Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-11 00:00:00

Позивач-відповідач [PERSON] звернувся до суду з позовом (а.с.5-6) і вимоги обґрунтовує тим, що він відповідно\~до ордеру\~від 20.12.1999\~року,\~отримав у\~користування кімнату\~№207\~у гуртожитку\~№143\~по проспекту\~Курському в\~місті Суми. Після його\~одруження 16.09.2000\~року,\~у зв'язку\~з потребою\~у поліпшенні\~житлових умов,\~він звернувся\~до керівництва\~ПВКП «Рубін»\~(на\~теперішній час\~-\~ТОВ «Сервіс-дім»),\~на балансі\~якого знаходився\~гуртожиток,\~з відповідною\~письмовою заявою. Рішенням ПВКП\~«Рубін» йому\~в користування\~додатково надано\~кімнату №206\~у гуртожитку\~№143\~по проспекту\~Курському в\~місті Суми. У 2004\~році,\~йому,\~як мешканцю\~кімнат №206-207\~по проспекту\~Курському,\~143\~в місті\~Суми,\~було здійснено\~перерахунок квартплати. Рішенням Виконавчого\~комітету Сумської\~міської ради\~від 20.11.2001\~року №635\~«Про оформлення\~права власності\~юридичних та\~фізичних осіб\~на житлові\~і нежитлові\~приміщення і\~будівлі» гуртожиток\~№143\~по пр-ту\~Курському в\~м.Суми\~переданий у\~власність ПАТ\~«Сумбуд». 06.09.2017\~року він\~звернувся до\~ПАТ «Сумбуд»\~із заявою\~про передачу\~пакету документів\~Департаменту забезпечення\~ресурсних платежів\~Сумської міської\~ради щодо\~приватизації кімнат\~№№206-207\~по пр-ту\~Курському,\~143\~в м.Суми. 25.10.2017\~року з\~метою реалізації\~свого законного\~права на\~приватизацію житла\~він звернувся\~до Департаменту\~забезпечення ресурсних\~платежів Сумської\~міської ради\~з проханням\~здійснити приватизацію\~кімнат №№206-207\~по пр-ту\~Курському,\~143\~в м.Суми\~де він\~постійно проживає. Згідно з\~ст.5\~Закону України\~«Про забезпечення\~реалізації житлових\~прав мешканців\~гуртожитків» громадяни,\~які на\~законних підставах\~проживають у\~гуртожитках державної\~форми власності,\~гуртожитках,\~що було\~включено до\~статутних капіталів\~товариств,\~створених у\~процесі приватизації\~(корпоратизації),\~набувають право\~на приватизацію\~житлових приміщень\~у таких\~гуртожитках після\~їх передачі\~у власність\~відповідної територіальної\~громади. Рішенням Сумської\~міської ради\~від 30.11.2011\~року №940-МР\~затверджений Порядок\~приймання-передачі\~до комунальної\~власності територіальної\~громади м.Суми\~окремих житлових\~приміщень.\~Для вирішення\~питання передачі\~до комунальної\~власності територіальної\~громади міста\~Суми окремих\~житлових приміщень,\~які належать\~підприємству,\~установі,\~організації на\~праві власності,\~вказані підприємства,\~установи,\~організації подають\~заяву на\~ім'я\~міського голови\~(п.2.1\~Порядку). Тобто зазначеним\~рішенням визначений\~Порядок,\~яким повинне\~керуватись підприємство\~при передачі\~житлового приміщення\~з метою\~його подальшої\~приватизації. Він мешкає в гуртожитку по пр-ту Курському на законних підставах (на підставі рішення та ордера) з 2000 року (тобто більше п'яти років), іншого власного житла не має, тому має право на приватизацію кімнат №№206-207 у гуртожитку №143 по пр-ту Курський в м.Суми. Просить суд ухвалити рішення, яким зобов'язати ПАТ «Сумбуд» вчинити дії щодо передачі кімнат №№206-207 по проспекту Курському, 143 в місті Суми до комунальної власності з метою подальшої їх приватизації за ним. Відповідач-позивач\~Приватне акціонерне\~товариство «Сумбуд»\~звернулися до\~суду з\~зустрічною позовною\~заявою (а.с.41-42),\~і обґрунтовує\~ вимоги\~тим,\~що [PERSON]\~ відповідно\~до ордеру\~від 20.12.1999\~року \~отримав у\~користування кімнату\~№207\~розміром 11\~кв.\~метрів в\~гуртожитку за\~адресою:\~проспект Курський,\~143\~м.Суми. Як стверджує\~відповідач після\~його одруження\~16.09.2000\~року,\~у зв`язку\~з потребою\~у поліпшенні\~житлових умов,\~він звернувся\~до керівництва\~ПВКП «Рубін»\~(на\~теперішній час\~-\~ТОВ «Сервіс-дім»)\~з відповідною\~письмовою заявою.\~Після чого\~йому в\~користування додатково\~було надано\~кімнату №206\~по пр-ту\~Курському,\~143\~в м.Суми. Відповідач посилається\~на те,\~що дозвіл\~на користування\~кімнатою №206\~він отримав\~згідно рішення\~ПВКП «Рубін»,\~однак,\~самого рішення\~не надав.\~Позивач заперечує\~факт існування\~вказаного рішення. В діях\~[PERSON]\~вбачається самоправне\~зайняття приміщення,\~а саме\~кімнати №206\~в гуртожитку\~№143\~по пр-ту\~Курському в\~м.Суми\~на яке\~він не\~має жодного\~права. Дотримання порядку\~надання жилої\~площі в\~гуртожитку впливає\~на правовий\~статус осіб,\~які в\~них проживають.\~Визнання вселення\~незаконним тягне\~за собою\~виселення без\~надання іншого\~житла відповідно\~до статей\~116,\~132\~Житлового кодексу\~УРСР.\~Особа,\~яка вселилася\~до житлового\~приміщення гуртожитку\~без дотримання\~встановленого порядку,\~не набуває\~право користування\~таким житлом. Отже,\~законом установлено,\~що єдиною\~підставою для\~вселення на\~надану жилу\~площу із\~гуртожитку є\~спеціальний ордер,\~який видає\~адміністрація підприємства, установи, організації на підставі спільного з профспілковим комітетом рішення про надання жилої площі в гуртожитку. Згідно ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Стаття 321 ЦК України передбачає, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідач заважає вільно користуватись належним AT «Сумбуд» на праві приватної власності кімнатою у гуртожитку та в добровільному порядку виселятись не збирається. AT «Сумбуд» звертається до суду щодо усунення перешкоди у користуванні житловим приміщенням шляхом виселення із житлового приміщення відповідача. Просять суд ухвалити рішення, яким виселити відповідача [PERSON] з кімнати №206 за адресою: м.Суми, пр-т Курський, 143. В судовому засіданні представник позивача-відповідача [PERSON] [PERSON] повністю підтримав позовні вимоги з зазначених підстав, надали відповідь на відзив. В відповіді на відзив зазначив, що позивач на\~законних підставах\~вселився до\~кімнати №207\~у гуртожитку\~та отримав\~ордер.\~ Відповідно до\~п.6\~ч.1\~ст.34\~Житлового кодексу\~УРСР,\~позивач був\~особою,\~яка потребує\~поліпшення житлових\~умов так\~як мешкав\~у гуртожитку,\~житлова площа,\~яка була\~надана позивачу\~за ордером\~становить 11\~кв.м. Відповідно до технічного паспорту гуртожиток, до якого на законних підставах вселився позивач, належить до гуртожитків сімейного типу. У зв'язку з одруженням позивача, за його згодою та дозволом адміністрації підприємства, до гуртожитку було вселено його дружину [PERSON] Дату реєстрації місця проживання дружини позивача у кімнаті №207 зазначено 20.12.2000 року. Позивачу нараховувалася та по цей час нараховується плата за користування кімнатами №№206-207. З рахунків та квитанцій вбачається, що і по цей час позивач займає кімнати №№206-207 на законних підставах. На час передачі позивачу кімнат №№206-207, відповідач не набув навіть прав титульного власника, так як гуртожиток відповідачу було передано відповідно до рішення виконавчого комітету Сумської міської ради №635 від 20.11.2001 року. Відповідач з 2001 року по цей час жодних вимог до позивача щодо незаконного зайняття кімнати №206 не пред'являв, що вказує на правомірність та законність користування позивачем вказаною кімнатою протягом 17 (сімнадцяти) років безперервно. Відповідач заперечує факт існування рішення про передачу позивачу кімнати №206, проте, жодних доказів самовільного зайняття позивачем кімнати №206 не надає, як і не надає доказів передачі вказаної кімнати іншій особі, тощо. У звязку з цим вважають, що доводи відповідача є необґрунтованими, а позивач має законне право на приватизацію кімнат №№206-207. В судовому\~засіданні представник\~відповідача-позивача\~АТ «Сумбуд»\~-\~[PERSON]\~повністю підтримав\~ позовні\~вимоги з\~зазначених підстав,\~та не\~визнав позовні\~вимоги [PERSON]\~надавши відзив\~на позовну\~заяву.\~В відзиві\~зазначив,\~що [PERSON]\~ відповідно\~до ордеру\~від 20.12.1999\~року,\~отримав у\~користування кімнату\~№207\~у гуртожитку\~№143\~по проспекту\~Курському в\~м.Суми.\~Позивач посилається\~на те,\~що дозвіл\~на користування\~кімнатою №206\~він отримав\~згідно рішення\~ПВКП «Рубін»,\~однак,\~самого рішення\~не надав.\~Відповідач заперечує\~факт існування\~вказаного рішення.\~Інформація,\~щодо перебування\~на балансі\~ПВКП «Рубін»\~гуртожитку по\~пр-ту\~Курському,\~143\~в м.Суми,\~не відповідає\~дійсності.\~В діях\~позивача вбачається\~самоправне зайняття\~приміщення,\~а саме\~кімнати №206\~в гуртожитку\~на яке\~він не\~має жодного\~права. Ознаками самоправного\~заселення житлової\~площі у\~гуртожитках є\~відсутність спеціального\~рішення профкому\~та адміністрації,\~ордеру,\~реєстрації тобто\~вселення до\~житлового приміщення\~та користування\~житловим приміщенням\~в гуртожитку.\~Крім того,\~позивач у\~трудових відносинах\~з ПАТ\~«Сумбуд» не\~перебував,\~рішення адміністрації\~підприємства та\~профспілкового комітету\~щодо надання\~йому кімнати\~№206\~у гуртожитку\~по пр-ту\~Курському,\~143\~в м.Суми\~не видавалося.\~Отже,\~відсутність рішення\~про надання\~житлового приміщення\~у гуртожитку\~та спеціального\~ордеру є\~обставинами,\~що унеможливлює\~застосування норм\~Закону №500-VI.\~Позивач зареєстрований\~лише у\~кімнаті №207. Стосовно кімнати №207 по пр-ту Курському, 143 в м.Суми, то [PERSON] правомірно володіє даною кімнатою на підставі ордеру від 20.12.1999 року. Однак, у зв'язку з тим, що позивач не звертався до AT «Сумбуд» щодо передачі вказаної кімнати до комунальної власності з метою подальшої її приватизації, то відповідне питання не розглядалось. На даний момент відсутній предмет спору щодо передачі кімнати №207 по пр- ту Курському, 143 в м.Суми. Просив суд відмовити в задоволенні позову позову [PERSON] Представник третьої особи в судове засідання не зявилася. Приймаючи участь в розгляді справи, представник Сумської міської ради пояснила, що будинок по просп..Курському, 143 в м.Суми має статус гуртожитку. Рішенням Сумської міської ради від 30.11.2011 року №940-МР затверджений Порядок приймання-передачі до комунальної власності територіальної громади м.Суми окремих житлових приміщень. Ухвалою Ковпаківського районного суду м.Суми від 15.05.2018 року витребовувалися у ТОВ «Сервіс-дім» документи щодо надання [PERSON] кімнати №206 по просп.Курському, 143 в м.Суми. Такі документи в ТОВ «Сервіс-дім» відсутні. Суд, заслухавши пояснення представників сторін, показання свідка, перевіривши матеріали справи, дійшов висновку, що позов [PERSON] задоволенню не підлягає, а зустрічний позов ПрАТ «Сумбуд» підлягає задоволенню з таких підстав: Судом установлено, що [PERSON] відповідно до ордеру від 20.12.1999 року, який був виданий ЖПП «Будпобутсервіс», отримав у користування кімнату №207, площею 11 кв.м в гуртожитку по проспекту Курському, 143 в м.Суми (а.с.7). В кімнаті №207 цього гуртожитку позивач [PERSON] зареєстрований. Гуртожиток по просп..Курському, 143 в м.Суми належить на праві власності ПрАТ «Сумбуд», що підтверджується рішенням виконавчого комітету Сумської міської ради від 20.11.2001 року №635 (а.с.14), свідоцтвом про право власності на гуртожиток (а.с.98). В 2000 році [PERSON] зайняв кімнату №206 в цьому гуртожитку, яка знаходиться поруч з кімнатою №207. Як стверджує позивач [PERSON] кімната №206 в гуртожитку по просп.Курському, 143 в м.Суми була йому надана за рішенням ПВКП «Рубін». [PERSON] самостійно перепланував кімнати, зробивши вхід з кімнати №206 і влаштував міжкімнатні двері, що підтверджується технічним паспортом (а.с.15-16). Згідно з нормами ст..ст.128, 129 Житлового кодексу України, які діяли на час заселення до гуртожитку позивача [PERSON], жила площа в гуртожитку надається за спільним рішенням адміністрації підприємства та відповідного профспілкового комітету. На підставі рішення про надання жилої площі в гуртожитку адміністрація підприємства видає громадянинові спеціальний ордер, який є єдиною підставою для вселення на надану жилу площу. Ці норми були закріплені і в Примірному положенні про гуртожитки, затвердженому постановою Ради Міністрів УРСР 03.06.1986 року, яке діяло на час виникнення спірних правовідносин. Свідок [PERSON] дружина позивача, пояснила, з 20.12.2000 року вона зареєстрована в кімнаті №207 гуртожитку. В 2000 році її чоловік [PERSON] звернувся до начальника ЖЕКа, відбулося засідання комісії Житлово-обслуговуючої організації та Сумжилбуд і в травні-червні 2000 року виділили [PERSON] кімнату №206, всі документи обіцяли передати коменданту гуртожитку. У [PERSON] не має документів щодо надання йому кімнати №206 в гуртожитку. Після виділення кімнати №206, вони вносять платежі за житлово-комунальні послуги, виходячи з користування двома кімнатами №№206 та 207. Не підтверджено доказами, що організація, яка надавала послуги з обслуговування будинку, мала повноваження щодо надання житлової площі в гуртожитку по проспекту Курському, 143 в м.Суми чи приймала рішення щодо надання кімнати №206 в цьому гуртожитку [PERSON] В матеріалах справи відсутні докази, до якої обслуговуючої будинок організації звертався [PERSON] щодо надання додаткової кімнати в гуртожитку. Згідно з інформацією ТОВ «СЕРВІС-ДІМ» ПВКП «Рубін» обслуговувало гуртожиток по просп..Курському, 143 в м.Суми, починаючи з 2004 року (а.с.54). Показання свідка [PERSON] не підтверджують правомірність зайняття позивачем [PERSON] кімнати №206 в гуртожитку. На ухвалу суду про витребування доказів ТОВ «СЕРВІС-ДІМ», яке обслуговує гуртожиток та прибудинкову територію з 01.09.2005 року, повідомило, що документи щодо надання [PERSON] житлової площі в гуртожитку кімнати №206 відсутні. Згідно з карткою реєстрації позивач [PERSON] та його дружина [PERSON] зареєстровані в кімнаті №207 гуртожитку (а.с.57). Оплата [PERSON] за користування житлом в кімнатах №№206-207 не підтверджує набуття ним законного права на користування кімнатою №206. Житлове законодавство України повязує виникнення права на користування жилим приміщенням в гуртожитках виключно з отриманням ордеру. Згідно ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Стаття 321 ЦК України передбачає, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Позивач [PERSON] проживає та зареєстрований на підставі ордеру в кімнаті №207 гуртожитку по просп. Курському, 143 в м.Суми. Кімната №206, в якій також проживає [PERSON], у законному порядку йому не надавалась. У трудових відносинах з ПАТ «Сумбуд» позивач [PERSON] не перебував і не перебуває. Отже, оскільки [PERSON] не надавався спеціальний ордер на зайняття жилої площі в кімнаті №206 гуртожитку, який є єдиною підставою для вселення, позивач [PERSON] без законних підстав проживає в кімнаті №206 гуртожитку, вимоги ПрАТ «Сумбуд» як власника гуртожитку по просп.Курському, 143 в м.Суми про виселення [PERSON] є обґрунтованими і підлягають задоволенню. Згідно з Законом України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» сфера дії цього Закону поширюється на громадян та членів їхніх сімей, одиноких громадян, які не мають власного житла, не використали право на безоплатну приватизацію державного житлового фонду, на правових підставах, визначених цим Законом, вселені у гуртожиток та фактично проживають у гуртожитку протягом тривалого часу. Позивач [PERSON] на правових підставах проживає в кімнаті №207 гуртожитку по просп.Курському, 143 в м.Суми. Доказів щодо відсутності власного житла, не використання права на безоплатну приватизацію державного житлового фонду [PERSON] суду не надав. 06.09.2017 року позивач [PERSON] звернувся до ПАТ «Сумбуд» з заявою про передачу пакету документів Департаменту забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради щодо приватизації кімнат, які він займає в гуртожитку. [PERSON] звертався з відповідною заявою і до Департаменту забезпечення ресурсних платежів СМР (а.с.11). Листом від 31.10.2017 року Департамент відповів, що ПАТ «Сумбуд» необхідно звернутися з відповідною заявою до міського голови згідно з Порядком приймання-передачі до комунальної власності територіальної громади м.Суми окремих житлових приміщень, затвердженого рішенням Сумської міської ради від 30.11.2011 року №940-МР (а.с.12). Відповідно до Порядку приймання-передачі до комунальної власності територіальної громади м.Суми окремих житлових приміщень, затвердженого рішенням Сумської міської ради від 30.11.2011 року №940-МР для вирішення питання передачі до комунальної власності територіальної громади міста Суми окремих житлових приміщень, які належать підприємству, установі, організації на праві власності, вказані підприємства, установи, організації подають заяву на імя міського голови з додатком. Протоколом №34 від 25.04.2018 року засідання комісії АТ «Сумбуд» щодо передачі до комунальної власності територіальної громади м.Суми кімнат гуртожитку, в т.ч. і по просп.Курському, 143 в м.Суми, було вирішено передати до комунальної власності територіальної громади м.Суми кімнату №207 заявник [PERSON] в гуртожитку по просп..Курський, 143 в м.Суми (а.с.56). Згідно з інформацією Департаменту забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради кімната №207 гуртожитку по просп..Курському, 143 в м.Суми не перебуває в комунальній власності територіальної громади м.Суми (а.с.120). ПрАТ «Сумбуд» не заперечує щодо передачі до комунальної власності територіальної громади м.Суми кімнати №207 в гуртожитку по просп..Курському, 143 в м.Суми, в якій проживає позивач [PERSON] на законних підставах, і це питання не було вирішено остаточно, оскільки [PERSON] бажає передачі до комунальної власності двох кімнат №№206 та 207, в одній з яких (кімната №206) позивач проживає без законних підстав. ПрАТ «Сумбуд» стверджує, що дія Закону «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» не поширюється на спірні правовідносини, оскільки згідно з ч.4 ст.1 цього Закону дія цього Закону не поширюється на гуртожитки, побудовані або придбані за радянських часів (до 01 грудня 1991 року) приватними або колективними власниками за власні або залучені кошти (крім гуртожитків, що були включені до статутних капіталів організацій, створених у процесі приватизації чи корпоратизації, у тому тих, що у подальшому були передані до статутних капіталів інших юридичних осіб або відчужені в інший спосіб). ПрАТ «Сумбуд» посилається на рішення Харківського апеляційного господарського суду від 26.11.2013 року, в якому встановлено, що «Сумбуд» за рахунок власних коштів збудувало гуртожиток по вул.Курській, 143 в м.Суми та зареєструвало за підприємством право власності в 1986 році. В той же час в Законі зазначено про будівництво або придбання гуртожитків до 01.12.1991 року приватними або колективними власниками. Яку саме організаційно-правову форму мало підприємство «Сумбуд» в 1986 році, чи було воно колективним власником, відповідач суду докази не надав. Згідно п.п. 3 та 5 ч. 1 ст. 3 Закону України Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків передача гуртожитків згідно з цим Законом у власність територіальних громад повинна здійснюватися відповідно до порядку, передбаченого Законом України Про передачу об'єктів права державної та комунальної власності та прийнятих відповідно до нього підзаконних актів, з урахуванням особливостей цього закону. Враховуючи, зокрема, положення ст. 18 Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» суд дійшов висновку, що саме власник гуртожитку та орган місцевого самоврядування наділені повноваженнями вирішувати питання передачі (умов такої передачі) і прийняття у комунальну власність гуртожитку чи окремих житлових приміщень. Окремі громадяни правом на звернення з таким позовом до суду не наділені. \~ \~ \~Отже,\~вимоги [PERSON]\~до ПрАТ\~«Сумбуд» з\~викладених підстав\~задоволенню не\~підлягають. У звязку з задоволенням вимог ПрАТ Сумбуд» з [PERSON] на користь ПрАТ «Сумбуд» підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1762грн. \~ \~

Outcome: approved