Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-13 00:00:00

Позивач АТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення суми заборгованості, відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання та Умов та правил надання продукту кредитних карт, у розмірі 17786 грн. 73 коп. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання та Умов та правил надання продукту кредитних карт б/н від 21.03.2013 [PERSON] отримала кредиту у розмірі 10869 грн. 12 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана Генеральна угода разом з запропонованими АТ КБ «ПРИВАТБАНК» Умовами та правилами, Тарифами складають між ним та банком кредитний договір, що підтверджується підписом у заяві. При укладенні договору сторони керувались ч.1 ст. 634 ЦК України. АТ КБ «ПРИВАТБАНК» свої зобовязання за договором та угодою виконав у повному обсязі, надавши відповідачу кредитні кошти. Відповідач не надавав банку своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, в зв`язку з чим станом 08.11.2016 має заборгованість у розмірі 17786 грн. 73 коп., яка складається з: заборгованості за кредитом у розмірі 5340 грн. 32 коп.; заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі 2647 грн. 48 коп.; заборгованості за пенею та комісією у розмірі 5340 грн. 25 коп.; штрафу відповідно до п.2.2. Генеральної угоди у розмірі 4458 грн. 68 коп. На підставі розпорядження керівника апарату Московського районного суду м. Харкова від 19.09.2019 згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.09.2019, справу передано в провадження судді Поліщук Т.В. Відповідно до ч.1 ст.274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою судді від 24.09.2019 визначено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження. У наданий в ухвалі час від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін, відповідач відзив на позовну заяву не надав. Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, встановив такі факти та відповідні ним правовідносини. 15.06.2006 [PERSON] підписала заяву позичальника, на підставі якої отримала строковий кредит у розмірі 1734 грн. 76 коп. строком на 24 місяці по 13.06.2008 включно, з відсотковою ставкою 2,09% в місяць на суму залишку заборгованості по кредиту, та зобов`язалась повернути кредит і сплатити проценти (а.с.4). 21.03.2013 між АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] укладено Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт, відповідно умов якої сторони домовились, що заборгованість за договором з дати підписання Генеральної угоди становить 11676,13 грн. (п.1.1.2). Дата остаточного погашення заборгованості за договором - 31.03.2016 (п.1.1.3), зменшений розмір заборгованості, що виникла в період з дати надання позичальнику кредиту, зокрема пеню на 4458,68 грн. (п.1.1.1.). Банк надає позичальнику строковий кредит у розмірі 10869,13 грн. на строк 36 місяців з 21.03.2013 по 31.03.2016 шляхом встановлення кредитної лінії на платіжну карту на споживчі цілі в обмін на зобовязання позичальника по повернення кредиту, сплаті відсотків в розмірі 1,5% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом в зазначені у заяві, Умовах і правилах строки. Погашення заборгованості здійснюється починаючи з 1 по 25 число кожного місяця шляхом надання позичальником банку грошових коштів (щомісячний платіж) в сумі 394,33 грн. для погашення заборгованості за кредитом, яка складається з заборгованості за кредитом, процентів та інших витрат (п.2). Стосовно випадку порушення позичальником будь-якого зобовязання, передбаченого Генеральною угодою більш ніж на 1 день сторони узгодили наступне. Вся заборгованість по кредиту, починаючи з дня, наступного за днем повернення кредиту (2-й день) вважається простроченою (п.1.3.2). В наступний день за днем повернення кредиту (2-й день) позичальник сплачує банку штраф в розмірі 4458,68 грн. (п.1.3.3.) (а.с.5). Взяті на себе зобов`язання за Генеральною угодою банк виконав своєчасно і повністю, надавши відповідачу кредитні ресурси. Відповідач свої зобовязання за Генеральною угодою від 21.03.2013 належним чином не виконав. Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості за договором від 21.03.2013, станом на 08.11.2016 утворилась заборгованість у розмірі 17786 грн. 73 коп., яка складається з: заборгованості за кредитом у розмірі 5340 грн. 32 коп.; заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі 2647 грн. 48 коп.; заборгованості за комісією у розмірі 5340 грн. 25 коп.; штрафу відповідно до п.2.2. Генеральної угоди у розмірі 4458 грн. 68 коп. (а.с.3). Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Частинами першою, другою статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до вимог ст. ст. 549, 550, 611, 624 ЦК України за порушення грошового зобов`язання передбачена сплата неустойки (пені, штрафу). Враховуючи вищевикладене, а також, що у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договором утворилась заборгованість,суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. При зверненні до суду позивач поніс судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1378,00 грн. (а.с.35) Суд розподіляє судові витрати відповідно до положень ст. 141 КПК України, та стягує з відповідача на користь позивача суму сплаченого судового збору у розмірі 1378 грн. 00 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved