Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. Позовні вимоги мотивовані тим, що вона є власником квартири будинку [ADDRESS] . У зазначеному будинку, окрім позивача , також зареєстрований її брат - [PERSON] , який в будинку не проживає більше року, комунальні послуги не сплачує, його особистих речей в будинку немає, даним житлом відповідач не цікавиться. Реєстрація відповідача в будинку позивача перешкоджає йому розпоряджатися своєю власністю. На підставі вищевикладеного, позивач просить суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням за адресою: [ADDRESS] . В судове засідання позивач не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду заяву з проханням розглядати справу у його відсутність, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та про згоду на ухвалення судом заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, про причини неявки до суду не повідомив. Згідно ст. 280 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу у порядку заочного провадження у відсутність відповідача з дотриманням вимог, встановлених законом. Суд, дослідивши матеріали справи, законодавство, що регулює данні правовідносини, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з копією свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого 25 вересня 2002 року державним нотаріусом Першої Селидівської державної нотаріальної контори Шарафєєвою І. В., житловий будинок [ADDRESS] , належить [PERSON] . Згідно з довідкою КП « Комунальник м. Селидове» від 19 вересня 2019 року, за зазначеною адресою зареєстровані, зокрема, [PERSON] та її брат [PERSON] . Згідно з актом про непроживання від 07 жовтня 2019 року, складеного за результатами перевірки житлових умов власника будинку [ADDRESS] , [PERSON] не проживає за даною адресою з листопада 2013 року. Згідно з ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до вимог ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Частиною 2 ст. 405 ЦК України визначено, що член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. На підставі вищевикладеного, суд приходить до переконання, що відповідач не проживає за вищезазначеною адресою з листопада 2013 року, і це є підставою для визнання його таким, що втратив право користування жилим приміщенням. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. В судовому засіданні встановлено, що при зверненні до суду позивачем був сплачений судовий збір в розмірі 768,40 грн. Враховуючи, що суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі, з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений судовий збір в сумі 768,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved