Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-13 00:00:00

Позивач [PERSON] просить вселити його в квартиру [ADDRESS], встановити порядок користування житловими приміщеннями в квартирі [ADDRESS], виділивши йому в користування жилу кімнату площею 17.0 кв. м. разом з балконом площею 1,1 кв.м.; [PERSON] виділити в користування жилу кімнату площею 12.2 кв. м.; допоміжні приміщення - кухню площею 8 кв. м., ванну кімнату площею 2, 6 кв. м., вбиральню площею 1.2 кв.м., коридор площею 4,9 кв.м., коридор площею 4.0 кв.м.,залишити у спільному користуванні [PERSON] та [PERSON], та зобов'язати [PERSON] не чинити йому перешкоди у користуванні жилою кімнатою та іншими приміщеннями. Позивач посилається на те, що з 24.01.1975 р. він перебував у шлюбі з відповідачкою. Під час перебування у шлюбі в 1988 р. ними було придбано в ЖБК «Поділля» двокімнатну квартиру [ADDRESS] Кінцевий розрахунок вартості квартири було проведено в 1994 р. З 1997 року він став проживати окремо, у 1998 р. шлюб було розірвано. Рішенням апеляційного суду Вінницької обл. від 23.12.2010 року квартира [ADDRESS] була визнана спільною сумісною власністю [PERSON] та [PERSON], за ним було визнано право власності на ? частину квартири. Йому, як власнику ? частину квартири належать права володіння. користування та розпоряджання своїм майном. Відповідачка відмовляється добровільно впустити його в квартиру, тому він не має можливості користуватись квартирою. Відповідно до ст. 391 ЦК України він як власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 155 ЖК України жилі будинки(квартири), що є в приватній власності громадян, не може бути в них вилучено, власника не може бути позбавлено права користування жилим будинком(квартирою). У нього(позивача) немає доступу до належної йому квартири, відповідачка позбавила його можливості користуватись власністю. відмовляється добровільно визначити порядок користування жилими приміщеннями квартири. Квартира має дві жилі кімнати та допоміжні приміщення, а тому він просить вселити його в квартиру [ADDRESS], виділити йому в користування жилу кімнату площею 17.0 кв. м. разом з балконом площею 1,1 кв.м.; [PERSON] виділити в користування жилу кімнату площею 12.2 кв. м.; допоміжні приміщення залишити у спільному користуванні та зобов'язати [PERSON] не чинити йому перешкоди у користуванні жилою кімнатою та іншими приміщеннями. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю та підтвердив зазначені вище обставини, а також пояснив, що [PERSON] не має іншого житла, крім зазначеної квартири, має намір проживати у квартирі з жінкою, з якою перебуває у цивільному шлюбі, а тому йому слід виділити в користування жилу кімнату площею 17.0 кв. м. разом з балконом площею 1,1 кв.м. Представник відповідачки [PERSON] позовні вимоги не визнав і пояснив, що між [PERSON] та [PERSON] склались неприязні відносини, а тому вона заперечує проти задоволення позовних вимог. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] слід задоволити частково. Судом встановлено, що рішенням апеляційного суду Вінницької обл. від 23.12.2010 року квартира [ADDRESS] була визнана спільною сумісною власністю [PERSON] та [PERSON], за [PERSON] було визнано право власності на ? частину квартири(а.с.6-7). Згідно з витягом про державну реєстрацію прав, право власності [PERSON] на ? частину квартири [ADDRESS] було зареєстроване 29.08.2011 р.(а.с.8). Судом також встановлено, що позивач з 1997 року у вказаній квартирі не проживає, не має іншої належної йому житлової площі, відповідачка відмовляється добровільно впустити позивача в квартиру, тому він не має можливості користуватись належним йому житлом. Вказані твердження позивача та його представника представником [PERSON] не спростовані і не спростовуються матеріалами справи. Згідно зі ст. 358 Цивільного кодексу України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Пунктом 14 Постанови Пленуму ВС України від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» роз'яснено, що квартира, яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] складається з двох ізольованих жилих кімнат: жилої кімнати площею 12.2 кв. м., зазначеної на плані цифрою «6» та жилої кімнати площею 17.0 кв. м. разом з балконом площею 1,1 кв.м, зазначеної на плані цифрою « 7», а також з допоміжних приміщень(а.с.9-10). Враховуючи, що кожна сторона має право на ? частину квартири, що загальний розмір житлової площі квартири становить 29.2 кв.м.. суд вважає, що кожній стороні може бути виділено в користування 14, 6 кв. м. житлової площі. Враховуючи, що відповідачка [PERSON] є жінкою, суд вважає необхідним виділити їй у користування жилу кімнату площею 17.0 кв. м. разом з балконом площею 1,1 кв.м, позивачу слід виділити у користування жилу кімнату площею 12.2 кв. м. Оскільки, відповідачка позбавляє позивача права користуватись квартирою, позивач в добровільному порядку не має можливості усунути перешкоди в користуванні власністю, тому суд вважає за необхідне вселити [PERSON] в квартиру [ADDRESS], виділити йому у користування жилу кімнату площею 12.2 кв. м та зобов'язати [PERSON] не чинити [PERSON] перешкоди у користуванні кімнатою площею 12.2 кв. м. та підсобними приміщеннями квартири. Суд вважає, що право позивача на користування жилим приміщенням - ? частиною квартири [ADDRESS]порушено та підлягає захисту за судовим рішенням. Правовідносини, які склались між сторонами, відповідають вимогам ст. 391 ЦК України згідно з якими власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 155 ЖК України жилі будинки(квартири), що є в приватній власності громадян, не може бути в них вилучено, власника не може бути позбавлено права користування жилим будинком(квартирою). Згідно зі ст. 358 Цивільного кодексу України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. На підставі наведеного,

Outcome: partial