Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-12 00:00:00

Позивач Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії - Кіровоградське обласне управління АТ «Ощадбанк» (далі - позивач) звернувся до суду із позовом до відповідача [PERSON] про стягнення з останньої заборгованості, що виникла внаслідок порушення відповідачем зобов`язань за укладеним кредитним договором, в загальному розмірі 17009 грн. 17 коп.. Позов обгрунтовано тим, що 17.10.2019 року, шляхом підписання відповідачем [PERSON] заяви про приєднання №58638/311016 до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки), між АТ «Державний ощадний банк України», від імені якого діє Устинівське ТВБВ №10010/0121 філії - Кіровоградське обласне управління АТ «Ощадбанк», та [PERSON] було укладено договір, згідно умов якого позивач відкрив відповідачу поточний картковий рахунок на умовах тарифного плану «Мій комфорт». Крім того, відповідач шляхом проставлення свого підпису під заявою на встановлення відновлювальної кредитної лінії (кредиту) від 17.10.2019 року засвідчила підписання нею Паспорту споживчого кредиту та Таблиці сукупної вартості кредиту, які є невід'ємними частинами договору, та підтвердила укладення між нею та банком кредитного договору, погодившись із запропонованими умовами кредитування щодо: встановлення кредитного ліміту в розмірі 15750,00 грн. та фіксованої процентної ставки 38% річних, крім випадку користування кредитними коштами протягом Грейс-періоду. З 21.10.2019 року відповідач користувалася кредитними коштами, однак не здійснювала повернення кредиту відповідно до взятих на себе зобов'язань, внаслідок чого станом на 14.04.2020 року у неї виникла заборгованість в розмірі 17009,17 грн., яка складається із: основної суми боргу - 15637,67 грн.; процентів за користування кредитом -1147,26 грн.; комісії - 38,87 грн.; пені за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) -82,28 грн.; пені за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 52,98 грн.; інфляційних втрат за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 1,01 грн.; 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) - 39,00 грн.; 3% річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 10,10 грн.. Також позивач прохав стягнути з відповідача по справі сплачений при подачі позову до суду судовий збір в сумі 2102,00 грн.. Після зменшення розміру позовних вимог відповідно до положень п.2 ч.2 ст.49 ЦПК України, позивач прохав суд стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором, яка станом на 06.07.2020 року становить 2772 грн. 64 коп., з яких: заборгованість за основним боргом - 2548 грн. 40 коп., комісія - 38 грн. 87 коп., пеня за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) - 82 грн. 28 коп., пеня за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 52 грн. 98 коп., 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) - 39 грн. 00 коп., 3% річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 10 грн. 10 коп. та інфляційні втрати за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 01 грн. 01 коп. (а.с.142). В судове засідання представник позивача не з`явилась. Згідно поданої до суду письмової заяви прохала розглянути справу без її участі та задоволити позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості станом на 06.07.2020 року в сумі 2772 грн.64 коп. (а.с.168). В судове засідання відповідач по справі [PERSON] не з`явилась. Про місце, день і час розгляду справи повідомлялась належним чином у порядку, передбаченому ст.128 ЦПК України, тому вважається, що судовий виклик вручений їй належним чином. Згідно письмової заяви, наданої до суду до початку розгляду справи по суті за зменшеним розміром позовних вимог, прохала суд розглянути справу без її участі. Зменшений розмір позовних вимог АТ «Державний ощадний банк України» на суму 2772 грн. 64 коп. визнає повністю, відзиву на позовну заяву разом з доданими до нього письмовими доказами на обгрунтування своїх заперечень проти позову подавати не буде (а.с.172). На виконання вимог п.2 ч.3 ст.265 ЦПК України суд зазначає заяви та клопотання, що подавались під час судового розгляду справи. Ухвалою суду від 24.06.2020 року задоволено клопотання відповідача про витребування від позивача Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Кіровоградського обласного управління АТ «Ощадбанк» письмових доказів на підтвердження розміру кредитної заборгованості, дат проведення та сум списаних банком грошових коштів з карткового рахунку відповідача (а.с.82-84). Дослідивши письмові докази по справі, судом встановлені наступні фактичні обставини та визначені відповідно до них правовідносини. Судом встановлено, що 17.10.2019 року між сторонами по справі був укладений договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) шляхом підписання відповідачем [PERSON] заяви про приєднання №58638/311016 (далі - Заяви про приєднання) (а.с.15). Згідно умов, визначених в пунктах 3.2, 3.4.1, 3.4.2 Заяви про приєднання, банк відкрив на ім'я відповідача, як клієнта, поточний рахунок № [NUMBER] в гривнях України на умовах тарифного пакету «Мій комфорт», операції за яким можуть здійснюватися з використанням електронного платіжного засобу (картки) за дебетово-кредитною схемою, та надав платіжну картку типу Masterсard Debit Standart та ПІН-конверт до неї(а.с.15 зворот). За змістом пункту 3.1 Заяви на встановлення (збільшення) відновлювальної кредитної лінії (кредиту) від 17.10.2019 року, відповідач [PERSON] погодилась з умовами користування кредитом відповідно до умов Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (далі - Договір) та підтвердила укладення між нею та банком кредитного договору з істотними умовами кредитування, викладеними в цій Заяві (зокрема, розміром кредиту) та Умовах користування кредитною лінією (кредитом) (а.с.17 зворот). Відповідно до п.3.2 Заяви на встановлення (збільшення) відновлювальної кредитної лінії (кредиту) відповідач [PERSON] погодилась на одержання кредиту на споживчі потреби в національній валюті шляхом встановленнявідновлювальної кредитної лінії (кредиту) на її картковий рахунок № [NUMBER] та підтвердила укладення між нею та банком кредитного договору на наступних умовах: розмір кредиту 15750,00 грн.; фіксована процентна ставка 38% річних за користування кредитними коштами, яка може бути змінена, окрім випадку користування кредитними коштами протягом Грейс-періоду (п.3.3.1); 0,001 % річних за користування кредитними коштами протягом Грейс-періоду у випадку безготівкового розрахунку за товари і послуги з використанням платіжної картки; щомісячна сплата процентів за користування кредитом згідно умов договору (п.3.3.2) (а.с.17 зворот). Відповідно до п.3.5 Заяви на встановлення (збільшення) відновлювальної кредитної лінії (кредиту) датою укладення кредитного договору є дата підписання цієї заяви уповноваженим представником (працівником) банку (а.с.17 зворот). Відповідно до п.1.8 Договору датою надання кредиту (частин кредиту) є дата використання клієнтом кредиту (кредитних коштів) (а.с.23). Згідно п.3.6 Заяви на встановлення (збільшення) відновлювальної кредитної лінії (кредиту) сторони дійшли згоди, що всі інші умови кредитного договору, в тому числі порядок його зміни, містяться в Договорі (а.с.17 зворот). Факт підписання 17.10.2019 року Заяви на встановлення (збільшення) відновлювальної кредитної лінії (кредиту) відповідачем [PERSON] під час судового розгляду спростований не був. Виконуючи приписи ст.264, ч.4 ст.265 ЦПК України та даючи оцінку аргументам, наведеним учасниками судового процесу, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову, в тому числі вирішуючи питання про те, чи було порушено право позивача, за захистом якого він звернувся до суду, а також доказам, якими вони підтверджуються, суд приходить до наступного висновку. За змістом п.1 ч.2 ст.11, ч.ч.1, 2 ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст.11 цього Кодексу, зокрема з договорів та інших правочинів. Відповідно до ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч.1 ст.626 ЦК України). Згідно з приписами ст.627 ЦК України сторони відповідно до ст.6 цього Кодексу є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч.1 ст.628 ЦК України). Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору (ст.634 ЦК України). Згідно зі ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. За кредитним договором банк або інша фінансова установа(кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1054 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі (ч.1 ст.1055 ЦК України). Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про укладення 17.10.2019 року між сторонами по справі кредитного договору шляхом підписання відповідачем [PERSON] та уповноваженим представником банку заяви на встановлення (збільшення) відновлювальної кредитної лінії (кредиту), в якій сторони дійшли згоди щодо істотних умов договору: суми кредиту - 15750, 00 грн. та фіксованої процентної ставки за користування кредитними коштами - 38% річних. Відповідно до вимог ст.ст.77, 78 ЦПК України відповідачем [PERSON] під час судового розгляду не був спростований факт отримання від позивача кредитних коштів в сумі 15750,00 грн. та подальшого користування ними для споживчих цілей після цієї дати шляхом зняття готівки 21.10.2019 року, що безпосередньо підтверджується наданою банком випискою по вказаному вище картковому рахунку відповідача (а.с.35-36). Згідно з ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За змістом ст.536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до п.п.1.17.1 розділу ХХІІ Договору, відповідач зобов`язується використати кредит за цільовим призначенням і своєчасно та в повному обсязі повернути суму кредиту, сплатити всі нараховані проценти та інші платежі, передбачені договором (а.с.24). Згідно п.1.18.1 розділу ХХІІ Договору за користування кредитом клієнт зобов'язаний сплачувати банку проценти в порядку та розмірах, визначених в Умовах користування кредитною лінією (кредитом) (а.с.24 зворот). На підставі п.п.1.18.5, 1.18.6 розділу ХХІІ Договору сплата нарахованих процентів за користування кредитом (в т.ч. процентів за користування кредитом протягом Грейс-періоду)/обов'язкового щомісячного платежу/процентів за несанкціонованим овердрафтом та сплата комісійних винагород, що передбачені Заявою на встановлення відновлювальної кредитної лінії, здійснюється не пізніше 25 числа кожного місяця шляхом договірного списання коштів з карткового рахунку клієнта. У разі несплати вищезазначених платежів у визначений розрахунковий період, сума заборгованості, яка підлягала погашенню, наступного робочого дня переноситься на відповідні рахунки для обліку простроченої заборгованості, а платіжна картка при цьому блокується. Тривалість Грейс-періоду становить за загальним правилом 30 днів. Після закінчення вказаного періоду при непогашенні клієнтом заборгованості, проценти за користування кредитом нараховуються в розмірі, визначеному Договором (а.с.24 зворот). Пунктом 1.14.1 розділу ХІІ Договору передбачено, що строк користування кредитом встановлюється до дати закінчення строку дії платіжної картки, якщо умовами Договору та/або додатками, що є його невід'ємними частинами, не встановлено інше (а.с.23 зворот). На підставі викладеного, з урахуванням підписання 17.10.2019 року відповідачем [PERSON] запропонованих позивачем стандартних форм - заяви про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) №58638/311016, а також заяви про встановлення (збільшення) відновлювальної кредитної лінії (кредиту), в яких сторони узгодили істотні умови договору, зокрема, щодо розміру кредиту, відсотків за користування ним та строку їх сплати, строку користування кредитом, у відповідача по справі, як позичальника, який здійснював користування наданим кредитом, виникло зобов`язання щодо виконання умов кредитного договору, в тому числі, здійснення платежів з повернення основної суми кредиту та процентів за користування ним. За змістом ст.610, ч.1 ст.612 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Судом встановлено, що позивач, згідно умов укладеного між сторонами кредитного договору від 17.10.2019 року, виконав взяті на себе зобов`язання належним чином та в повному обсязі, надавши відповідачу кредитні кошти. Натомість відповідач зобов`язання за вказаним кредитним договором не виконувала належним чином, оскільки не надавала своєчасно банку грошові кошти в рахунок повернення чергових сум отриманого кредиту та сплати процентів за користування кредитними коштами. Відповідно до розрахунку заборгованості відповідача [PERSON] за кредитним договором, наданого позивачем по справі, загальна сума заборгованості відповідача станом на 06.07.2020 року складає 2772,64 грн., з яких: заборгованість за основним боргом - 2548 грн. 40 коп., комісія - 38 грн. 87 коп., пеня за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) - 82 грн. 28 коп., пеня за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 52 грн. 98 коп., 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) - 39 грн. 00 коп., 3% річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 10 грн. 10 коп. та інфляційні втрати за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 01 грн. 01 коп. (а.с.143). При цьому суд, виходячи з положень ч.2 ст.614 ЦК України, якою встановлено, що відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання, приходить до висновку, що відповідачем по справі не надано належних та допустимих доказів на спростування розрахунку кредитної заборгованості, наданого позивачем, та її розміру. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів. Пунктом 1.24 розділу XXII Договору передбачено, що банк має право вимагати від клієнта дострокового повернення кредиту, сплати процентів за користування ним, сплати комісійної винагороди за обслуговування кредиту та інших платежів за договором, строк сплати яких не настав, та застосувати процедуру звернення стягнення на майно клієнта згідно із законодавством, у випадку невиконання або неналежного виконання клієнтом зобов`язань щодо вчасного повернення кредиту, сплати процентів за користування ним, сплати комісійної винагороди та інших платежів (а.с.25). Згідно п.3 ч.1 ст.611 ЦК України до правових наслідків порушення зобов'язання, встановленого договором або законом, належить сплата неустойки. Відповідно до п.1.21 розділу XXII Договору за невиконання або несвоєчасне, не в повному обсязі виконання клієнтом зобов'язання перед банком у розмірі та в строки, передбачені цим Договором, банк має право нараховувати на суми прострочених платежів та стягувати пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який нараховується пеня, за кожен день прострочення, починаючи з дня, коли відповідна сума мала бути сплачена, до дати фактичної її сплати, але не більше 15% від суми простроченого платежу (а.с.21). За змістом ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до правової позиції, викладеної в постанові Верховного Суду України від 19 жовтня 2016 року в справі №6-2129цс16, проценти, передбачені ст.625 ЦК України, за своєю природою є відшкодуванням кредитору понесених втрат за несвоєчасне повернення грошових коштів, а відтак відрізняються від процентів, які підлягають сплаті за правомірне користування грошовими коштами, що свідчить про відсутність подвійного стягнення при нарахуванні 3% річних від простроченої суми, включаючи нараховані проценти за користування коштами, встановленими договором. Таким чином, внаслідок порушення відповідачем грошового зобов'язання (допущеної заборгованості з повернення кредиту та відсотків за користування ним) у позивача по справі виникло право на стягнення з відповідача 3% річних та інфляційних втрат, передбачених ч.2 ст.625 ЦК України. На підставі викладеного, приймаючи до уваги визнання відповідачем позову, що не суперечить вимогам ст.43, п.1 ч.2 ст.49 ЦПК України, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача [PERSON] на користь Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Кіровоградського обласного управління АТ «Ощадбанк» заборгованості за кредитним договором в розмірі 2772 грн. 64 коп., що складається із: заборгованості за основним боргом - 2548 грн. 40 коп., комісії - 38 грн. 87 коп., пені за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) - 82 грн. 28 коп., пені за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 52 грн. 98 коп., 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) - 39 грн. 00 коп., 3% річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 10 грн. 10 коп. та інфляційних втрат за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 01 грн. 01 коп., а тому позовні вимоги підлягають до задоволення в повному обсязі. Відповідно до ч.1 ст.133, ч.1 ст.141 ЦПК України судові витрати, складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За змістом ч.1 ст.142 ЦПК України, ч.3 ст.7 Закону України «Про судовий збір» у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у рішенні в порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Згідно положень ч.2 ст.279 ЦПК України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Судом встановлено, що відповідачем [PERSON] до початку розгляду справи по суті за зменшим розміром позовних вимог була подана письмова заява про визнання нею позову. Відповідно до меморіального ордеру №1616707912 від 16 квітня 2020 року позивачем по справі Акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» в особі філії - Кіровоградського обласного управління АТ «Ощадбанк» був сплачений судовий збір у розмірі 2102 грн. 00 коп. (а.с.1). З огляду на викладене, приймаючи до уваги задоволення позовних вимог Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Кіровоградського обласного управління АТ «Ощадбанк» та визнання відповідачем [PERSON] позову до початку розгляду справи по суті за зменшеним розміром позовних вимог, у відповідності до ч.1 ст.142 ЦПК України, з відповідача по справі [PERSON] на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у виді 50 відсотків сплаченого позивачем судового збору при поданні позову до суду в розмірі 1051 грн. 00 коп., а 50 відсотків сплаченого судового збору, що складає суму 1051 грн. 00 коп., підлягають поверненню позивачу з державного бюджету. Інші витрати, пов`язані з розглядом справи, відсутні.

Outcome: approved