Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-24 00:00:00

Позивач відділення Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Ворошиловському районі м. Донецька звернувся з позовною заявою до Територіального управління Держгірпромнагляду у Донецькій області, треті особи: Публічне акціонерне товариство «Трест «Донбасшляхбуд», [PERSON], про визнання недійсними документів, які надають право на відшкодування шкоди, посилаючись на наступні обставини. Комісією по проведенню спеціального розслідування нещасного випадку, який трапився 24.10.2011р. на ПАТ «Трест «Донбасшляхбуд» ВП «Донецьке шляхо-будівне управління» з машиністом змішувачем [PERSON], були складені акти за формою Н-5 та Н-1, які надають право потерпілому на виробництві на відшкодування шкоди. Разом з тим, на момент настання нещасного випадку (24.10.2011р.) [PERSON] знаходився у безоплатній відпустці, а тому не міг знаходитися на робочому місці. Крім того, відповідно до листка непрацездатності [PERSON] перебував на амбулаторному лікуванні з приводу невиробничої травми. Тому, даний випадок не можна пов'язувати з виробництвом, як це зазначено у п. 15.2. Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві від 30.11.2011р. №1232, «перебування на робочому місці, на території підприємства або в іншому місці для виконання потерпілим трудових (посадових) обов'язків чи завдань роботодавця з моменту прибуття потерпілого на підприємство до його відбуття, що фіксується відповідно до правил внутрішнього трудового розпорядку підприємства, в тому числі протягом робочого та надурочного часу». Позивач вказує, що [PERSON] був офіційно працевлаштований як сторож підприємства і це підтверджується журналом реєстрації інструктажів з питань охорони праці та розрахунковим листом за жовтень 2011 року, що також свідчить про незаконність складення актів за формою Н-5 та Н-1 про нещасний випадок пов'язаний з виробництвом, який стався з машиністом змішувача [PERSON] Таким чином, позивач відділення Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Ворошиловському районі м. Донецька просить суд акт розслідування за формою Н-5 від 13.06.2013 та акт за формою Н-1 від 13.06.2013р. №1 про нещасний випадок пов'язаний з виробництвом, який стався з [PERSON] визнати недійсним; визнати не пов'язаним з виробництвом нещасний випадок, який трапився 24.10.2011р. на ПАТ «Трест Донбасшляхбуд» ВП «Донецьке шляхо-будівельне управління» з [PERSON]; зобов'язати територіальне управління Держгірпромнагляду у Донецькій області провести перерозслідування нещасного випадку, який стався із [PERSON] 24.10.2011 та скласти акт за формою Н-5 (як випадок, який не пов'язаний з виробництвом). В судове засідання представник позивача не з'явився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, про що в матеріалах справи свідчить наявна судова розписка ( а. с. 55 ). На попередньому судовому засіданні, яке відбувалося 10.02.2014 року ( а. с. 27-32 ) представник позивача Лоза Р.С., який діє на підставі довіреності, позовні вимоги підтримав, надав пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві та просив суд позовні вимоги відділення Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Ворошиловському районі м. Донецька задовольнити. В судове засідання представник відповідача не з'явився, надав суду клопотання, у якому просив розглянути справу без його участі на підставі наявних у справі доказів. На попередньому судовому засіданні представник відповідача Поляков С.М., який діє на підставі довіреності, позовні вимоги не визнав, вважає, що висновки спеціального розслідування нещасного випадку з [PERSON], зроблені спеціальною комісією та викладені в актах розслідування за формою Н-5 та Н-1 від 13.06.2013р., є правомірними, а вимоги позивача є безпідставними та необґрунтованими. Третя особа публічне акціонерне товариство «Трест «Донбасшляхбуд» в судове засідання не з'явилася, про час та місце слухання справи повідомлена. В судове засідання третя особа [PERSON] не з'явився, надав суду заяву, у якій просив слухати справу у його відсутність з врахуванням раніше наданих ним суду пояснень ( а. с. 37 ). На попередньому судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги не визнав, пояснив, що на час отримання травми (24.10.2011р.) він працював машиністом змішувачем та надав суду копію трудової книжки. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивача відділення Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Ворошиловському районі м. Донецька не підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваним прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1 п. 1 ст. 15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваним прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин. Судом встановлені наступні обставини. Встановлено, що 24.10.2011 року об 11 годин 00 хвилин на ПАТ «Трест Донбасшляхбуд» ВП «Донецьке шляхо-будівельне управління» стався нещасний випадок, про що комісією було складено акт проведення спеціального розслідування нещасного випадку за формою Н-5 від 13 червня 2013 року та зроблено висновок про те, що даний випадок стався з машиністом змішувача [PERSON] та пов'язаний з виробництвом ( а. с. 4-8 ). Також було складено акт №1 про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом за формою Н-1 від 13 червня 2013 року ( а. с. 9-14 ). Звертаючись до суду з вказаним позовом, позивач відділення Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Ворошиловському районі м. Донецька посилався на дві обставини: на момент настання нещасного випадку ( 24.10.2011 р. ) [PERSON] знаходився у безоплатній відпустці та не міг знаходитися на робочому місці, а тому даний випадок не можна пов'язувати з виробництвом; [PERSON] був офіційно працевлаштований як сторож зазначеного підприємства. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Частиною 1 статті 57 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 2 статті 57 ЦПК України ці данні встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Відповідно до ст. 58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Відповідно до ст. 59 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Згідно вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог. Відповідно до ч. 4 ст. 60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до статей 13, 21 Закону України «Про загальнообов'язкове соціальне страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, які спричинили втрату працездатності», у разі настання страхового випадку підставою для оплати потерпілому витрат на медичну допомогу, проведення медичної, професійної та соціальної реабілітації, а також страхових виплат є акт розслідування нещасного випадку та акт розслідування професійного захворювання за встановленими формами. Відповідно до п.1 ст.14 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України» нещасний випадок - це обмежена в часі подія або раптовий вплив на працівника небезпечного виробничого фактора чи середовища, що сталися у процесі виконання ним трудових обов'язків, внаслідок яких заподіяно шкоду здоров'ю або настала смерть. Постановою КМУ від 30.11.2011р. №1232 затверджено порядок проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві. Відповідно до п.15 Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, обставинами, за яких нещасний випадок визнається таким, що пов'язаний з виробництвом, і складається акт за формою Н-1, є, зокрема, виконання потерпілим трудових (посадових) обов'язків за режимом роботи підприємства; перебування на робочому місці, на території підприємства або в іншому місці для виконання потерпілим трудових (посадових) обов'язків чи завдань роботодавця з моменту прибуття потерпілого на підприємство до його відбуття, що фіксується відповідно до правил внутрішнього трудового розпорядку підприємства, в тому числі протягом робочого та надурочного часу; виконання завдань відповідно до розпорядження роботодавця в неробочий час, під час відпустки, у вихідні, святкові та неробочі дня тощо. У відповідності до ч. 2 п. 17 Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві матеріалами розслідування нещасного випадку є акти за формою Н-5 та Н-1 (у разі, коли нещасний випадок визнано таким, що пов'язаний з виробництвом), наказ про утворення комісії, пояснення потерпілого, осіб - свідків нещасного випадку та причетних до нього осіб (у разі їх наявності), копії документів про кваліфікацію працівника, проведення відповідних інструктажів та медичних оглядів, а також отримання завдання на виконання роботи, під час якої стався нещасний випадок. Встановлено, що акт розслідування нещасного випадку за формою Н-5 від 13 червня 2013 року та акт №1 про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом, за формою Н-1 від 13 червня 2013 року складені у відповідності до Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженому Постановою КМУ від 30.11.2011р. №1232. Посилання позивача щодо офіційного працевлаштування [PERSON] сторожем підприємства спростовується наявними у матеріалах справи доказами, а саме трудовою книжкою [PERSON], у якій вказано, що з 15.01.2007 року по 20.03.2012 року останній працював машиністом змішувача бетону 5 розряду ПАТ «Трест Донбасшляхбуд» ВП «Донецьке шляхо-будівельне управління» ( а. с. 24 ). Стосовно посилань позивача на ту обставину, що [PERSON] на момент настання нещасного випадку знаходився у відпустці, суд зазначає, що ця обставина відповідно до п.15 Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві не виключає визнання нещасного випадку таким, що пов'язаний з виробництвом, оскільки [PERSON] перебував на робочому місці та виконував свої трудові обов'язки за завданням роботодавця, в процесі виконання яких і трапився нещасний випадок. Факт знаходження потерпілого [PERSON] на момент нещасного випадку на робочому місці, крім актів за формами Н-5 та Н-1, також підтверджуються пояснювальними записками осіб - свідків нещасного випадку ( а. с. 41-47). Крім того, у відповідності до вимог ст. 10 ЦПК України з боку позивача не надано жодного належного та допустимого доказу того, що [PERSON] на час нещасного випадку, яке мало місце 24.10.2011 року перебував на лікарняному. Тому, посилання позивача про те, що [PERSON] перебував на амбулаторному лікуванні з приводу невиробничої травми, суд не приймає до уваги, оскільки вказана обставина жодним чином не спростовує обставини, вказані в оскаржуваних актах за формою Н-5 та Н-1, відповідно до яких нещасний випадок був визнаний та пов'язаним з виробництвом. Отже, посилання позивача, якими він обґрунтовує свої позовні вимоги, не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні під час розгляду справи. З урахуванням вищенаведеного, вимоги законодавства, письмових доказів та з урахуванням учасників процесу, суд приходить до висновку, що позовні вимоги відділення Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Ворошиловському районі м. Донецька до Територіального управління Держгірпромнагляду у Донецькій області, треті особи: публічне акціонерне товариство «Трест «Донбасшляхбуд», [PERSON] про визнання недійсними документів, які надають право на відшкодування шкоди та зобов'язання вчинити певні дії є такими, що не підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки є недоведеними та необґрунтованими. На підставі вищевикладеного та

Outcome: dismissed