Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-25 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач, від імені\~та в\~інтересах якої\~на підставі\~договору діє\~адвокат Ярмуш\~В.В., звернулася у суд з позовом про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на житловий будинок. У своїх вимогах позивач посилається на те, що 26 січня 2003 року між батьком відповідача [PERSON] та позивачем був укладений договір купівлі-продажу належного [PERSON] житлового будинку з усіма господарськими будівлями і спорудами за адресою: [ADDRESS] за 8000,00 грн., про що склали відповідну розписку. Після укладення угоди, [PERSON] передав позивачу у власність дане нерухоме майно та правовстановлюючі документи на нього, і зобов`язався вчинити дії, необхідні для нотаріального оформлення укладеного між ними договору купівлі-продажу. [INFO] [PERSON] помер, спадкоємцем після його смерті є його донька [PERSON] , яка проте свої спадкові права на спірний вищевказаний будинок не оформляла. Коли позивач звернулася до [PERSON] з приводу нотаріального оформлення договору купівлі-продажу будинку, остання відмовила їй оскільки для його їй спочатку потрібно було б оформити свої спадкові права, що пов`язано із витратою часу і коштів, а тому вона відмовила позивачу вказавши, що оскільки будинок вже давно продано то її не обходить його доля і витрачати гроші на його оформлення вона не має наміру. З 2003 року позивач фактично володіє вищезазначеним будинком на свій розсуд, проживає у ньому, ремонтує і облаштовує його. З посиланням на те, що зі свого боку позивач виконала всі умови договору, передавши [PERSON] грошові кошти та отримавши у власність житловий будинок, [INFO] [PERSON] помер, у зв`язку з чим його зобов`язання здійснити дії, необхідні для нотаріального оформлення договору, передбачені договором, залишилися невиконаними, відповідно до вимог ч.2 ст. 47 ЦК України ( в ред.. 1963 р.) та ч.2 ст. 220 ЦК України, позивач просить суд визнати дійсним договір купівлі-продажу від 26.01.2003 р., укладений між нею та [PERSON] та визнати за нею право власності на вказаний житловий будинок. У підготовче судове засідання позивач та її представник не з`явилися, представник надав до суду заяву про розгляд справи у їх з позивачем відсутність, позовні вимоги позивача підтримує повністю, просить суд про їх задоволення. Відповідач [PERSON] у підготовче судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву, в якій позовні вимоги позивача визнала, просить справу слухати за її відсутності. На підставі ч.4 ст. 200 ЦПК України, судом ухвалено про розгляд справи у підготовчому судовому засіданні у зв`язку із визнанням відповідачем позову в порядку, встановленому ст. 206 ЦПК України. Відповідно до\~ч.\~2\~ст.\~247\~ЦПК України,\~ фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. \~ \~ \~ \~Вивчивши доводи позову і матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON] , був власником житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами за адресою: [ADDRESS] . Згідно розписки\~від 26\~січня 2003\~року,\~\~ [PERSON] \~отримав від\~ [PERSON] \~грошові кошти\~в сумі\~8000\~(вісім\~тисяч)\~гривень за\~житловий будинок з\~усіма господарськими\~будівлями і\~спорудами за\~адресою:\~ [ADDRESS] та зобов`язалася оформити договір купівлі-продажу будинку в нотаріальному порядку. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданим 04.05.2011року ВДРАЦС Новоодеського РУЮ Миколаївської області. За життя [PERSON] склав заповіт згідно якого заповів своїй доньці [PERSON] серед іншого майна і спірний житловий будинок. [PERSON] спадщину після смерті свого батька [PERSON] прийняла подавши відповідну заяву до Новоодеської державної нотаріальної контори, що підтверджується копією спадкової справи відкритої після смерті [PERSON] . Проте як видно із матеріалів спадкової справи [PERSON] у подальшому свої права на спадкове майно не оформила. Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно із ч.2\~ст. 220 ЦК України ( в чинній редакції), якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Відповідно до ч.1 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Відповідно до вимог ст.47\~ЦК УРСР (в ред. 1963 року), які діяли на час укладення договору, передбачено, що якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення суд може визнати такий договір дійсним. Відповідно до\~ст.47 ЦК України\~( в ред.1963 р.), нотаріальне посвідчення угод обов`язкове лише у випадках, зазначених у законі. Недодержання в цих випадках нотаріальної форми тягне за собою недійсність угоди з наслідками, передбаченими частиною другою\~статті 48 цього Кодексу. Якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. За змістом ст.ст.128,153\~ЦК УРСР (в редакції 1963 року), право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором. Договір вважається укладеним, коли між сторонами в потрібній у належних випадках формі досягнуто згоди по всіх істотних умовах. Істотними є ті умови договору, які визнані такими за законом або необхідні для договорів даного виду, а також всі ті умови, щодо яких за заявою однієї з сторін повинно бути досягнуто згоди. Відповідно до п.4\~Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, цивільний кодекс\~застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності\~ЦК України, положення цього\~кодексу\~застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Із наданих суду доказів вбачається, що 26.01.2003 року на момент укладення угоди про купівлю-продаж належного [PERSON] будинку, між сторонами було досягнуто домовленості щодо всіх істотних умов, як то вартість будинку тощо, відбулося повне виконання договору, але втрачена можливість нотаріального посвідчення вказаної угоди в зв`язку зі смертю [PERSON] . Отже, за вказаним договором, позивач набула права власності на вказаний будинок. Крім цього, [PERSON] протягом 17 років відкрито володіє та користується будинком за адресою: [ADDRESS] , здійснює ремонт, тощо.\~\~\~\~\~\~\~\~ Згідно ч.1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ч.2 ст. 319 ЦК України, власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст. 41 Конституції України, п.2 ч.1ст.\~3\~ЦК України та ч.1 ст. 321 ЦК України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та Законом. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 334 ч.3 Цивільного кодексу України\~передбачено, що право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Приймаючи до уваги те, що при укладенні договору було домовлено про усі істотні умови договору, відбулося повне виконання договору, суд приходить до висновку про задоволення позову. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд, з урахуванням наявного в позові клопотання позивача про покладення на неї судових витрат, витрати, пов`язані з розглядом справи у вигляді судового збору ухвалює покласти на позивача, за її згодою.

Outcome: approved