Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-14 00:00:00

Позивач [PERSON], звертаючись з позовом до суду, просить стягнути з [PERSON] на його користь різницю між вартістю відновлюваного ремонту та розміром страхового відшкодування в сумі 9 468,49 грн.; відшкодування на оплату проведення калькуляції ремонту автомобіля на суму 288,00 грн., поштові витрати у розмірі 96,50 грн., витрати на послуги адвоката та банка у сумі 5 555,00 грн., а також моральну шкоду у розмірі 5 000,00 грн., мотивуючи свої вимоги тим, що 08.02.2017 року в м. Києві на проспекті Ю. Гагаріна відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Фіат», державний номерний знак [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], власником автомобіля є позивач, та за участю автомобіля «Рено», державний номерний знак [NUMBER], під керуванням відповідача [PERSON] Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 27.04.2018 року винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди визнано відповідача [PERSON] Вартість відновлюваного ремонту автомобіля позивача з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу підтверджена Рахунком ТОВ «ТД «Укрлада» від 14.02.2017 року і становить 28 854,24 грн. Страховиком ПрАТ СК «Галицька компанія», яким на момент ДТП було забезпечено автомобіль відповідача, було виплачено позивачу суму страхового відшкодування у розмірі 19 385,75 грн. Таким чином, несплаченою залишається сума матеріальної шкоди у розмірі 9 468,49 грн., що є підставою звернення позивача з даним позовом до суду. Враховуючи вищевикладене, позивач вважає, що такими протиправними діями відповідача [PERSON] йому завдано не тільки матеріальної, але й моральної шкоди, оскільки дорожньо-транспортна пригода, що сталась внаслідок порушення відповідачем правил дорожнього руху України, має для позивача, який керував пошкодженим в наслідок даної ДТП транспортним засобом, значний психотравмуючий характер. Пошкодження автомобіля та неможливість його використання, змусило позивача докласти додаткових зусиль для організації свого життя, витрати часу на проведення експертизи, звернення до державних установ та з даним позовом до суду, з огляду на відмову відповідача у відшкодуванні збитків у позасудовому порядку. У зв'язку з чим позивач оцінює завдану йому моральну шкоду в розмірі 5 000,00 грн. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 03 січня 2019 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, постановлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідач, отримавши 21 січня 2019 року копії ухвали про відкриття провадження у справі та позовної заяви з додатками, не скористався процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву у встановлений ухвалою суду від 03 січня 2019 року строк, та за відсутності доказів поважності причин неподання учасниками розгляду заяв по суті справи, суд вирішує справу за наявними письмовими матеріалами, що відповідає положенню частини восьмої статті 178 Цивільного процесуального кодексу України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі письмові докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється порядку іншого судочинства. Судом встановлено, що 08.02.2017 року о 15 годині 40 хвилин [PERSON], керуючи автомобілем «Рено», державний номерний знак [NUMBER], на перехресті вул. Будівельників - пр.-ту Гагаріна в м. Києві, не виконав вимогу дорожнього знаку «Напрямок руху по смугам» та здійснив рух у другу смугу, внаслідок чого відбулось зіткнення з автомобілем «Фіат», державний номерний знак [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], в результаті чого обидва автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 13.04.2017 року провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON] у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП - закрито за відсутності в його діях події і складу адміністративного правопорушення. (а.с. 26) Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 27.04.2018 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. (а.с. 19) Відповідно до частини шостої ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. З огляду на викладене та відповідно до положення частини шостої ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України, суд не піддає сумніву та доказуванню обставини, встановлені постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 13.04.2017 року, що набрала законної сили, якою [PERSON] визнано невинним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, та постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 27.04.2017 року, що набрала законної сили, якою [PERSON] визнано винним у вчиненні 08.02.2017 року дорожньо-транспортної пригоди за участю автомобіля «Фіат», державний номерний знак [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], та автомобіля «Рено», державний номерний знак [NUMBER], під керуванням [PERSON] За даними свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу автомобіль «Фіат», державний номерний знак [NUMBER], належить на праві власності [PERSON]. (а.с. 18) За даними ремонтної калькуляції, складеної ТОВ «ТД «Укрлада» від 14.02.2017 року, вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Фіат», державний номерний знак [NUMBER], складає 28 854,24 грн. Вартість послуги щодо складання ремонтної калькуляції становить 288,00 грн., що оплачено [PERSON] згідно квитанції та рахунку від 14.02.2017 року. (а.с. 22) 13.06.2018 року [PERSON] шляхом грошового переказу на карту ПАТ КБ «ПриватБанк» отримано суму страхового відшкодування у розмірі 19 385,75 грн., розраховану страховиком відповідача ПрАТ СК «Галицька компанія», що не спростовано відповідачем згідно матеріалів справи. (а.с. 21) За вимог Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно частини другої ст. 1187 Цивільного кодексу України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Деліктне зобов'язання - це зобов'язання, в якому особа, що протиправно і винно заподіяла шкоду особистості громадянина або його майну, зобов'язана її відшкодувати, а потерпілий має право на відшкодування заподіяної шкоди у повному обсязі. У деліктних цивільних правовідносинах реалізуються зобов'язально-правові засоби захисту абсолютних прав. Потерпілий набуває права вимоги про відшкодування збитків, і він має право пред'явити позов про збитки. Праву потерпілого відповідає обов'язок заподіювача шкоди відшкодувати заподіяну шкоду. Згідно зі статтею 1194 Цивільного кодексу України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана оплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Крім того, згідно правової позиції, наданої Верховним Судом України у постанові від 20.01.2016 року (Справа № 2808цс15), право потерпілого на відшкодування шкоди її заподіювачем є абсолютним і суд не вправі відмовити в такому позові з тих підстав, що цивільно-правова відповідальність заподіювача шкоди застрахована. У разі задоволення такого позову заподіювач шкоди не позбавлений можливості пред'явити майнові вимоги до страхової компанії, з якою ним укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Як убачається з матеріалів справи, позивач [PERSON], як власник пошкодженого транспортного засобу, звернувся з позовом про стягнення з відповідача [PERSON] на його користь суми матеріальної шкоди у розмірі 9 468,49 грн., що є різницею між фактичним розміром шкоди та сумою сплаченого позивачу страхового відшкодування. Згідно із ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст.ст. 77-80 Цивільного процесуального кодексу України. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 Цивільного процесуального кодексу України). Відповідно до ч. 1 ст. 77 Цивільного процесуального кодексу України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Відповідно до частини першої статті 13 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Аналізуючи наявні в матеріалах справи докази,

Outcome: partial