Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-12 00:00:00

Позивач Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернувся до Фрунзенського районного суду м. Харкова з позовом про стягнення з відповідача [PERSON] на його користь суму заборгованості за кредитним договором № б/н від 14.05.2008 року в розмірі 31481 грн. 02 коп., судові витрати в розмірі 2270 грн. 00 коп.. В обґрунтування позову зазначено, що 14.05.2008 року [PERSON] звернулась до АТ КБ «ПриватБанк», з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала Заяву № б/н від 14.05.2008 року. Відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», та «Тарифами банку», складає між нею і банком Договір, що підтверджується підписом відповідачки у заяві. При цьому, відповідачу було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт, який в подальшому збільшився до 18000,00 грн.. Зазначає, що АТ КБ «ПриватБанк» свої зобов`язання за Договором виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачці можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Однак, відповідачка свої зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконала, у зв`язку із чим станом на 18.04.2021 року у відповідача виникла заборгованість в розмірі 31481,02 грн., яка складається з наступного: заборгованості за кредитом у сумі - 24540,86 грн., заборгованість за відсотками за користування кредитом у сумі 6940,16 грн.. В зв`язку з чим, позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 31481 грн. 02 коп. за кредитним договором та судові витрати по справі. Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 19 травня 2021 року провадження по справі відкрито та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного провадження з викликом сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чим, проте разом з позовом надіслав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, де зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, відповідно до положень ч. 11ст. 128 ЦПК України, а також з урахуванням постанови Верховного Суду від 27.03.2019 року (у справі №201/6092/17, провадження №61-48215св18), відзиву на позовну заяву не надала, тому суд вважає за можливе розглянути справу відповідно правил ст.ст. 280, 287, 288 ЦПК України - заочно. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється порядку іншого судочинства. Судом встановлено, що відповідачка звернулась до АТ КБ «Приват Банк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву №б/н від 14.05.2008 року, вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок . В заяві зазначено, що відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку» становить між нею та банком договір про надання банківських послуг, а також, що вона ознайомилася та погодилася з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані для ознайомлення в письмовому вигляді. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту банк керується п. 3.2, 3.3 Договору, на підставі яких відповідачка при укладанні Договору дала свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою Банку. Як вбачається з Довідки наданої позивачем, відповідачу було надано кредитні картки, а саме: дата відкриття 28.03.2008 року - термін дії 03/12, дата відкриття 20.03.2012 року - термін дії 01/16, дата відкриття 11.10.2016 року - термін дії 01/18, дата відкриття 06.08.2015 року - термін дії 08/19, дата відкриття 15.01.2016 року - термін дії 08/19, дата відкриття 14.02.2018 року - термін дії 01/22. Згідно довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти оформленої на [PERSON] вбачається, що 19.10.2017 року кредитний ліміт збільшено до 18000,00 грн. Позивачем, окрім Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку від 14.05.2008 року, надано Довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна», 30 днів пільгового періоду», яка 14.05.2008 року була підписана відповідачем [PERSON] , якою остання підтвердила що ознайомлена з фінансовими умовами Кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» і прикладами розрахунку суми плати за використання кредитних коштів що, підтверджується її особистим підписом. Відповідно до Умов кредитування з використанням кредитку «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», які також підписані відповідачем, останній зобов`язався щомісяця сплачувати грошові кошти у розмірі 7% від суми заборгованості (але не менше 50,00 грн та не більше залишку заборгованості). Таким чином, підписана відповідачем Довідка про умови кредитування від 14.05.2008 року є складовою частиною кредитного договору, отже сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді комісії, пені (штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань. Відповідач взяті на себе зобов`язання не виконує. У результаті невиконання умов кредитного договору, станом на 18.04.2021 року у відповідача виникла заборгованість в розмірі 31481,02 грн., яка складається з наступного: заборгованості за кредитом у сумі - 24540,86 грн., заборгованість за відсотками за користування кредитом у сумі 6940,16 грн., яка до цього часу не погашена. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України підписанням договору сторонами досягнуто домовленість щодо встановлення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Оскільки сторони уклали договір, вони набули взаємних прав та обов`язків. Статтею 634 ЦК України передбачена можливість укладення договору приєднання, тобто договору, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Приписами ч. 1 ст. 530 ЦК України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, якщо при цьому були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Оскільки, відповідач належним чином свої зобов`язання не виконувала, у визначені договором строки погашення заборгованості за кредитним договором не здійснювала, внаслідок чого у неї утворилась заборгованість в сумі 24540,86 грн. яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Стосовно заявленої позивачем до стягнення суми за відсотками за користування кредитом в розмірі 6940,16 грн. суд вважає необхідним зазначити наступне. З матеріалів справи вбачається, що 14.05.2008 року [PERSON] приєдналася до Умов кредитування з використанням платіжної картки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», в якій сторонами погоджено умови кредиту, в тому числі сторонами досягнуто згоди про порядок нарахування відсотків за несвоєчасне погашення заборгованості. З урахуванням вищезазначеного, суд приходить до висновку що позовна вимога про стягнення з відповідача відсотків за користування кредитом в розмірі 6940,16 грн. є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Згідно платіжного доручення № PROM6BТХО1 від 21 квітня 2021 року при пред`явленні позову до суду були понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 2270,00 грн. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме з відповідача на користь позивача стягуються витрати по оплаті судового збору у розмірі 2270,00 грн. На підставі викладеного і

Outcome: approved