Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-19 00:00:00

Позивач [PERSON] у квітні 2017 року звернулась в Ленінський районний суд м. Полтави з позовом до [PERSON] про виключення відомостей про батька з актового запису про народження дитини. У своєму позові посилалась на те, що з відповідачем [PERSON] перебувала в зареєстрованому шлюбі, який розірвано, після розірвання шлюбу народила сина [PERSON], [INFO] батьком якого, згідно ч.2\~ст.122 Сімейного кодексу України був записаний відповідач. Вказувала, що вже після розірвання шлюбу, на початку 2017 року дізналася від відповідачапро те, що син походить не від нього, що було проведено аналіз ДНК за власним бажанням відповідача, який повністю виключає батьківство [PERSON] Просила суд виключити відомості про відповідача як батька з актового запису про народження [PERSON]. В судовому засіданні позивач та її представник повністю підтримали позовні вимоги, посилаючись на обставини, що викладені в поданій до суду позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав і заперечував щодо їх задоволення. При цьому зазначив, що не оспорює аналіз ДНК щодо відсутності кровного споріднення між ним та [PERSON], який був проведений на його замовлення і в його присутності проводився відбір біологічного матеріалу. На проведення експертизи, яка була призначена в рамках розгляду даної справи не з»явився, бо сторона позивача не повідомила йому про повернення коштів на дорогу до експертної установи та ночівлю у м. Києві. Представник третьої особи в судове засідання не з»явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце слухання справи, надав до суду заяву з проханням слухати справу без його участі. Суд, заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх в сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст.3 Цивільного процесуального кодексу України, - Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно\~статті 11 Цивільного процесуального кодексу України,\~ суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Статтею 60 ЦПК України\~ передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Отже, суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог та за наявними у справі доказами, які надані сторонами. Судом встановлено і, як вбачається з матеріалів справи, з 15 жовтня 2003 року позивачка перебувала у зареєстрованому шлюбі із відповідачем [PERSON], який був розірваний 20.06.2011 року рішенням Київського районного суду м.Полтави. Батьком народженої відповідачкою 25 квітня 2012 року дитини у актовому записі про народження дитини № 208 від 03 травня 2012 року, зробленому Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції, був записаний відповідач. Відповідно до ч.2 \~ст. 122 Сімейного кодексу України дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним, походить від подружжя. Згідно ст. 138 СК України\~визначено, що жінка, яка народила дитину в шлюбі, має право оспорити батьківство свого чоловіка, пред'явивши позов про виключення запису про нього як батька дитини, з актового запису про народження дитини. До вимоги матері про внесення змін до актового запису про народження дитини встановлюється позовна давність в один рік, яка починається від дня реєстрації народження дитини. В свою чергу, відповідно до ч. 2\~ст. 267 ЦК України\~визначено, що заява про захист цивільного права або інтересу має бути прийнята судом до розгляду незалежно від спливу позовної давності. Позовна давність, відповідно до ч. 3 ст. 267 ЦК України, застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Однією з правових підстав для задоволення позову про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження є доведення саме відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком та дитиною. Для вирішення питання про спорідненість або її відсутність між [PERSON] та [PERSON], як між біологічним сином та батьком судом було винесено ухвалу про призначення судової молекулярно-генетичної експертизи та роз»яснено учасникам процесу положення ст. 146 ЦПК України щодо наслідків ухилення від участі в експертизі. Як вбачається із матеріалів справи та пояснень самого відповідача [PERSON] даних в судовому засіданні в час, визначений для відбору біологічних зразків, в експертну установу він не зявився, чим ухилився від подання експертам необхідних матеріалів. В звязку із чим провести експертизу не представилось можливим. Відповідно до ст.146 ЦПК України у разі ухилення особи, яка бере участь у справі, від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з'ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні. Відповідно до досліджень щодо встановлення біологічного батьківства яке проводилось за ініціативою самого відповідача і згідно пояснень якого він не оспорює результати цього дослідження, проведеного ООО «Гентріс ЛТД» біологічне батьківство відповідача [PERSON] у відношенні дитини [PERSON] виключається. Згідно письмових пояснень [PERSON] від 20.04.2017 року наданих суду, то в період з квітня 2011 року по вересень 2011 року останній мав стосунки з [PERSON]. Спочатку це були ділові, робочі стосунки, які згодом переросли в почуття, як їм задавалося. В 2012 році [PERSON] народила сина. У 2017 році [PERSON] дізнався від [PERSON], що її колишній чоловік [PERSON] зробив тест ДНК по визначенню батьківства, відповідно до якого встановлено, що біологічне батьківство [PERSON] у відношенні [PERSON] виключається та він вважає, що це його дитина (а.с. 18 20). Відповідач по справі також пояснював в судових засіданнях про те, що дійсно між ним та громадянином [PERSON] відбувалась розмова в присутності позивачки в ході якої останній йому повідомив, що дитина [PERSON] це його дитина і він є його біологічним батьком. Свідок [PERSON] суду повідомила, що вона є матір»ю відповідача і до позивачки ставиться негативно. [PERSON] народився коли позивач і відповідач були розлучені. До дитини ставиться як до онука. Про те, що на замовлення відповідача було проведено аналіз ДНК, який повністю виключає батьківство [PERSON] обізнана, але вважає це особистою справою позивача та відповідача. На підставі викладеного, враховуючи встановлену дослідженими в справі доказами відсутність кровного споріднення між позивачем та неповнолітньою дитиною, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки є повністю обґрунтованими та підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved