Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-10 00:00:00

Позивач в липні 2019 року звернувся до суду з вищевказаним позовом до ДП «Райське джерело», третя особа: ПРАТ «СК «Українська страхова група». В обґрунтування позову вказує, 05.10.2016, приблизно 16 год. 49 хв., [PERSON] , керуючи технічно справним вантажним автомобілем «Isuzu NQR 71» д.н. [NUMBER] , рухаючись по вул. Новокостянтинівській у м.Києві проявив неуважність до дорожньої обстановки та її зміни, не вибрав безпечну швидкість руху автомобіля з урахуванням погодних умов (дощ та мокре дорожнє покриття), застосував різке гальмування, що призвело до заносу, наїзду на пішоходів [PERSON] і [PERSON] , виїзду автомобіля під його керуванням на смугу зустрічного руху та зіткнення з автомобілем «Subaru Forester» д.н. [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Зазначене підтверджується вироком Оболонського районного суду м.Києва від 30.01.2019 року у справі № 756/1662/17; ухвалою Київського апеляційного суду від 30.05.2019 у справі № 756/1662/17. Транспортний засіб «Subaru Forester» д.н. [NUMBER] , на момент зазначеної ДТП належав позивачу на праві власності, що підтверджується довідкою РСЦ в м.Києві МВС України від 25.03.2019 року № 31/26-173Ад. Вироком Оболонського районного суду м.Києва від 30.01.2019 року у справі №756/1662/17 водія транспортного засобу «Isuzu NQR 71» д.н. [NUMBER] , [PERSON] було визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.286 КК України, що, зокрема, стало причиною зазначеної ДТП та як наслідок пошкодження належного позивачу транспортного засобу «Subaru Forester» д.н. [NUMBER] . Крім того, зазначає, що вироком Оболонського районного суду м.Києва від 30.01.2019 року у справі № 756/1662/17 було встановлено, що саме відповідач як роботодавець має відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, завдану працівником [PERSON] під час виконання ним своїх службових обов`язків, зокрема, з відповідача було стягнуто на користь потерпілого [PERSON] моральну шкоду у розмірі 360 000 грн. В подальшому зазначений вирок був залишений без змін ухвалою Київського апеляційного суду від 30.05.2019 у справі № 756/1662/17. Згідно висновку № 12/17 автотоварознавчого дослідження, складеного 14.02.2017 року, вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу «Subaru Forester» д.н. [NUMBER] складає 300904 грн. Вартість залишків транспортного засобу «Subaru Forester» д.н. [NUMBER] - 61000 грн. На момент ДТП, цивільно-правова відповідальність [PERSON] як власника транспортного засобу «Isuzu NQR 71» д.н. [NUMBER] в розумінні Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» була застрахована в ПАТ «СГ «УСГ» на підставі Договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс) № АІ/8847270. Згідно полісу № АІ /8847270 страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого за шкоду, заподіяну майну, становить 50 000 грн. Франшиза за полісом становить 500 грн. 18.04.2019 ПАТ СК «УСГ» здійснило виплату страхового відшкодування позивачу в розмірі 49 500 грн. Зазначає, що з урахуванням обставин справи, зокрема тих, що були встановлені судами у кримінальному провадженні, відповідач як роботодавець особи винної у настанні ДТП та , як наслідок, завдання шкоди, повинен відшкодувати матеріальну шкоду позивачу у розмірі : 300 904 грн. - 61 000 грн. - 49 500 грн. = 190 404 грн. Просив суд стягнути з відповідача на користь позивача матеріальні збитки в розмірі 190 404 грн. Ухвалою від 15.08.2019 року по справі відкрито спрощене позовне провадження. Відповідно ч. 1 ст.174 ЦПК України при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. 15.10.2019 року від третьої особи надійшли пояснення в яких зазначають, що 02.11.2015 між ПАТ «Українська страхова група» та ДП «Райське джерело» був укладений договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/8847270, предметом якого є страхування цивільно-правової відповідності водіїв, що експлуатують автомобіль «Isuzu NQR 71» д.н. [NUMBER] . 05.10.2016 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Isuzu NQR 71» д.н. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , транспортного засобу «Subaru Forester» д.н. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , пішоходів [PERSON] та [PERSON] 10.10.2016 року до ПАТ «Українська страхова група» звернувся представник ДП «Райське Джерело» - Сушко В.С. та отримав наручно оригінал заяви про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування від страховителя для завірення її підписом та печаткою підприємства, а також інформаційний лист № 19601/1 з переліком документів , необхідних для врегулювання вищезазначеної події. 28.10.2016 року до ПАТ «Українська страхова група» звернулася [PERSON] з заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування від третьої особи та надала письмові пояснення про обставини настання ДТП. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди , а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди. Згідно звіту № 131 /У/2017 від 07 березня 2017 року, розмір матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу «Subaru Forester» д.н. [NUMBER] , визначається рівним ринковій вартості, так як вартість відновлювального ремонту перевищує ринкову вартість досліджуваного транспортного засобу і складає 303551,30 грн. Відповідно до зобов`язуючої пропозиції вартість транспортного засобу Subaru Forester» д.н. [NUMBER] , після дорожньо-транспортної пригоди складає 72700 грн. Розмір матеріального збитку складає 303551, 30 грн. - 72700 грн. = 230 851,30 грн. Згідно п.4 Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АІ/8847270, страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого за шкоду, заподіяну майну складає - 50 000 грн. Згідно п.5 Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/8245122, розмір франшизи складає 500 грн. 18.04.2019 року ПАТ СК «Українська страхова група» було складено розрахунок суми страхового відшкодування та страховий акт № ДКЦВ-12640. 18.04.2019 ПАТ СК «Українська страхова група» було здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 49500 грн. Таким чином, ПАТ СК «Українська страхова група» виконало свої зобов`язання за укладеним полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/8847270 в повному обсязі. Просили суд проводити розгляд справи без участі їх представника. Від представника відповідача також надійшли письмові пояснення в яких відповідач заперечував проти позову, зазначивши, що між ДП «Райське джерело» та [PERSON] 01.09.2016 був укладений договір на виконання робіт № б/н . Згідно із п.1.1 договору [PERSON] , взяв на себе зобов`язання за завданням ДП «Райське джерело» на свій ризик виконувати роботи з завантаження-розвантаження. 05.10.2016, приблизно 16 год. [PERSON] не маючи відповідних правових підстав, не маючи посвідчення водія незаконно заволодів технічно справним автомобілем «Isuzu NQR 71» д.н. [NUMBER] , д.н. [NUMBER] , належного ДП «Райське джерело». По факту незаконного заволодіння транспортним засобом 05.10.2016 року [PERSON] автомобілем «Isuzu NQR 71» д.н. [NUMBER] , Оболонським УП НПУ у м.Києві проводиться досудове розслідування за № 12017100050003287 від 05.04.2017 року. Зазначають, що [PERSON] неправомірно заволодів автомобілем «Isuzu NQR 71» д.н. [NUMBER] , та не був у трудових відносинах з підприємством, а виконував свою роботу за договором на виконання робіт від 01.09.2016 року б/н, тобто перебував у цивільно-правових відносинах, а тому вважають, що він повинен нести відповідальність за завдану шкоду та зобов`язаний відшкодувати її на загальних підставах відповідно до вимог чинного законодавства. Просили суд в задоволенні позову відмовити. Ухвалою суду від 17.12.2019 р. до участі в розгляді справи в якості третьої особи залучено [PERSON] . Також в судовому засіданні задоволено клопотання представника відповідача про допит в якості свідків [PERSON] та [PERSON] та задоволено клопотання представника позивача про витребування у відповідача подорожнього листа на автомобіль «Isuzu NQR 71» д.н. [NUMBER] на дату ДТП. Також судом задоволено клопотання представника позивача про допит свідка [PERSON] . В судових засіданнях представник позивача позовні вимоги підтримував, з обставин викладених в позові та просив суд позов задовольнити. Також просив суд стягнути з відповідача на користь позивача 13300 грн. витрат на правничу допомогу. В судове засідання призначене на 07.07.2020 р. представник відповідача не з`явився, подав клопотання про відкладення через знаходження на самоізоляції. В судове засідання призначене на 16.11.2020 р. представник відповідача не з`явився, подав клопотання про відкладення через захворювання на «Covid19» та на підтвердження надав медичну документацію. В судове засідання призначене на 10.12.2020 відповідач також не забезпечив участь свого представника, суд вважає за можливе провести розгляд справи без участі відповідача за наявними у справі доказами. Третя особа [PERSON] про судові засідання повідомлявся у встановленому законом порядку, письмових пояснень на позов не надав. Розглядаючи справу, суд забезпечив сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Частина 1 ст.15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року застосовуються судами при розгляді справ як джерело права. За змістом п.1 ст.6, ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 року №475/97-ВР, ст.1 Першого протоколу до Конвенції, кожен має право на розгляд його справи упродовж розумного строку судом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі. Вислухавши пояснення представника позивача, свідка [PERSON] , дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, суд дійшов висновку про задоволення заявлених позовних вимог, виходячи з наступного. 05.10.2016, приблизно 16 год. 49 хв., [PERSON] , керуючи технічно справним вантажним автомобілем «Isuzu NQR 71» д.н. [NUMBER] , рухаючись по вул.Новокостянтинівській у м.Києві проявив неуважність до дорожньої обстановки та її зміни, не вибрав безпечну швидкість руху автомобіля з урахуванням погодних умов (дощ та мокре дорожнє покриття), застосував різке гальмування , що призвело до заносу, наїзду на пішоходів [PERSON] і [PERSON] , виїзду автомобіля під його керуванням на смугу зустрічного руху та зіткнення з автомобілем «Subaru Forester» д.н. [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Зазначене підтверджується вироком Оболонського районного суду м.Києва від 30.01.2019 року у справі № 756/1662/17; ухвалою Київського апеляційного суду від 30.05.2019 у справі № 756/1662/17. Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України вирок суду у кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, вина [PERSON] встановлена та в порядку ст.82 ЦПК України доказуванню не підлягає. Транспортний засіб «Subaru Forester» д.н. [NUMBER] , на момент зазначеної ДТП належав позивачу на праві власності, що підтверджується довідкою РСЦ в м.Києві МВС України від 25.03.2019 року № 31/26-173Ад. Вироком Оболонського районного суду м.Києва від 30.01.2019 року у справі №756/1662/17 водія транспортного засобу «Isuzu NQR 71» д.н. [NUMBER] , [PERSON] було визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.286 КК України, що, зокрема, стало причиною зазначеної ДТП та як наслідок пошкодження належного позивачу транспортного засобу «Subaru Forester» д.н. [NUMBER] . В подальшому зазначений вирок був залишений без змін ухвалою Київського апеляційного суду від 30.05.2019 у справі № 756/1662/17. Згідно висновку № 12/17 автотоварознавчого дослідження , складеного 14.02.2017 року, вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу «Subaru Forester» д.н. [NUMBER] складає 300904 грн. Вартість залишків транспортного засобу «Subaru Forester» д.н. [NUMBER] - 61000 грн. Статтею 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала Згідно з ч.2 ст.1187 ЦК України, яка узгоджується з п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» №6 від 27.03.1992 року, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання або утримання якого створює підвищену небезпеку. На момент ДТП, цивільно-правова відповідальність транспортного засобу «Isuzu NQR 71» д.н. [NUMBER] в розумінні Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» була застрахована в ПАТ «СГ «УСГ» на підставі Договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс) № АІ/8847270. Згідно полісу № АІ /8847270 страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого за шкоду, заподіяну майну, становить 50 000 грн. Франшиза за полісом становить 500 грн. 18.04.2019 ПАТ СК «УСГ» здійснило виплату страхового відшкодування позивачу в розмірі 49 500 грн. Відповідно до ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до ст.1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків. Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України , в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Суд також вказує, що з урахуванням приписів ч. 6 ст.8 ЦПК України обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. В судовому засіданні відповідач заперечував перебування [PERSON] на момент ДТП в трудових відносинах з ДП «Райське джерело». За клопотанням відповідача суд викликав свідків [PERSON] та [PERSON] , які в судові засідання не з`являлися, повідомлялися судом у встановленому законом порядку. Відповідач навіть не забезпечив в судове засідання явку свого співробітника свідка [PERSON] , як і не надав подорожній лист на керування автомобілем який судом витребувано в судовому засіданні 11.12.2019 р. В судовому засіданні відповідач посилався на те, що [PERSON] не перебував у трудових відносинах з ДП «Райське джерело» та зазначав, що [PERSON] безпідставно передав керування транспортним засобом «Isuzu NQR 71» д.н. [NUMBER] [PERSON] . Однак слід зазначити, що вироком суду від 30.01.2019 встановлено, що подорожній лист службового автомобіля ДП «Райське джерело» «Isuzu NQR 71» д.н. [NUMBER] , видано на ім`я [PERSON] , однак останнім було передано керування вказаного транспортного засобу [PERSON] , який не мав посвідчення водія на право керування транспортними засобами відповідної категорії, проте працював на посаді експедитора в ДП «Райське Джерело» і супроводжував водія [PERSON] . Як убачається з вироку вказані обставини підтвердив і [PERSON] в судовому засіданні. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснив, що з 2014 року по 2016 роки він разом з обвинуваченим [PERSON] працювали у ДП «Райське джерело» на посаді експедитора. Вказані обставини встановлені і вироком Оболонського районного суду м.Києва від 30.01.2019 року. Разом з тим слід зазначити, що 09.10.2019 року Верховний Суд скасовуючи вирок Оболонського районного суду м.Києва від 30.01.2019 та ухвалу Київського апеляційного суду від 30.05.2019 щодо [PERSON] в частині вирішення цивільного позову [PERSON] про стягнення з ДП «Райське джерело» моральної шкоди та стягнення з ДП «Райське джерело» на користь [PERSON] витрат, понесених у зв`язку із наданням правової допомоги посилався лише на те, що суд не врахував відповідальність страховика та не надав оцінки щодо визначення кола суб`єктів відповідальності відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Інших підстав для скасування цивільного позову Верховний Суд не зазначив. З огляду на викладене, оцінивши надані суду докази, суд доходить до висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] в повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню документально підтверджені витрати по сплаті судового збору у розмірі 1904 грн. 04 коп. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 13300 грн. . На підставі викладеного,

Outcome: approved