Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-27 00:00:00

Позивач [PERSON] просить визнати за ним право власності за набувальною давністю на будівлю гаража, зазначеного на плані літерою «Б» загальною площею 18,3 кв.м., розташованого по [ADDRESS], що раніше належав гр. [PERSON]. Позивач посилається на те, що він з 1998 року проживає в [ADDRESS]. Він має власний автомобіль, а тому у нього виникла потреба мати гараж. У 1998 році ним було виявлено, що в дворі будинків [ADDRESS] та [ADDRESS] знаходиться гараж. Зовні було видно, що даним гаражем ніхто не користується за призначенням, так як останній перебував в занедбаному стані, він пустував, ним ніхто не цікавився. Гараж належав гр. [PERSON], який помер ще у 80-х роках, і з тих пір гаражем ніхто не користується, він є безхазяйним. Позивач з 1998 року відкрито, шляхом вільного доступу заволодів гаражем по [ADDRESS], який належав [PERSON] . За весь час володіння та користування гаражем (близько 16 років) жодних прав на нього ніхто не заявив. Претензій щодо порядку володіння та користування з боку третіх осіб, органів місцевого самоврядування, інших осіб до позивача пред'явлено не було. З 1998 року гараж знаходиться у його володінні, він відкрито і безперервно користується вказаним гаражем, а тому вважає, що набув право власності на вказаний гараж. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з`явився, проте надав на ім'я суду заяву, в якій просить справу слухати у його відсутність, позовні вимоги підтримав (а.с.37). Представник Козятинської міської ради в судове засідання не з`явився, проте надав на ім'я суду заяву, в якій просить справу слухати у його відсутність, позовні вимоги визнає, не заперечує проти задоволення позову( а.с. 38-39). Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] (а.с.9-10), якому за життя належав гараж, розташований по [ADDRESS]. Належність померлому [PERSON] вказаного гаража доведена: рішенням міської ради народних депутатів від 24 квітня 1980 року ( а.с.11); актом прийомки в експлуатацію прибудов та господарських будівель (а.с.12). Після смерті [PERSON] ніяких прав на гараж ніхто не заявив . Факт користування позивачем гаражем підтверджено актом Козятинської міської ради від 26.09.2014 року (а.с.14). Оцінюючи наведені обставини в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позивач з 1998 року по даний час відкрито і безперервно володіє вказаним майном більше 10 років, а тому відповідно до вимог ст. 344 ЦК України набуває право власності на це майно (набувальна давність). Правовідносини, які склались між сторонами, відповідають вимогам ч. 1 ст. 344 ЦК України, згідно з якими особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. При цьому п. 8 прикінцевих та перехідних положень ЦК України встановлено, що правила ст. 344 ЦК України про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом. Оскільки ЦК України набрав чинності з 1 січня 2004 р., норми ст. 344 ЦК України поширюються на правовідносини, що виникли з 1 січня 2001 р. На підставі наведеного,

Outcome: approved