Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-06 00:00:00

Позивач Акціонерне товариство «Кредобанк», від імені та в інтересах якого діє уповноважений представник адвокат Жук Р.С., звернувся до суду з позовною заявою до відповідача\~ [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 46833,08 грн. Обґрунтовуючи позовні вимоги посилається на те, що 30 березня 2017 року між ПАТ «Кредобанк» (найменування змінено на АТ «Кредобанк» рішенням акціонера № 03/2018 від 29 листопада 2018 року) та [PERSON] укладено Кредитний договір № RF2-50171, відповідно до умов якого банк зобов`язується надати у власність позичальникові грошові кошти на умовах поворотності, строковості, платності, цільового характеру використання, а позичальник зобов`язується використати кредит на цілі, вказані в цьому Договорі, повернути кредит, сплатити проценти та інші платежі в строк та на умовах, визначених Договором. У відповідності до п. 2.1 Кредитного Договору сума та валюта кредиту становить 50100,00 грн. Згідно п. 2.3 Договору термін кредитування встановлений до 29 березня 2022 року. Відповідно до п. 2.6 Договору розмір щомісячного платежу становить 1933 грн. Як убачається із п 2.4, п.4.2 Договору за користування кредитом позивальник сплачує банку проценти у розмірі 2,1 % річних, які нараховуються щомісячно на суму заборгованості по кредиту за методом «Факт/360». У відповідності до п. 5.1 Кредитного договору позичальник зобов`язаний повернути кредитну заборгованість у повному обсязі в терміни, передбачені Кредитним договором та/або додатками до нього. Згідно з п. 5.2 Кредитного договору позичальник щомісячно здійснює повернення суми заборгованості за кредитом, сплачує проценти за користування кредитом та комісію за обслуговування кредиту, у вигляді рівних сум - ануїтетного платежу (розмір якого визначається п. 2.6 Кредитного договору). Повернення кредиту здійснюється у порядку, передбаченому п. п. 5.2.1 - 5.2.5 Кредитного договору. Позивач належним чином виконав умови Кредитного договору, надав грошові кошти у розмірі та на умовах обумовлених кредитним договором. Відповідач тривалий час не виконувала зобов`язання по поверненню суми заборгованості, у зв`язку з чим їй нараховано пеню за період з 04 березня 2018 року по 04 березня 2019 року в розмірі 2138,91 грн. За вказаних обставин в результаті порушення відповідачем зобов`язань у неї винила заборгованість, яка становить 46833,08 грн, з яких: 39708,87 грн заборгованість по поверненню основної суми кредиту; 568,50 грн - заборгованість по відсотках за користування кредитом; 4416,80 грн заборгованість по комісії за адміністрування кредиту, 2138,91 грн пеня. Позивач вжив усіх заходів для досудового врегулювання спору, зокрема 17 січня 2019 року відповідачу направлено повідомлення-вимогу № 16/01/19-800 від 16 січня 2019 року про погашення простроченої заборгованості за кредитним договором, однак вказане повідомлення відповідачем проігноровано, зобов`язання за Договором не виконане, заборгованість не оплачена. Враховуючи наведене представник позивача просить позов задовольнити, судові витрати покласти на відповідача. Представник відповідача адвокат Черкалюк Л.Д. подала відзив на позовну заяву, згідно якого просить у задоволенні позову відмовити за безпідставністю, оскільки позивачем не надано належних та допустимих доказів щодо обґрунтованості заборгованості в сумі 46833,08 грн, не встановлено дату з моменту якої було порушено право позивача, на надано розрахунок щодо заборгованості за порушення кредитного договору, а відтак підстав щодо стягнення тіла кредиту немає. Крім того відсутня вимога про дострокове припинення кредитного договору у зв`язку із неналежним його виконанням відповідачем, не наведено обставин, які б були підставою припинення або дострокового розірвання договору. Представник позивача подав відповідь на відзив, згідно якого на спростування тверджень відповідача зазначає, що наявність заборгованості відповідача перед позивачем за кредитним договором підтверджена належними та допустимими доказами, зокрема кредитним договором, випискою про рух коштів за період з 30 березня 2017 року по 04 березня 2019 року, меморіальним ордером від 30 березня 2017 року № 17380126, № 17380004, розрахунком заборгованості станом на 04 березня 2019 року, розрахунком пені по простроченій заборгованості за період з 04 березня 2018 року по 04 березня 2019 року. Крім того позивачем здійснено всіх заходів для досудового врегулювання спору та заходів для отримання права дострокового стягнення усієї суми заборгованості з відповідача за кредитним договором згідно вимог ст. 1050 ЦК України та умов кредитного договору. Також, на заперечення твердження відповідача щодо відсутності дати,з моменту якої було порушено право позивача, зазначили, що у відповідності до виписки про рух коштів по рахунку № [NUMBER] за період з 30 березня 2017 року по 04 березня 2019 року та розрахунку заборгованості станом на 04 березня 2019 року право позивача було порушено у зв`язку із несплатою щомісячного платежу за період 29 березня 2018 року по 28 квітня 2018 року,у зв`язку із чим виникла прострочена заборгованість. На підставі викладеного просять позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Відповідач, у строк визначений судом, заперечення на відповідь на відзив не подав. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги не визнають, просять відмовити в повному обсязі. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У відповідності до ч.8 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу у порядку спрощеного провадження на підставі письмових матеріалів справи без участі сторін. Згідно ст. ст. 12, 13, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи дотримуючись принципів диспозитивності та змагальності сторін. Суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення за правилами спрощеного позовного провадження,виходячи з наступного: Судом встановлено, що 30 березня 2017 року між ПАТ «Кредобанк» (найменування змінено на АТ «Кредобанк» рішенням акціонера № 03/2018 від 29 листопада 2018 року) та [PERSON] укладено Кредитний договір № RF2-50171, відповідно до умов якого банк зобов`язується надати у власність позичальникові грошові кошти на умовах поворотності, строковості, платності, цільового характеру використання, а позичальник зобов`язується використати кредит на цілі, вказані в цьому Договорі, повернути кредит, сплатити проценти та інші платежі в строк та на умовах, визначених Договором. У відповідності до п. 2.1 Кредитного Договору сума та валюта кредиту становить 50100,00 грн. Згідно п. 2.3 Договору термін кредитування встановлений до 29 березня 2022 року. Відповідно до п. 2.6 Договору розмір щомісячного платежу становить 1933 грн. Як убачається із п 2.4, п.4.2 Договору за користування кредитом позивальник сплачує банку проценти у розмірі 2,1 % річних, які нараховуються щомісячно на суму заборгованості по кредиту за методом «Факт/360». У відповідності до п. 5.1 Кредитного договору позичальник зобов`язаний повернути кредитну заборгованість у повному обсязі в терміни, передбачені Кредитним договором та/або додатками до нього. Згідно з п. 5.2 Кредитного договору позичальник щомісячно здійснює повернення суми заборгованості з кредитом, сплачує проценти за користування кредитом та комісію за обслуговування кредиту, у вигляді рівних сум - ануїтетного платежу (розмір якого визначається п. 2.6 Кредитного договору). Повернення кредиту здійснюється у порядку, передбаченому п. п. 5.2.1 - 5.2.5 Кредитного договору. Пунктом 5. 2. 1 Кредитного договору передбачено, що для здійснення належного погашення кредиту Позичальник зобов`язаний щомісячно не пізніше дати погашення щомісячного платежу, встановленої Графіком платежів, забезпечити наявність на поточному рахунку для обслуговування кредиту суму коштів, що відповідає розміру щомісячного платежу з урахуванням рекомендацій Банку, передбачених п. 2.11 Кредитного договору. Відповідно до п. 5.6 Кредитного договору, погашення заборгованості за Кредитним договором здійснюється у наступній черговості: прострочені платежі по сплаті процентів і комісій за користування кредитом; строкові платежі по сплаті нарахованих процентів і комісій за користування кредитом, термін сплати яких наступив в момент надходження коштів; прострочені платежі по поверненню кредиту; строкові платежі по сплаті нарахованих процентів за користування кредитом за поточний місяць, термін яких наступив в момент надходження коштів не наступив; строкові платежі по поверненню кредиту (основного боргу) на наступний місяць/місяці; пеня, штрафи та інші види неустойки; строкові платежі по поверненню кредиту (основного боргу) на наступний місяць/місяці. Позивач належним чином виконав умови кредитного договору, надав грошові кошти у розмірі та на умовах, обмовлених Кредитним договором, що підтверджується випискою про рух коштів по рахунку № [NUMBER] за період з 30 березня 2017 року по 04 березня 2019 року та меморіальним ордером № 17380126 від 30 березня 2017 року. Окрім цього позивач здійснив рефінансування кредитної заборгованості позичальника перед ПАТ «Кредобанк» та перерахував грошові кошти на рахунок № [NUMBER] , відкритий в ПАТ «Платинум Банк», що підтверджується випискою про рух коштів по рахунку № [NUMBER] за період з 30 березня 2017 року по 04 березня 2019 року та меморіальним ордером № 17380004 від 30 березня 2017 року. Як вбачається із Розрахунку заборгованості за договором кредиту № RF2-50171 від 30 березня 2017 року, відповідач [PERSON] належним чином не виконувала умови Кредитного договору, у зв`язку з чим станом на 04 березня 2019 року виникла заборгованість за кредитом у розмірі 44694,17 грн., з яких 39708,87 тіло кредиту, 568,5 грн відсотки, 4416,8 грн - комісія. На прострочену відповідачем заборгованість позивачем нараховано пеню, яка у відповідності до розрахунку за період з 04 березня 2018 року по 04 березня 2019 року становить 2138,91 грн. Акціонерним товариством «Кредобанк» на адресу відповідача [PERSON] надсилалося повідомлення - вимога про повернення кредиту № RF2-50171 від 30 березня 2017 року, яке залишилася без реагування. Правовідносини сторін ґрунтуються на вимогах ст.\~526,\~527,\~ 530, \~536, \~546, \~549, \~610-611,\~ 625,\~629,\~638,\~1048,\~1049,\~1054,\~1055 ЦК України. Відповідно до ст.\~1054,1055 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти; кредитний договір укладається у письмовій формі. Згідно із ст.\~526,\~530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до\~ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти; розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно із ст. 611 ЦК України,\~у разі\~порушення зобов`язання\~настають правові\~наслідки,\~встановлені договором\~або законом. У відповідності до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Статтею 1048 ЦК України визначено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно ст. 1049 ЦК України, положення якої застосовуються до відносин за кредитним договором, позичальник зобов`язаний повернути кредитодавцеві кредит у строк та в порядку, встановлених договором. Згідно ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до\~статті 625\~цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до\~статей 549-552\~цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Крім того, відповідно до\~ч.4ст.263ЦПК\~України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права,викладені в постановах Верховного Суду. Згідно Постанови Верховного суду України від16.11.2016року (справа № 6-1746цс16),відповідно до пункту 3.6Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту,затверджених\~Постановою правління Національного банку України від 10 травня 2007 року №168,банки не мають права встановлювати платежі,які споживач має сплатити на користь банку за дії,які банк здійснює на власну користь(ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача, тощо), або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення змін до нього, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на кредитного договору тощо), а відповідно до Постанови Верховного суду України від 06.09.2017 року (справа № 6-2071цс16), за положеннями абзацу третього частини четвертої\~статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів»\~кредитодавцю забороняється встановлювати в договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього\~Закону; умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього\~Закону, є нікчемною. При цьому, з матеріалів справи не вбачається, що призначення комісії за адміністрування кредиту\~за вчинення дій (надання послуг), відмінних від дій, вказаних у п. 3.6\~Постанови Правління НБУ від 10.05.2007 року № 168, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 25 травня 2007 року за № 541/13808, «Про затвердження Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту», а тому підстави для стягнення комісії за надання послуг кредиту у розмірі 4416,80 грн відсутні. Згідно положень ч.1\~ст. 546 ЦК України\~та\~ст. 549 ЦК України, виконання зобов`язання забезпечується, зокрема, неустойкою, яка визначається як пеня та штраф і є грошовою сумою чи іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов`язання за кожен день прострочення зобов`язання. П. 6.1 Договору передбачено, що за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань за кредитними правовідносинами Позичальник, крім відшкодування збитків, сплачує пеню в розмірі подвійної процентної ставки, визначеної п. 2.4 Договору, але не менше 2 гривні за кожний день прострочення. Враховуючи зазначене, АТ «Кредобанк» правомірно нараховано пеню у розмірі 2138,91 грн. Таким чином, позов підлягає частковому задоволенню та слід стягнути з [PERSON] на користь Акціонерного товариства «Кредобанк» заборгованість за Кредитним Договором № RF2-50171\~від 30\~березня 2017\~року у розмірі 42416,28 грн., з яких 39708,87 тіло кредиту, 568,5 грн відсотки, 2138,91 грн - нарахована пеня. Крім того, відповідно до\~ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь Акціонерного товариства «Кредобанк» 1921,00 грн судового збору.

Outcome: partial