Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-21 00:00:00

Позивач [PERSON] у грудні 2019 року звернулась до Індустріального районного суду із позовною заявою до відповідача [PERSON] , з вимогою розірвати шлюб (а.с. 2-3). В обґрунтування своїх позовних вимог вказала, що з відповідачем перебуває у шлюбі з 22 грудня 2006 року, що підтверджується актовим записом № 1296, що внесений Амур-Нижньодніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області та свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Від шлюбу сторони мають малолітню доньку - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Як вказує позивач, шлюбні стосунки були припинені з жовтня 2019 року, через те, що відповідач пішов з сім`ї. В сім`ї була відсутня повага та взаєморозуміння. Впродовж подружнього життя, неодноразово припинялись сімейні стосунки, постійно виникають сварки, свідком яких є донька. Сімейні відносини не підтримуються, спільне господарство не ведеться. Строк для примирення позивач прохала не призначати та майнових претензій на час подання позову сторони не мають. Позовну заяву було подано до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська. Ухвалою від 14 січня 2020 року позовну заяву було передано за підсудністю до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська (а.с. 10). Протоколом автоматизованого розподілу справу було передано судді Литвиненко І.Ю. (а.с.14). Ухвалою від 17 лютого 2020 року позов було залишено без руху та надано позивачці строк на усунення недоліків (а.с. 15). 27 квітня 2020 року позивач усунула недоліки, надавши до суду оригінал свідоцтва про шлюб (а.с. 17-18). Ухвалою від 28 квітня 2020 року провадження по справі було відкрито та призначено підготовче судове засідання на 09 листопада 2020 року (а.с. 19). 14 вересня 2020 року, внаслідок відсторонення судді [PERSON] від здійснення правосуддя, на підставі розпорядження керівника апарату суду від 14.09.2020 року за № 320 та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу передано у провадження судді Яковлева Д.О. (а.с. 22-23). 29 грудня 2020 року, внаслідок відсторонення судді [PERSON] від здійснення правосуддя, на підставі розпорядження керівника апарату суду від 18.12.2020 року за № 527 та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу передано у моє провадження. (а.с. 25-26). Ухвалою від 04 січня 2021 року цивільну справу прийнято до провадження та призначено розгляд справи на 22 лютого 2021 року (а.с. 27). 22 лютого 2021 року позивач та відповідач надали заяви про розгляд справи за їх відсутності. Позивач підтримала позовні вимоги та прохала їх задовольнити (а.с. 30-31). Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд дійшов наступних висновків. У судовому засіданні встановлено, що сторони 22 грудня 2006 року уклали шлюб в Амур-Нижньодніпровському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 1296 (а.с. 18). Від шлюбу мають малолітню доньку - [PERSON] , [INFO] , яка мешкає разом із позивачкою (а.с. 2-3). Оскільки жоден з подружжя за час знаходження справи у суді не висловив бажання щодо примирення, приймаючи до уваги договірну природу шлюбу та принцип добровільності, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам, тому шлюб слід розірвати. Крім того з матеріалів справи вбачається, що на час ухвалення даного рішення між сторонами відсутній спір щодо поділу майна подружжя та визначення місця проживання дитини яка залишиться проживати разом з позивачем. Положенням ст. 24 СК України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно з вимогами ст. 112 СК України, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Відповідно до вимог ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно із вимогами ч. 8 ст. 294 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Суд, перевіривши фактичні обставини справи, дослідивши письмові докази, дійшов висновку про те, що подальше подружнє життя суперечитиме інтересам позивача, а збереження сім`ї є неможливим. З урахуванням викладеного, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі. У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, відповідач повинен відшкодувати позивачу понесений нею судовий збір у розмірі 768 гривень 40 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved