Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-02 00:00:00

\~ \~ \~ Позивач Акціонерне\~товариство «Альфа\~Банк» звернувся до суду з позовом до відповідачів, про стягнення\~ заборгованості за кредитним договором на загальну суму 128 214,72 грн. та витрати по сплаті судового збору. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що відповідно до укладеного договору №3/2/2007 від\~16.01.2007 року Акціонерній банк «ІКАР-БАНК», правонаступником якого був ПАТ «Банк Професійного Фінансування» та [PERSON] уклали договір про іпотечний борг. 06\~серпня 2012 року на підставі Договору купівлі продажу кредитних портфелів, та договору про передачу прав за договорами забезпечення від 06 серпня 2012 року між ПАТ «Банк Професійного Фінансування» та ПАТ «Альфа Банк» правонаступником якого є AT «Альфа Банк» відступлено права вимоги за договорами про іпотечний борг№3/2/2007 від 16/01/2007 року, договором поручительства від 16/01/2007 року та договором іпотеки 3/2 від\~16/01/2007\~року. 16.01.2007 року Акціонерній банк «ІКАР-БАНК», правонаступником якого був «Банк Професійного Фінансування» та громадянин України [PERSON] уклали договір поруки,\~згідно з\~яким відповідачі\~зобов`язались перед\~кредитором боржника\~у повному\~обсязі солідарно\~відповідати за виконання позичальником зобов`язань щодо повернення кредиту, сплати відсотків за користування кредитом, а також можливих штрафних санкцій, у розмірі та у випадках передбачених Договором кредиту. 09.08.2018 року відбулася державна реєстрація змін найменування Банка, а найменування Публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк» було змінено на Акціонерне товариство «Альфа-Банк». У порушення зазначених норм закону та умов договорів відповідачі зобов`язання за вказаними договорами належним чином не виконали, у зв`язку з чим просять суд стягнути солідарно з відповідачів заборгованість в розмірі 128214,72грн., яка складається з наступного: 46\~004,78грн. прострочена заборгованість; 82\~209,94грн. прострочена заборгованість по нарахованих відсотках. Представник позивача за довіреністю, будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, надавши заяву про підтримання пред`явлених позовних вимог у повному обсязі та розгляд справи за його відсутності. В наданій суду заяві, представник позивача не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] , який про дату, час та місце розгляду справи, був повідомлений належним чином, в судове засідання не з`явився, причини своєї неявки суду не повідомив. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Представник \~відповідача \~ [PERSON] \~-\~ адвокат\~Гуревич Р.Г., який про дату, час та місце розгляду справи, був повідомлений належним чином, в судове засідання не з`явився. До початку судового засідання надав заяву про розгляд справи за його відсутності, просивши в задоволенні позову Акціонерного товариства «Альфа Банк» відмовити. З урахуванням ч.2\~ст.247\~Цивільного процесуального\~кодексу України (далі ЦПК), у зв`язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши всі обставини у справі та перевіривши їх доказами, суд вважає, що пред`явлені позовні вимоги Акціонерного товариства «Альфа Банк» підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. 16.01.2007 року Акціонерній банк «ІКАР_БАНК», правонаступником якого був ПАТ «БАНК ПРОФЕСІЙНОГО ФІНАНСУВАННЯ» та [PERSON] , надалі за текстом - «Позичальник» уклали договір про іпотечний борг № 3/2/2007. 06 серпня 2012 року на підставі Договору купівлі продажу кредитних портфелів, та Договору про передачу прав за договорами забезпечення від 06 серпня 2012 року між ПАТ «Банк Професійного Фінансування» та ПАТ «АЛЬФА БАНК» правонаступником якого є AT «АЛЬФА БАНК» відступлено права вимоги за договорами по іпотечний борг №3/2/2007 від 16/01/2007 року, договором поручительства від 16/01/2007 року та договором іпотеки № 3/2 від 16/01/2007 року, тож AT «АЛЬФА БАНК». 16.01.2007 року Акціонерній банк « ІКАР_БАНК», правонаступником якого був ПАТ «БАНК ПРОФЕСІЙНОГО ФІНАНСУВАННЯ» та [PERSON] укладено Договори поручительства, згідно з яким відповідачі зобов`язались перед Кредитором боржника у повному обсязі солідарно відповідати за виконання позичальником зобов`язань щодо повернення кредиту, спати відсотків за користування Кредитом, а також можливих штрафних санкцій, у розмірі та у випадках, передбачених Договором кредиту. 09.08.2018 року відбулася державна реєстрація змін найменування Банка, а саме: найменування Публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк» було змінено на Акціонерне товариство «Альфа-Банк». Відповідно до п. 1.2. Статуту Акціонерне товариство «Альфа-Банк» є правонаступником усіх прав і зобов`язань Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк». З розрахунку заборгованості за договором №3/2/2007 від\~16.01.2007 вбачається, що станом на\~ 16.07.2019року відповідач [PERSON] має заборгованість 128214,72грн., яка складається з наступного: 46\~004,78грн. прострочена заборгованість; 82\~209,94 грн. прострочена заборгованість по нарахованих відсотках. Відповідно до ст. 526 ЦК України, - зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1 ст. 1048, ч. 1 ст. 1049 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, - якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно достатті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, - за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Враховуючи вищезазначені вимоги закону та договору, зважаючи на те, що [PERSON] порушив умови договору, не виконавши свої зобов`язання щодо повернення тіла кредиту та відсотків, внаслідок чого утворилася заборгованість, суд приходить до висновку, що вона має бути стягнута з позичальника у повному обсязі. Щодо вимог позивача про стягнення заборгованості з поручителя [PERSON] , суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов`язання не встановлений або встановлений моментом пред`явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред`явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. Таким чином закінчення строку, установленого договором поруки, так само як сплив шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання або одного року від дня укладення договору поруки, якщо строк основного зобов`язання не встановлений, припиняє поруку за умови, що кредитор протягом строку дії поруки не звернувся з позовом до поручителя. Окрім того, відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду у справі №604/156/14-ц від 10.04.2019 року встановлено, що порука - це строкове зобов`язання, і незалежно від того, встановлено договором чи законом строк її дії, його сплив припиняє суб`єктивне право кредитора. Відповідно до частини першої статті 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Разом з тим з настанням певної події, яка має юридичне значення, законодавець пов`язує термін, який визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (статті 251, 252 ЦК України). Отже, умови договорів поруки про їхню дію до повного припинення всіх зобов`язань боржника за основним договором або до виконання поручителем зобов`язань боржника за основним договором, тобто до настання першої з цих подій, не встановлюють строк припинення поруки у розумінні статті 251 ЦК України. Тому у цьому випадку має застосовуватися припис частини четвертої статті 559 цього кодексу про припинення поруки, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя. Строк, передбачений частиною четвертою статті 559 ЦК України, є преклюзивним, тобто його закінчення є підставою для припинення поруки, а отже, і для відмови кредиторові в позові у разі звернення до суду. Цей строк не можна поновити, зупинити чи перервати. Суд зобов`язаний самостійно застосовувати положення про строк, передбачений вказаним приписом, на відміну від позовної давності, яка застосовується судом за заявою сторін. Якщо поручитель поза межами строку помилково виконає уже фактично неіснуючий обов`язок, він може за своїм вибором вимагати повернення виконаного як безпідставно набутого кредитором. Тому і право кредитора, і обов`язок поручителя після його закінчення припиняються, а це означає, що жодних дій щодо реалізації цього права, у тому числі застосування примусових заходів захисту в судовому порядку, кредитор вчиняти не може. Аналогічний висновок зробила Велика Палата Верховного Суду у постановах, зокрема від 22 серпня 2018 року у справі № 2-1169/11 (провадження № 14-265цс18) та від 20 березня 2019 року у справі № 1411/3467/12 (провадження № 14-594цс18). Тобто, даний позов направлений банком до суду поза строком пред`явлення вимог до поручителя [PERSON] , у зв`язку з чим, в частині позовних вимог про стягнення заборгованості з поручителя [PERSON] , слід відмовити. Відповідно до ст. 141 ЦПК України витрати по сплаті судового збору підлягають стягненню з відповідача [PERSON] на користь позивача у розмірі 2632,00 грн.

Outcome: partial