Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-04 00:00:00

Позивач АТ «ЗЗФ» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення суми заборгованості за договором. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що між позивачем та відповідачем укладено договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій №94 від 01.09.2016. Згідно п.1 договору виконавець забезпечує надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій у житловому будинку [ADDRESS] , а споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати такі послуги за встановленим тарифом у строки та на умовах, передбаченими цим договором. Як вбачається з п. 3 договору, у розрахунках за надані послуги застосовується частка володіння власника нежитлового приміщення у житловому будинку, а саме: загальна площа 34,6 кв. метрів, згідно технічного паспорту на приміщення. На підставі пп. 5 п. 12 та пп. 8 п. 10 договору №94, сторони договору узгодили га підписали до договору зміни до договору, що впливають на розмір плати за послуги, шляхом викладення їх у додаткових угод до договору №94. Згідно п.4 договору №94, з урахуванням змін викладених у додатковій угоді №2 від 27.03.2017 до договору №94, розмір щомісячної плати за надані послуги па дату укладання даної додаткової угоди становить 30,44 грн., у т.ч. ПДВ 5.07 грн. Щомісячний розмір земельного податку, який підлягає відшкодуванню складає 142,36 грн. Разом до сплати за місяць становить 172,80 грн. Пункт 5 договору № 94, з урахуванням змін викладених у додатковій угоді №2 від 27.03.2017 до договору №94 передбачає, що розрахунковим періодом є календарний місяць. Підставою для оплати є рахунок та акт виконаних робіт (послуг). Відшкодування земельного податку здійснюється на підставі рахунку, виписаного згідно додатку №2 до додаткової угоди №2 від 27.03.2017 до договору №94 від 01.09.2016. Оплата здійснюється споживачем протягом 10-ти банківських днів після місяця, у якому були надані послуги. Сторони в додатковій угоді №2 від 27.03.2017 до договору №94 від 01.09.2016 узгодили, що її положення розповсюджуються на відносини, які виникли між сторонами з 01.01.2017. Відповідно до пп. 10 п.11 договору №94, споживач зобов`язаний підписати та повернути виконавцю один примірник акту виконаних робіт (послуг) або направити заперечення до акту за надані послуги на протязі 2 робочих днів з дня отримання акту. У разі не підписання та неповернення акту або не направлення заперечення з боку споживача, акт вважається підписаним у редакції виконавця. Підпунктом 1 п. 11 договору №94 передбачено, що споживач зобов`язаний оплачувати послуги в установлений договором строк. Згідно пп.11 п.11 договору №94, споживач також зобов`язувався здійснити нормативну грошову оцінку земельної ділянки під займаним нежитловим приміщенням та надати копію витягу виконавцю. До надання споживачем виконавцю копії витягу, відшкодування земельного податку оплачується в установлений цим договором строк. Цей договір набирає чинності з моменту його підписання і діє до 31.12.2017. У разі коли за місяць до закінчення дії цього договору однією із сторін не заявлено у письмовій формі про розірвання договору або необхідність його перегляду, цей договір вважається продовженим (п. 21 Договору №94). Відповідно до умов договору споживач виконував свої зобов`язання з надання послуг з утримання будинку на прибудинкової території та сплачував земельний податок в повному обсязі, зауважень з боку відповідача щодо наданих споживачем послуг та сплаченого земельного податку у відповідача не було. Відповідач щомісячно отримував рахунки з оплати на надані виконавцем послуг з утримання будинку на прибудинкової території і відшкодування земельного податку у період з січня 2017 року по березень 2018 рік та акти виконаних робіт (послуг) на загальну суму 2 400,69 грн. Відповідачем було частково сплачено вищезазначені рахунки у сумі 789,79 грн., однак у зв`язку з неповною оплатою, частина суми залишилась не сплаченою. Таким чином заборгованість по оплаті рахунків склала 1 629.41 грн., згідно розрахунку заборгованості за період з січня 2017 року по березень 2018 рік (включно). Відповідачу було неодноразово направлено листи з вимогами сплатити заборгованість, підписати акти виконаних робіт. Не зважаючи на вимогу позивача про повну оплату за надані послуги та відшкодування земельного податку на теперішній час відповідачем заборгованість не погашено. За земельну ділянку, на якій розташована будівля, що перебуває у користуванні кількох осіб (юридичних, фізичних), податок нараховується кожному з них пропорційно тій частині площі будівлі, що знаходиться в їх користуванні, і з урахуванням прибудинкової території. З моменту оформлення прав на нежитлове приміщення [ADDRESS] , відповідач був зобов`язаний самостійно справляти земельний податок на підставі даних Державного земельного кадастру, а у разі нездійснення самостійної сплати земельного податку відповідно до умов договору №94, зобов`язаний відшкодовувати позивачу суму сплаченого земельного податку в частині частки земельної ділянки пропорційно тій площі будівлі, що знаходиться у власності відповідача. Доказами сплати Позивачем земельного податку за землю на якій розташований житловий будинок [ADDRESS] є податкові декларації з оплати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2017 та 2018 роки. У зв`язку з чим, позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за договором № 94 від 01.09.2016 про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій у розмірі 1\~629,41 грн. та судовий збір у розмірі 1\~921,00 грн. Ухвалою судді від 06.11.2019 відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом сторін). В судове засідання від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі. Відповідач в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. Оскільки, представник позивача не заперечує проти розгляду справи у відсутності відповідача, на підставі документів наявних у матеріалах справи з ухваленням заочного рішення, тому суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів, відповідно з п. 2 ч. 1 ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що [PERSON] на праві власності належало приміщення 61-Д, розташоване за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 34,6 кв.м., що підтверджується Свідоцтвом від 26.02.2018, зареєстрованого у реєстрі за №396, копією Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно за № 12589362 від 21.11.2006, копією договору №685 від 12.12.2002 купівлі- продажу державного майна та копією рішення господарського суду Запорізької області від 25.09.2006, справі №9/264/06 (а.с. 42, 52-57). 01.09.2016 між ПАТ «Запорізький завод феросплавів» та [PERSON] укладено договір № 94 про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (а.с. 64-66). Згідно п.1 договору №94 виконавець забезпечує надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій у житловому будинку [ADDRESS] , а споживач зобов`язаний своєчасно оплачувані такі послуги за встановленим тарифом у строки та на умовах, що передбачені цим договором. Відповідно до п. 2 договору №94 виконавець надає послуги відповідно до затвердженого (погодженого) рішенням органу місцевого самоврядування тарифу, його структури, періодичності та строків надання послуг, копія якого додається до цього договору. Додатково споживач відшкодовує виконавцю земельний податок. Як вбачається з п. 3 договору №94, у розрахунках за надані послуги застосовується частка володіння власника нежитлового приміщення у житловому будинку, а саме: загальна площа 34,6 кв.м., згідно технічного паспорту на приміщення. На підставі пп. 5 п. 12 та пп. 8 п. 10 договору №94, сторони договору узгодили та підписали до договору зміни до договору, що впливають на розмір плати за послуги, шляхом викладення їх у додаткових угод до договору №94. Згідно п.4 договору №94, з урахуванням змін викладених у додатковій угоді №2 від 27.03.2017 до договору №94, розмір щомісячної плати за надані послуги на дату укладання даної додаткової угоди становить 30,44 грн., у т.ч. ПДВ 5,07 грн., (додаток №1). Щомісячний розмір земельного податку, який підлягає відшкодуванню складає 142,36 грн. (Додаток №2). Разом до сплати за місяць становить 172,80 грн. Пункт 5 договору № 94, з урахуванням змін викладених у додатковій угоді №2 від 27.03.2017 до договору №94 передбачає, що розрахунковим періодом є календарний місяць. Підставою для оплати є рахунок та акт виконаних робіт (послуг). Відшкодування земельного податку здійснюється на підставі рахунку, виписаного згідно додатку №2 до додаткової угоди №2 від 27.03.2017 до договору №94 від 01.09.2016. Оплата здійснюється споживачем протягом 10-ти банківських днів після місяця, у якому були надані послуги. Сторони в додатковій угоді №2 від 27.03.2017 до договору №94 від 01.09.2016 узгодили, що її положення розповсюджуються на відносини, які виникли між сторонами з 01.01.2017. Відповідно до пп. 10 п.11 договору №94, споживач зобов`язаний підписати та повернути виконавцю один примірник акту виконаних робіт (послуг) або направити заперечення до акту за надані послуги на протязі 2 робочих днів з дня отримання акту. У разі не підписання та неповернення акту або не направлення заперечення з боку споживача, акт вважається підписаним у редакції виконавця. Підпунктом 1 п. 11 договору №94 передбачено, що споживач зобов`язаний оплачувати послуги в установлений договором строк. Згідно пп.11 п.11 договору №94, споживач також зобов`язався здійснити нормативну грошову оцінку земельної ділянки під займаним нежитловим приміщенням та надати копію витягу виконавцю. До надання споживачем виконавцю копії витягу, відшкодування земельного податку оплачується в установлений цим договором строк. Цей договір набирає чинності з моменту його підписання і діє до 31.12.2017. У разі коли за місяць до закінчення дії цього договору однією із сторін не заявлено у письмовій формі про розірвання договору або необхідність його перегляду, цей договір вважається продовженим (п. 21 договору №94). Відповідно до листів за вих. № 33/533 від 02.10.2017 та вих. № 33/63 від 29.03.2018 на адресу [PERSON] були направлені листи з вимогами сплатити заборгованість та підписати акти виконаних робіт (а.с.85-86). Позивачем на адресу [PERSON] з період з січня 2017 року по березень 2018 рік направлялись рахунки з оплати за надані виконавцем послуг з утримання будинку та прибудинкової території і суму відшкодування земельного податку, а також акти виконаних робіт (послуг) (№495226 від 31.01.2017; №495686 від 28.02.2017; №496491 від 31.03.2017; №496835 від 28.04.2017; №497344 від 31.05.2017; №497907 від 30.06.2017; №498412 від 31.07.2017; №498999 від 31.08.2017; №499598 від 29.09.2017; №500094 від 31.10.2017; №500579 від 30.11.2017; №501140 від 29.12.2017; №501646 від 31.01.2018; №502128 від 28.02.2018; коригуючий рахунок № 502936 від 30.03.2018). Відповідачем частково сплачено отримані рахунки, проте, залишилась несплаченою сума заборгованості у розмірі 1629,41 грн., згідно з розрахунком заборгованості за період з січня 2017 року по грудень 2018 року. Відповідно до пп.14.1.147 п. 14.1 ст.14 Податкового кодексу України плата за землю обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності. Платниками податку є власники земельних ділянок, земельних часток (паїв) та землекористувачі, а об`єктами оподаткування земельним податком земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні, та земельні частки (паї), які перебувають у власності (ст. 269, 270 Податкового кодексу України). Згідно зі пп. 14.1.73 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України землекористувачами виступають юридичні та фізичні особи (резиденти і нерезиденти), яким відповідно до закону надані у користування земельні ділянки державної та комунальної власності, у тому числі на умовах оренди. Платником податку за земельну ділянку під багатоквартирним будинком з урахуванням прибудинкової території виступає особа, щодо якої здійснено реєстрацію державних прав на таку земельну ділянку (установа, організація, яка здійснює управління багатоквартирним будинком державної або комунальної власності, об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, яке є суб`єктом реєстрації відповідно до рішення співвласників). Всі співвласники багатоквартирного будинку, у тому числі фізичні та юридичні особи мають рівні обов`язки щодо здійснення витрат на управління будинком (пропорційно до своєї частки у спільному майні багатоквартирного будинку), до складу яких буде включатися передбачена законодавством плата за землю щодо земельної ділянки під таким будинком і прибудинковою територією. На сьогоднішній день на балансі АТ «ЗФЗ» перебуває 29 житлових будинків, які є об`єктами права державної власності, в т.ч. житловий будинок, що розташований за адресою [ADDRESS] , на отримання яких товариство відокремлює гроші, у т.ч. сплачує земельний податок під житловими будинками, оскільки використання землі в України є платним згідно зі ст. 206 Земельного кодексу України. Оскільки АТ «ЗФЗ» є балансоутримувачем житлового будинку та забезпечує управління майном власними силами є землекористувачем землею під житловим будинком, що розташований за адресою: [ADDRESS] в розумінні законодавства України. Отже, відповідно до норм чиного законодавства справляння земельного податку є обов`язком позивача. Як встановлено судом, умовами Договору від 01.09.2016 № 94, а саме пунктом 2 передбачено відшкодування відповідачем виконавцю послуг (позивачу) земельний податок. Крім того, відповідно до п. 286.6 ст. 286 Податкового кодексу України за земельну ділянку, на якій розташована будівля, що перебуває у користуванні кількох осіб (юридичних, фізичних), податок нараховується кожному у них пропорційно тій частині площі будівлі, що знаходиться в їх користуванні, з урахуванням прибудинкової території. Також нормами п. 287.8 ст. 287 Податкового кодексу України передбачено, що власник нежилого приміщення (його частина) у багатоквартирному жилому будинку сплачує до бюджету податок за площі під такими приміщеннями (їх частинами) з урахуванням пропорційної частки прибудинкової території з дати державної реєстрації права власності на нерухоме майно. Разом з цим статтями 125, 126 Земельного кодексу України, встановлено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Тобто з моменту оформлення прав на нежитлове приміщення [ADDRESS] , відповідач був зобов`язаний самостійно справляти земельний податок на підставі даних Державного земельного кадастру, а у разі нездійснення самостійної сплати земельного податку відповідно до умов договору №94, зобов`язаний відшкодовувати позивачу суму сплаченого земельного податку в частині частки земельної ділянки пропорційно тій площі будівлі, що знаходиться у власності відповідача. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У разі наведення таких даних доказування їх відсутності покладається на відповідача. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд, оцінивши докази, письмові матеріали справи, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, прийшов до висновку про порушення відповідачем прав АТ «ЗФЗ» на виконання зобов`язань щодо оплати вартості наданих послуг за договором, за захистом яких позивач звернувся до суду. До спірних правовідносин підлягають застосуванню норми Цивільного кодексу України, якими врегульовано виконання зобов`язань за договором про надання послуг. Зокрема, відповідно до ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, у якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботи, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Згідно зі ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Договором відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ним, та умови, які є обов`язковим відповідно до актів цивільного законодавства. Договір відповідно до ст. 629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України). Також статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 901 ЦК України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Ураховуючи наявні в матеріалах справи докази з приводу нарахування та суми відшкодування земельного податку, рахунки за послуги з утримання будинку і прибудинкової території за період з січня 2017 року по березень 2018 року, акти виконаних робіт (послуг) до рахунків, суд вважає позовні вимоги позивача законними та обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1921 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved