Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-12 00:00:00

Позивач [PERSON], працював в ПрАТ «УДП» на різних посадах. На підставі наказу № 173 від 28.10.2013 року [PERSON], звільнено 28.10.2013 року з ПрАТ «УДП» на підставі ст. 38 КЗпП України, за власним бажанням. В день звільнення підприємство не провело з ним остаточного розрахунку. Представник позивача [PERSON], у судовому засіданні позовні вимоги, підтримав. Представник відповідача позов визнав частково, та пояснив що заборгованість по заробітній платі перед позивачем повністю погашена, а саме у період з 16 по 31 грудня 2013 року [PERSON], через касу отримав остаточний розрахунок у розмірі 6947,13 грн., не заперечував проти стягнення суми заборгованості за час затримки розрахунку відповідно до діючого законодавства. Заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, виходячи з наступних підстав. Позивач на підставі наказу № 173 від 28.10.2013 року [PERSON], звільнено 28.10.2013 року з ПрАТ «УДП» на підставі ст. 38 КЗпП України, за власним бажанням. Відповідно до відомостей про виплату грошей та платіжних доручень у період з 16 по 31 грудня 2013 року [PERSON], через касу отримав остаточний розрахунок у розмірі 6947,13 грн. Згідно зі змістом ст. ст. 116, 117 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. В разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Виходячи зі змісту постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати» від 08 лютого 1995 року № 100 у випадках стягнення на користь працівника середнього заробітку у зв'язку з затримкою розрахунку при звільненні він визначається за загальними правилами обчислення середнього заробітку, виходячи з заробітку за останні два календарні місяці роботи. Згідно із ч.2,п.8 ч.3 Порядку обчислення середньої заробітної плати затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 100 від 08.02.1995р .нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, що передували звільненню, проводиться шляхом множення середньоденного заробітку на число робочих днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. З матеріалів справи вбачається, що за серпень та вересень 2013 року, (повні два місяці, що передували звільненню) заробітна плата позивача становила: серпень - 2600,00 гривень, вересень - 2600,00 грн., на місяць його дохід у цей період становив 5200,00 грн.( 2600,00 + 2600,00). Середньоденна заробітна плата позивача склала 85 грн. 24 коп. (5200,00:61 робочих днів серпень 2013р. вересень 2013 р). У жовтні 2013 року було 3 робочих днів, у листопаді 21 робочий день, у грудні 22 робочих днів. Всього з 28.10.2013 року дня звільнення по день фактичного розрахунку з позивачем було 46 робочих днів, які включаються у розрахунок при визначені розміру середнього заробітку за час затримки розрахунку. Середній заробіток позивача за час затримки розрахунку з 28.10.2013 року по 31.12.2013р. мав складати 3921 грн. 04 коп. (46 роб. дн. х 85 грн. 24 коп.). Таким чином, відповідач повинен виплатити позивачу середній заробіток за час затримки розрахунку у сумі 3921 грн. 04 коп. при цьому, відповідач має нарахувати і утримати із зазначеної суми прибутковій податок та інші обов'язкові платежі (п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України № 13 від 24.12.1999 року «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці»). Відповідно п. 2 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення в межах суми стягнення за один місяць. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору в сумі 243 гривень 60 копійок із зарахуванням його до спеціального фонду Державного бюджету України. На підставі встановленого,

Outcome: partial