overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-09 00:00:00

Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився. У поданій до суду заяві просить розглянути справу за його відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася та подала до суду заяву у якій позовні вимоги визнає у повному обсязі з підстав зазначених у позовній заяві. Відповідно до ч. 3 статті 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно до ч. 3 ст. 200, ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав, ухвалює за результатами підготовчого провадження рішення про задоволення позову. Суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Таким чином, наявні підстави для винесення рішення за результатами підготовчого провадження. Судом встановлено, що позивач та відповідачка зареєстрували шлюб 26 січня 2013 року. [INFO] відповідачка народила доньку [PERSON] . У свідоцтві про народження [PERSON] , [INFO] , батьком зазначено [PERSON] . [PERSON] не є біологічним батьком [PERSON] . Згідно рішення Кельменецького районного суді від 22 травня 2014 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] . Відповідно до ч. 1 ст. 136 СК України, особа, яка записана батьком дитини, має право оспорити своє батьківство пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. Частиною 2 статті 136 СК України встановлено, що у разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Враховуючи наведене, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] слід задовольнити. По справі встановлено відсутність кровного споріднення між [PERSON] , який записаний батьком, та дитиною [PERSON] . Враховуючи наведене, суд вважає, що позов слід задовольнити та постановити рішення про виключення відомостей про позивача як батька дитини з актового запису про народження [PERSON] . На підставі ст. 136 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-07 00:00:00

Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явився. У поданій до суду заяві просить розглянути справу за його відсутності. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з'явилася та надіслала до суду заяву, у якій просить розглянути справу за її відсутності. Відповідно до ч.3 статті 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно до ч.3 ст. 200, ч.4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав, ухвалює за результатами підготовчого провадження рішення про задоволення позову. Суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Таким чином, наявні підстави для винесення рішення за результатами підготовчого провадження. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], дошлюбне прізвище [PERSON], зареєстрували шлюб 02 жовтня 2005 року у РАЦС м. Бричани, Республіка Молдова, про що зроблено відповідний актовий запис за № 55. сторони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Позивач просить розірвати шлюб між сторонами. Суд вважає, що подальше збереження шлюбу порушує передбачене ст. 56 Сімейного кодексу України право дружини та чоловіка на особисту свободу. Згідно ч. 3, ч. 4 ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч. 1, ч. 2 та ч. 3 ст. 55 Сімейного кодексу України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. В порушення ст. 43 ЦПК України відповідачка не надала суду жодного доказу, який би підтверджував можливість примирення. Крім того, відповідачка не надала суду доказів, що між нею та позивачем дійсно існують сімейні відносини як між подружжям. Враховуючи, що позивач заперечує проти збереження сім'ї, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, а тому позовні вимоги [PERSON] слід задовольнити. На підставі п. 4 ч.2 ст.18, ст.ст. 24,55, 56, 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-28 00:00:00

Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився. У позовній заяві просить розглянути справу за його відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася та подала до суду заяву у якій просить розглянути справу за її відсутності. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб 23 червня 2006 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, про що зроблено відповідний актовий запис за №787. Сторони мають малолітніх дітей [PERSON] [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Після реєстрації шлюбу позивач змінив прізвище на [PERSON] . 06 вересня 2016 року позивач змінив прізвище із [PERSON] на [PERSON] . Позивач просить розірвати шлюб між сторонами. Вказані обставини стверджуються свідоцтвом про шлюб [PERSON] та [PERSON] видане 23 червня 2006 року на бланку серії [NUMBER] , копією свідоцтва про народження [PERSON] виданого 01 жовтня 2008 року на бланку серії [NUMBER] , копією свідоцтва про народження [PERSON] виданого 06 липня 2012 року на бланку серії [NUMBER] , копією свідоцтва про зміну імені виданого 06 вересня 2016 року на бланку серії [NUMBER] . Суд вважає, що подальше збереження шлюбу порушує передбачене ст. 56 Сімейного кодексу України право дружини та чоловіка на особисту свободу. Згідно ч. 3, ч. 4 ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч. 1, ч. 2 та ч. 3 ст. 55 Сімейного кодексу України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. В порушення ст. 43 ЦПК України відповідачка не надала суду жодного доказу, який би підтверджував можливість примирення. Крім того, відповідачка не надала суду доказів, що між нею та позивачем дійсно існують сімейні відносини як між подружжям. Враховуючи, що позивач заперечує проти збереження сім`ї, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, а тому позовні вимоги [PERSON] слід задовольнити. На підставі п. 4 ч.2 ст.18, ст.ст. 24,55, 56, 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-12 00:00:00

Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився. У позовній заяві просить розглянути справу за його відсутності. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася та подала до суду заяву, у якій просить розглянути справу за її відсутності. Позовні вимоги визнає. Відповідно до ч.3 статті 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно до ч.3 ст. 200, ч.4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав, ухвалює за результатами підготовчого провадження рішення про задоволення позову. Суд вважає, що визнання відповідачкою позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Таким чином, наявні підстави для винесення рішення за результатами підготовчого провадження. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , дошлюбне прізвище [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб в виконавчому комітеті Ленковецької сільської ради Кельменецького району Чернівецької області 18 вересня 2015 року, про що зроблено відповідний актовий запис №05. Сторони мають малолітню доньку [PERSON] , яка народилася [INFO] . Позивач просить розірвати шлюб між сторонами. Суд вважає, що подальше збереження шлюбу порушує передбачене ст. 56 Сімейного кодексу України право дружини та чоловіка на особисту свободу. Згідно ч. 3, ч. 4 ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч. 1, ч. 2 та ч. 3 ст. 55 Сімейного кодексу України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. В порушення ст. 43 ЦПК України відповідачка не надала суду жодного доказу, який би підтверджував можливість примирення. Крім того, відповідачка не надала суду доказів, що між нею та позивачем дійсно існують сімейні відносини як між подружжям. Враховуючи, що позивач заперечує проти збереження сім`ї, а відповідачка згідна на розірвання шлюбу, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, а тому позовні вимоги [PERSON] слід задовольнити. На підставі п. 4 ч.2 ст.18, ст.ст. 24,55, 56, 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-08 00:00:00

Позивач, [PERSON], у судове засідання не з'явилась, надала суду заяву, в якій просила розглянути справу у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач, [PERSON], у судове засідання не з'явився, пояснень, або заперечень щодо позовних вимог не надав, причини його неявки суду невідомі. Про час, місце розгляду справи сповіщений належним чином. Заяви про розгляд справи у його відсутності до суду не надходила. У зв'язку із цими обставинами суд прийняв рішення про заочний розгляд справи на підставі наявних доказів. Судом були досліджені наступні документи: свідоцтво про укладання шлюбу, серії [NUMBER], з якого вбачається, що [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 28.12.1985р., актовий запис за № 225; копія паспорту громадянки України - [PERSON], серії [NUMBER]; лист - відповідь Ренійського РС ГУДМС України в Одеській області від 09.07.2013р. за вх. № 5172; заява [PERSON] за вх. № 8091 від 29.10.2013р. про розгляд справи у її відсутності; квитанція про сплату судового збору. Судом в ході розгляду справи, встановлено, що 28 грудня 1985р., позивач та відповідач уклали шлюб, який був зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану м. Рені Одеської області, актовий запис № 225. Від шлюбу у сторін народились син [PERSON] та дочка [PERSON], які є повнолітніми. Спільне життя у сторін не склалося. На протязі спільного життя часто виникали сварки, розвинулась неприязнь один до одного, втрачено почуття любові та поваги, кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім'ю. На даний момент спільне господарство не ведуть. За таких обставин, позивач вважає, що подальше збереження шлюбу, примирення та спільне проживання неможливі. У ситуації, що склалася, шлюб із відповідачем носить суто формальний характер, позивач наполягає на його розірванні. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що сім`я сторін практично розпалася, її збереження неможливе, шлюб існує суто формально і підлягає розірванню. Суд також вважає, що застосування заходів щодо примирення подружжя, передбаченого ст.111 СК України, в даній ситуації буде неможливим, оскільки ні позивач, ні відповідач зацікавленості в збереженні сім`ї не проявляють, а також враховує фактичні обставини справи і інтереси кожного з подружжя, між якими втратилися почуття любові і пошани, взаємодопомоги і підтримки, тобто морально-правові підстави шлюбу. З урахуванням положень ст.235 ЦПК України «у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-13 00:00:00

Позивач, [PERSON], у судове засідання не з'явилась, надала суду заяву, в якій просила розглянути справу у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач, [PERSON], у судове засідання не з'явився, про час, місце розгляду справи був сповіщений належним чином, пояснень, або заперечень щодо позовних вимог не надав, причини його неявки суду невідомі. Заяви про розгляд справи у його відсутності до суду не надходила. У зв'язку із цими обставинами суд прийняв рішення про заочний розгляд справи на підставі наявних доказів. Судом були досліджені наступні документи: свідоцтво про одруження між [PERSON] та [PERSON], серії [NUMBER]; копія свідоцтва про народження [PERSON], серії [NUMBER]; копія паспорту громадянки України - [PERSON], серії [NUMBER]; квитанція про сплату судового збору. Судом в ході розгляду справи, встановлено, що 06 червня 1998р., позивач та відповідач уклали шлюб, який був зареєстрований у Новосільській сільській раді народних депутатів Ренійського району Одеської області, актовий запис № 4. Від шлюбу у сторін народився син [PERSON], [INFO] Сторони припинили шлюбні відносини, оскільки між ними поступово погіршувались стосунки, розвинулась неприязнь один до одного, втрачено почуття любові та поваги, кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім'ю. На даний момент спільне господарство не ведуть. За таких обставин, позивач вважає, що подальше збереження шлюбу, примирення та спільне проживання неможливі. У ситуації, що склалася, шлюб із відповідачем носить суто формальний характер, позивач наполягає на його розірванні. В своєму позові, позивач також вказує, що після розірвання шлюбу з відповідачем, просить залишити проживати разом із нею їх неповнолітнього сина та залишити їй шлюбне прізвище «[PERSON]». Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що сім`я сторін практично розпалася, її збереження неможливе, шлюб існує суто формально і підлягає розірванню. Суд також вважає, що застосування заходів щодо примирення подружжя, передбаченого ст.111 СК України, в даній ситуації буде неможливим, оскільки ні позивач, ні відповідач зацікавленості в збереженні сім`ї не проявляють, а також враховує фактичні обставини справи і інтереси кожного з подружжя, між якими втратилися почуття любові і пошани, взаємодопомоги і підтримки, тобто морально-правові підстави шлюбу. Відповідно до 113 СК України, особа яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацію шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-13 00:00:00

Позивач, [PERSON], у судове засідання не з'явилась, надала суду заяву, в якій просила розглянути справу у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач, [PERSON], у судове засідання не з'явився, про час, місце розгляду справи був сповіщений належним чином у порядку ч.9 ст. 74 ЦПК України, пояснень, або заперечень щодо позовних вимог не надав, причини його неявки суду невідомі. Заяви про розгляд справи у його відсутності до суду не надходила. У зв'язку із цими обставинами суд прийняв рішення про заочний розгляд справи на підставі наявних доказів. Судом були досліджені наступні документи: свідоцтво про укладання шлюбу між [PERSON] та [PERSON], серії [NUMBER]; копія паспорту громадянки Республіки Беларусь - [PERSON]; копія перекладу паспорту гр. [PERSON] з бела руської мови на українську; копія газета центральних органів виконавчої влади України «Урядовий кур'єр» № 54 (5183) від 25.03.2014 р.; газета «Одеські вісті» № 25 (4590) від 08.03.2014р.; квитанція про сплату судового збору. Судом в ході розгляду справи, встановлено, що 28 березня 1997р., позивач та відповідач уклали шлюб, який був зареєстрований у м. Миколаїв у Центральному відділі реєстрації актів громадянського стану, актовий запис № 77. Від шлюбу у сторін спільних дітей немає. З 1998р. сторони припинили шлюбні відносини, оскільки між ними поступово погіршувались стосунки, розвинулась неприязнь один до одного, втрачено почуття любові та поваги, кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім'ю. На даний момент спільне господарство не ведуть, оскільки відповідач покинув родину та виїхав за межі м. Рені, більше до родини не повертався. За таких обставин, позивач вважає, що подальше збереження шлюбу, примирення та спільне проживання неможливі. У ситуації, що склалася, шлюб із відповідачем носить суто формальний характер, позивач наполягає на його розірванні. В своєму позові, позивач також просить після розірвання шлюбу з відповідачем, залишити їй шлюбне прізвище «[PERSON]». Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що сім`я сторін практично розпалася, її збереження неможливе, шлюб існує суто формально і підлягає розірванню. Суд також вважає, що застосування заходів щодо примирення подружжя, передбаченого ст.111 СК України, в даній ситуації буде неможливим, оскільки ні позивач, ні відповідач зацікавленості в збереженні сім`ї не проявляють, а також враховує фактичні обставини справи і інтереси кожного з подружжя, між якими втратилися почуття любові і пошани, взаємодопомоги і підтримки, тобто морально-правові підстави шлюбу. Відповідно до 113 СК України, особа яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацію шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-27 00:00:00

Позивач, [PERSON], у судове засідання не з'явилась, у позові просила розглянути справу у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач, [PERSON], у судове засідання не з'явився, про час, місце розгляду справи був сповіщений належним чином, пояснень, або заперечень щодо позовних вимог не надав, причини його неявки суду невідомі. Заяви про розгляд справи у його відсутності до суду не надходила. У зв'язку із цими обставинами суд прийняв рішення про заочний розгляд справи на підставі наявних доказів. Судом були досліджені наступні документи: копія паспорту громадянки України - [PERSON], серії [NUMBER]; свідоцтво про укладання шлюбу, серії [NUMBER], між [PERSON] та [PERSON]; копія свідоцтва про народження [PERSON], серії [NUMBER]; квитанція про сплату судового збору. Судом в ході розгляду справи, встановлено, що 25 квітня 1991р., позивач та відповідач уклали шлюб, який був зарєстрований у Новосільській сільській раді Ренійського району Одеської області, актовий запис № 7. Від шлюбу у сторін народився син [PERSON], який є повнолітнім. Сторони припинили шлюбні відносини, оскільки між ними поступово погіршувались стосунки, розвинулась неприязнь один до одного, втрачено почуття любові та поваги, кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім'ю. На даний момент спільне господарство не ведуть. За таких обставин, позивач вважає, що подальше збереження шлюбу, примирення та спільне проживання неможливі. У ситуації, що склалася, шлюб із відповідачем носить суто формальний характер, позивач наполягає на його розірванні. В своєму позові, позивач також вказує, що після розірвання шлюбу з відповідачем, просить залишити їй шлюбне прізвище «[PERSON]». Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що сім`я сторін практично розпалася, її збереження неможливе, шлюб існує суто формально і підлягає розірванню. Суд також вважає, що застосування заходів щодо примирення подружжя, передбаченого ст.111 СК України, в даній ситуації буде неможливим, оскільки ні позивач, ні відповідач зацікавленості в збереженні сім`ї не проявляють, а також враховує фактичні обставини справи і інтереси кожного з подружжя, між якими втратилися почуття любові і пошани, взаємодопомоги і підтримки, тобто морально-правові підстави шлюбу. Відповідно до 113 СК України, особа яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацію шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-02 00:00:00

Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася. Представник позивачки [PERSON] в судове засідання не з`явився та надіслав до суду заяву, у якій просить розглянути справу за відсутності позивачки та її представника, не заперечує щодо ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] , який викликався до суду у порядку встановленому ЦПК України, в судове засідання не з`явився. Суд визнав можливим провести заочний розгляд справи у відсутності відповідачки, на підставі наявних у справі доказів. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , дошлюбне прізвище [PERSON] , зареєстрували шлюб у Павлівській сільській раді Генічевського району Херсонської області, про що зроблено актовий запис за №3. Сторони неповнолітніх дітей немають. Позивачка просить розірвати шлюб між сторонами. Вказані обставини стверджується свідоцтвом про одруження [PERSON] та [PERSON] виданим 05 червня 2003 року на бланку серії [NUMBER] . Суд вважає, що подальше збереження шлюбу порушує передбачене ст. 56 Сімейного кодексу України право дружини та чоловіка на особисту свободу. Згідно ч. 3, ч. 4 ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч. 1, ч. 2 та ч. 3 ст. 55 Сімейного кодексу України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. В порушення ст. 43 ЦПК України відповідач не надав суду жодного доказу, який би підтверджував можливість примирення. Крім того, відповідач не надав суду доказів, що між ним та позивачкою дійсно існують сімейні відносини як між подружжям. Враховуючи, що позивачка заперечує проти збереження сім`ї, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, а тому позовні вимоги [PERSON] слід задовольнити. На підставі п. 4 ч.2 ст.18, ст.ст. 24,55, 56, 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved