Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-18 00:00:00

Позивач [PERSON] , яка діє в інтересах неповнолітньої [PERSON] , 03.09.2019 року звернулася до суду із позовом до [PERSON] , третя особа Орган опіки та піклування Мангушської районної державної адміністрації, про надання тимчасового дозволу на переміщення дитини через лінію зіткнення у межах Донецької області без згоди батька, вказавши на підтвердження своїх вимог, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . [INFO] від шлюбу народилася дитина - [PERSON] . 11.02.2010 року шлюб було розірвано. У 2012 році позивач зареєструвала шлюб з [PERSON] . Під час розірвання шлюбу з відповідачем спору стосовно того з ким буде проживати донька не виникало і не виникає, дитина залишилась проживати разом з позивачем. Адреса реєстрації місця постійного проживання дитини: [ADDRESS] . Фактична адреса місця перебування: [ADDRESS] . Виїхавши з місця проживання до с.Урзуф Мангушського району позивач з донькою не можуть повернутись в зворотному напрямку. Оскільки на доньку відсутня письмова (нотаріально посвідчена) згода батька. В цей час законодавством не заборонено знаходитись на цій території, проте встановлені певні обмеження стосовно в`їзду/виїзду на/з такої території. Просить позивач надати дозвіл на в`їзд дитини [PERSON] , [INFO] на тимчасово непідконтрольну Україні територію Донецької області, а також на її виїзд до території, що контролюється органами державної влади України в період з моменту набрання рішенням законної сили по 01 листопада 2022 року у супроводі матері [PERSON] , без згоди батька [PERSON] . 03 вересня 2019 року згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вищезазначену справу було передано до провадження головуючому судді Філь О.Є. 04 вересня 2019 року зроблено запит до Краматорського відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУ ДМС України в Донецькій області щодо реєстрації місця проживання відповідача [PERSON] . 08 жовтня 2019 року отримано відповідь на запит. 09 жовтня 2019 року ухвалою суду відкрито провадження у справі, надано відповідачу 15 - денний строк на подання відзиву на позов з дня вручення ухвали про відкриття провадження та призначено підготовче засідання на 07 листопада 2019 року. У підготовче судове засідання позивач не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, надала суду заяву, в якій просила розглянути справу без її участі. Інших клопотань від сторін не надійшло, справу призначено до судового розгляду на 20 листопада 2019 року. 20 листопада 2019 року розгляд справи відкладено на 19 грудня 2019 року. Позивачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Відповідач [PERSON] про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, в судове засідання не з`явився без повідомлення причин, відзив не подав. Згідно ст.281 ЦПК України по справі ухвалено заочне рішення на підставі наявних у ній доказів. Представник третьої особи Органу опіки та піклування Мангушської районної державної адміністрації у судове засідання не з`явився, надав суду пояснення, зазначивши, що питання надання тимчасового дозволу на переміщення дитини через лінію зіткнення у межах Донецької області без згоди батька залишає на розгляд суду, з урахуванням найкращих інтересів дитини. Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню за наступними підставами. Суд встановив, що позивач перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 02 липня 2005 року, що підтверджується копією витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб (а.с.20). Від шлюбу [INFO] народилася дитина - [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження [NUMBER] (а.с.11). Відповідно свідоцтва про розірвання шлюбу [NUMBER] шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с.19). Відповідно свідоцтва про шлюб [PERSON] 11 лютого 2012 року зареєструвала шлюб з [PERSON] (а.с.21). Під час розірвання шлюбу з відповідачем спору стосовно того з ким буде проживати донька не виникало і не виникає, дитина залишилась проживати разом з позивачем. Адреса реєстрації місця постійного проживання дитини: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи (а.с.14). Відповідно довідки № 701 від 26.06.2019 року, виданої виконавчим комітетом Урзуфської сільської ради Мангушського району Донецької області фактична адреса місця перебування позивача з донькою: [ADDRESS] (а.с.15). Виїхавши з місця проживання до с.Урзуф Мангушського району позивач з донькою не можуть повернутись в зворотному напрямку. Оскільки на доньку відсутня письмова (нотаріально посвідчена) згода батька. В цей час законодавством не заборонено знаходитись на цій території, проте встановлені певні обмеження стосовно в`їзду/виїзду на/з такої території. У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Згідно з частиною першою, другою та п`ятою стаття 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повного і всебічного з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Загальні засади регулювання сімейних відносин визначено статтею 7 СК України, згідно з положеннями якої жінка та чоловік мають рівні права й обов`язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім`ї. Дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року. Згідно зі статтями 141, 150, 153, 155 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до пунктів 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини, яка в силу положень статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Частиною 2 ст. 313 ЦК України визначено, що фізична особа, яка не досягла чотирнадцяти років, має право пересуватися по території України лише за згодою батьків (усиновлювачів), опікунів та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України та порядок розв`язання спорів у цій сфері визначено Законом України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» від 21 січня 1994 року № 3857-XII. Частина 2 статті 3 зазначеного Закону визначає, що правила перетинання державного кордону України громадянами України встановлюються Кабінетом Міністрів України відповідно до цього Закону та інших законів України. Зазначені правила затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 року №57. Згідно п. 3, 4 даних Правил, виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, здійснюється за згодою обох батьків (усиновлювачів) (далі - батьки) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку. Виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється, зокрема: за нотаріально посвідченою згодою другого з батьків із зазначенням у ній держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі, якщо другий з батьків відсутній у пункті пропуску; без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків: у разі пред`явлення документів або їх нотаріально засвідчених копій: рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків Згідно з пунктом 5.1.1 Тимчасового порядку контролю за переміщенням осіб, транспортних засобів та вантажів (товарів) через лінію зіткнення у межах Донецької та Луганської областей, затвердженого Наказом Першого заступника керівника Антитерористичного Центру при Службі безпеки України (керівника Антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей) № 222ог від 14 квітня 2017 року в`їзд на неконтрольовану територію дітей, які не досягли 16-річного віку, здійснюється з дотриманням вимог передбачених для таких осіб Правилами перетинання державного кордону громадянами України, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 року № 57. Згідно з пунктом 5.1.2 вказаного Тимчасового порядку виїзд з неконтрольованої території громадян України які не досягли 16-річного віку, здійснюється за умови пред`явлення свідоцтва про народження дитини, будь-якого документа, визначеного статтею 5 Закону України «Про громадянство України» або статтею 2 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» особи (осіб), у супроводі якої (яких) громадяни України, які не досягли 16-річного віку виїжджають з неконтрольованої території, та дозволом фізичної особи. Тобто виїзд з неконтрольованої території на територію України не вимагає дотриманням вимог передбачених для таких осіб Правилами перетинання державного кордону громадянами України. Звертаючись з позовною заявою, [PERSON] просила надати дозвіл на тимчасовий виїзд та в`їзд її неповнолітній донці - [PERSON] , [INFO] на переміщення через лінію зіткнення без дозволу батька, [PERSON] , для оздоровлення та для спілкування з бабусею та дідусем, які проживають в м.Донецьку, тобто вимоги зводяться на отримання дозволу на виїзд не за межі України, а переміщення в межах України. Діючими Законами України такі обмеження на пересування громадян України в межах території України не передбачені, а тому відсутні підстави для відмови у задоволенні позову. Таким чином, позовні вимоги [PERSON] законні, обгрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладенного,

Outcome: approved