Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-24 00:00:00

Позивач, в інтересах якої на підставі довіреності від 26.01.2015 року діє [PERSON], звернулася до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області з позовом до [PERSON], [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, в якому просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим будинком [ADDRESS]. Свої вимоги мотивує тим, що їй на праві власності належить житловий будинок [ADDRESS]. В зазначеному будинку зареєстровані відповідачі - [PERSON] та [PERSON] на правах її батьків. Проте відповідачі - [PERSON] та [PERSON] з 2014 року в зазначеному будинку не проживають, але залишаються в ньому зареєстрованими. На даний час у неї виникла необхідність у відчуженні вказаного житлового будинку, однак нові покупці відмовляються придбати вказаний житловий будинок, поки зареєстровані в ньому особи не будуть зняті з реєстрації. Відповідачі добровільно визначили собі інше місце проживання і спірним жилим приміщенням не користуються понад чотирьох років без поважних причин. У зв'язку з чим, вона змушена звернутися до суду за захистом своїх порушених прав. В судове засідання позивачка не з'явилася, від її представника надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, повідомлялися про час та місце розгляду справи належним чином, за зареєстрованим місцем проживання. За таких обставин суд на підставі ч. 4 ст. 280 ЦПК України розглядає справу на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Позивачці [PERSON] на праві власності належить житловий будинок [ADDRESS], що підтверджується копіями договору купівлі-продажу житлового будинку від 02 вересня 2006 року, посвідченого приватним нотаріусом Мелітопольського районного нотаріального округу Запорізької області Чупрун Т.А., зареєстрований в реєстрі за № 8523, витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 11977558 від 27.09.2006 року, технічного паспорту на житловий будинок від 04.08.2018 року (а.с.16-22). Відповідачі по справі [PERSON] та [PERSON] зареєстровані у спірному житловому будинку на правах батьків позивача. Однак, починаючи з 2014 року, [PERSON] та [PERSON] не проживають у житловому будинку [ADDRESS], але залишають в ньому зареєстрованими. Згідно довідок № 1020 та № 1021 від 27.08.2018 року, виданих виконкомом Новенської сільської ради Мелітопольського району Запорізької області [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], дійсно зареєстровані 29.01.2015 року за адресою: [ADDRESS], однак не проживають з 2014 року по теперішній час (а.с.30-31). Внаслідок того, що відповідачі зареєстровані у вказаному житловому будинку, але після реєстрації місця проживання не мешкають у житловому будинку майже чотири роки, є перешкодою для позивачки у реалізації свого права власності на належний їй житловий будинок. Згідно з частиною 1 статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Частиною 1 ст. 383 ЦК України передбачено, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування житлом у разі відсутності його без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником будинку або законом. Суд вважає, що позивачем надано достатньо доказів на підтвердження того факту, що відповідачі з 2014 року без поважної причини не проживають за місцем своєї реєстрації. Аналізуючи зібрані по справі докази суд приходить до висновку, що відповідачі не проживають за місцем своєї реєстрації по [ADDRESS], понад трьох років, фактично змінивши своє місце мешкання та не перереєструвавши його у відповідності до діючого законодавства. Те, що відповідачі залишаються зареєстрованими у вищевказаному будинку, перешкоджає його власнику реалізувати своє право на вільне володіння, користування та розпорядження своєю власністю, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі ст.ст. 321, 383, 405 ЦК України,

Outcome: approved