Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-30 00:00:00

Позивач, [PERSON] , у травні 2020 року звернувся до суду з позовом про стягнення з [PERSON] боргу за договором позики між фізичними особами від 02 травня 2017 року в сумі 369243,52 грн., з яких: 82845,00 грн. борг за договором позики; 8450,19 грн. інфляційний витрат за прострочення платежу за договором позики; 277948,33 пеня за прострочення повернення боргу за договором позики. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що в травні між позивачем та відповідачем було укладено договір позики між фізичними особами, за яким відповідач отримав від позивача в борг 82845,00 грн. Отримання зазначеної суми підтверджено власноручно написаною відповідачем розпискою в частині 7 договору позики. Вказаним договором передбачено строк повернення боргу - 14 червня 2018 року, проте відповідач в зазначений строк борг не повернув. Як вказує позивач, що під час неодноразових зустрічей, відповідач постійно запевняв, що скоро віддасть кошти, однак борг ні повністю, ні частково позивачу неповернутий. А тому останній був змушений звернутись до суду за захистом порушених прав. Ухвалою судді Кіровського районного суду міста Кіровограда від 21 травня 2020 року відкрито провадження в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання (а.с. 21-22). Ухвалою Кіровського районного суду міста Кіровограда від 04.11.2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с.40). Позивач в судове засідання не з`явився, подав через канцелярію суду заяву (вх. № 37501 від 11.11.2020 року), про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та проти винесення заочного рішення по справі не заперечує (а.с. 41). Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання, повідомлений належними чином, (а.с. 28, 32, 37, 45, 56, 57, 58), про причини неявки суд не повідомив, клопотань, заяв, відзиву на позов не подав. Відповідно до частин сьомої, восьмої статті 128 Цивільного процесуального кодексу України, у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Днем вручення судової повістки є день вручення судової повістки під розписку; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Відповідачу направлялась повістка про виклик до суду на адресу, зазначену в позовній заяві та за адресою його місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку (довідка № 1288 від 14.05.2020 року про реєстрацію місця проживання, а.с. 19 на звороті). Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням частини четвертої статті 223 та статті 280 Цивільного процесуального кодексу України. Розглянувши наявні матеріали справи, оцінивши наявні в матеріалах справи та досліджені в судовому засіданні докази, суд встановив таке. Судом встановлено, що 02 травня 2017 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики, згідно якого [PERSON] отримав від [PERSON] позику в сумі 82845,00 грн., що еквівалентно 3150,00 доларів США, готівкою терміном на сорок чотири дні, з кінцевим строком повернення в повному обсязі до 24.00 годин 14 червня 2018 року (а.с.6) Отримання відповідачем зазначених коштів підтверджується власноручно написаною розпискою в частині 7 договору позики від 02.05.2017 року (а.с.6). Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 1046 Цивільного кодексу України визначено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до частини другої статті 1047 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (частина перша статті 1049 Цивільного кодексу України). Оскільки отримання коштів відповідачем за договором позики, підтверджено розпискою, та відповідач належним чином не виконав взятих на себе зобов`язань, кошти не повернув за таких обставин, суд вважає позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за договором позики від 02 травня 2017 року, є такими, що заявлені обґрунтовано та підлягають задоволенню. Крім того, позивач заявив до стягнення з відповідача пеню за прострочення повернення боргу за договором позики у розмірі 277948,33 грн. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (стаття 549 Цивільного кодексу України). Частинами першою, другою статті 551 Цивільного кодексу України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Згідно із частиною першою статті 1050 Цивільного кодексу України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Пунктом 3.1.договору позики від 02.05.2017 року сторонами узгоджено, що у випадку, якщо позичальник не повернув або не повністю повернув отриману суму позики до 24.00 години 14 червня 2018 року, він зобов`язаний, сплатити позикодавцеві пеню у розмірі 0,5 % за кожен прострочений день, яка нараховується на фактичну суму заборгованості, починаючи з 15 червня 2018 року. Відповідач погодився з вказаними умовами, що підтверджується підписом в вказаному договорі (а.с. 10-11). Таким чином, оскільки докази виконання відповідачем в повному обсязі прийнятих на себе зобов`язань за договором позики в матеріалах справи відсутні, а також враховуючи, те, що відповідач ознайомлений з настанням відповідальності за невиконання взятих на себе зобов`язань, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача пеню за прострочення повернення боргу за договором позики, починаючи з 15 червня 2018 року по 01 травня 2020 року в сумі 277948,33 грн. Згідно із частиною першою статті 1050 Цивільного кодексу України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. А тому, підлягають задоволенню і позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача індекс інфляції з липня 2018 року по квітень 2020 року в сумі 8450,19 грн., оскільки у відповідності до вимог частини другої статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення.\~ Відповідно до частини першої статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку з тим, що позовні вимоги [PERSON] задоволено повністю, тому з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в сумі 3692,43 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved