Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Шевченківського районного суду м.Чернівці з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів. Позивач вказує, що вона перебувала з відповідачем у шлюбі, який розірвано в 2015 році. Від шлюбу мають з відповідачем неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Вказує, що з моменту їх розлучення відповідач проживає окремо. Матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої дитини відповідач не надає, в житті дитини, її вихованні та розвитку ніякої участі не приймає, що ставить її у вкрай скрутне матеріальне становище, тому вона вимушена поставити питання про стягнення аліментів та звернутись до суду. Крім цього позивач зазначила, що на даний час їх син навчається у Чернівецькій школі №11. На його утримання вона не отримує державної допомоги, тож всі витрати, зокрема пов'язані з його навчанням та всі інші витрати повністю знаходяться на її утриманні. Вказує, що її дохід є невеликим, і складає в середньому 2950 гривень на місяць. Вважає, що відповідач є здоровим та працездатним, тому може надавати матеріальну допомогу, однак добровільно цього не робить. Просила стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі у розмірі 2000 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину, щомісяця, починаючи стягувати з моменту подання позову до досягнення дитини повноліття. Сторони в судове засідання не з'явилися, однак до початку судового засідання спрямували заяви про розгляд справи у їх відсутність. Відповідач додатково в своїй заяві вказав, що позовні вимоги визнає повністю. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу без сторін на підставі наявних у ній матеріалів. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В тому числі, суд враховує вимоги ст. 80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду. У зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд, у відповідності з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, постановив здійснювати розгляд справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу на підставі наявних у справі доказів. Крім цього, виходячи з даних вимог закону, зокрема, що [PERSON] подав заяву про розгляд справи у його відсутність та проти задоволення позову не заперечує, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі, який розірвано 24 березня 2015 року, що підтверджується копією рішення про розірвання шлюбу (а.с.6). Під час перебування сторін у шлюбі у сторін [INFO] року народився син [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.7). Після розірвання шлюбу, дитина залишилась проживати з матір'ю [PERSON] та знаходиться на її утриманні. Відповідач в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, тому позивач була змушена звернутись до суду з вимогою про стягнення аліментів на утримання їхньої дитини. Встановлені судом обставини повністю підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами. Згідно з вимогами ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виходячи з цього сторони, як батьки дитини, повинні спільно вирішувати питання про фізичний, духовний та моральний розвиток дитини. Відповідно до вимог ст.ст.150, 157 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, той з батьків, хто проживає окремо від дитини зобов'язаний брати участь у її вихованні та утриманні. Відповідно до вимог ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Стаття 180 Сімейного кодексу України передбачає, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері так і батька до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст. 184 Сімейного кодексу України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік» встановлено прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2018 року - 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривні, з 1 грудня - 2027 гривень. На підставі викладеного, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини: [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі по 2000 грн. щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 15.01.2018 року і до досягнення дитиною повноліття, з подальшою індексацією відповідною до вимог закону. Допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. Крім цього, згідно ст. 141 ЦПК України, з відповідача необхідно стягнути на користь Держави судовий збір в розмірі 704,80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved