Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-03 00:00:00

Позивач [PERSON] представником якої є [PERSON] , звернулась до суду з заявою, в якій просить встановити додатковий строк для подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини, посилаючись на наступні обставини. Мати позивача - [PERSON] , працюючи в радгоспі «Україна», с . Петрівка-2, Тарутинського району Одеської області, приймала участь в розпаюванні земель, які знаходились в колективній власності та отримала земельний сертифікат на право на земельну частку (пай) [NUMBER] . 09.08.2000 року [PERSON] склала заповіт, яким заповіла, своєму сину [PERSON] усе своє майно де б воно не находилось, з чого б воно не складалося в тому числі земельний сертифікат на право на земельну частку [NUMBER]. 16.12.2002 року, на підставі розпорядження Тарутинської районної державної адміністрації Тарутинського району Одеської області від 10 грудня 2002 року №457/А-2002 земельний сертифікат на право на земельну частку [PERSON] було замінено на державний акт на право приватної власності на землю серії [NUMBER] та вона стала власником земельної ділянки площею 4,74 га., яка розташована на території Петрівської - Другої сільської ради Тарутинського району Одеської області. [INFO] [PERSON] померла. Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки площею 4,74 га, яка розташована на території Петрівської Другої сільської ради Тарутинського району Одеської області, що підтверджується Державний актом на право приватної власності на землю серії [NUMBER] , виданого 16 грудня 2002 року. З метою отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на вказане вище спадкове майно, позивач звернулася з заявою до державного нотаріуса Тарутинської районної державної нотаріальної контори Одеської області, однак їй постановою від 30.10.2018 року було відмовлено у зв`язку з тим, що вона пропустила встановлений ст. 1270 ЦПК шестимісячний строк для прийняття спадщини, тобто не вчинила дії передбачені ст.ст. 1268-1269 ЦК України: а саме не подала заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори на протязі вищевказаного строку і не проживала постійно зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Позивач з заявою про видачу свідоцтва про право власності на спадкове майно не зверталася, у зв`язку з тим, що її брат [PERSON] своєчасно належним чином не оформив спадок та помер [INFO] . Про ці обставини позивачка не знала, оскільки спілкувалась з братом дуже рідко, тому вважає, що строк для подання заяви про прийняття спадщини було пропущено з поважних причин. У зв`язку з цим, позивач просить в судовому порядку встановити додатковий строк для подання заяви до нотаріальної контори, про прийняття спадщини. 16.11.2018 року ухвалою Тарутинського районного суду Одеської області було прийнято позовну заяву до розгляду в порядку загального позовного провадження. Позивач в судове засідання не з`явилася, від неї надійшла заява про розгляд справи без її участі, на позовних вимогах наполягає. Представник відповідача Петрівської Другої сільської ради Тарутинського району Одеської області - сільський голова у судове засідання не з`явився. На адресу суду від представника відповідача надійшла заява про згоду з позовними вимогами позивача та з проханням розглянути справу їх участі. У зв`язку з цим в силу положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд дослідивши надані позивачем документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до наступних висновків. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . (а.с. 10) Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається з земельної ділянки площею 4,74 га, яка розташована на території Петрівської Другої сільської ради Тарутинського району Одеської області та належала [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] , виданого 16 грудня 2002 року та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №11 (а.с.11) Спадкоємцем за законом до майна померлої є її донька [PERSON] , що підтверджується: свідоцтвом про народження; свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 8,9). 30.10.2018 року [PERSON] яка діє в інтересах [PERSON] звернулася до Тарутинської районної державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку після смерті [PERSON] , але позивачу було відмовлено в видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 4,74 га, розташовану на території Петрівської Другої сільської ради Тарутинського району Одеської області, яка належала на праві приватної власності [PERSON] у зв`язку з тим, що вона пропустила встановлений ст. 1270 ЦПК шестимісячний строк для прийняття спадщини, тобто не вчинила дії передбачені ст.ст. 1268-1269 ЦК України: а саме не подала заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори на протязі вищевказаного строку і не проживала постійно зі спадкодавцем на час відкриття спадщини (а.с.5). Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Для прийняття спадщини згідно вимог ст. 1270 ЦК України встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Наслідки пропущення строку для прийняття спадщини передбачені ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до п. 24 Постанови ПВС України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину, а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Відповідно до роз`яснення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16 травня 2013 року №24-753/0/4-13, судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім`єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови, фактичне користування і володіння майном спадкодавця або ж проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Положення ч. 3 ст. 1272 ЦК України можуть бути застосовані у випадку доведеності наявності перешкод для подання відповідної заяви та наявності підстав для визнання судом цих обставин поважними. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті1220,1222,1270 ЦК України). Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні і положення ч.3ст.1272 ЦК України не застосовуються. Отже, правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Позивач посилається на те, що в передбачений законом шестимісячний строк, вона не звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, у зв`язку з тим, що не знала, що її брат [PERSON] своєчасно належним чином не оформив спадок після смерті матері. Однак на думку суду, невизначеність між спадкоємцями, щодо прийняття спадщини не може вважатися поважною причиною несвоєчасного звернення до нотаріуса для прийняття спадщини. Інших доказів на підтвердження своїх вимог позивач суду не надала. Згідно ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 89 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. За таких обставин, позовні вимоги позивача щодо визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини є необґрунтованими та недоведеними доказами, а тому задоволенню не підлягають. Враховуючи викладене,

Outcome: dismissed