Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-14 00:00:00

Позивач [PERSON] іпотечна установа звернулися в суд із позовною заявою до відповідачів\~ [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за договором про іпотечний кредит, пеня та інфляційних втрат, мотивуючи позовні вимоги тим, що 06.06.2008 року між Акціонерним Банком «Енергобанк» та [PERSON] був укладений договір про іпотечний кредит №26-08/КФ, відповідно до якого відповідачу було надано кредит в розмірі 380000,00 грн. строком погашення не пізніше 04.06.2038 р. зі сплатою 18,0 % річних. Вказують, що в забезпечення виконання відповідачем [PERSON] зобов'язань за договором про іпотечний кредит між Банком та [PERSON], був укладений договір поруки №26-08/КФ/2 від 06.06.2008 року та в забезпечення виконання [PERSON] зобовязань за договором про іпотечний кредит між Банком та [PERSON], був укладений договір поруки №26-08/КФ від 06.06.2008 року. Зазначають, що 13.10.2008 року між ними, [PERSON] іпотечною установою та банком був укладений договір відступлення права вимоги №2036/08, згідно якого банк передав позивачу всі права вимоги за договором про іпотечний кредит. Рішенням Шевченківського районного суду міста Чернівці від 22.09.2015 року по справі №727/6752/15-ц позовні вимоги Державної іпотечної установи задоволено у повному обсязі, а саме стягнуто (за період з 06.06.2008 року по 29.05.2015 року) солідарно з відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON] на користь Державної іпотечної установи заборгованість за договором про іпотечний кредит в сумі 319968,12 грн. та судові витрати у сумі 3199,68 грн. Мотивують крім наведеного вимоги і тим, що у звязку з порушенням відповідачем взятих на себе кредитних зобовязань, в період з 30.05.2015 р. по 19.07.2017 р. нарахована заборгованість за кредитом в розмірі 82740,87 грн., в тому числі: нараховані відсотки - 18233, 72 грн.; пеня - 64507,15 грн. Просять, заявлені позовні вимоги про стягнення заборгованості у зазначеній вище сумі і судових витрат задовольнити в повному обсязі. Представник позивача Державної іпотечної установи, за довіреністю [PERSON] в судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, про поважні причини неявки суд не повідомив, від нього через канцелярію суду поступила письмова заява з клопотанням справу розглянути в його відсутність, позовні вимоги просив задовольнити в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та просив відмовити в задоволенні позовних вимог, в поясненнях вказуючи на те, що йому про укладення договору нічого відомо не було, працюючи разом із [PERSON] він знав що останній оформив кредит, надавав йому свій паспорт, однак договору поруки не підписував. Відповідачі [PERSON], [PERSON] в судове засідання відповідно повторно не зявилися, про день та час розгляду справи були повідомлені належним чином, про поважні причини неявки суд не повідомили. Заслухавши відповідача [PERSON], розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно дослідивши і оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків. Згідно з вимогами ст. 214 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Судом, належними доказами по справі встановлено, що 06.06.2008 року між Акціонерним Банком «Енергобанк» та [PERSON] був укладений договір про іпотечний кредит №26-08/КФ, відповідно до якого відповідачу було надано кредит в розмірі 380000,00 грн. строком погашення не пізніше 04.06.2038 р. зі сплатою 18,0 % річних (9-14). В забезпечення виконання відповідачем [PERSON] зобов'язань за договором про іпотечний кредит між банком та [PERSON], був укладений договір поруки №26-08/КФ/2 від 06.06.2008 року (а.с.15-17) та в забезпечення виконання [PERSON] зобовязань за договором про іпотечний кредит між Банком та [PERSON], був укладений договір поруки №26-08/КФ від 06.06.2008 року (а.с.18-20). 13.10.2008 року між [PERSON] іпотечною установою та банком був укладений договір відступлення права вимоги №2036/08, згідно якого банк передав позивачу всі права вимоги за договором про іпотечний кредит (а.с.21-24). Рішенням Шевченківського районного суду міста Чернівці від 22.09.2015 року по справі №727/6752/15-ц позовні вимоги Державної іпотечної установи задоволено у повному обсязі, а саме стягнуто (за період з 06.06.2008 року по 29.05.2015 року) солідарно з відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON] на користь Державної іпотечної установи заборгованість за договором про іпотечний кредит в сумі 319968,12 грн. та судові витрати у сумі 3199,68 грн. (а.с.25-28). У звязку з порушенням відповідачем [PERSON] взятих на себе кредитних зобовязань, в період з 30.05.2015 р. по 19.07.2017 р. нарахована заборгованість за кредитом в розмірі 82740,87 грн., в тому числі: нараховані відсотки - 18233, 72 грн.; пеня - 64507,15 грн. (а.с.7-8). Розрахунок заборгованості по кредиту (а.с.7-8) відповідача [PERSON] перед [PERSON] іпотечною установою свідчить про те, що сума заборгованості по наведеній вище сумі відповідачем не погашена, заборгованість не сплачена. Вищенаведені правовідносини, виходячи з сукупності досліджених по справі доказів, у системному звязку регулюються наступними вимогами закону. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Стаття 530 ЦК України передбачає, що якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 554 ЦК України передбачено, що у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобовязанняє його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). У відповідності до ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Згідно Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» №5 від 30.03.2012 року (п.17) встановлено, що зобовязання припиняється з підстав, передбачених договором або законом (частина перша статті 598 ЦК). Такі підстави, зокрема, зазначені у статтях 599 - 601, 604 - 609 ЦК. Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК, оскільки зобов'язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог статей 526, 599 ЦК України. Згідно ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлюється договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Стаття 1049 ЦК України передбачає, що позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій же сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій же кількості, такого ж роду та такої ж якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, встановлені договором. Відповідно ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму або не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобовязаний сплатити неустойку, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів. На підставі ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно положень ст.10 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ст.ст. 212, 213 ЦПК України, законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно ї законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко - і відеозаписів, висновків експертів. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Таким чином, повно і всебічно зясувавши обставини справи, оцінивши докази, надані відповідно сторонами в їх сукупності, виходячи з позиції позивача щодо задоволення позовних вимог за обраним способом захисту та системного аналізу співмірності заявлених вимог з вимогами закону, суд вважає, що заявлені позовні вимоги грунтуються на законі і підлягають задоволенню. У відповідності до ст. 88 ч.1 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої\~ сторони\~ понесені\~ нею і документально підтверджені судові витрати.\~ Якщо\~\~ позов\~\~ задоволено\~\~ частково,\~\~ судові\~\~ витрати присуджуються\~\~ позивачеві\~\~ пропорційно\~ до\~ розміру\~ задоволених позовних вимог,\~ а відповідачеві -\~ пропорційно\~ до\~ тієї\~ частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Таким чином з відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON] підлягають стягненню солідарно судові витрати по справі, в повернення оплаченого банком судового збору, належним чином підтвердженого платіжним дорученням №9790 від 03.08.2017 року, в розмірі 1600,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved