Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-19 00:00:00

Позивач в липні 2015 року звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та моральної шкоди. 26.10.2015 року позивач змінив позовні вимоги, посилаючись на те, що 04.06.2015 року він був звільнений з ПрАТ «Азовелектросталь» в зв'язку із переводом в ПАТ «Азовзагальмаш». З листопада 2014 року відповідач не сплачував йому заробітну плату в повному обсязі, в зв'язку із чим на момент звільнення має заборгованість в сумі 38090,61 грн., яку відповідач сплатив лише 30.09.2015 року. Діями відповідача було порушено його право на своєчасне отримання заробітної плати, нарахована компенсація за несвоєчасну виплату заробітної плати в сумі 4315,55 грн. Також з відповідача підлягає стягненню на його користь сума середнього заробітку за час затримки сплати заборгованості по заробітній платі в період з 05.06.2015 року по 30.09.2015 року в сумі 25663,50 грн., а також завдана діями відповідача моральна шкода в сумі 5000 грн. Прохав суд стягнути на його користь з відповідача загалом 34978,94 грн. Позивач та представник відповідача в судове засідання не з'явились, надіславши на адресу суду заяву, в якій позовні вимоги підтримують в повному обсязі, прохають суд їх задовольнити, розглянувши справу за їх відсутності та не заперечують проти ухвалення по справі заочного рішення.. Представник відповідача не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, заяви про розгляду справи за його відсутності на адресу суду не надходило, в результаті чого, згідно зі ст. 224 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до наступного: Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оплату праці» Заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу. Згідно з ст.115КЗпП заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. [PERSON] працював в ПрАТ «Азовелектросталь» з 11.03.2013 року по 04.06.2015 року на посаді головного інженера проекту 04.06.2015 року звільнений в зв'язку із переводом до ПАТ «Азовзагальмаш» на підставі п. 5 ст. 36 КЗпП України (а. с. 8-9, 10). Відповідно до табеля обліку робочого часу вбачається, що [PERSON] працював за графіком 8 годин 12 хвилин з 11.03.2013 року по день звільнення 04.06.2015 року (а. с. 30-31). Відповідачем у період праці [PERSON] заробітна плата сплачувалась із затримками (а. с. 42-50). Згідно з ст. 116 КЗпП при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану нею суму. Відповідно до ст. 117 КЗпП в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробітокза весь час затримки по день фактичного розрахунку. Тому, суд вважає, що не звернення позивача із вимогою про розрахунок при звільненні не звільняє відповідача від проведення розрахунку у передбачений законом термін, чого у встановлений строк проведено відповідачем не було, розрахунок сплачено із затримкою, лише 30.09.2015 року (а. с. 42-50). З розрахункового листа вбачається, що відповідачем нарахована на користь [PERSON] компенсація за несвоєчасну виплату заробітної плати в сумі 4315,44 грн. (а. с. 10), яка добровільно не сплачена. Відповідно з п. 2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету міністрів України №100 від 08.02.1995 року, Обчислення середньої заробітної плати для оплати часу щорічної відпустки, додаткових відпусток у зв'язку з навчанням, творчої відпустки, додаткової відпустки працівникам, які мають дітей, або для виплати компенсації за невикористані відпустки провадиться виходячи з виплат за останні 12 календарних місяців роботи, що передують місяцю надання відпустки або виплати компенсації за невикористані відпустки. У всіх інших випадках збереження середньої заробітної плати середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата. Працівникам, які пропрацювали на підприємстві, в установі, організації менше двох календарних місяців, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за фактично відпрацьований час. Згідно з п. 8 Порядку Нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. Заробітна плата за останні 2 місяці, що передували звільненню позивача, дорівнювала 12 205, 81 грн., згідно графіка в період з квітня по травень 2015 позивачем відпрацьовано 39 днів, середній заробіток за день дорівнює 312,97 грн. (а. с. 10, 30-31) Відповідно до графіка з 05.06.2015 року по 30.09.2015 року кількість робочих днів складає 82, відповідно сума середнього заробітку дорівнює - 312,97 * 82 = 25663,50 грн. Сума середнього заробітку за день підтверджується зробленим відповідачем розрахунком (а. с. 37). Згідно з ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Своїми діями відповідач спричинив [PERSON] моральні страждання, які виразились в порушенні звичного способу життя, постійного пошуку коштів на утримання себе, не зважаючи на сумлінне виконання ним своїх посадових обов'язків. Оскільки суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог, то відповідно зі ст. 88 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 1218 грн.

Outcome: approved