Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-22 00:00:00

Позивач [PERSON] особисто 12.02.2018 року звернулася в суд із позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем [PERSON] і зареєстрований Сихівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції 14.02.2013 року, актовий запис № 31. Після розірвання шлюбу просить залишити прізвище [PERSON]. Судові витрати просить покласти на відповідача. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що їхня сімя фактично розпалася та існує тільки формально. Вони втратили одне до одного почуття поваги і любові, стали чужими людьми. Протягом останніх восьми місяців проживають окремо і не підтримують шлюбних відносин. Від спільного проживання у них народилося двоє дітей, які проживають і надалі проживатимуть з позивачем. У подальшому позивач має намір створити нову сімю. З огляду на вказане, позивач змушена була звернутися до суду з даним позовом. Позивач [PERSON] у підготовче судове засідання не зявилася, однак до його початку подала до суду заяву вх. № 1336 від 23.03.2018 року, в якій просила розгляд даної справи проводити у підготовчому судовому засіданні без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у підготовче судове засідання не зявився, однак до його початку подав до суду заяву вх. № 1335 від 23.03.2018 року, в якій просив розгляд даної справи проводити у підготовчому судовому засіданні без його участі, позовні вимоги визнає у повному обсязі, не заперечує проти їх задоволення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання усіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відтак, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу у даній цивільній справі під час підготовчого провадження не здійснювалося. Розглянувши у підготовчому провадженні у звязку із визнанням відповідачем позову, матеріали справи, давши належну оцінку доказам по справі, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи з наступного. У підготовчому судовому засіданні встановлено, що сторони вступили в шлюб 14.02.2013 року, який був зареєстрований Сихівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 31, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-СГ № 203129, виданим Сихівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції 14.02.2013 року. Від спільного проживання у них народилася дочка [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-СГ № 234322, виданого Плавянською сільською радою Сколівського району Львівської області 18.05.2010 року та дочка [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-СГ № 448277, виданого Плавянською сільською радою Сколівського району Львівської області 15.07.2015 року, які проживають і надалі проживатимуть із позивачем. Встановлено також й те, що позивач уже більш, як вісім місяців, проживає окремо від відповідача. Такі дії сторін викликані несумісністю характерів, різними поглядами на життя, ведення спільного господарства та виховання дітей. Таким чином, на переконання суду, подальше спільне життя сторін і збереження їх шлюбу є недоцільним, буде суперечити інтересам обох сторін. Відповідно до положень ч. 2 ст. 112 СК України, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересах їхніх дітей, що мають істотне значення, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу. Сторони припинили шлюбні відносини, втратили одне до одного почуття поваги і любові, стали чужими людьми і це підтверджується зібраними у справі доказами. Аналізуючи наведені докази, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу стало неможливим та недоцільним, суперечило б інтересам сторін, а тому позов підлягає до задоволення Відповідно до ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться у порядку, встановленому\~статтями 206,\~207\~цього Кодексу. Відповідачем у поданій ним заяві вказано про розяснення йому наслідків відповідної процесуальної дії у виді визнання позову. Відтак позовні вимоги підлягають до задоволення у підготовчому судовому провадженні, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Суд також вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] у користь позивача [PERSON] 704 грн. 80 коп. судового збору за подання позовної заяви до суду.

Outcome: approved