Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-03 00:00:00

Позивач в особі представника за довіреністю [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що відповідно до Договору про іпотечний кредит № 3402 від 16 серпня 2013 року надав відповідачу кредит у розмірі 100000 гривень зі сплатою 18 % річних за користування кредитом із кінцевим терміном повернення 13 серпня 2021 року. Відповідно до п. 3.3.3 Договору про іпотечний кредит № 3402 від 16 серпня 2013 року, відповідач зобовязався щомісячно до останнього числа місяця, наступного за звітним, проводити погашення кредиту рівними частинами в сумі 1041,67 гривень та сплачувати проценти, нараховані на залишок заборгованості за кредитом, шляхом внесення власних коштів на поточний рахунок, які банк, використовуючи право договірного списання коштів, наданого йому згідно з умовами кредитного договору, списує в рахунок погашення основної суми боргу за кредитом та сплати відсотків відповідно до послідовності, визначеної умовами договору, починаючи з 01 вересня 2013 року. Але у порушення умов договору відповідач свої зобовязання належним чином не виконує з вересня 2014 року, у звязку з чим станом на 02 вересня 2015 року має заборгованість у сумі 105716,41 гривень, яка складається з наступного: 88443,21 гривень заборгованість за основним боргом; 17273,20 гривень заборгованість за нарахованими відсотками. Просить стягнути з відповідача зазначену суму заборгованості за кредитом в та витрати по сплаті судового збору в розмірі 1585,75 гривень. Представник позивача до судового засідання не зявився, надавши суду заяву про розгляд справи за вказаною позовною заявою без присутності представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився, повідомлення про причини неявки, а також ніяких пояснень і заперечень щодо заявлених позовних вимог та клопотання про відкладення розгляду справи від нього не надходило, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином у відповідності до частини 9 статті 74 Цивільного процесуального кодексу України шляхом розміщення оголошення у пресі, тому враховуючи, що позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення, суд відповідно до ч. 1 ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України вважає необхідним розглянути справу на підставі наявних у справі доказів з ухваленням заочного рішення по справі. На підставі ч. 2\~ст. 197 Цивільного процесуального кодексу України, у звязку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Як встановлено судом, 16 серпня 2013 року між Публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» та [PERSON] укладено договір про іпотечний кредит № 3402, на підставі якого банк надав відповідачу кредитні кошти у розмірі 100000 гривень\~ на 96 місяців з терміном остаточного погашення кредиту не пізніше 13 серпня 2021 року зі сплатою за користування кредитом відповідної плати (процентів) в розмірі 18 % річних, зазначена процентна ставка є фіксованою. Відповідно до п. 3.3.3 Договору про іпотечний кредит № 3402 від 16 серпня 2013 року, відповідач зобовязався здійснювати повернення кредиту рівними частинами в розмірі 1041,67 гривень та сплату процентів, нарахованих банком на залишок основної суми боргу за кредитом, шляхом внесення власних коштів на поточний рахунок, які банк, використовуючи право договірного списання коштів, наданого йому згідно з умовами кредитного договору, списує в рахунок погашення основної суми боргу за кредитом та сплати відсотків відповідно до послідовності, визначеної умовами договору, починаючи з 01 вересня 2013 року (а.с. 3-13). Банк зі свого боку виконав свої зобовязання та надавав відповідачу грошові кошти, що підтверджується заявою на видачу готівки № 3402 (#94381694) від 16 серпня 2013 року (а.с. 25), згідно якої позивачем було надано відповідачу грошову суму у розмірі 100000 гривень, проте останній\~свої зобовязання з повернення кредитних коштів та сплати процентів за користування кредитом не виконав, у звязку з чим станом 02 вересня 2015 року має перед позивачем заборгованість у сумі 105716,41 гривень, яка складається з наступного: 88443,21 гривень заборгованість за основним боргом; 17273,20 гривень заборгованість за нарахованими відсотками, що підтверджується наданим позивачем розрахунком заборгованості (а.с. 14). Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк чи інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. Договір є обовязковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Згідно статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства у строк, встановлений договором. Боржник зобовязаний виконати своє зобовязання, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не передбачено договором або законом. Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором, або законом. Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Відповідно до статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до частини 2 статті 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Зважаючи на те, що позивач свої обовязки за кредитним договором виконав повністю, а свої договірні зобовязання відповідач належним чином не виконує, внаслідок чого перед позивачем виникла заборгованість, у звязку з чим суд приймає до уваги та вважає таким, що проведений вірно, представлений представником позивача розрахунок заборгованості за договором № 3402 від 16 серпня 2013 року, за яким станом на 02 вересня 2015 року має заборгованість у сумі 105716,41 гривень, яка складається з наступного: 88443,21 гривень заборгованість за основним боргом; 17273,20 гривень заборгованість за нарахованими відсотками. Відповідно до ч. 1 ст. 11 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, як беруть участь у справі. З огляду на викладене, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити, оскільки відповідач належним чином не виконав зобовязання за договором № 3402 від 16 серпня 2013 року, внаслідок чого виникла відповідна заборгованість перед позивачем, що підтверджується представленими суду письмовими доказами. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, в звязку з чим суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати в розмірі 1585 гривень.

Outcome: approved