Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом про визнання [PERSON] таким, що втратив право на користування жилим приміщенням за адресою: [ADDRESS]. В обґрунтування позову зазначила, що на підставі свідоцтва про право власності їй на праві приватної власності належить житловий будинок за вищевказаною адресою. Відповідач з 2004 року не проживає за зазначеною адресою, не платить комунальні послуги, не приймає участі в утримані будинку та коли залишав будинок всі свої речі забрав з собою. Факт реєстрації відповідача у цьому будинку позбавляє позивача можливості в повній мірі розпоряджатися належним їй майном. 22.04.2014 від позивача до суду надійшла заява про уточнення позовних вимог, а саме: позивач просить суд прийняти рішення, яким визнати [PERSON], [INFO], таким, що втратив право на користування жилим приміщенням за адресою: [ADDRESS]. Позивач та її представник в судове засідання з'явились, позовні вимоги з урахуванням заяви про уточнення підтримали, просили позов задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечували. Відповідач [PERSON] про час, дату та місце судового засідання повідомлявся належним чином, а саме: судовими повістками по останньому відомому місцю реєстрації та через оголошення у пресі, причину своєї неявки не повідомив. Допитані в судовому засіданні як свідки [PERSON] та [PERSON] пояснили суду, що вони є сусідами позивача та можуть підтвердити факт того, що з 2004 року [PERSON] не з'являється, а тим паче не проживає за адресою: [ADDRESS]. На підставі ст. 224-225 ЦПК України суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Заслухавши позивача та її представника, свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що позивачу [PERSON] на праві приватної власності належить цілий житловий будинок з надвірними будівлями, який розташований за адресою: [ADDRESS], що підтверджується копією свідоцтва про право власності та копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с. 7,8). Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 11 жовтня 2012 року, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №19. Прізвища після реєстрації шлюбу : [PERSON] і [PERSON] (а.с. 6). Згідно із довідками, які видані виконавчим комітетом Вільненської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області від 12.03.2014 № 71 і №72, [PERSON] зареєстрована та проживає в [ADDRESS], і має такий склад сім'ї: син -[PERSON], [INFO], та син - [PERSON], [INFO]. [PERSON] на території с. Вільне зареєстрований, але не проживає(а.с.9). З акту складеного 19.03.2014 вбачається, що комісія в складі 3(трьох) осіб, свідків, склали цей акт про те, що [PERSON] не проживає за адресою: [ADDRESS], з 2004 року. Акт підписано трьома свідками: [PERSON], [PERSON], [PERSON].(а.с.10). Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Суд вважає, що підстав для продовження терміну зберігання за відповідачем права користування спірним жилим приміщенням, передбачених ст.71 ЖК України немає, а тому відповідач підлягає визнанню таким, що втратив право користування жилим приміщенням. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно із ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування і розпорядження своїм майном, частина 1 статті 321 ЦК України визначає, що право власності є непорушним. В ст. 319 ЦК України зазначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону На підставі викладеного, приймаючи до уваги, що відповідач [PERSON] не проживає з 2004 року в вказаному житловому будинку, який належить позивачу на праві приватної власності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням, слід задовольнити. Судові витрати залишити за позивачем. На підставі ст.ст. 71, 72 ЖК України, ст.ст. 15, 317, 319, 321 ЦК України,

Outcome: approved