Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-21 00:00:00

Позивач Акціонерне\~товариство комерційний\~банк «ПриватБанк»\~звернувся до\~суду з\~позовом до\~ [PERSON] про стягнення\~заборгованості.\~В обґрунтування\~позову позивач\~посилався на\~ту обставину,\~що відповідач звернулася до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву №б/н від 10.01.2008 року, згідно з якою отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Умовами договору передбачено обов`язок позичальника погашати боргові зобов`язання за кредитом до 25 числа місяця, що слідує за місяцем, в якому були здійсненні трати. Однак, в порушення умов договору, відповідач станом на 09.11.2020 року має заборгованість у розмірі 13157,16 грн, з яких: 11303,01 грн заборгованість за тілом кредита, 11303,01 грн заборгованість за простроченим тілом кредита; 1854,15 грн заборгованість за простроченими відсотками. Тому, позивач просив стягнути з відповідача заборгованість у вказаному розмірі за кредитним договором №б/н та судові витрати у розмірі 2102,00 грн. У судове засідання представник позивача не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про час, дату та місце розгляду справу повідомлялася у встановленому законом порядку, причини неявки суд не повідомила, відзиву не надала. На підставі ч.1 ст.280 ЦПК України, суд, постановивши ухвалу про заочний розгляд справи, розглянув справу на підставі наявних у справі доказів. Всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, а тому позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. У судовому засіданні встановлено, що між сторонами: ЗАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «ПриватБанк» (правонаступником якого є АТ КБ «ПриватБанк») та [PERSON] виникли кредитні правовідносини, оскільки відповідач підписала анкету-заяву №б/н від 10.01.2008 року, згідно з якою погодилася з тим, що дана заява разом Умовами та правилами надання батьківських послуг та Тарифами обслуговування кредитних карт, складають між нею та банком договір про надання банківських послуг. Крім того, ознайомлена з договором про надання банківських послуг до його укладення і згодна з його умовами. Зобов`язалася виконувати Умови та правила надання батьківських послуг, а також регулярно самостійно знайомитися з їх змінами на сайті банку. До кредитного договору позивач додав витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг. З інформаційної довідки вбачається, що [PERSON] користувалася картковими рахунками № [NUMBER] (термін дії 01.12), № [NUMBER] (термін дії 01.16), № [NUMBER] (термін дії 10.19), № [NUMBER] (термін дії 06.21). За розрахунком, наданим банком, заборгованість\~\~ [PERSON] станом на 09.11.2020 року має заборгованість у розмірі 13157,16 грн, з яких: - 11303,01 грн заборгованість за тілом кредита, - 1303,01 грн заборгованість за простроченим тілом кредита; - 1854,15 грн заборгованість за простроченими відсотками. Згідно з витягу із статуту АТ КБ «ПриватБанк», за рішенням загальних зборів акціонерів від 21.05.2018 року №519 Акціонерне товариство КБ ПРИВАТБАНК є правонаступником всіх прав та зобов`язань Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк». Згідно статуту ПАТ КБ «ПриватБанк», за рішенням загальних зборів акціонерів від 30.04.2009 року публічне акціонерне товариство КБ ПРИВАТБАНК є правонаступником всіх прав та зобов`язань закритого акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк». Отже, між сторонами виникли кредитні правовідносини, де відповідачем порушено право позивача на отримання заборгованості, тому, при вирішенні вказаного спору суд керувався ст. 526 ЦК України, відповідно до якої зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Пунктом 2.1.1.12.2 Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку передбачено, що за користування кредитом протягом пільгового періоду клієнт сплачує банку відсотки у розмірі 0,01% від суми операцій за рахунок кредиту. В разі непогашення клієнтом боргових зобов`язань за кредитом до 25 числа місяця, що слідує за місяцем, в якому були здійсненні трати, за користуванням кредитом клієнт сплачує банку відсотки в розмірі, зазначеному в тарифах, що діють на дату нарахування. Сплату відсотків за користування кредитом клієнт здійснює шляхом надання доручення банку про списання грошей з його поточного рахунку в розмірі нарахованих відсотків. Відповідно до ч. 1\~ст. 638 ЦК України\~договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами кредитного договору, відповідно до змісту ч. 1 ст.\~638\~та ст.\~1054 ЦК України, є умови про мету, суму і строк кредиту, умови і порядок його видачі, розмір, порядок нарахування та виплата процентів, відповідальність сторін. За приписами ч. 1\~ст. 634 ЦК України\~договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ст.ст.627-629, 638 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами і є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив зобов`язання, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Отже, вимоги позивача щодо стягнення заборгованості в розмірі 13157,16 грн (тринадцять тисяч сто п`ятдесят сім гривень 16 копійок) за кредитним договором №б/н від 10.01.2008 року підлягають задоволенню. Щодо позовної вимоги про стягнення суми судових витрат, суд виходив з того, що ч. 1 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Як вбачається з платіжного доручення №PROM1B7WBP від 11.11.2020 року, позивачем при подачі позовної заяви сплачено судовий збір у розмірі 2102,00 грн (дві тисячі сто дві гривні). Оскільки позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі, суд стягує з відповідача суму судових витрат у вказаному розмірі. Враховуючи викладене, на підставі ст. ст. 526, 527, 610-612, 627- 629,638 ЦК України,

Outcome: approved