Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-23 00:00:00

Позивач [PERSON] національний технічний університет звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] національного технічного університету суму заборгованості в розмірі 2236,00 грн.; стягнути з відповідача судовий збір у розмірі 1600,00 грн. На обґрунтування позовних вимог зазначає, що 27 вересня 2012 року між [PERSON] національним технічним університетом та відповідачем було укладено договір про надання освітніх послуг з підготовки фахівця з вищої освіти №03010201/260. За договором відповідач був зарахований на 1 курс заочного відділення за контрактом на навчання за спеціальністю «Психологія». Пунктами 4.2, 4.3 договору була передбачена сума оплати за надання освітніх послуг та терміни її сплати в університеті. Згідно п.3.3 договору, якщо замовник за власною ініціативою вирішить з будь-яких причин не продовжувати навчання, він зобовязаний повідомити про це виконавця у письмовій формі протягом 10 календарних днів. В разі відсутності письмового повідомлення освітні послуги за семестр вважаються наданими до терміну видання наказу про відрахування. Також відповідно до п.3.4 у випадку дострокового відрахування замовник повинен звернутись до відділу бухгалтерського обліку для остаточного розрахунку і повернення коштів за ненадану освітню послугу або внесення коштів на погашення боргу за надану послугу. Відповідач жодної дії, передбаченої договором, не вчинив. Наказом від 16 лютого 2015 року відповідач був відрахований з університету за власним бажанням. За довідкою бухгалтерії ЗНТУ заборгованість відповідача за надані йому освітні послуги складає 2236,00 грн. як оплата за другий семестр третього року навчання. Представник позивача в судове засідання не зявився, заявив клопотання про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, відповідно до вимог ст.ст.74-76 ЦПК України, про поважність причин неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутністю не надав, з клопотанням про відкладення розгляду справи до суду не звертався, а також не скористався правом надання заперечень проти позову. Відповідно до ч. 1\~ст. 224 ЦПК України\~ у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У звязку з чим суд, з урахуванням згоди представника позивача, вважає за можливе провести заочний розгляд справи та вирішити справу у порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 27 вересня 2012 року між позивачем [PERSON] національним технічним університетом та відповідачем [PERSON] було укладено договір про надання освітніх послуг з підготовки фахівця з вищою освітою №03010201/260, згідно якого позивач взяв на себе зобов'язання за рахунок коштів відповідача надати освітні послуги з навчання за освітньо-кваліфікаційним рівнем бакалавр напряму підготовки: 6.030102 Психологія, що підтверджується копією договору (а.с. 5). Згідно п.3.3 Договору №03010201/260, якщо замовник за власною ініціативою вирішить з будь-яких причин не продовжувати навчання, він зобовязаний повідомити про це виконавця у письмовій формі протягом 10 календарних днів. В разі відсутності письмового повідомлення освітні послуги за семестр вважаються наданими до терміну видання наказу про відрахування. Відповідно до п.3.4 Договору, у випадку дострокового відрахування замовник повинен звернутись до відділу бухгалтерського обліку для остаточного розрахунку і повернення коштів за ненадану освітню послугу або внесення коштів на погашення боргу за надану послугу. Відповідно до наданих матеріалів, відповідача [PERSON] з 01.10.2012 року було зараховано студентом першого курсу заочної форми навчання за напрямами за рахунок коштів фізичних, юридичних осіб, що підтверджується копією Витягу з наказу № 311-С по [PERSON] національному університету від 22.09.2012 року (а.с.8). Згідно наданих суду матеріалів, з 16.02.2015 року відповідача було відраховано з третього курсу за власною заявою, що підтверджується витягом з наказу № 68-С по [PERSON] національному університету від 03.03.2015 року (а.с.7). Як вбачається з матеріалів справи, позивач свої зобовязання за договором виконав, та надав відповідачу освітні послуги, відповідач в свою чергу, має заборгованість за навчання за 2 семестр 3 курсу навчання у розмірі 2236,00 грн., що підтверджується особистою карткою студента [PERSON] (а.с.6). Згідно з частиною 1 статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, як це передбачається нормою ст. 526 ЦК України. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Статтею 901 ЦК України встановлено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до частини 1 статті 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Враховуючи, що відповідач умови договору не виконав, надані йому освітні послуги не оплатив, позовні вимоги щодо стягнення цієї суми з відповідача є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно ст. 88 ЦПК України з відповідача має бути стягнуто на користь позивача судові витрати у справі.

Outcome: approved