Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-16 00:00:00

Позивач, [PERSON], предявила позов до відповідача, [PERSON], в якому позивач просить визнати [PERSON], [INFO], таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме будинком № 4 по вулиці Лесі Українки у місті Семенівка Чернігівської області та примусово зняти його з реєстраційного обліку в будинку позивача. В обґрунтування своїх вимог [PERSON] у позові зазначила про те, що вона є власником житлового будинку № 4 по вулиці Л. Українки в місті Семенівка Чернігівської області. Вказаний будинок є її власністю відповідно до договору дарування житлового будинку серії НАО 997954 від 07 вересня 2015 року. У житловому будинку на даний момент зареєстровані троє осіб, а саме донька позивача, [PERSON], онук позивача, [PERSON], та відповідач [PERSON], колишній чоловік доньки. Відповідно до рішення Семенівського районного суду Чернігівської області від 25 вересня 2015 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. У квітні 2015 року відповідач виїхав з міста Семенівка Чернігівської області на заробітки, забравши з будинку всі свої речі, та з того часу в даному будинку не проживає, хоча зареєстрований, участі в утриманні будинку та оплаті комунальних послуг не приймає. Таким чином, відповідач не проживає та не зявляється у вказаному житловому будинку більше одного року. У квітні 2015 року позивач зверталася до відповідача з проханням, щоб він добровільно знявся з реєстрації з будинку № 4 по вулиці вулиці Л. Українки в місті Семенівка Чернігівської області, але позитивної відповіді не отримала, відповідач відповів, що вони можуть робити все на свій розсуд, він не заперечує проти того, щоб він був знятий з реєстрації за зазначеною вище адресою, але сам займатись даним питанням не буде. Оскільки, за вказаною вище адресою відповідач зареєстрований, на адресу його реєстрації йде нарахування вартості комунальних послуг, які фактично не надаються, але вартість яких позивач вимушена сплачувати. Відповідач отримав у банківській установі кредит, на адресу його реєстрації регулярно приходять претензії з погрозами щодо майна, що спричиняє значні незручності для позивача як власника будинку. Також, враховуючи реєстрацію відповідача за вказаною вище адресою, при розрахунку оформлення субсидії на оплату комунальних послуг органи соціального захисту вимагають довідки про доходи відповідача, котрі позивач надати не в змозі, що і заважає їй отримати допомогу держави. Це порушує права позивача на користування належною їй приватною власністю, а саме житловим будинком за вказаною вище адресою, тому вона змушена звернутися за захистом її інтересів до суду. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявилася, була повідомлена належним чином про час і місце судового засідання, подала до суду письмову заяву, де зазначила відомості про те, що вона просить розглянути справу за її відсутності, позов підтримує повністю. Проти заочного вирішення справи вона не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином шляхом публікації оголошення про виклик до суду в газеті «Урядовий курєр» від 11 травня 2017 року № 85 (5954), заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не подав, причини своєї неявки суду не повідомив. Третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Семенівська районна державна нотаріальна контора Чернігівської області, у судове засідання свого повноважного представника не направила, подала до суду письмову заяву про розгляд справи за відсутності представника, просила вирішити спір на розсуд суду. Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, вважає за необхідне позов задовольнити на основі правил, закладених у норми ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ч. 2 ст. 405 цивільного кодексу України, за приведених вище обставин, викладених у позові, які знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, адже вони доводяться даними копій доданих до позову документів, зокрема, відомостями копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, за яким позивач є власником згаданого вище житла (а.с. 10-11), даними актів огляду житлового будинку, якими задокументована відсутність відповідача у будинку (а.с. 16; 17; 18; 19). З огляду на викладене, суд убачає за потрібне за позовом лише визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим будинком №4 по вулиці Лесі Українки в місті Семенівка Чернігівської області, яка належить на праві власності позивачеві. Разом з тим, вимога позивача про примусове зняття з реєстрації задоволенню не підлягає, оскільки позивачем не доведено наявність спору із цього приводу з відповідачем, а за приписами ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» відповідальними органами за рішенням суду, що набрало законної сили, має бути знято відповідача з реєстрації беззаперечно у порядку виконання поточної роботи. З огляду на викладене, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позову лише у частині втрати відповідачем права користування житлом. Через те, що позов підлягає задоволенню, відповідно до вимог ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача сплачений нею при подачі позову судовий збір, а також витрачені позивачем кошти за публікацію в пресі оголошення про виклик відповідача до суду, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, які підлягають задоволенню наполовину.

Outcome: approved