Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-09 00:00:00

Позивач в лютому 2020 року звернулася до суду за позовом до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні власністю, посилалася на те, що вона перебувала з відповідачем у шлюбі, який розірвано рішенням суду від 26.06.2019 року. За час шлюбу ними була придбана квартира, однак відповідач чинить їй перешкоди у користуванні спільною власністю. У зв`язку з чим вона була змушена звернутися до суду. Від позивача надійшла заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Від відповідача надійшла заява про визнання позову Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] з[PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 21 квітня 1999 року. Згідно з рішенням Ленінського районного суду м. Полтави 26 червня 2019 року шлюб між ними було розірвано, рішення суду набрало чинності. (а.с.12) 15 серпня 2007 року, тобто у період шлюбу, сторонами була придбана квартира [ADDRESS] . Згідно свідоцтва про право власності на житло, кожному зі сторін належить на праві приватної спільної часткової власності по 1/2 частини зазначеного житлового приміщення, що підтверджується окрім свідоцтва, витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 12 жовтня 2007 року (а.с.10-11). [PERSON] та[PERSON] зареєстровані у цьому житловому помешканні. Після розірвання шлюбу, позивач деякий час проживала в успадкованому після смерті її матері будинку, за адресою [ADDRESS] . Коли повернулася восени 2019 року до квартири [ADDRESS] , то виявила, що її колишній чоловік [PERSON] змінив замки до вхідних дверей квартири та не впускає її до їх спільного житла. 23 жовтня 2019 року [PERSON] звернулася з заявою до відділення поліції № 2 Полтавського відділу ГУНП в Полтавській області. (а.с.14) 07 листопада 2019 року, після проведеної перевірки, їй надано письмову рекомендацію звернутися до суду. (а.с.13) Факти перешкоджання у користуванні власністю підтверджуються також актами від 27 грудня 2019 року та 04 січня 2020 року, складеними за участю [PERSON] та [PERSON] . Зокрема, актами засвідчено, що на стукіт у вхідні двері ніхто не відповідає, ключі до внутрішніх дверей квартири, які має [PERSON] , до замка не підходять. 04 січня 2020 року у телефонній розмові [PERSON] повідомив, що речі [PERSON]. [PERSON]. викинув на смітник. (а.с.17-18) Як власник 1/2 частини квартири [ADDRESS] позивач має право користуватися належною їй власністю. Однак в даний час [PERSON] незаконно позбавлена цього права. Відповідач [PERSON] самовільно змінив замки на дверях, повністю зайняв квартиру, та на свій розсуд одноосібно користується належною їй частиною, чим порушує права позивача. Згоди на одноосібне проживання у квартирі [PERSON] та на заміну ключів від квартири [PERSON] не надавала. Отже, відповідач [PERSON] систематично порушує її право власності на 1/2 частину належної квартири. Відповідно до частини першої статті 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно з частиною першою, другою статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. За змістом частин першої та другої статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до частини першої статті 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Згідно частини першої статті 15, частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до пункту 4 частини другої статті 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відновлення становища, яке існувало до порушення. Цей спосіб пов`язаний з застосуванням певних заходів, спрямованих на відновлення порушеного суб`єктивного права особи у тому стані, в якому воно існувало до його порушення. [PERSON] доведено, що вона є власником 1/2 частини квартири [ADDRESS] . Також доведено, що інший співвласник - відповідач [PERSON] перешкоджає позивачеві у здійсненні права власності, а саме у користуванні квартирою, тим більше, що він визнав позов. Відновлення порушеного права можливе шляхом усунення наслідків правопорушення. Цей спосіб захисту може знаходити свій прояв у вимогах про усунення перешкод у здійсненні права спільної власності між співвласниками. Отже, [PERSON] як співвласник майна має право вимагати усунення перешкод шляхом відновлення становища, яке існувало до порушення. З огляду на вищевикладене, вимоги щодо зобов`язання відповідача усунути перешкоди у користуванні власністю, а саме квартирою [ADDRESS] , не чинити перешкод в здійсненні права власності є законними та обґрунтованими. Вони підлягають захисту виключно шляхом пред`явлення позову до суду. Крім того, відповідач [PERSON] має передати [PERSON] комплект ключів від вхідних дверей квартири [ADDRESS] , оскільки замки від вхідних дверей помешкання він змінив без згоди позивача. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позов обгрунтований та підлягає до задоволення.

Outcome: approved