Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-11 00:00:00

Позивач [PERSON], яка мешкає за адресою: [ADDRESS] звернулась до суду з позовом до [PERSON], який проживає за адресою: [ADDRESS] про зміну розміру аліментів, відповідно до ст.192 СК України просить суд: змінити розмір аліментів, визначений рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області № 1505/8105/2012 від 06.12.2012 року, та стягнути з [PERSON], [INFO] на користь [PERSON], [INFO], реєстраційний номер облікової картки платника податків - [NUMBER], аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі по 1500 грн. щомісяця, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення доньки повноліття, а саме до [INFO] та аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі 1500 грн щомісяця, але не менше, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення доньки повноліття, а саме до [INFO]. Свої вимоги обґрунтовує тим, що рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 06.12.2012 року по справі № 1505/8105/2012 з відповідача [PERSON] стягнуто аліменти на утримання доньки, [PERSON], [INFO] та доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1000 грн. по 500 грн. на кожну дитину щомісяця, починаючи з 19.09.2012 року і до повноліття [PERSON], тобто до [INFO], потім з 07.09.2023 року у розмірі 500 грн. щомісячно і до повноліття [PERSON], тобто до [INFO]. Вказує, що відповідач, окрім аліментів, ніякої допомоги не надає, ухиляється від виховання дітей. Матеріальний стан позивачки, з моменту призначення аліментів, суттєво погіршився з огляду на знецінення грошової одиниці України, суттєво зросли ціни на продукти харчування, одяг та ліки. На підставі вищевикладеного вона і звернулась до суду з вищевказаним позовом. Учасники справи в судове засідання не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи сповіщались належним чином, від позивачки в справі наявна заява про розгляд справи за її відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь - якої зі сторін про інше. Клопотання учасників провадження до суду про розгляд справи з викликом сторін до судового засідання не надходило. Суд розглядає справу за відсутність учасників провадження. Вивчивши матеріали справи, ретельно дослідивши докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що дійсно 06 грудня 2012 року Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області було винесено заочне рішення по справі № 1505/8105/2012, згідно якого позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей - задоволені частково. Стягнуто з [PERSON], [INFO], уродженця с. Удобне Білгород - Дністровського району Одеської області, не працюючого, проживаючого в [ADDRESS] на користь [PERSON], [INFO], уродженки с. Козацьке Білгород - Дністровського району Одеської області, проживаючої в [ADDRESS], аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] у розмірі 1000 грн. по 500 грн. на кожну дитину щомісяця, починаючи з 19.09.2012 року і до повноліття [PERSON], тобто до [INFO], потім з 07.09.2023 року у розмірі 500 грн. щомісячно і до повноліття [PERSON], тобто до [INFO]. Стягнуто з [PERSON] на користь держави судовий збір у розмірі 214 грн. 60 коп. В іншій частині в задоволені позовних вимог [PERSON] - відмовлено./л.с.4/. Згідно довідки, виданої виконавчим комітетом Козацької сільської ради № 538 від 05.10.2017 року, [PERSON], [INFO], зареєстрована та постійно проживає в [ADDRESS]. Склад сім`ї: донька - [PERSON], [INFO], донька - [PERSON], [INFO]. Позивач у своєму позові зазначає, що з моменту призначення судом розміру аліментів її матеріальний стан суттєво погіршився, розмір аліментів, які вона отримує на утримання двох неповнолітніх дітей не достатній для нормального рівня життя дітей, необхідного для їх фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Відповідач жодної іншої допомоги не надає. Окрім того, як доказ суттєвого погіршення матеріального стану позивача, [PERSON] надала до матеріалів справи медичні довідки, а саме: виписний епікриз про те, що вона перебувала на стаціонарному лікуванні в ЦРЛ з 30.03.2017 року по 07.04.2017 року з діагнозом гострий калькулезний флегмонозний холецистит. Також, виписний епікриз про перебування хворої в ЦРЛ 11.04.2017 року, виписку № 22031 із медичної картки стаціонарного хворого, виписку № 23475 із медичної картки стаціонарного хворого та виписку із історії хвороби № 006059/2017. Вказане дійсно підтверджує зміну матеріального стану позивача в бік погіршення. За ч.1 ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Як передбачено п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року за № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відповідно до ст.192 СК розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Згідно правової позиції Верховного Суду України, висловленої у постанові від 05.02.2014 року № 143цс13, яка є обов'язковою для всіх судів України за приписами ст.360-7 ЦПК України, з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Але Верховний Суд України також вказав на те, що при розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов'язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Так, відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує:1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів;3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік», встановлено з 01.01.2018 року прожитковий мінімум дітей віком з 6 років - 1860 грн. Згідно частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України). Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов'язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Враховуючи вищевикладене, а саме те, що платник аліментів - [PERSON], який є батьком неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] сплачує аліменти у розмірі, який станом на сьогоднішній день є нижчим, передбаченого ст.182 СК України мінімального розміру аліментів на одну дитину, що визначений як не менший, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а також враховуючи зміну матеріального становища позивача в бік погіршення, у зв'язку із хворобою, суд приходить до висновку про обґрунтованість та доведеність позовних вимог [PERSON] У відповідності до ч.1 п.6 ст.214 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує також питання: як розподілити між сторонами судові витрати.

Outcome: approved