Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-29 00:00:00

Позивач АТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості у розмірі 34513,33 грн за кредитним договором № б/н від 14.12.2011. В обґрунтування вимог позивач посилається на те, що відповідно до укладеного договору № б/н від 14.12.2011 відповідач отримав кредит у вигляді встановленого ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. АТ КБ «ПриватБанк» свої зобовязання за договором виконало в повному обсязі, надавши відповідачу кредит у розмірі встановленому договором. Взяті на себе зобовязання за кредитним договором № б/н від 14.12.2011 відповідач не виконав, у звязку з чим станом на 30.04.2018 має заборгованість у розмірі 34513,33 грн, яка складається з: 766,33 грн - заборгованість за кредитом; 28028,67 грн - заборгованість по процентам за користування кредитом; 3598,65 - заборгованість за пенею та комісією; 500 грн - штраф (фіксована частина); 1619,68 грн - штраф (процентна складова), яку позивач просить стягнути з відповідача на свою користь, а також сплачений судовий збір. Представник позивача [PERSON], що діє на підставі довіреності, подала до суду клопотання, в якому позовні вимоги підтримала у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечувала, просила розглядати справу без участі представника позивача. Належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи відповідач, згідно вимог ч. 11 ст. 128 ЦПК України, у судове засідання не зявився, в порушення ч. 3 ст. 131 ЦПК України про причини неявки суд не повідомив, відзив не подавав. Відповідно до ч. 2 ст. 43 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобовязані, зокрема, сприяти своєчасному, всебічному, повному та обєктивному встановленню всіх обставин справи та виконувати інші процесуальні обовязки, визначені законом або судом. Частиною 3 ст. 131 ЦПК України передбачено, що у разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з'явилися в судове засідання без поважних причин. Згідно статті 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, зі згоди представника позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. У звязку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності до положень ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, судом не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до укладеного ПАТ Комерційний банк «ПриватБанк» зі [PERSON] договору № б/н від 14.12.2011, відповідач отримала кредит у розмірі 300,00 грн у вигляді встановленого ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (а.с. 8). Щодо зміни кредитного ліміту позивач керується п. 2.1.1.2.3., п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, відповідно яких клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку і клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Відповідач [PERSON] підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується його підписом у заяві (а.с. 8). ПАТ КБ «ПриватБанк» змінило тип товариства з публічного на приватне та назву на Акціонерне товариства Комерційний банк «ПриватБанк», що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. У відповідності до ч. 2 ст. 5 Закону України «Про Акціонерні товариства» зміна типу товариства з приватного на публічне або з публічного на приватне не є його перетворенням. Зміна назви юридичної особи не тягне за собою правонаступництва, а лише правовий наслідок проведення державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, повязаних зі зміною назви. При укладенні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України. Згідно цієї статті договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Формулярами та стандартними формами є саме «Умови та правила надання банківських послуг» та «Тарифи Банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, згідно яких обслуговується відповідач. У відповідності з ч. 2 ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Відповідно до ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Стаття 207 ЦК України не передбачає вичерпний перелік таких документів, тому наряду з листами та телеграмами можуть використовуватись й інші засоби звязку, наприклад електронний. Згідно ч. 2 ст. 638 ЦК України, договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною, тому акцептуючи оферту Банку відповідач підписом у заяві визнає та погоджується на запропоновані Банком умови. Також, наряду із вищезазначеним свідченням, визнання угоди відповідачем є факт користування картрахунку та використання кредитних коштів, так як згідно ч. 2 ст. 642 ЦК України, якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом. Пунктом 2.1.1.5.5. умов та правил надання банківських послуг передбачено, що позичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених вказаним кредитним договором. Відповідно до п. 2.1.1.5.6 умов та правил надання банківських послуг відповідач зобовязаний у разі невиконання зобовязань за договором на вимогу банку виконати зобовязання з повернення кредиту (в тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплати винагороди Банку. Згідно п. 2.1.1.7.6 при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобовязань, передбачених договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн та 5% від суми заборгованості. АТ КБ «ПриватБанк» свої зобовязання за кредитним договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредит у розмірі, встановленому вказаним договором. Згідно ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав. Відповідно до частини другої статті 1054 та частини другої статті 1050\~Цивільного кодексу\~України наслідками порушення боржником зобовязання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. У звязку з зазначеними порушеннями зобовязань за кредитним договором станом на 30.04.2018 має заборгованість у розмірі 34513,33 грн, яка складається з: 766,33 грн - заборгованість за кредитом; 28028,67 грн - заборгованість за процентами; 3598,65 грн - нарахована комісія; 1619,68 грн - заборгованість по судовим штрафам, що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с. 6-7). Виходячи з того, що відповідач [PERSON] не виконав умови кредитного договору, то суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача суми основного боргу, процентів та комісії, а також штрафи. Відповідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню на користь АТ КБ «ПриватБанк» сплачений позивачем, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 2), судовий збір у сумі 1762 грн. Аналізуючи наведені обставини, досліджені докази, суд приходить до висновку про наявність правових підстав щодо задоволення вимог позивача та стягнення з відповідача на користь позивача суми заборгованості за вказаним вище договором у розмірі 34513 грн 33 коп. та судового збору у сумі 1762 грн.

Outcome: approved