Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася з даним позовом до суду і просить розірвати шлюб, зареєстрований з відповідачем 19 квітня 1989 року Палацом одруження в м. Полтава (актовий запис № 813). Просить судові витрати з відповідача не стягувати. Посилається на те, що перебуває у зареєстрованому шлюбі із відповідачем. Від сумісного проживання у шлюбі сторони мають повнолітню доньку. Сімейне життя з відповідачем не склалося із-за різних характерів та поглядів на життя. Відповідач не розуміє її як дружину, не рахується з її думкою. З травня 2020 року сторони припинили сумісне проживання у шлюбі, спільного бюджету та господарства не ведуть. Неодноразові спроби примирення з відповідачем позитивних результатів не дали, тому вважає, що примирення між ними неможливе. Розривати шлюб через органи ЗАГСу відповідач не бажає. 12 січня 2021 року було відкрито провадження по даній справі і справу ухвалено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами. Відповідачу було запропоновано протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву та роз`яснено, що розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін проводиться за його клопотанням, яке він може подати в строк для подання відзиву на позов. \~ \~ \~ \~У встановлений судом строк відповідачем, який належним чином повідомлений про розгляд справи, що підтверджується поштовим повідомленням, не надано відзиву на позов без поважних причин, а тому суд вирішує спір за наявними матеріалами справи, відповідно до ч.2 ст.191 ЦПК України \~ \~ \~ \~Зважаючи на відсутність клопотань сторін щодо розгляду справи у судовому засіданні та незначну складність спору, суд не вбачає підстав для проведення судового засідання, а тому справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України. \~ \~ \~ \~Судом встановлено наступне. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Сторони по справі перебувають у шлюбі, зареєстрованому 19 квітня 1989 року Палацом одруження м. Полтави, актовий запис № 813 (а.с.3). Від сумісного проживання неповнолітніх дітей не мають Згідно довідки Дівичківської сільської ради Київської області № 1142 від 22 жовтня 2020 року (а.с.4) до складу сім`ї позивача входять: -чоловік [PERSON] , [INFO] ; -донька [PERSON] , [INFO] . Суд приймає до уваги подані позивачем докази, на підставі яких встановлені обставини справи, та вважає їх належними, допустимими, достовірними, а їх сукупність достатньою для встановлення обставин, що мають значення для справи. Зважаючи на те, що правовідносини, що виникли між сторонами по справі, регулюються нормами глав 3, 11 Розділу ІІ Сімейного кодексу України, суд дійшов висновку про необхідність їх застосування. Відповідно до вимог абз. 3 п.3 Постанови ПВС України №11 від 21.12.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», розірвання шлюбу судом відбувається: за наявності в подружжя спільних неповнолітніх дітей; за відсутності згоди одного з подружжя на розірвання шлюбу, крім випадків, передбачених ст. 107 СК; за спільною заявою подружжя, яке має дітей, відповідно до ст. 109 СК; за позовом одного з подружжя відповідно до ст. 110 СК. Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Як слідує із ст.ст. 3, 24 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Частиною 3 статі 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. У відповідності із ст.ст. 104, 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Дослідивши матеріали справи, враховуючи чітку позицію позивача щодо необхідності розірвання шлюбу, відсутності відзиву на позов зі сторони відповідача, суд дійшов висновку про задоволення позову. На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 24, 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved