Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-13 00:00:00

Позивач [PERSON] у серпні 2016 року звернувся до суду із позовом до відповідача ПАТ «Дніпрогаз», прохаючи суд визнати неправомірною та недійсною заявку № 873, складену відповідачем 18 січня 2016 року (а.с. 1). 15 серпня 2016 року надав суду позовну заяву у новій редакції, прохаючи визнати такими, що містять недостовірні відомості, безпідставними, недійсними та протиправними журнал № 6 прийому аварійних заявок, акт № 78 від 18 січня 2016 року, заявку № 873 від 18 січня 2016 року, наряд-допуск № 11 від 18 січня 2016 року, лист ПАТ «Дніпрогаз» № 5093/17-2 від 10 червня 2016 року, акт від 08 червня 2016 року та акт № 2020 від 09 червня 2016 року; відшкодування моральної шкоди у сумі 14000 гривень та додатково по 140 гривень за кожен день, починаючи зо дня подачі позову, з 15 серпня 2016 року (а.с. 11-12). Свої позовні вимоги обґрунтовує наступним чином. Так, 18 січня 2016 року від частини житлового будинку № 39/41 по вул. Жуковського у м. Дніпрі, у тому числі і від його квартири, відповідач безпідставно і незаконно відключив газопостачання. Цим заподіяв мешканцям будинку, у тому числі і йому, значні побутові складнощі. Для виправдання своїх незаконних дій відповідач сфальсифікував низку документів. Так, у журналі прийому аварійних заяв № 6, який вівся відповідачем всього три дні, немає низки обовязкових для такого документу складових, внаслідок чого його взагалі не можна вважати документом. У цьому журналі відсутня назва установи, у якій його заведено, немає підписів осіб, які вносили у нього записи, відсутня печатка. Журнал вівся усього три дні, у ньому є запис про наявність запаху газу на вулиці біля житлового будинку № 39/41 по вул. Жуковського у м. Дніпрі, що не відповідає дійсності. Через те, що цей журнал заповнено невідомо де, невідомо ким, а також тому, що він містить неправдиві відомості, його не можна вважати документом, через що він є недійсним. У акті № 78 від 18 січня 2016 року є підпис лише однієї особи з числа працівників ПАТ «Дніпрогаз» - Васецького. Графа «У присутності», тобто у присутності осіб, які є споживачами газу, не заповнена. Пустою є і графа «Абонент», копію цього акту отримав Барачний, який не є мешканцем будинку, а є працівником ПАТ «Дніпрогаз». З цього видно, що цей акт складено невірно, а тому він є недійсним. Заявка № 873 від 18 січня 2016 року є недійсною з тих підстав, що не вказано, у якій організації вона складена, а запис у ній про наявність на вулиці запаху газу не відповідає дійсності. Незрозуміло, яким саме абонентам і коли по ній дано інструктаж. Невірно вказано час прибуття до будинку працівників ПАТ «Дніпрогаз», так як вони зявилися близько 10 години, а не у вказані у акті 11 годину 30 хвилину. Цю заявку могли оформити заднім числом. Наряд-допуск № 11 від 18 січня 2016 року є недійсним, так як у ньому вказано дві адреси здійснення робіт площа Соборна, 7 та будинок № 39/41 по вул. Жуковського у м. Дніпрі, чого не могло бути, так як не могли одні і ті ж люди одночасно виконувати роботи з припинення постачання газу у двох різних місцях. Цей документ могли скласти будь -коли і будь-де, могли і заднім числом. Лист ПАТ «Дніпрогаз» № 5093/17-2 від 10 червня 2016 року містить неправдиву інформацію, так як працівники цього товариства не постійно відвідували б. № 39/41 по вул. Жуковського у м. Дніпрі, а з моменту відключення 18 січня 2016 року у ньому газу і до моменту його складення, зявилися лише тричі. Акт від 08 червня 2016 року є недійсним тому, що містить неправдиві відомості. Так, у ньому невірно вказано те, що він був поінформований працівниками ПАТ «Дніпрогаз» про те, що вони прийдуть до нього 08 червня 2016 року. Квартири у б. № 39/41 по вул. Жуковського у м. Дніпрі обходило усього чотири особи, включаючи і мешканця їхнього підїзду [PERSON], а проставлено значно більше підписів осіб, які начебто були при цьому присутні. Акт № 202 від 09 червня 2016 року є недійсним тому, що не вказано, у якій організації він складений. Крім того, невідомо, про яке планове опробування газопостачання у ньому йдеться. Працівники ПАТ «Дніпрогаз» у цей день знайшли нову негерметичність газової системи підїзду будинку, але не вжили ніяких заходів до її усунення. Насправді, вони не були у жодній із квартир, у яких 18 січня 2016 року припинили газопостачання, крім кв. № 39, а після 09 червня 2016 року жодного разу не зявилися у їх будинку. Його було складено лише з метою не відновлення припиненого газопостачання. Також неправдивим є і повідомлення про начебто телефонний дзвінок до аварійної служби ПАТ «Дніпрогаз», яким невідома особа повідомила про виток газу у б. № 39/41 по вул. Жуковського у м. Дніпрі, так як це все брехня. Насправді підставами для дій працівників ПАТ «Дніпрогаз» з припинення газопостачання було наступне. У грудні 2015 року вони направили попередження про погашення заборгованості за газопостачання, що утворилася у кв. № 26, на суму 3202 гривні 20 копійок, якої насправді не існувало. Наслідками непогашення боргу було вказано припинення газопостачання. Внаслідок непогашення заборгованості, яку не можна було погасити, так як її не існувало, і була видумана історія з телефонним дзвінком від 18 січня 2016 року про начебто виток газу на вулиці. Після відключення газу і почалася фальсифікація перелічених вище документів. Рішенням Антимонопольного комітету від 24 травня 2016 року визнано тривалу бездіяльність ПАТ «Дніпрогаз» з відновлення припиненого газопостачання у б. № 39/41 по вул. Жуковського у м. Дніпрі, а твердження про відсутність доступу працівників ПАТ «Дніпрогаз» до низки квартир є бездоказовим. Через те, що відсутністю газопостачання порушено його, як споживача таких послуг, право на споживання газу, дії відповідача підпадають під дію Закону України «Про захист прав споживачів». Внаслідок протиправних дій відповідача йому заподіяно значної моральної шкоди. Відшкодування цієї шкоди він оцінює у 14000 гривень та додатково по 140 гривень за кожен день, починаючи з 15 серпня 2016 року, тобто зо дня подачі позову. У судовому засіданні позивач свій позов підтримав, прохав задовольнити з наведених у ньому підстав. Пояснення надав аналогічні тексту позову. Додатково пояснив, що через те, що від дій відповідача, які були спрямовані лише на примушування його сплатити неіснуючу заборгованість за споживання газу у сумі 3202 гривні 20 копійок, потерпали без тепла інші мешканці будинку, він сплатив ці кошти. Однак, відповідач і після цього відмовився підключити до кв. № 26, власником якої він є, газопостачання, видумуючи і інші підстави. Для доведення факту відсутності боргу, який він сплатив вимушено, сподіваючись на відновлення газопостачання, він звернувся до суду з позовом. До цього часу справу не розглянуто по суті. Протиправність дій відповідача доведена рішенням Антимонопольного комітету від 24 травня 2016 року та низкою рішень Дніпропетровського окружного адміністративного суду. Представник відповідача позов не визнав у повному обсязі. Пояснив, що телефонний дзвінок 18 січня 2016 року до аварійної служби ПАТ «Дніпрогаз», яким було повідомлено про виток газу у б. № 39/41 по вул. Жуковського у м. Дніпрі, був. Документи, які відповідач прохає визнати недійсними, містять правдиву інформацію. На даний час відповідачеві не відновлено газопостачання до кв. № 26 у б. № 39/41 по вул. Жуковського у м. Дніпрі, власником якої він є, дійсно не відновлено з вини позивача. Так, згідно з нормативними актами, що регулюють діяльність з газопостачання, після аварійного відключення газопостачання обовязковою умовою його відновлення є перевірка газової системи у тому приміщенні, де газопостачання припинялося. Однак, позивач не бажає пустити працівників ПАТ «Дніпрогаз» до кв. № 26 у б. № 39/41 по вул. Жуковського у м. Дніпрі для перевірки герметичності системи газопостачання, а тому відновити газопостачання у цю квартиру без такої перевірки є неможливим. У його знайомого [PERSON], який був допитаний судом при розгляді цієї цивільної справи, як свідок, і який є мешканцем того ж підїзду, у якому розташована квартира позивача, при огляді його квартири для відновлення газопостачання, працівниками було встановлено порушення у вигляді самовільного встановлення газоспоживного приладу. Після усунення [PERSON] порушення, газопостачання до його квартири було відновлено. Також відновлено газопостачання і в усіх інших квартирах, у яких воно було припинено, так як у цих квартирах мешканці надали для огляду газопостачальну систему працівникам ПАТ «Дніпрогаз». Позивач, кажучи про свою зацікавленість у відновленні газопостачання, тривалий час не бажає впустити їх до своєї квартири, а тому відновити йому подачу газу неможливо. Крім того, позивач звернувся до суду із позовом, прохаючи захистити своє, начеб то порушене право, у спосіб, який не відповідає способам захисту цивільного права, що встановлені у ч. 2 ст. 16 ЦК України. З цих підстав прохав відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. Заслухавши пояснення учасників процесу, допитавши свідка та перевіривши фактичні обставини справи наданими ними письмовими доказами, суд приходить до висновку про те, що позов задоволенню не підлягає, виходячи з наступного. Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] показав, що є мешканцем однієї із квартир у б. № 39/41 по вул. Жуковського у м. Дніпрі. Взимку 2016 року він вийшов на вулицю і побачив трьох осіб, однією з яких був колишній начальник ЖЕО, яке ліквідовано. Працівник ПАТ «Дніпрогаз» по драбині піднявся до газової труби. На його питання, чи не збирається цей працівник відключити у будинку газ, той відповів, що не збирається, а здійснює профілактичний плановий ремонт. Коли приблизно через дві години він повернувся до будинку, то побачив, що газ уже було відключено. Ні раніше, ні на момент відключення газу у дворі ніякого запаху газу, що б свідчило про його виток, чути не було. Це відключення було здійснено без будь-якого попередження мешканців будинку. На його дзвінок до ПАТ «Дніпрогаз» про причини відключення газопостачання йому пояснень не надали. Працівник ПАТ «Дніпрогаз», який мешкав у них у підїзді на 5 поверсі пояснив, що газ відключили у звязку з несплатою [PERSON] боргу. Через декілька днів після відключення ходили по квартирах і перевіряли газові колонки. Після оплати [PERSON] коштів газ йому не підключили. Вважає причини відключення газу у будинку надуманими, так як відключення відбувається лише у двох випадках неполадки у газовій системі та виток газу. Ні того, ні другого не було. Судом встановлено, що згідно з попередженням споживачу газу [PERSON], станом на 10 грудня 2015 року вона має борг за спожитий газ у сумі 3202 гривні 20 копійок, і у випадку його непогашення газопостачання буде припинено (а.с. 27). Листом заступника директора ПАТ «Дніпрогаз» від 28 січня 2016 року [PERSON] повідомлено, що 18 січня 2016 року газопостачання стояків квартир припинено у звязку з витоком газу, не відновлено у звязку із відсутністю доступу до окремих квартир для усунення негерметичності газопроводу, запобіганню виникненню аварійних ситуацій (а.с. 28). Згідно із актами та заявами мешканців б. № 39/41 по вул. Жуковського у м. Дніпрі, ні 18 січня 2016 року, ні раніше, ніякого запаху газу у підїзді та квартирах не відчувалося, вони не зверталися до ПАТ «Дніпрогаз» із заявами про виток газу; після відключення газу ніякі роботи із усунення газопостачання не здійснювалися (а.с. 29-33). Рішенням Дніпропетровського обласного територіального управління Антимонопольного комітету України від 24 травня 2016 року визнано ПАТ «Дніпрогаз» монополістом з газопостачання у м. Дніпропетровську та бездіяльність з не відновлення, без обєктивних причин, газопостачання до б. № 39/41 по вул. Жуковського у м. Дніпрі; піддано стягненню у вигляді штрафу (а.с. 34-37). Відповідно до заяв мешканців б. № 39/41 по вул. Жуковського у м. Дніпрі 08 червня 2016 року, працівники ПАТ «Дніпрогаз» не втрапили до кв. №№ 22 та 26 так як їх мешканці були відсутні; 09 червня 2016 року вони були у кв. № 39, до інших квартир не заходили, намірів зайти не здійснювали (а.с. 39). Відповідно до договору купівлі-продажу від 14 липня 1995 року, [PERSON] придбав у [PERSON] кв. № 26 у б. № 39/41 по вул. Жуковського у м. Дніпропетровську (а.с. 42). Згідно із довідками за підписом начальника паспортного відділення Жовтневого РВ ДМУ ГУМВС України у Дніпропетровській області від 1995-1996 років, [PERSON] виписана із кв. № 26 у б. № 39/41 по вул. Жуковського у м. Дніпропетровську як така, що продала її і не живе у цій квартирі, 10 жовтня 1995 року (а.с. 54). Відповідно до довідки, [PERSON] 20 січня 2016 року сплатив за споживання газу у № 26 у б. № 39/41 по вул. Жуковського у м. Дніпрі 3202 гривні 20 копійок, вказавши платника [PERSON], оскільки вона є користувачем рахунку (а.с. 55). Згідно із заявою ПАТ «Дніпрогаз» про видачу судового наказу від 15 грудня 2011 року, станом на 30 листопада 2011 року [PERSON] має заборгованість у сумі 1769 гривень 84 копійки за спожитий газ (а.с. 58). Листом за підписом начальника НКРЕКП у Дніпропетровській області від 17 березня 2016 року [PERSON] повідомлено, що за інформацією ПАТ «Дніпрогаз» для відновлення газопостачання він повинен забезпечити доступ до газового обладнання у кв. № 26; станом на 20 січня 2016 року по цій квартирі є заборгованість за спожитий газ у сумі 642 гривні 75 копійок (а.с. 89-91). Згідно з актом від 22 серпня 2016 року, працівників ПАТ «Дніпрогаз» не було допущено до № 26 у б. № 39/41 по вул. Жуковського у м. Дніпрі (а.с. 92). Копії документів, які позивач прохає визнати такими, що містять недостовірні відомості, безпідставними, недійсними та протиправними знаходяться у справі на аркушах 13-20. Ухвалою суду від 15 серпня 2016 року [PERSON] звільнено від сплати судового збору за подачу позову (а.с. 22). Відповідно до вимог ч. 2 ст. 16 ЦК України, передбачені наступні способи захисту цивільних прав та інтересів: визнання права, визнання правочину недійсним, припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення, примусове виконання обовязку в натурі, зміна правовідношення, припинення правовідношення, відшкодування збитків та відшкодування моральної (немайнової) шкоди; суд може захистити цивільне право чи інтерес іншим способом, що встановлений договором чи законом. Згідно з ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до вимог ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб визначений законом. З наведених норм чинного законодавства України та фактичних обставин справи випливає наступне. Станом на 18 січня 2016 року сторони не знаходилися у договірних правостосунках на підставі договору про газопостачання, так як ними не надано доказів укладення та існування такого договору: на постачання природного газу у № 26 у б. № 39/41 по вул. Жуковського у м. Дніпрі. Не дивлячись на це, газопостачання у зазначену квартиру здійснювалося відповідно до існуючих у будинку мереж газопостачання, без договору, так як це робилося ще за радянських часів. Підтвердженням наявності фактичного газопостачання у цю квартиру є вимоги позивача до відповідача про його відновлення. Позивач вважає, що газопостачання у частину будинку припинено саме через несплату ним неіснуючого у нього боргу, так як власником особового рахунку зі здійснення газопостачання є колишня власниця квартири [PERSON] Відповідач заперечує це. Суд вважає, що наданими відповідачем доказами не доведено наявності телефонного дзвінка конкретної фізичної особи до аварійної служби ПАТ «Дніпрогаз» 18 січня 2016 року про виток газу у дворі б. № 39/41 по вул. Жуковського у м. Дніпрі. Також, через те, що наданими суду доказами свідченнями [PERSON] та чисельними актами і заявами мешканців будинку, які є зацікавленими у негайному усуненні такого витоку, тому що його наслідки у вигляді можливого вибуху газоповітряної суміші є негативними, перш за все, для них самих, а не для невідомої особи, спростовується виток газу 18 січня 2016 року. Суд не вважає надані відповідачем докази про наявність такого витоку допустимими, так як обєктивних даних про це не надано, а документальне підтвердження цьому складено працівниками відповідача. Позивач, вважаючи своє право на споживання природного газу порушеним з боку відповідача, звернувся до суду із позовом, у якому прохає захистити його право у спосіб, що не передбачений ні нормами ЦК України, ні нормами Закону України «Про захист прав споживачів». Маючи час та можливість звернутися до суду у порядку, визначеному ч. 2 ст. 256 ЦПК України, для встановлення фактів, від яких залежить поновлення припиненого користування ним природнім газом, чи вимагати у позові, наряду із заявленими ним позовними вимогами про встановлення такого факту, позивач таким правом не скористався. Через те, що обраний ним спосіб захисту свого права не відповідає способу, що визначений законом, підстав для задоволення позову у частині визнання такими, що містять недостовірні відомості, безпідставними, недійсними та протиправними низки документів, немає. За відсутності підстав для задоволення позову у цій частині, відсутні і підстави для задоволення позовних вимог у іншій частині позовних вимог про відшкодування моральної шкоди. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed