матір'ю дитини [PERSON], [INFO] Відповідачка не цікавиться життям та здоров'ям дитини, не надає матеріальну допомогу на утримання дитини. Ухиляється від сплати аліментів. Тривалий час, тобто з 2014 року, не спілкується із дитиною, не цікавиться її життям, розвитком і вихованням. Підстави позбавлення батьківських прав наведені у ст.164 СК України. Зокрема, п.2 ч.1 ст.164 СК України визначено, що мати, батько, можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. За змістом роз'яснень, викладених у п.п. 15,16,17 постанови Пленуму ВСУ №3 від 30.03.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками. Не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх батьківських обов'язків унаслідок душевної хвороби, недоумства чи іншого тяжкого захворювання (крім хронічного алкоголізму чи наркоманії) або з інших не залежних від неї причин. Отже, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом і може мати місце при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої дитини. Згідно висновку комісії з питань захисту прав дитини Новоукраїнської РДА від 02.08.2017 р. доцільно позбавити [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], з якими суд погоджується, так як вони відповідають вимогам законодавства, є обґрунтованими і винесеними після належного з'ясування обставин невиконання відповідачкою своїх батьківських обов'язків. Відповідачка протягом тривалого часу не виконує батьківські обов'язки щодо свого сина [PERSON], [INFO], не цікавиться його життям, не приймає участі у його вихованні, не надає матеріальної допомоги на його утримання, не відвідує і взагалі не спілкується з дитиною протягом багатьох років без поважних причин, таке невиконання батьківських обов'язків відбувається протягом тривалого часу, що свідчить про свідоме ухилення відповідачки від виконання своїх батьківських обов'язків, таке невиконання батьківських обов'язків не пов'язане із наявністю душевної хвороби чи іншого тяжкого захворювання або з інших незалежних причин. За таких обставин, суд приходить до переконання, що свідоме і тривале нехтування відповідачкою своїми батьківськими обов'язками щодо дитини є наслідком винної поведінки відповідачки та є підставою для позбавлення її батьківських прав. Суд вважає, що позбавлення батьківських прав відповідачки буде відповідати інтересам дитини, оскільки відповідачка в подальшому буде позбавлена можливості негативно впливати на психіку дитини до моменту зміни нею свого ставлення відносно дитини та поновлення у встановленому порядку батьківських прав. Що стосується встановлення піклування над неповнолітнім [PERSON] та стягнення аліментів, суд встановив наступне. Ст.43 СК України передбачено що опіка, піклування встановлюється над дітьми-сиротами і дітьми, позбавленими батьківського піклування, зокрема піклування встановлюється - над дитиною у віці від 14 до 18 років. У відповідності зі ст.244 СК України опікуном, піклувальником дитини може бути за її згодою повнолітня дієздатна особа. При призначенні дитині опікуна або піклувальника органом опіки та піклування враховуються особисті якості особи, її здатність до виховання дитини, ставлення до неї, а також бажання самої дитини. На підставі ст. 60 ч. 4 ЦК України, суд встановлює піклування над неповнолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає піклувальника за поданням органу опіки та піклування. Позивач просить призначити піклувальником над неповнолітнім [PERSON] її, так як вона є його рідною бабусею, та неповнолітній [PERSON] проживає разом з нею, вона повністю піклується про фізичний та духовний стан хлопчика, забезпечує всім необхідним. Відповідно до висновку Новоукраїнської районної державної адміністрації Кіровоградської області від 07.08.2017 року № 01-25/46/1, районна державна адміністрація вважає за доцільним призначити [PERSON], [INFO] піклувальником над неповнолітнім [PERSON], [INFO] (а.с.16). Відповідно до акту обстеження умов проживання від 14.06.2017 року бабусі [PERSON] за адресою: [ADDRESS] будинок складається з 3-х кімнат з усіма зручностями, (а.с.15). Згідно висновка про стан здоров'я від 28.03.2016 року, виданого [PERSON] противопоказання для опікунства відсутні (а.с.20). В судовому засіданні встановлено, що [PERSON], [INFO], проживає у будинку за адресою: [ADDRESS] разом з онуком [PERSON], має позитивну характеристику за місцем проживання, медичних протипоказань для призначення її піклувальником не має, до кримінальної відповідальності не притягувалася, з обов'язками піклувальника ознайомлена, зобов'язується виконувати обов'язки піклувальника в повному обсязі, може надати необхідні умови для виховання та утримання неповнолітнього [PERSON]. За таких підстав суд вважає, що [PERSON] може бути призначена піклувальником над неповнолітнім [PERSON], [INFO], оскільки вона може надати необхідні умови утримання, що буде відповідати інтересам дитини. В частині позовних вимог про стягнення аліментів на дитину, суд встановив наступне. Нормами ч.2 ст.166 СК України передбачено, що особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними (ч.1 ст.181 СК України). Частиною 1 ст.189 цього Кодексу батькам надано право укласти договір про сплату аліментів на дитину, умови якого (про розмір аліментів, строки їх виплати, тощо) не повинні порушувати її права. При цьому, розмір аліментів сторони визначають за домовленістю між собою, але за жодних обставин він не може бути меншим від передбаченого ст.182 СК України. Договір має бути укладено письмово та підлягає нотаріальному посвідченню. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутись до суду з відповідним позовом. Згідно з ч.3 ст.181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і виплачуються щомісячно. Відповідно до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. У відповідності до ст.ст. 166 СК України, у зв'язку із позбавленням відповідачки батьківських прав, суд стягує із неї аліменти на утримання дитини, оскільки, згідно ст.ст. 180,182 СК України, остання зобов'язана утримувати свою дитину, незалежно від місця проживання дитини, а тому суд погоджується із запропонованим позивачем розміром аліментів. Відповідно до ст.88 ЦПК України, суд покладає судові витрати по сплаті судового збору за три позовних вимоги на відповідачку.

Outcome: approved