Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-08 00:00:00

Позивач АТ «Державний експортно-імпортний банк України» в особі філії АТ «Державний експортно-імпортний банк України» в м. Тернополі пред`явив до суду позов до відповідача [PERSON] , у якому просить стягнути із відповідача заборгованість за Договором про відкриття у рамках зарплатного карткового рахунка та кредитної лінії №817225251384ГМ/2017-06 від 29 червня 2017 року в розмірі 9292,71 гривень. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 29 червня 2017 року між Акціонерним товариством «Державний експортно-імпортний банк України» в особі філії АТ «Державний експортно-імпортний банк України» в м. Тернополі, яке є правонаступником Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» та [PERSON] було укладено договір про відкриття у рамках зарплатного зарплатного проекту карткового рахунку та кредитної лінії №817225251384ГМ/2017-06 від 29 червня 2017 року. Відповідно до пунктів 2.1. - 2.6. Кредитного договору кредитор відкрив позичальнику кредитну лінію для проведення операцій з використанням Картки з лімітом не більше 4000 гривень на строк до 31 травня 2020 року, включно та з режимом погашення Кредиту, визначеному в кредитному договорі. Відповідно до п. 2.10 Кредитного договору за користування кредитом, позичальник зобов`язався щомісячно сплачувати Банку проценти, нараховані за фіксованою кредитною ставкою у розмірі 30,00 % річних. В порушення умов кредитного договору відповідач не виконує взятих на себе зобов`язань за договором, у зв`язку із чим, з метою досудового врегулювання спору 29 січня 2018 року Банком була направлена відповідачу письмова претензія, яка отримана відповідачем 31 січня 2018 року. Однак, в добровільному порядку відповідач заборгованості не погасив, у зв`язку із чим, станом на 01 березня 2020 року у нього наявна заборгованість у розмірі 9292,71 гривень, з яких: 3999,59 гривень - заборгованість за кредитом; 3183,97 гривень - нараховані та несплачені відсотки; 1298,61 гривень - пеня по несплаченому кредиту; 810,54 гривень - пеня по несплачених відсотках. З цих підстав просить позов задовольнити. Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12 жовтня 2020 року провадження у зазначеній справі було відкрите, та справу призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження, з викликом сторін. Відзиву на позовну заяву відповідач [PERSON] до суду не подавав. У судове засідання представник позивача не з`явився, однак, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, у якій заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі та не заперечив проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, повторно в судове засідання не з`явився, не повідомивши про причини неявки. За вказаних обставин суд приходить до переконання, що згідно з ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України слід ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки відповідач був належним чином повідомленим про дату, час та місце судового засідання, повторно не з`явився у судове засідання без повідомлення причин, не подав відзиву, а представник позивача не заперечив проти заочного вирішення справи. Судом установлено: На підставі заяви відповідача [PERSON] від 19 травня 2017 року, між Публічним акціонерним товариством «Державний експортно-імпортний банк України» в особі філії АТ «Державний експортно-імпортний банк України» в м. Тернополі, правонаступником якого є Акціонерне товариство «Державний експортно-імпортний банк України» в особі філії АТ «Державний експортно-імпортний банк України» в м. Тернополі 29 червня 2017 року було укладено договір про відкриття у рамках зарплатного проекту карткового рахунку та кредитної лінії №817225251384ГМ/2017-06. Відповідно до пунктів 2.1. - 2.6. Кредитного договору Банк відкрив відповідачу [PERSON] кредитну лінію для проведення операцій з використанням Картки з лімітом не більше 4000 гривень на строк до 31 травня 2020 року, а відповідач зобов`язався повернути Банку кредит та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених цим Договором. Згідно пункту 7.3.3. договору Банк має право вимагати від клієнта дострокового повернення кредиту, сплати технічної заборгованості та процентів за користування кредитом у разі невиконання клієнтом будь-яких умов цього Договору, а також у разі, якщо протягом двох календарних місяців поспіль Організація не проводить зарахування заробітної плати Клієнта на картковий рахунок. Згідно ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Тобто належним виконанням зобов`язання з боку відповідача є повернення кредиту в строки, у розмірі та у валюті, визначеними кредитним договором. Відповідно до змісту ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Відповідно до п. 8.1.2. Договору, у разі несвоєчасної оплати Клієнтом наданих йому Банківських послуг та/або Кредиту, та/або процентів за кредитом, Клієнт сплачує Банку пеню за кожний день прострочення у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діятиме у періоді, за який нараховуватиметься пеня. Пеня нараховується на суму простроченої заборгованості із розрахунку фактичної кількості днів її прострочення, починаючи з дня виникнення простроченої заборгованості до дня її погашення у повному обсязі, включаючи день сплати. Згідно викладених у позові обставин, в порушення умов кредитного договору відповідач не виконує взятих на себе зобов`язань за договором. 29 січня 2018 року позивачем було направлено на адресу відповідача письмову претензію із вимогою щодо погашення заборгованості за кредитним договором, розмір якої станом на 29 січня 2018 року складає 4094,92 гривень. Вказана письмова претензія отримана відповідачем 31 січня 2018 року, що стверджується копією рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 23, зворот). Однак, в добровільному порядку заборгованість відповідачем не погашена. Як убачається із наданого позивачем розрахунку заборгованості, станом на 01 березня 2020 року у відповідача [PERSON] утворилася заборгованість у розмірі 9292,71 гривень, з яких: 3999,59 гривень - заборгованість за кредитом; 3183,97 гривень - нараховані та несплачені відсотки; 1298,61 гривень - пеня по несплаченому кредиту; 810,54 гривень - пеня по несплачених відсотках. Відповідно до вимог ст. 527 Цивільного кодексу України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор-прийняти виконання зобов`язання. Згідно ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до вимог ст. 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до статті 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з вимогами ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його в строк, встановлений договором. Відповідно до ч. 1, ч. 2ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом Як зазначено в ч. 1 статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим до виконання сторонами. Відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав, оскільки належні докази про це відсутні, чим порушив умови договору та норми чинного законодавства, тому у позивача виникло право вимагати виконання зобов`язання за договором. Кредитор відповідне право вимоги реалізував шляхом пред`явлення до позичальника позову про стягнення боргу за кредитним договором і визначив борг на відповідну дату. Судом установлено, що відповідач [PERSON] належним чином не виконав умови договору про відкриття кредитної лінії до карткового рахунка у рамках зарплатного проекту №817225251384ГМ/2017-06 від 29 червня 2017 року. Стаття 81 ЦПК України визначає що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Стороною відповідача не надано суду жодних належних та допустимих доказів на спростування зазначених обставин. Враховуючи вищенаведене, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності суд приходить до переконання, що позовні вимоги позивача є підставними і підлягають до задоволення. Відповідно до ст.141 ЦПК України з боржника на користь позивача слід стягнути понесені ним судові витрати. На підставі наведеного,

Outcome: approved