Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Шевченківського районного суду м. Львова з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що 03 травня 2012 року у міському відділі реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції зареєстровано шлюб між нею та відповідачем [PERSON] , актовий запис №485 від 03.05.2012 року. Від шлюбу мають сина- [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначила, що спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки в них з чоловіком різні погляди на життя та відсутність взаєморозуміння. Останні два роки відповідач проживає та працює в Києві, на підставі цього відносини в сім`ї погіршувалися, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин, їхнє життя супроводжується постійними сварками та образами. Зазначає, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе, як подружжя вони припинили шлюбно-сімейні відносини, просить шлюб розірвати. Відповідно до Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями 21.05.2021 року справу номер 466/4535/21 передано до розгляду судді Донченко Ю.В. В судовому засіданні позивач позовні вимоги, викладені в позовній заяві підтримала, зіславшись на обставини та факти, що вказані в позові. Також наголосила, що вони з відповідачем 2 роки проживають окремо та пояснила, що шлюбні відносини між ними не можуть бути поновлені через часті непорозуміння, оскільки в кожного з подружжя своє життя, сім`я припинила своє існування. Відповідач в судовому засіданні не заперечив проти позову та вказав, що дійсно вони з позивачкою тривалий час проживають окремо, спільного господарства не ведуть, шлюбних відносин не підтримують, просить щлюб розірвати. Заслухавши пояснення сторін, з`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін, перевіривши зібрані по справі матеріали, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до вимог ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ст. 112 ч. 2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 03 травня 2012 року у міському відділі реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис №485, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 03.05.2012 року (а.с.4). Від шлюбу мають сина- [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, що знаходиться в матеріалах справи (а.с.5). Близько 2 років сторони проживають окремо, не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства, шлюб носить формальний характер. Згідно ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення для справи. Оскільки, судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам як позивача, так і відповідача, ніхто з них не бажає подальшого спільного проживання, шлюб існує формально, тому його слід розірвати. Судові витрати по справі складаються із судового збору. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, позивач не просить про стягнення судового збору з відповідача.

Outcome: approved