Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-28 00:00:00

Позивач -\~Акціонерне товариство\~Комерційний банк\~Приватбанк звернулося\~з позовом\~до відповідача\~[PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи його тим, що відповідач, підписавши заяву № б\\н від 25 травня 2011 року отримала у позивача кредит у розмірі 300,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Підписавши заяву, відповідач тим самим погодилася на те, що разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та тарифами банку, які викладені на сайті банку, така заява складає між нею та банком договір. У звязку з невиконанням відповідачем своїх зобовязань по своєчасній сплаті кредиту станом на 25 червня 2018 року у неї виникла кредитна заборгованість перед позивачем в розмірі 21560,33 грн., тому позивач просить стягнути з відповідача заборгованість по кредитному договору та понесені ним судові витрати. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявилася і від неї не надійшло повідомлення про причини її неявки, хоча повідомлялась про розгляд справи належним чином. В строк, визначений ухвалою від 24 вересня 2018 року, відзиву на позов не подала, у звязку з чим суд вирішує дану справу за наявними у ній матеріалами. Представник позивача - Акціонерного товариства Комерційного банку Приватбанк в судове засідання не зявився, однак в матеріалах справи є письмове клопотання про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, не заперечує щодо заочного розгляду справи. За погодженням позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам\~ст.280 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Як встановлено в судовому засіданні і що стверджується матеріалами справи, 25 травня 2011 року відповідач [PERSON] звернулася до Публічного акціонерного товариства Комерційного банку Приватбанк із заявою (а.с.8) про отримання кредиту у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок на запропонованих банком Умовах і правилах надання банківських послуг. Пунктом 2.1.1.2.3 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити або анулювати) кредитний ліміт. Пунктом 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг передбачено погашати заборгованість по кредиту, відсотків за його використання, на перевитрати платіжного ліміту, а також сплату позичальником комісії на умовах передбачених договором. Пунктом 2.1.1.12.1 сторонами погоджено, що зобовязання з повернення тіла кредиту , процентів за користування кредитом, комісії, пені та штрафів, тобто загальна заборгованість клієнта є борговими зобовязаннями. У відповідності з ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У відповідності до ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У відповідності до ч.3 ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. При цьому, штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання, а пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. У відповідності до частин першої та третьої статті 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч.2 ст.1050, ч.2 ст.1054 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути кредит частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, та сплати належних йому процентів. Як вбачається з розрахунку заборгованості за кредитним договором позичальника [PERSON] станом на 25 червня 2018 року (а.с.6), заборгованість відповідача перед акціонерним товариством комерційним банком Приватбанк нарахована правильно і становить: 3068,79 грн. заборгованості за тілом кредиту, 6444,41 грн. заборгованості по відсотках, 10544,26 грн. заборгованості по пені, 500,00 грн. штрафу (фіксована частина), 1002,87 грн. штрафу (відсоток від суми заборгованості), а тому суд вважає, що вона в сумі 21560,33 грн. (3068,79+6444,41+10544,26+500+1002,87=21560,33) підлягає стягненню з неї в користь позивача, тому що для цього є законні підстави. У відповідності до п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України суд стягує з відповідача в користь позивача сплачені останнім при зверненні до суду 1762,00 грн. судових витрат. На підставі наведеного,

Outcome: approved