Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-27 00:00:00

Позивач АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості за кредитним договором б/н від 13.11.2012 року в розмірі 7493,68 грн., як зі спадкоємця померлого боржника. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що [PERSON] з метою отримання банківських послуг звернулася до позивача, у зв`язку з чим підписала заяву № б/н від 13.11.2012 року. При підписанні анкети-заяви підтвердила свою згоду на те, що підписана заява з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, складає між нею та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. [INFO] позичальник [PERSON] померла. Станом на дату смерті заборгованість позичальника перед банком за кредитним договором б/н від 13.11.2012 року становить - 7493,68 грн. Спадкоємці [PERSON] мали право подати заву про прийняття або про відмову від спадщини у строк з [INFO] по [INFO]. Позивач вважає, що у даній справі спадкоємцем, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини є [PERSON] , оскільки вказана обставина підтверджується копіями паспортів позичальника та відповідача, де в якості адреси реєстрації зазначена: [ADDRESS] . 04.05.2018 року позивачем направлена претензія кредитора до Четвертої Харківської державної нотаріальної контори та 08.06.2018 року отримано відповідь, що спадкоємці померлого позичальника із заявами про прийняття чи відмову від спадщини до нотаріальної контори не зверталися та спадкова справа після смерті спадкодавця була заведена на підставі претензії АТ КБ «ПриватБанк». 12.06.2018 року до [PERSON] направлено лист-претензію, згідно якої позивач пред`явив свої вимоги, але ніяких дій виконано не було. 04 лютого 2021 року ухвалою судді Орджонікідзевського районного суду м. Харкова прийнято позов про стягнення заборгованості за кредитним договором. Вирішено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Витребувано з Четвертої Харківської державної нотаріальної контори інформацію про те, чи було заведено спадкову справу після смерті [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційний номер: [NUMBER] , померлої [INFO] та чи звертались будь-які особи із заявою про прийняття або відмови від спадщини. Хто з осіб та коли звертались з вищевказаного питання; інформацію про пред`явлення кредиторами спадкодавця вимог до спадкоємців, а також витребувано копії свідоцтв про право на спадщину. Представник позивача надав суду клопотання, в якому позов підтримав, проти заочного розгляду справи не заперечує, просить справу розглядати без його участі. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про день та час слухання справи повідомлявся своєчасно та належним чином шляхом направлення судових повісток за зареєстрованим місцем проживання, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не подав, заперечень проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження не надійшло. За клопотанням позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, перевіривши обставини справи, суд доходить наступних висновків: У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються. Згідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору б/н від 13.11.2012 року, укладеного між АТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] відповідачці було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт. Для користування кредитним картковим рахунком [PERSON] отримала кредитну картку. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 11700 грн., що підтверджується довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку. [INFO] позичальник [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 18454. У зв`язку із неналежним виконанням [PERSON] зобов`язань по поверненню кредитних коштів у неї утворилась заборгованість за кредитним договором № б/н від 13.11.2012 року. Станом на дату смерті заборгованість позичальника перед банком за кредитним договором б/н від 13.11.2012 року становить - 7493,68 грн. 05.04.2018 року за вих. № SAMDNWFC00005249809 ПАТ КБ «ПриватБанк» направив на адресу Четвертої Харківської державної нотаріальної контори претензію кредитора в порядку ст.1281 Цивільного кодексу України, у якій просив: повідомити чи заводилась спадкова справа після померлого боржника; включити кредиторські вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» до спадкової маси; повідомити спадкоємців померлого про наявність заборгованості перед банком у розмірі 7493,68 грн.; надіслати інформацію стосовно звернення з заявою або про відмову від прийняття спадщини, видачу свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям померлого боржника, відомості про осіб, які подали заяву про прийняття або відмову від прийняття спадщини після смерті боржника, а також, які вже прийняли спадщину. Листом Четвертої Харківської державної нотаріальної контори від 10.05.2018 року № 2484/02-14 ПАТ КБ «ПриватБанк» повідомлено, що претензія про невиконання договірних зобов`язань спадкодавця [PERSON] , померлої [INFO] , надійшла до нотаріальної контори за вх. № 1955/02-14 та долучена до спадкової справи № 85/2018. При зверненні спадкоємців для оформлення спадщини після [PERSON] вони будуть поінформовані про наявність претензії банку. Встановлено також, що спадкоємцем, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини є [PERSON] , що підтверджується копіями паспортів позичальника та відповідача, де в якості адреси реєстрації зазначена: [ADDRESS] . Постановою Четвертої Харківської державної нотаріальної контори від 02.07.2019 року [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після [PERSON] , померлої [INFO] - відмовлено. 25.05.2020 року АТ КБ «ПриватБанк» направлено [PERSON] лист-претензію про необхідність сплати заборгованості за кредитним договором, укладеним між банком та [PERSON] , але відповідачем не виконано жодних дій, заборгованість не сплачена. Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За змістом статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до частини другої статті 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Спадкоємець за заповітом чи законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (частина перша статті 1268 ЦК України). Дії, які свідчать про прийняття спадщини спадкоємцем, визначені у частинах третій, четвертій статті 1268, статті 1269 ЦК України. Згідно з частиною третьою статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до частини першої статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята статті 1268 ЦК України). Статтею 1282 ЦК України встановлено, що спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора вони зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями і кредитором не встановлено інше. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передано спадкоємцям у натурі. Положення зазначеної норми застосовуються у випадку дотримання кредитором норм статті 1281 ЦК України щодо строків пред`явлення ним вимог до спадкоємців. Недотримання цих строків, які є присічними (преклюзивними), позбавляє кредитора права вимоги до спадкоємців. Так, статтею 1281 ЦК України визначено порядок та строки пред`явлення кредитором спадкодавця вимог до спадкоємців, згідно якого спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги (частина перша). Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги (частина друга). Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. Як вбачається із матеріалів справи, ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до Четвертої Харківської державної нотаріальної контори із претензією кредитора в порядку ст. 1281 ЦК України 05.04.2018 року. Разом з тим, відповідно до положень статті 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Матеріали справи не містять відомостей про звернення відповідача до нотаріальної контори з заявою про відмову від прийняття спадщини після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (стаття 12 ЦПК України). Відповідно до положень ст.ст.12,13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З огляду на викладене вище, суд вважає, що доводи позивача не спростовані та підлягають задоволенню. Питання про судові витрати судом вирішується відповідно до ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved