Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-28 00:00:00

Позивач ВАТ «Запоріжжяобленерго» в особі «Мелітопольського району електричних мереж» звернувся до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області із позовом про стягнення вартості не облікованої електроенергії. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що між позивачем та відповідачем існують договірні відносини з користування електроенергії, що виникли з поведінки сторін, що засвідчує їх волю до настання відповідних правових наслідків. На ім'я відповідача відкритий особовий рахунок № [NUMBER], на підставі якого здійснюється постачання електроенергії споживачу, користування електроенергії споживачем та оплата постачальнику вартості використаної електроенергії. 16 травня 2012 року був складений акт №00127008 про порушення Правил користування електричною енергією для населення (далі - ПКЕЕН) у зв'язку з втручанням у роботу розрахункового засобу обліку електроенергії. Акт складений у відповідності до п.53 ПКЕЕН представниками позивача. Факт втручання у роботу розрахункового засобу обліку електроенергії підтверджено актом експертизи від 21.05.2012р. Згідно розрахунку відповідачу нарахована вартість не облікованої електричної енергії внаслідок порушення ПКЕЕН на суму 6662 (шість тисяч шістсот шістдесят дві) гривні 79 копійок. 18 червня 2012 року для оплати безпідставно набутої житлово-комунальної послуги (спожитої електричної енергії) позивач направив відповідачу рахунок на суму 6662 (шість тисяч шістсот шістдесят дві) гривні 79 копійок, який до теперішнього часу відповідачкою сплачений частково у розмірі 1267 (одна тисяча двісті шістдесят сім) гривень 19 копійок. Залишок боргу складає 5395 (п'ять тисяч триста дев'яносто п'ять) гривень 60 копійок. Відповідачу згідно ч.2 ст. 625 ЦК України було нараховано 3% річних від простроченої суми у розмірі 357 (триста п'ятдесят сім) гривень 67 копійок та інфляційні нарахування у розмірі 711 (сімсот одинадцять) гривень 38 копійок. Представник позивача у судовому засіданні просив задовольнити позов у повному обсязі. Відповідачка у судовому засіданні просила суд відмовити у задоволенні позову ВАТ «Запоріжжяобленерго» в особі «Мелітопольського району електричних мереж», мотивуючи тим, що вона років не проживала у зазначеному вище будинку, електроенергією не користувалась. Відповідачка [PERSON] також зазначила, що була присутньою при вилученні лічильника та при проведення експертизи, під час якої бачила ознаки втручання в його роботу. Суд, вивчивши матеріали справи, письмові документи, заслухавши пояснення сторін, вважає, що позов ВАТ «Запоріжжяобленерго» в особі «Мелітопольського району електричних мереж» підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Між позивачем та відповідачем існують договірні відносини з користування електроенергії, що виникли з поведінки сторін, що засвідчує їх волю до настання відповідних правових наслідків. На ім'я відповідача відкритий особовий рахунок № [NUMBER], на підставі якого здійснюється постачання електроенергії споживачу, користування електроенергії споживачем та оплата постачальнику вартості використаної електроенергії (а.с.4). 16 травня 2012 року був складений акт №00127008 про порушення ПКЕЕН в зв'язку з втручанням у роботу розрахункового засобу обліку електроенергії. Акт складений у відповідності до п.53 ПКЕЕН представниками позивача (а.с.6). Також факт втручання у роботу розрахункового засобу обліку електроенергії підтверджено актом експертизи від 21 травня 2012 року. Згідно розрахунку обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачем Правил користування електроенергією для населення, відповідачу нарахована вартість не облікованої електричної енергії внаслідок порушення ПКЕЕН на суму 6662 (шість тисяч шістсот шістдесят дві) гривні 79 копійок (а.с.4). Відповідачкою заборгованість погашена частково у розмірі 1267 (одна тисяча двісті шістдесят сім) гривень 19 копійок (а.с.5). Відповідно до довідки №289/01-23 від 28 травня 2012 року, надана Новопилипівською сільською радою, [PERSON] на території Новопилипівської сільської ради не проживає. У судовому засіданні [PERSON] зазначала, що вона вже досить довгий час не проживає за адресою її реєстрації, а тому не могла втручатись у роботу лічильника. До посилання відповідачки на ці обставини суд відноситься критично, оскільки вона спростовуються роздруківкою платежів [PERSON] за використаною електроенергію (а.с.4), відповідно до яких вона щороку сплачувала кошти за використану електроенергію. Враховуючи вищенаведене, а саме те, що факт втручання у роботу лічильника підтверджений зібраними у справі доказами, суд вважає, що позовні вимоги позивача потрібно задовольнити у повному обсязі. Крім того, відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Судом також встановлено, що відповідачу було нараховано 3% річних від простроченої суми у розмірі 357 (триста п'ятдесят сім) гривень 67 копійок та інфляційні нарахування у розмірі 711 (сімсот одинадцять) гривень 38 копійок, а тому відповідні кошти повинні бути стягнені на користь позивача у відповідності до ч.2 ст. 625 ЦК України. Крім того, оскільки відповідачем зобов'язання у добровільному порядку виконані не були, позивач був змушений звернутися з позовом до суду, через що ним були понесені судові витрати по сплаті судового збору. Оскільки вказані витрати були належним чином підтверджені позивачем наданим платіжним дорученням №653 від 07 листопада 2014 року (а.с.1), згідно зі ст. 88 ЦПК України, вони підлягають стягненню з відповідача на користь позивача у повному обсязі у розмірі 243 (двісті сорок три) гривні 60 копійок. На підставі викладеного,

Outcome: approved