Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-20 00:00:00

Позивач АТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду із позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому зазначив, що відповідно до договору, укладеного 22 липня 2005 року відповідач отримав від позивача кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 35 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач [PERSON] систематично порушувала свої договірні зобовязання, що призвело до виникнення заборгованості. Приймаючи до уваги, що позичальник неналежним чином виконувала передбачені договором зобовязання щодо повернення суми кредиту та сплати відсотків, позивач просить стягнути на його користь з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором станом на 30 квітня 2018 року, яка складається із заборгованості за кредитом в розмірі 6092 грн. 36 коп., заборгованості по процентам за користування кредитом за період часу з 22 липня 2005 року по 29 січня 2018 року в розмірі 109956грн. 88 коп., а всього 116049 грн. 24 коп., судові витрати покласти на відповідача. Представник позивача в судове засідання не зявився, просив справу розглядати за його відсутності, проти ухвалення заочного рішення у справі не заперечував. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилась, про час і місце його проведення була належним чином повідомлена, відзив на позовну заяву не подала. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 280, 281 ЦПК України. Зясувавши позицію позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судовим розглядом встановлено, що 22 липня 2005 року [PERSON] було підписано анкету-заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в ПриватБанку (а.с.14). Підписавши анкету-заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в Приватбанку, позичальник [PERSON] погодилась з Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами банку (а.с.15-20). Відповідно до цієї заяви, яка підписана позичальником та банком, відповідач погодилась з тим, що дана заява разом з Памяткою клієнта, Умовами і правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складає договір про надання банківських послуг. У заяві також, зокрема, зазначено, що позичальник ознайомилась і згодна із Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку. Відповідно до умов кредитного договору б/н від 22 липня 2005 року відповідач отримала від позивача кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі 1570 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 36 % на рік на залишок заборгованості (а.с. 14). Як вбачається з довідки позивача, позичальниці [PERSON] неодноразово змінювався кредитний ліміт 21 травня 2008 року кредитний ліміт становив 3000 гривень, 17 вересня 2008 року - 5000гривень, 11 лютого 2009 року - 3700 гривень, 21 серпня 2009 року 5000 гривень, 02 серпня 2013 року 6100 гривень (а.с.13). Відповідно до п.п. 3.2, 3.3 Умов та правил надання банківських послуг клієнт надає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, та клієнт надає право банку у будь-який момент змінити (зменшити чи збільшити) кредитний ліміт; підписання договору є прямою та безумовною згодою клієнта відносно прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком (а.с. 16). Згідно п.п. 5.3 банк має право проводити зміни тарифів, а також інших умов обслуговування рахунків. При цьому, банк, за виключенням випадків зміни розміру наданого кредиту (кредитного ліміту), зобов*язаний не менше ніж за 7 днів до введення змін проінформувати клієнта, зокрема у виписці по картрахунку згідно п. 4.9 цього договору. Якщо протягом 7 днів банк не отримав повідомлення від клієнта про незгоду зі змінами, то вважається, що клієнт приймає нові умови. Право зміни розміру наданого на платіжну карту кредиту (кредитного ліміту) банк залишає за собою в односторонньому порядку, за власним рішенням банку та без попереднього повідомлення клієнта (а.с.18). Відповідно до п.п. 6.5, 6.6 клієнт зобов*язаний погашати заборгованість за кредитом, процентам за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором. У випадку невиконання зобов*язань за договором, на вимогу банку виконати зобов*язання з повернення кредиту (в тому числі простроченого кредиту чи овердафту), сплати винагороди банку (а.с. 18). Пунктом 9.12 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий же строк (а.с.19). В силу ст.ст. 526, 527 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства. Боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 599 ЦК України зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини, позикодовець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. \~ \~ \~ \~В силу ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором, або законом, зокрема: сплата неустойки. Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобовязання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки. У відповідності до ст. 625 ЦК України\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.\~ Відповідач [PERSON] не виконала належним чином зобовязань щодо повернення кредитних коштів, внаслідок чого утворилася заборгованість за кредитним договором від 22 липня 2005 року, яка згідно розрахунку (а.с.8-12) станом на 30 квітня 2018 року становить 116049 гривень 24 копійки і складається із заборгованості за кредитом - 6092 гривні 36 копійок, заборгованості за процентами за користування кредитом за період часу з 22 липня 2005 року по 29 січня 2018 року 109956 гривень 88 копійок. Наданий Банком\~розрахунок заборгованості\~повністю або\~частково не\~спростовано,\~у звязку\~з чим\~суд приходить\~до висновку,\~що вимоги\~позивача щодо\~стягнення із\~[PERSON]\~заборгованості за\~кредитом в\~загальному розмірі\~116049\~гривень 24\~копійки є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Відповідно\~ст. 141 ЦПК України витрати, пов*язані зі сплатою позивачем судового збору слід покласти на відповідача.

Outcome: approved