Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-10 00:00:00

Позивач [PERSON] через свого представника - [PERSON] , звернувся до суду із указаним позовом, у якому просив визнати виконавчий напис № 1484, виданий 09.03.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Григорян Д.Г., таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що у березні 2021 року він отримав копію постанови приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Єфіменко Д.О. від 12.03.2021 року про відкриття виконавчого провадження №64817064 по примусовому виконанню виконавчого напису №1484 від 09.03.2021 року. Як вбачається із отриманих від приватного виконавця документів, виконавчий напис вчинено на користь ТОВ «Фінансова компанія «Фінанс Інновація» для стягнення заборгованості за кредитним договором №200909-25356-1 від 09.09.2020 року. Сума заборгованості складає 10740 грн, в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту - 2000 грн, прострочена заборгованість за відсотками - 8740 грн. За вчинення виконавчого напису нотаріусом отримано плату зі стягувача, яка підлягає стягненню з боржника на користь стягувача. Загальна сума, яка підлягає стягненню, становить 11690 грн. Позивач вважає, що виконавчий напис нотаріуса було вчинено з грубими порушеннями порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами, тому виконавчий напис нотаріуса має бути визнаний таким, що не підлягає виконанню. Так, Київський апеляційний адміністративний суд постановою від 22.02.2017, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 у справі № 826/20084/14, визнав незаконною та нечинною постанову кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема в частині пункту 2 змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Підставою для скасування вказаного нормативного акту слугувало те, що саме по собі включення тих чи інших документів, які встановлюють заборгованість, до Переліку, не засвідчує безспірності заборгованості чи іншої відповідальності боржника перед стягувачем, а їх безспірний характер повинен бути затверджений відповідними документами відповідно до умов вчинення виконавчих написів, закріплених у ст. 88 Закону України «Про нотаріат». Встановлення оскаржуваною постановою виключного переліку документів, необхідних для отримання виконавчого напису, звужує передбачені статтею 88 Закону України «Про нотаріат» умови вчинення виконавчих написів і не відповідає положенням статті 87 цього Закону. З огляду на викладене до спірних правовідносин підлягає застосуванню постанова Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» № 1172 в редакції від 29.11.2001 року. Пунктом 1 зазначеного Переліку в редакції від 29.11.2001 передбачено, що для одержання виконавчого напису за нотаріально посвідченими угодами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно, нотаріусу подаються: a) оригінал нотаріально посвідченої угоди; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Кредитний договір №200909-25356-1 від 09.09.2020 року був начебто укладений в електронному вигляді, та не був посвідчений в нотаріальній формі. Переліком в редакції від 29.11.2001 року взагалі не передбачено вчинення виконавчого напису з підстав, що виникають з кредитних правовідносин. Отже, у приватного нотаріуса не було жодних законних підстав для вчинення виконавчого напису про стягнення боргу за кредитним договором. При цьому, позивач взагалі не укладав ніякого договору з відповідачем, а його конфіденційна інформація була отримана незаконним способом. В зв`язку з цим він звернувся до Харківського районного відділу поліції №1 в Харківській області із заявою про вчинення злочину. Ухвалою судді від 05.04.2021 року було відкрито спрощене провадження у справі з викликом сторін у судове засідання. Також ухвалою судді від 05.04.2021 року було забезпечено позов шляхом зупинення стягнення на підставі оскаржуваного виконавчого напису нотаріуса. Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, надали суду письмову заяву про розгляд справи за їх відсутності, підтримали позовну заяву та просили її задовольнити. Представник відповідача в судові засідання не з`явився, 06.05.2021 року надіслав до суду відзив на позов, у якому просив відмовити у задоволенні позову та проводити розгляд справи за його відсутності. Також зазначив, що відповідно до укладеного договору № 200909-25356-1 від 09.09.2020 року між ТОВ «Фінансова компанія «Фінанс Інновація» та [PERSON] , позивач отримав кредит у розмірі 2 000 грн. строком на 10 днів, шляхом переказу на його платіжну картку емітовану AT КБ «ПРИВАТБАНК», зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,7 % від cyми кредиту за кожен день користування та 3,5 % від залишку суми кредиту за кожен день прострочення термінів повернення кредиту. Кредитний договір був підписаний позивачем 09.09.2020 року о 10 год. 27 хв. 43 сек., шляхом введення одноразового ідентифікатора 081869 в особистому кабінеті на веб-сайті відповідача в мережі Інтернет https://monetka.ua. Підписання Кредитного договору електронним підписом з одноразовим ідентифікатором є безумовною згодою позивача з умовами Кредитного договору, Правилами надання грошових коштів у позику, у тому числі і на умовах фінансового кредиту, з яким він ознайомився перед підписанням Кредитного договору. Надані відповідачем додатки до відзиву підтверджують безспірність суми заборгованості за Договором № 200909-25356-1 від 09.09.2020 року та законність дій щодо стягнення заборгованості на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Григорян Д.Г. від 09.03.2021 року, зареєстрованого в реєстрі за №1484. Окрім того, представником відповідача було подано клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу. Третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Григорян Д.Г. у судове засідання не з`явилася, про час та місце слухання справи повідомлялася належним чином, причини неявки не повідомила. Третя особа приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Єфіменко Д.О., в судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, причин неявки суду не повідомив. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 09 березня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Григорян Д.Г. винесено виконавчий напис №1484, за яким стягнуто з позивача на користь відповідача заборгованість за кредитним договором №200909-25356-1 від 09.09.2020 в розмірі 10740 грн, яка розрахована за період з 19.09.2020 року по 25.02.2021 року, в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту - 2000 грн, прострочена заборгованість за відсотками - 8740 грн. За вчинення виконавчого напису нотаріусом отримано плату зі стягувача, яка підлягає стягненню з боржника на користь стягувача. Загальна сума, яка підлягає стягненню, становить 11690 грн. На підставі вказаного виконавчого напису приватним виконавцем виконавчого округу міста Київ Єфіменко Д.О. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження від 12.03.2021 року №64817064. Вказаний виконавчий напис вчинено на підставі ст. ст. 87-91 Закону України «Про нотаріат», та п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМУ від 29 червня 1999 року №1172. Відповідно до п. 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси. Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст.88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Відповідно до п.п. 1.1, 3.1, 3.2, 3.3, 3.4, 3.5 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за № 296/5, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Якщо для вимоги, за якою вчиняється виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис вчиняється у межах цього строку. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. Згідно з пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса» стягнення заборгованості здійснюється за нотаріально посвідченими договорами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно (крім випадку, передбаченого пунктом 1-1 цього переліку). Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Так, належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Такими доказами можуть бути, зокрема, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо. Відповідно до Постанови Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі за № 6-887цс17 суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. З матеріалів справи не вбачається, що при вчиненні напису нотаріус отримував від ТОВ «Фінансова компанія «Фінанс Інновація»нотаріально посвідчений кредитний договір, первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо). Також не встановлено, що при винесені виконавчого напису нотаріусом встановлено, що заборгованість є безспірною. Так, наданий відповідачем до нотаріуса розрахунок заборгованості, який є по суті випискою по особовому рахунку, взагалі неможливо встановити яким чином нараховувалася заборгованість за відсотками у розмірі 8740 грн. Окрім того, слід зауважити, що відповідачем було надіслано до суду у відзиві на позовну заяву аналогічний розрахунок заборгованості, який ідентичний за змістом виписці по рахунку, наданій нотаріусу. Виходячи із вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, на професійну правничу допомогу. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають відшкодуванню витрати на правничу допомогу на користь позивача у розмірі 750 грн, які документально підтверджені Договором про надання правової допомоги від 01.04.2021 р., розрахунком гонорару адвоката, розрахунковою квитанцією № 10 від 01.04.2021 р. Клопотання відповідача про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу не підлягає задоволенню, оскільки сума гонорару у розмірі 750 грн визначена у самому договорі від 01.04.2021 року та відображена у відповідній квитанції. Окрім того, суд вважає, що такий розмір винагороди є співмірним з обсягом наданих послуг та відповідає критерію розумності та справедливості. Оскільки позивач був звільнений від сплати судового збору при поданні позовної заяви, то з відповідача підлягає стягненню судовий збір в сумі 908 грн на користь держави. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved