Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-18 00:00:00

Позивач [PERSON] національний медичний університет ім.. [PERSON] 04.07.2016 року звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення вартості навчання, зазначивши на підтвердження своїх позовних вимог, що 21.08.2014 року згідно наказу від 21.08.2014 року № 337 [PERSON] національного медичного університету ім.. [PERSON], студента Донецького національного медичного університету [PERSON] на підставі заяви останнього та згоди від 08.08.2014 року № 22-24/23-26 ректора Донецького національного медичного університету ім.. [PERSON] професора [PERSON], було переведено до [PERSON] національного медичного університету ім.. [PERSON]. У зв»язку з тим, що відповідач навчався в Донецькому національному медичному університеті ім.. [PERSON] за державним замовленням де навчання здійснюється за рахунок коштів державного бюджету, відповідно, його було зараховано до ВНМУ ім.. [PERSON] на тих самих умовах на аналогічну форму навчання. 01.09.2009 року між Донецьким національним медичним університетом ім.. [PERSON] та студентом [PERSON] було укладено [PERSON] № 154 про підготовку фахівця з вищою освітою. Укладена з відповідачем [PERSON] від 01.09.2009 р. № 154 про підготовку фахівця з вищою освітою, відповідає типовій угоді, яка укладається в обов»язковому порядку з студентами, які навчаються за державним замовленням згідно п. 4 «Порядку працевлаштування випускників вищих навчальних закладів, підготовка яких здійснювалась за державним замовленням», затвердженого Постановою КМУ № 992 від 22.08.1996 року. Вимогу, щодо укладення угоди про підготовку лікаря, яку передбачено п. 4 «Порядку працевлаштування випускників вищих навчальних закладів, підготовка яких здійснювалась за державним замовленням» затвердженого Постановою КМУ № 992 від 22.08.1996 року, де визначено, що керівники вищих навчальних закладів після зарахування за державним замовленням, укладають з ними угоду. Відповідно до Наказу № 243 від 24.06.2015 року, студенту 6-го курсу медичного факультету № 1 [PERSON] видано Диплом спеціаліста від 24.06.2015 року С15 № 014897, який засвідчує, що відповідач закінчив навчання у позивача та отримав повну вищу освіту за спеціальністю «Лікувальна справа» і здобув кваліфікацію лікаря. Таким чином, позивач виконав взяті на себе зобов»язання згідно укладеної [PERSON], щодо забезпечення відповідної якісної теоретичної і практичної підготовки фахівця з вищою освітою відповідача, згідно з навчальними планами та програми і вимогами кваліфікаційних характеристик фахівця, доказом чого є успішна здача відповідачем державних іспитів та отримання диплому спеціаліста. Згідно вимог п. 8.3 «Порядку працевлаштування випускників вищих медичних (фармацевтичних) закладів освіти, підготовка яких здійснювалась за державним замовленням», затвердженого Наказом МОЗ України № 367 від 25.12.1997 р. та [PERSON] після закінчення навчання та одержання відповідної кваліфікації позивач забезпечив відповідача місцем працевлаштування в державному секторі народного господарства, де він зобов»язаний відпрацювати не менше трьох років. Підтвердженням чого є Картка працевлаштування випускника відповідача від 24.06.2015 року. Отже, позивач всі свої зобов»язання щодо відповідача, передбачені [PERSON], виконав в повному обсязі. Згідно з [PERSON] та відповідно до Картки працевлаштування випускника від 24.06.2015 року відповідач зобов»язується прибути за місцем направлення, працевлаштуватись та відпрацювати за вказаним місцем направлення три роки. В супереч вимогам [PERSON] відповідач не прибув за місцем направлення, не працевлаштувався і не відпрацював за вказаним місцем три роки. Підтвердженням чого є лист Департаменту охорони здоров»я та курортів Запорізької обласної державної адміністрації від 11.09.2015 року № 01-3/1958 де позивача проінформовано стосовно прибуття випускників ВНЗ 2015 року до місць працевлаштування та проходження інтернатури у закладах охорони здоров»я Департаменту охорони здоров»я Запорізької облдержадміністрації на 01.09.2015 року. Згідно [PERSON] відповідач взяв на себе зобов»язання прибути після закінчення вищого навчального закладу за місцем направлення і відпрацювати не менше трьох років, у разі відмови прибути за призначенням відшкодувати до державного бюджету вартість навчання в установленому порядку. Оскільки, в порушення вимог [PERSON] відповідач не прибув за місцем направлення, не працевлаштувався і не відпрацював за вказаним місцем направлення три роки, останнім порушено зобов»язання, передбачене [PERSON] і відповідно відповідач зобов»язаний відшкодувати до державного бюджету вартість навчання. Таким чином, до вимог ч. 2 ст. 625 ЦК України позивачем здійснено розрахунок заборгованості за навчання відповідача випускника ВНМУ ім.. [PERSON] за 2014-2015 рік за спеціальністю «Лікувальна справа», який складає в загальній сумі 34205,68 грн., що включає: основна сума боргу 29720,30 грн.; збитки від інфляції з урахування встановленого індексу інфляції, що становить 3744,76 грн.; 3% річних від простроченої суми становлять 740,62 грн. Представник позивача в судове засідання не з»явився, надав суду заяву про розгляд справи у відсутності представника. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, тому суд вважає можливим провести заочний розгляд справи, відповідно до ст.. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав: Судом встановлено, що 21.08.2014 року згідно наказу від 21.08.2014 року № 337 [PERSON] національного медичного університету ім.. [PERSON] (а.с.5), студента Донецького національного медичного університету [PERSON] на підставі заяви останнього (а.с.10) та згоди від 08.08.2014 року № 22-24/23-26 ректора Донецького національного медичного університету ім.. [PERSON] професора [PERSON], було переведено до [PERSON] національного медичного університету ім.. [PERSON]. У зв»язку з тим, що відповідач навчався в Донецькому національному медичному університеті ім.. [PERSON] за державним замовленням де навчання здійснюється за рахунок коштів державного бюджету, відповідно, його було зараховано до ВНМУ ім.. [PERSON] на тих самих умовах на аналогічну форму навчання. 01.09.2009 року між Донецьким національним медичним університетом ім.. [PERSON] та студентом [PERSON] було укладено [PERSON] № 154 про підготовку фахівця з вищою освітою. Укладена з відповідачем [PERSON] від 01.09.2009 р. № 154 про підготовку фахівця з вищою освітою, відповідає типовій угоді, яка укладається в обов»язковому порядку з студентами, які навчаються за державним замовленням згідно п. 4 «Порядку працевлаштування випускників вищих навчальних закладів, підготовка яких здійснювалась за державним замовленням», затвердженого Постановою КМУ № 992 від 22.08.1996 року. Вимогу, щодо укладення угоди про підготовку лікаря, яку передбачено п. 4 «Порядку працевлаштування випускників вищих навчальних закладів, підготовка яких здійснювалась за державним замовленням» затвердженого Постановою КМУ № 992 від 22.08.1996 року, де визначено, що керівники вищих навчальних закладів після зарахування за державним замовленням, укладають з ними угоду. Відповідно до Наказу № 243 від 24.06.2015 року (а.с.6), студенту 6-го курсу медичного факультету № 1 [PERSON] видано Диплом спеціаліста від 24.06.2015 року С15 № 014897 (а.с.12), який засвідчує, що відповідач закінчив навчання у позивача та отримав повну вищу освіту за спеціальністю «Лікувальна справа» і здобув кваліфікацію лікаря. Таким чином, позивач виконав взяті на себе зобов»язання згідно укладеної [PERSON], щодо забезпечення відповідної якісної теоретичної і практичної підготовки фахівця з вищою освітою відповідача, згідно з навчальними планами та програми і вимогами кваліфікаційних характеристик фахівця, доказом чого є успішна здача відповідачем державних іспитів та отримання диплому спеціаліста. Згідно вимог п. 8.3 «Порядку працевлаштування випускників вищих медичних (фармацевтичних) закладів освіти, підготовка яких здійснювалась за державним замовленням», затвердженого Наказом МОЗ України № 367 від 25.12.1997 р. та [PERSON] після закінчення навчання та одержання відповідної кваліфікації позивач забезпечив відповідача місцем працевлаштування в державному секторі народного господарства, де він зобов»язаний відпрацювати не менше трьох років. Підтвердженням чого є Картка працевлаштування випускника відповідача від 24.06.2015 року (а.с.13). Отже, позивач всі свої зобов»язання щодо відповідача, передбачені [PERSON], виконав в повному обсязі. Згідно з [PERSON] та відповідно до Картки працевлаштування випускника від 24.06.2015 року відповідач зобов»язується прибути за місцем направлення, працевлаштуватись та відпрацювати за вказаним місцем направлення три роки. В супереч вимогам [PERSON] відповідач не прибув за місцем направлення, не працевлаштувався і не відпрацював за вказаним місцем три роки. Підтвердженням чого є лист Департаменту охорони здоров»я та курортів Запорізької обласної державної адміністрації від 11.09.2015 року № 01-3/1958 (а.с.14) де позивача проінформовано стосовно прибуття випускників ВНЗ 2015 року до місць працевлаштування та проходження інтернатури у закладах охорони здоров»я Департаменту охорони здоров»я Запорізької облдержадміністрації на 01.09.2015 року. Згідно [PERSON] відповідач взяв на себе зобов»язання прибути після закінчення вищого навчального закладу за місцем направлення і відпрацювати не менше трьох років, у разі відмови прибути за призначенням відшкодувати до державного бюджету вартість навчання в установленому порядку. Оскільки, в порушення вимог [PERSON] відповідач не прибув за місцем направлення, не працевлаштувався і не відпрацював за вказаним місцем направлення три роки, останнім порушено зобов»язання, передбачене [PERSON] і відповідно відповідач зобов»язаний відшкодувати до державного бюджету вартість навчання. Таким чином, до вимог ч. 2 ст. 625 ЦК України позивачем здійснено розрахунок заборгованості за навчання відповідача випускника ВНМУ ім.. [PERSON] за 2014-2015 рік за спеціальністю «Лікувальна справа», який складає в загальній сумі 34205,68 грн., що включає: основна сума боргу 29720,30 грн.; збитки від інфляції з урахування встановленого індексу інфляції, що становить 3744,76 грн.; 3% річних від простроченої суми становлять 740,62 грн. Відповідно до п. 1, 2 Указу президента України № 77/96 від 23.01.1996 року «Про заходи щодо реформування системи підготовки спеціалісті та працевлаштування випускників вищих навчальних закладів» встановлено «1, Установити, що вищі навчальні заклади України здійснюють підготовку спеціалістів: за рахунок коштів Державного бюджету України, республіканського бюджету Автономної Республіки Крим та місцевих бюджетів за державним замовленням; за рахунок коштів відповідних юридичних та фізичних осіб для роботи у недержавному секторі народного господарства; за рахунок власних коштів особи для роботи у державному і недержавному секторі народного господарства (за бажанням). 2 Установити, що особи, які навчаються за рахунок державних коштів, укладають з адміністрацією вищого навчального закладу угоду, за якою вони зобов»язуються після закінчення навчання та одержання відповідної кваліфікації працювати в державному секторі народного господарства не менше ніж три роки. У разі відмови працювати в державному секторі народного господарства випускники відшкодовують в установленому порядку до державного бюджету повну вартість навчання. Відповідно до ст.. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов»язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст.. 526 ЦК України зобов»язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У відповідності із ст.. 611 ЦК України, у разі порушення зобов»язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов»язання, на вимогу кредитора, зобов»язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, суд дійшов висновку, що позов [PERSON] національного медичного університету ім.. [PERSON] підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved