Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-05 00:00:00

Позивач АТ «Юнекс Банк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в обґрунтування позову вказавши наступне. Відповідно до укладеного договору № 9.51.0118.ФО_К від 16.01.2018 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 10 000 гривень зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 12 відсотків річних та комісії за обслуговування кредиту у розмірі 2,99 відсотків щомісячно, строком до 16.01.2021 року. У звязку із неналежним виконанням умов укладеного договору відповідачем, виникла заборгованість, яка станом на 07.12.2018 року становить 13\~975,66 гривень, яка складається із суми заборгованості за кредитом у розмірі 9\~476,07 гривень, суми заборгованості за процентами та комісіями по кредиту у розмірі 3\~847,92 гривень, суми пені за невиконання умов кредитного договору у розмірі 651,67 гривень. Вказану суму заборгованості за кредитним договором позивач просить стягнути з відповідача у судовому порядку та стягнути на його користь понесені судові витрати, які складаються із судового збору. Ухвалою суду від 09.01.2019 року позовну заяву АТ «Юнекс Банк» прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, сторонам встановлено строки для подання заяв по суті справи. В судове засідання представник позивача не зявився, суду надав письмову заяву про розгляд справи у його відсутність без проведення фіксації судового процесу, в якій вказав, що підтримує позовні вимоги та просить їх задовольнити у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання повторно не зявився, причину неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, заяв про розгляд справи у його відсутність до суду не надходило, відзиву на позов не надав. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 4\~ ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). У звязку з чим, на підставі ст.ст. 247, 280, 281 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу, в порядку заочного розгляду. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що між Публічним акціонерним товариством „Юнекс Банк, правонаступником якого є Акціонерне товариство „Юнекс Банк, та [PERSON] було укладено кредитний договір № 9.51.0118.ФО_К від 16.01.2018 року. Відповідно до п. 1.1. Договору, Банк на умовах цього Договору надав Позичальнику кредит у сумі 10\~000 гривень терміном користування до 16.01.2021 року, а Позичальник зобовязався повернути отримані кредитні кошти, сплатити комісії, нараховані проценти за кредитом та інші платежі в порядку, в строки та на умовах, передбачених цим Договором, а також виконати інші умови цього Договору. Відповідно до п.п. 1.5.1., 1.5.3. Договору, за користування кредитом позивальник сплачує проценти за користування кредитом щомісячно, із розрахунку фіксованої процентної ставки 12.00 % річних; комісію за обслуговування кредиту щомісячно, в розмірі 2.99 % від суми кредиту, зазначеної в п. 1.1. цього Договору, яка включається до складу щомісячних ануітентних платежів. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. З матеріалів справи вбачається, що умови кредитного договору Банком були виконані у повному обсязі шляхом надання кредитних коштів позичальнику. З матеріалів справи встановлено, що [PERSON] отримав грошові кошти за кредитним договором, що підтверджується випискою по особовому рахунку від 17.12.2018 року (а.с. 14). Відповідно до розрахунку позивача (а.с. 15-17), у звязку із неналежним виконанням умов договору, заборгованість позичальника [PERSON] за кредитним договором № 9.51.0118.ФО_К від 16.01.2018 року, станом на 07.12.2018 року складається з наступного: сума заборгованості за кредитом у розмірі 9\~476,07 гривень, сума непогашених процентів у розмірі 857,92 гривень, сума непогашеної комісії у розмірі 2\~990 гривень. Зазначений розрахунок позивача відповідачем не спростований, відповідачем не надано заперечень щодо вимог позивача або даних, які б спростовували викладені у позові обставини, та не надано даних щодо повернення кредитних коштів. Статтею 15 ЦК України кожній особі гарантовано захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов'язок доказування покладений на сторони. Згідно ст. 526 ЦК України, зобовязання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Згідно зі ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Згідно ст. 611 ЦК України, при порушенні зобовязання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом. В силу ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ч. 2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобовязання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобовязання. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. За викладених обставин, суд дійшов висновку, що позивачем надано належні, допустимі та достовірні докази порушення позичальником умов кредитного договору, шляхом неналежного виконання зобовязань за договором, яким умови кредитного договору не оспорювалися, та, оцінюючи їх у сукупності, вважає достатніми для підтвердження аргументів, викладених у позові, про наявність підстав для стягнення зазначеної заборгованості. Крім того,\~статтею 549\~ЦК України\~встановлено,\~що неустойкою є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пунктами 4.1., 4.2. Договору передбачено, що за порушення строків повернення кредиту та/або комісії за обслуговування та/або процентів та/або комісій Позичальник сплачує Банку додатково до встановленої за кредитом процентної ставки пеню з розрахунку подвійної облікової ставки НБУ від суми зазначеної простроченої заборгованості (суми кредиту та/або комісії за обслуговування та/або процентів та/або комісій), розрахованої за кожний день прострочення платежу, включаючи день сплати заборгованості. Сума пені не може бути більшою за 15 процентів суми простроченого платежу. Сукупна сума неустойки (штраф, пеня), нарахована за порушення зобовязань Позичальника на підставі цього Договору не може перевищувати 50 % суми кредиту, вказаної в п. 1.1. цього Договору, і не може бути збільшена за домовленістю сторін. Відповідно до ч. 1 ст. 598 ЦК України, зобовязання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. З огляду на те, що позивачем підтверджено належними доказами, прийнятими судом, факт неналежного виконання позичальником [PERSON] умов кредитного договору, нарахована Банком сума пені у розмірі 651,67 гривень, яка підтверджена розрахунком позивача від 07.12.2018 року, підлягає стягненню з відповідача. На підставі викладеного, враховуючи, що на час розгляду справи судом сума заборгованості за кредитним договором позичальником не сплачена та матеріали справи не містять доказів того, що відповідачем було вжито заходи по погашенню заборгованості, суд приходить до висновку, що позовні вимоги АТ „Юнекс Банк про стягнення з [PERSON] суми заборгованості у розмірі 13\~975,66 гривень є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі, та вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача вказану суму заборгованості. Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1\~762 гривні, що документально підтверджені меморіальним ордером № 814 від 14.12.2018 року.

Outcome: approved