Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-02 00:00:00

Позивач [PERSON] пред`явила до [PERSON] позов про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі, у розмірі 2500 (дві тисячі п`ятсот) гривень щомісячно, починаючи стягувати від дня пред`явлення позовної заяви до суду і до досягнення сином повноліття, посилаючись на те, що вона, позивач, перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого мають одного малолітнього сина, котрий проживає з нею, на утримання якого відповідач матеріальну допомогу не надає, хоча має таку можливість, оскільки періодично їздить на заробітки за межі України, є здоровою працездатною особою. 16 липня 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, яку визнано малозначною та розгляд якої визначено у порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення (викликом) сторін за наявними у справі матеріалами. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, подала заяву про розгляд справи без її участі, так як перебуває з сином на лікуванні в Іспанії і може прибути не раніше 28 вересня 2021 року, позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] позов визнав частково, мотивуючи тим, що у нього на утриманні є дружина, двоє малолітніх дітей та бабуся, за якою здійснює догляд, офіційно не працює, а їздить на сезонні роботи за кордон і його дохід у місяць становить приблизно 16 500 гривень, а тому згідний сплачувати аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 500 - 1 000 гривень місяць, а також згідний здійснювати розгляд справи у відсутності позивача. Ураховуючи наведене, суд постановив ухвалу про розгляд даної справи за відсутності позивача. Вислухавши вступне слово відповідача, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову з таких підстав. Із свідоцтва про народження дитини серії [NUMBER] від 21 лютого 2015 року, довідки про склад сім`ї № 940, виданої 14 червня 2021 року виконавчим комітетом Турківської міської ради Львівської області, та акту від 14 червня 2021 року, відомо, що сторони є батьками малолітньої дитини, [PERSON] , [INFO] , котрий проживає з позивачем та перебуває на її утриманні (арк. справи 6, 7, 8). Із довідки для отримання пільг інвалідам, які не мають права на пенсію чи соціальну допомогу УСЗН Турківської РДА № 1/06-11 від 1 грудня 2015 року відомо, що [PERSON] , 2015 року народження, є дитиною з інвалідністю, інвалідність встановлена з 30 вересня 2015 року до 14 лютого 2033 року (арк. справи 9). Із довідок № 527 та № 527/1 від 4 серпня 2021 року, виданих Турківським відділом з питань призначення та виплати державних соціальних допомог, соціальної підтримки пільгових категорій громадян та осіб з інвалідністю Управління соціального захисту населення Самбірської районної державної адміністрації відомо, що [PERSON] з 16.07.2015 року проводить догляд за громадянкою [PERSON] та отримав компенсаційні виплати: в лютому 2021 року в розмірі 43,08 грн.; в березні 2021 року - в розмірі 43,08 грн.; в квітні 2021 року - в розмірі 43,08 грн; в травні 2021 року - в розмірі 44,80 грн.; в червні 2021 року - в розмірі 44,80 грн.; в липні 2021 року - в розмірі 44,80 грн., а всього 263,64 грн. (арк. справи 21, 22). Із свідоцтв про шлюб та про народження відомо, що [PERSON] зареєстрував шлюб 8 травня 2018 року зі [PERSON] і від цього шлюбу має двоє малолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] (арк.справи 23-25). Відповідно до положень, викладених у статтях 13, 81 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно частин першої та другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 pоку держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно із ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язку щодо дитини. Згідно із частиною другою статті 150 СК України батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. За змістом частин першої та другої статті 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 1 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Даний принцип полягає у прояві в змагальній формі ініціативи та активності осіб, які беруть участь у справі. Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин даної справи. Сторони зобов`язані визначити коло фактів, на які вони можуть посилатися як на підставу своїх вимог і заперечень, і довести обставини, якими вони обґрунтовують ці вимоги й заперечення (ч.1 ст.81 ЦПК України), крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Так, сторони не домовилися про спосіб виконання обов`язку утримувати дитину. Відповідач є працездатною особою, працює на сезонних робота у Республіці Польща і його дохід в місяць становить приблизно 16 500 гривень, стан здоров`я дозволяє працювати, на його утриманні перебувають дружина і двоє малолітніх дітей від другого шлюбу, а дитина [PERSON] , [INFO] , проживає з позивачем і є дитиною-інвалідом, а тому, згідно із ч. 3 ст. 181 СК України, є підстави присудити кошти на утримання дитини (аліменти) у твердій грошовій сумі. Статтею 182 Сімейного кодексу України, встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів та інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку(доходу) платника аліментів. Згідно з ч. 2 ст. 184 СК України розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. При присудженні аліментів суд ураховує, що їх розмір на одну дитину не може бути меншим, ніж визначений законом, зокрема ч. 2 ст. 182 СК України, що узгоджується із правовою позицією, Верховного Суду у цивільній справі № 459/2181/17, постанова від 12.09.2018. Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік», гарантований мінімальний розмір аліментів із 1 липня 2021 року для дітей віком від 6 до 18 років становить 1255 грн. Згідно з ч. 1ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Статтею 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Згідно із ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Так, дослідженими в судовому засіданні доказами встановлено, що за час спільного проживання у сторін народився син, який є дитиною- інвалідом, проживає разом із нею та перебуває на її утриманні. Відповідач коштів на утримання дитини не надає, хоча в силу закону зобов`язаний це робити і може надавати матеріальну допомогу, так як є працездатною особою, працює на сезонних роботах, його стан здоров`я дозволяє працювати, інших аліментних зобов`язань не має, а також врахоує ту обставину, щона його утриманні перебувають дружина і двоє малолітніх дітей від другого шлюбу. Суд звертає увагу, що [PERSON] не надав належних доказів того, що [PERSON] знаходиться на його утриманні. Окрім того, сам відповідач підтвердив, що його бабуся, [PERSON] , отримує пенсію і матеріально допомагає ще своєму дорослому сину. За таких обставин суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини підлягають задоволенню частково, а саме у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 гривень щомісячно, яка підлягає індексації відповідно до закону, починаючи з дня пред`явлення позову і до повноліття дитини, оскільки такий їх розмір буде відповідати інтересам дитини, зможе забезпечити рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку та не порушуватиме права кожного з сторін. Відповідно до п. 1) ч. 1 ст. 430ЦПК України рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. Згідно з п. 6) ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує як розподілити між сторонами судові витрати. На підставі п. 5) ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів і позивач його не сплатила, а тому згідно з вимогами ст. 141 ЦПК України та ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з відповідача слід стягнути в дохід держави судовий збір в сумі 908,00 грн.

Outcome: partial