Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-14 00:00:00

Позивач [PERSON] у вересні 2019 року подав до суду позовну заяву, в якій просить позбавити [PERSON] права користування квартирою [ADDRESS] без надання їй іншого житлового приміщення. В обґрунтування позову, позивач зазначає, що відповідно до договору купівлі-продажу від 01.07.2019 року посвідченого приватним нотаріусом К МНО Косенко М.О., позивач є власником квартири [ADDRESS] . В даний момент в квартирі проживає та зареєстрований відповідач по справі [PERSON] . Врегулювати виселення та зняти з реєстрації відповідача з житлового приміщення шляхом досудового врегулювання не вдалося. В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали та просили його задовольнити, посилаючись на обставини викладені в позові. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, через канцелярію Святошинського районного суду м.Києва надіслала заяву про перенесення судового засідання в зв`язку з карантином. Однак суд критично ставиться до даної заяви, оскільки відповідач черговий раз просить суд перенеси судове засідання, чим фактично затягує розумні строки розгляду справи. Крім того, станом на 15.06.2020 року робота органів державної влади не призупинялась у зв`язку із запровадженням на території України карантину та продовжувалась у штатному режимі. Особливий режим роботи судів не стосується можливості розгляду справ. Підстав для відкладення розгляду справи за ч.2 ст.223 ЦПУ України судом не встановлено. Розгляд справи проводиться на підставі п.1 ч.3 ст.223 ЦПК України з урахуванням не поважності причин неявки, а з урахуванням відсутності відзиву відповідача, з урахуванням можливості вирішення спору за наявними у справі матеріалами. Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що позивач [PERSON] набув право власності на квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу квартири від 01.07.2019 року, що посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, Косенко М.О.(а.с. 8-11). Як вбачається з довідки старшого дільничного офіцера поліції Святошинського УП ГУНП у м. Києві Жука В.В., відповідач [PERSON] чинить перешкоди у користуванні спірною квартирою [PERSON] та не впускає в його квартиру (а.с. 13). Перевіряючи доводи позовної заяви, суд враховує наступне. Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, не визнання або оспорювання. Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України, частини першої статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. За статтею 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна. Відповідно до частини першої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Стаття 321 ЦК України передбачає, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкоду здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст.1 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною 2 ст. 386 Цивільного Кодексу України визначено, що власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Оскільки відповідач своїм проживанням порушує права позивача як власника спірної квартири, перешкоджаючи йому володіти, користуватись та розпоряджатись квартирою, а позивач має право вимагати усунути перешкоди в користуванні та розпорядженні своїм майном, тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст.141 ЦПК України та в зв`язку із задоволенням позову, понесені позивачем судові витрати слід покласти на відповідачів. На підставі викладеного,

Outcome: approved