Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-23 00:00:00

Позивач [PERSON] , звертаючись з позовом до суду, просить стягнути з відповідача [PERSON] на її користь та на утримання повнолітнього сина [PERSON] аліменти в розмірі ј частини всіх видів його заробітку (доходу) до закінчення сином навчання, однак не більше як до досягнення 23-х років, мотивуючи свої вимоги тим, що сторони від зареєстрованого шлюбу мають двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 01.07.2016 року шлюб між сторонами було розірвано. 24.06.2016 року рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області з відповідача на утримання дітей було стягнуто аліменти у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку/доходу, починаючи з 27.05.2016 року і до досягнення дітьми повноліття. На даний час старшим сином [PERSON] досягнуто повноліття, але він продовжує навчання на денній формі факультету кібербезпеки, комп`ютерної та програмної інженерії Національного авіаційного університету, де навчається на бюджетній основі, а також навчається в приватному навчальному закладі ТОВ «Мала комп`ютерна академія шаг Київ 5» на стаціонарній формі навчання, вартість навчання згідно з умовами Договору про навчання від 10.10.2002 року складає 19 020,00 грн. за семестр, тривалість навчання з 15.12.2020 року по 14.06.2023 року. Наразі діти знаходяться на матеріальному забезпеченні позивача. При цьому відповідач має змогу сплачувати аліменти, займає посаду лікаря у КНП «Коростенська центральна міська лікарня КМР» та за сумісництвом у КНП «Коростенська центральна районна лікарня КМР», тому позивач вимушена звернутись з даним позовом до суду. 15 лютого 2021 року ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа: [PERSON] , про стягнення аліментів на повнолітню особу, яка продовжує навчання, постановлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників судового розгляду в судове засідання. Відповідач [PERSON] не скористався процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву у встановлений ухвалою про відкриття провадження у справі строк. Третя особа [PERSON] не скористався процесуальним правом подачі письмових пояснень на позовну заяву. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі письмові докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється порядку іншого судочинства. Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] від зареєстрованого 30.07.1994 року шлюбу мають спільних дітей: неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , та повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджено свідоцтвом про укладення шлюбу, виданим м/в РАГС м. Коростень Житомирської області від 30.07.1994 року, актовий запис № 375, свідоцтвом про народження, виданим міським відділом актів цивільного стану Коростенського міськрайонного управління юстиції Житомирської області від 22 травня 2009 року, актовий запис № 322, та свідоцтвом про народження, виданим відділом реєстрації актів громадянського стану Коростенського міського управління юстиції у Житомирській області від 04.03.2003 року, актовий запис № 117. (а.с. 29, 30, 31) 03.06.2016 року рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області у справі № 279/2887/16-ц, стягнуто з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 часини всіх видів доходу (заробітку) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 27.05.2016 року і до повноліття дітей. (а.с. 34) 01.07.2016 року рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області у справі № 279/3302/16-ц шлюб, зареєстрований 30 липня 1994 року м/в РАГС м. Коростень Житомирської області від 30.07.1994 року, актовий запис № 375, між [PERSON] та [PERSON] , розірвано. (а.с. 33) 28.08.2020 року між Національним авіаційним університетом та [PERSON] , в особі [PERSON] , укладено Договір про навчання, відповідно до умов якого [PERSON] є студентом 1 курсу денної форми навчання факультету Кібербезпеки, комп`ютерної та програмної інженерії Національного авіаційного університету ІV рівня акредитації. Термін навчання за освітнім ступенем бакалавр з 15.09.2020 року по 30.06.2024 року. Відповідно до п. 12 Договору, фінансування навчання здійснюється за рахунок видатків державного бюджету. (а.с. 17, 32) 10.10.2020 року між ТОВ «Мала комп`ютерна академія шаг Київ 5» та [PERSON] укладено Договір № 051022302 про навчання [PERSON] , терміном 5 навчальних семестрів і 3 місяці на дипломне проектування, тобто з 15.12.2020 року по 14.06.2023 року. Вартість послуг за Договором є договірною і визначається у Додатку № 1 до Договору, відповідно до якого при укладенні Договору вноситься завдаток за останній місяць навчання у розмірі 3 730,00 грн., за перший місяць навчання у розмірі 3 730,00 грн., решта вартості навчання сплачується частина у розмірі 3 730,00 грн. до початку місяця навчання (28 платежів), вартість дипломного проектування в розмірі 6 615,65 грн. (а.с. 18-22) За даними Довідки від 10.02.2021 року, виданої СУБП ТОВ «Оптимед», [PERSON] займає посаду лікаря-офтальмолога, дохід за період з 01.08.2020 року по 31.01.2021 року склав 30 393,80 грн. (а.с. 23) За даними Довідки, виданої КНП «Коростенська центральна міська лікарня КМР» [PERSON] займає посаду дитячого лікаря-офтальмолога, дохід за період з 01.08.2020 року по 31.01.2021 року склав 13 480,37 грн. (а.с. 24) За правилами частини першої статті 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 Сімейного кодексу України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 Сімейного кодексу України ). При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Відповідно до пункту 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину). Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. За змістом статей 191, 200 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються рішенням суду від дня пред`явлення позову. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. Частина заробітку (доходу) матері, батька, яка стягуватиметься як аліменти на повнолітніх дочку, сина, визначається судом з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Верховний Суд у постанові від 29.01.2018 у справі № 622/373/16-ц зазначив, що положеннями статей 180, 183, 185, 193, 198, 199 Сімейного кодексу України визначаються декілька видів виконання обов`язку утримувати дитину, зокрема утримання неповнолітньої дитини, що стягується у частках або твердій грошовій сумі (статті 180, 183); участь батьків у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом, тощо) (стаття 185); утримання дитини, яка перебуває в закладі охорони здоров`я, навчальному або іншому закладі, у разі якщо батьки не беруть участі в утриманні дитини, влаштованої до державного або комунального або іншого закладу, аліменти можуть бути стягнуті з них на загальних підставах (стаття 193); батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, а також якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і потребують матеріальної допомоги до досягнення ними двадцяти трьох років, за умови якщо батьки можуть надавати таку допомогу (стаття 198). Відповідно до статті 185 Сімейного кодексу України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). А статтею 199 Сімейного кодексу України передбачений обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Верховний Суд роз`яснив, що на відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину (стаття 185 Сімейного кодексу України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 Сімейного кодексу України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). У визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Тому, у випадках, коли дитина потребує матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням до досягнення нею двадцяти трьох років, правила статті 185 Сімейного кодексу України (додаткові витрати на дитину) не застосовуються, зазначені правовідносини регулюються статтею 199 цього Кодексу (утримання дитини, яка продовжує навчання) (постанова Верховного Суду від 29.01.2018 у справі № 622/373/16-ц). Як убачається з матеріалів справи, предмет спору становлять вимоги позивача [PERSON] про стягнення з відповідача [PERSON] на її користь та на утримання повнолітнього сина [PERSON] аліменти в розмірі ј частини всіх видів його заробітку (доходу) до закінчення сином навчання, однак не більше як до досягнення ним 23-річного віку. Згідно із ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст.ст. 77-80 Цивільного процесуального кодексу України. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 Цивільного процесуального кодексу України). Відповідно до ч. 1 ст. 77 Цивільного процесуального кодексу України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Таким чином, належними вважатимуться докази, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення сторін або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Вони мають належати до складу підстав позову або підстав заперечень проти нього і характеризуватися значущістю для визначення спірних правовідносин та зумовленістю цих фактів нормами матеріального права. Відповідно до частини першої статті 13 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Так, аналізуючи наявні в матеріалах справи докази,

Outcome: partial