Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до Теребовлянської міської ради Теребовлянського району, [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно, що складається із 3/5 частини житлового будинку та 1/2 земельної ділянки, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. В обґрунтування своїх вимог позивач вказала, що в [INFO] померла її бабуся [PERSON]. Позивач [PERSON] є спадоємцем усього майна після смерті [PERSON] за заповітом. Прийняла спадщину, так як подала заяву в нотаріальну контору про прийняття спадщини. Однак, державний нотаріус відмовив у видачі свідоцтва, у звязку з тим, що відсутній договір індивідуального житлового будівництва та акт прийому будинку в експлуатацію. Враховуючи наведене, для реалізації своїх прав, позивач змушена звертатися до суду щоб визнати право власності на майно. Позивач в судове засідання до суду не з'явилася, просила розглядати справу за її відсутністі, позовні вимоги підтримала, про що надала до канцелярії суду письмову заяву. Представник відповідача Теребовлянської міської ради Теребовлянського району просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги визнав та не заперечує проти його задоволення позову, про що надав до канцелярії суду письмову заяву. Відповідач [PERSON] просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги визнав та не заперечує проти задоволення позову, про що надав до канцелярії суду письмову заяву. Справа розглянута відповідно до п. 2 ст.197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив наступне. 19.11.2014 року [PERSON] було складено заповіт, відповідно до якого, все своє майно остання заповіла [PERSON], заповіт посвідчений приватним нотаріусом приватного нотаріального округу Гордєєвою Л.І., зареєстрований в реєстрі за №2017, за життя спадкодавця заповіт не був змінений та відмінений. Відповідно до свідоцтва про смерть, [NUMBER], [PERSON] померла [INFO], що є часом відкриття спадщини на належне йому майно. Відповідно до витягу з реєстру права власності на нерухоме майно, виданим Теребовлянським бюро технічної інвентаризації від 19.07.204 року [PERSON] є власником 3/5 житлового будинку будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], підстава виникнення права власності- договір індивідуального житлового будівництва, посвідчений Теребовлянською державною нотаріальною конторою 26.03.1966 року за реєстром №756 та акт прийому будинку в експлуатацію, затверджений рішенням виконкому Теребовлянської міської ради Тернопільської області 29.12.1970 року за №1312. Згідно державного акту [NUMBER], земельна ділянка площею 0,0913 га. та розташована за адресою: [ADDRESS] належить на праві власності [PERSON] та [PERSON]. Позивач звернулась в Теребовлянську державну нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] за заповітом. Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій вихідний № 1153/02-14 від 20 травня 2016 року виданої державним нотаріусом Теребовлянської державної нотаріальної контори Захарків Т.Б. виявлено, що відсутній договір індивідуального житлового будівництва, посвідчений Теребовлянською державною нотаріальною конторою 26.03.1966 року за реєстром №756 та акт прийому будинку в експлуатацію, затверджений рішенням виконкому Теребовлянської міської ради Тернопільської області 29.12.1970 року за №1312 та виявлено, що земельна ділянка належить [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної [PERSON] є спадкоємцем [PERSON] згідно ст. 1241 ЦК України, однак продав заяву про відмову від обов'язкової частки у спадщині після смерті [PERSON] Інші спадкоємці в нотаріальну контору не зверталися. Відповідно до ст.ст. 1216,1217,1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною 1 статті 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до статті 1233 ЦК України, заповітом, є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти або не прийняти її. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Статтею 1296 ЦК України, передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи вищенаведене, а також те, що відповідачами визнали позовні вимоги, які обґрунтовані та підтверджуються належними доказами, що не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб, суд вважає, що позов [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно, що складається із частини житлового будинку та частини земельної ділянкипідлягає до задоволення.

Outcome: approved