Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-14 00:00:00

Позивач Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 20 листопада 2006 року між позивачем АТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем [PERSON] було укладено договір № K3H0RX05051227, відповідно до умов якого, позивачем було надано відповідачу кредит у розмірі 2 284,69 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Між тим, відповідач порушив умови договору кредиту, не повертав отриманий кредит своєчасно, не сплачував кошти (відсотки) за користування ним. В зв`язку із порушенням умов договору, відповідач станом на 08 вересня 2020 року повинен сплатити: заборгованість за кредитом - 1 798,09 грн.; заборгованість по відсоткам за користування кредитом- 32 004,84 грн.; заборгованість по комісії за користування кредитом - 402,16 грн., пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором - 35 718,62 грн. Зазначену суму боргу позивач просить стягнути з відповідача у повному обсязі, а також судовий збір. Ухвалою суду від 20 січня 2021 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Згідно вимог ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Відповідно до ст. 274 Цивільного процесуального кодексу України в порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи, справи, що виникають з трудових відносин, а також може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті. За змістом ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без участі сторін за наявними у справі матеріалами Суд дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в яких одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь іншої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк ( ч. 1 ст. 530 ЦК України ). Відповідно до ч. 2 ст. 612 ЦК України боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завданні простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Як вбачається з матеріалів справи, позивач в своєму позові зазначає, що між АТ КБ «Приватбанк» та відповідачем [PERSON] був укладений договір № K3H0RX05051227 від 20 листопада 2016 року, однак доказів на підтвердження виникнення боргових зобов`язань не було надано, а саме відсутня заява позичальника [PERSON] № [NUMBER] від 20 листопада 2016 року. Таким чином, суд позбавлений можливості встановити, що відповідачем брався кредит у зазначено розмірі та взагалі чи наявні між позивачем та відповідачем будь які боргові зобов`язання. Згідно із ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст. ст. 77-80 Цивільного процесуального кодексу України. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 Цивільного процесуального кодексу України). Відповідно до ч. 1 ст. 77 Цивільного процесуального кодексу України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Так, даючи юридичну оцінку доказам, суд вважає, що позивачем не надано доказів існування боргових відносин відповідача [PERSON] перед АТ КБ «Приватбанк», оскільки в матеріалах справи відсутній договір про отримання кредиту відповідачем, таким чином, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог. Відповідно до ст. 141 ЦПК України в разі відмови в задоволенні позовних вимог судовий збір покладається на позивача.

Outcome: dismissed