Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-05 00:00:00

Позивач вказує, на те що 23 травня 2013 року він передав відповідачу в оренду транспортний засіб марки Купава, реєстраційний номер [NUMBER] згідно договору оренди. Після передачі транспортного засобу, відповідач орендної плати не сплачував, а транспортного засобу не повернув. [PERSON] повідомляв про те, що ще у 2013 році поверне орендоване майно. Так, з висновку Оболонського РУ ГУМВС України від 05.09.2013 року вбачається, що [PERSON], повідомив, що він дійсно брав у користування належний позивачу причіп «Купава» д.н.з. [NUMBER], але не може його повернути так як перебуває в м. Одеса та одразу після приїзду поверне причіп власнику. Однак після цього транспортний засіб повернутий не був, а місце його знаходження позивачу не відоме, а тому позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом. 22 червня 2016 року від представника позивача [PERSON] надійшла заява про зміну позовних вимог, відповідно до якої [PERSON] змінює позовні вимоги та викладає прохальну частину позову у наступній формі: Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 36820,00 грн. вартості транспортного засобу марки «Купава» , типу причіп, реєстраційний №АА0696ХХ, шасі Y3H81321130024879, 2002 року випуску. Стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати. Вимоги позовної заяви щодо зобовязання відповідача повернути [PERSON] транспортний засіб марки «Купава» типу причіп, реєстраційний №АА0696ХХ просить залишити без розгляду. В судовому засіданні представники позивача змінені позовні вимоги свого довірителя підтримали в повному обємі та просили їх задовольнити, оскільки орендованого майна у відповідача не має, просили стягнути його вартість. Також зазначили, що дані вимоги заявлені з інших підстав ніж ті, що були заявлені раніше і це не є переглядом рішення апеляційної інстанції. Щодо звернення в органи міліції з приводу крадіжки купави то не можуть пояснити, чому [PERSON] не звернувся в той же день до правоохоронних органів. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] зміненні позовні вимоги не визнав, вважаючи, що позивачу було відмовлено в позові на підставі ухвали апеляційного суду Житомирської області від 25.02.2016 року. Суду пояснив, що між позивачем та відповідачем дійсно був укладений договір оренди, який є нікчемним, і в ньому стоїть підпис відповідача. Також зазначив, що [PERSON] дійсно взяв у [PERSON] зазначений в позові причіп (Купаву), який з його слів викрали в ту ж ніч коли він його отримав. Доказів про крадіжку та звернення до правоохоронних органів [PERSON] суду не зміг надати за їх відсутністю. Зі змістом ухвали апеляційного суду від 25.02.2016 року знайомий. Вважає, що відповідач повернув вартість Купави по борговій розписці, яку написав позивачу. [PERSON] ДІМ Оболонського РУ ст. лейтенанта міліції [PERSON] та чергового, який відмовив у прийняті заяви [PERSON] про крадіжку транспортного засобу останній не оскаржував. Вважає, що особа, яка взяла у своє користування річ чи майно повинна його повернути чи відшкодувати його вартість. Просив відмовити у задоволенні позовних вимог. Судом було розяснено сторонам їх право на звернення до суду з клопотанням про проведення експертизи для визначення вартості транспортного засобу Купава 81321, 2002 року випуску, однак сторони не скористались цим правом та вважали, що слід оцінювати вказаний транспортний засіб по інформаційно-консультативній довідці №2340/16 від 23.02.2016 року. Розглянувши та дослідивши матеріали справи, вислухавши думку учасників судового засідання суд приходить до слідуючого. 23 травня 2013 року [PERSON] та [PERSON] уклали договір оренди, відповідно до якого [PERSON] передав в оренду [PERSON] транспортний засіб автомобільний торговий причіп типу Купава реєстраційний номер [NUMBER] терміном на один рік, тобто до 23.05.2014 року (а.с. 7-9). Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу вказує, що власником транспортного засобу Купава реєстраційний номер [NUMBER] є [PERSON] (а.с. 11). Інформаційно консультативна довідка №2340 від 23.02.2016 року вказує, що середньо-ринкова вартість колісного транспорту Купава 81321, 2002 року випуску складає 36820,00 грн. (а.с. 21). Із висновку В.о. начальника Оболонського РУ ГУ МВС України в м. Києві від 05.09.2013 року судом встановлено, що [PERSON] звертався в правоохоронні органи з приводу повернення йому [PERSON] транспортного засобу Купава реєстраційний номер [NUMBER], однак останній не повернув вказане майно (а.с.13). Рішенням Любарського районного суду від 19.01.2016 року були задоволені позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу (а.с.15-16). Ухвалою Апеляційного суду Житомирської області №282/1285/15 від 25.02.2016 року рішення Любарського районного суду від 19.01.2016 року було скасовано в частині стягнення збитків та відмовлено в задоволені позову. В частині судових витрат рішення суду було змінено та зменшено розмір судових витрат. В решті рішення суду було залишено без змін. Вищезазначеною ухвалою договір оренди від 23.05.2013 року відповідно до якого [PERSON] передав в оренду [PERSON] транспортний засіб автомобільний торговий причіп типу Купава реєстраційний номер [NUMBER] терміном на один рік, тобто до 23.05.2014 року визнано нікчемним, а також зазначено, що відмова у задоволенні позову не позбавляє права позивача захистити свої права у судовому порядку у інший спосіб (а.с.17-20). Відповідно до ч. 1 ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. В п.10 Постанови пленуму ВСУ від 06.11.2009 року №9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» вказано, що реституція як спосіб захисту цивільного права (частина перша статті 216 ЦК України) застосовується лише в разі наявності між сторонами укладеного договору, який є нікчемним чи який визнано недійсним. У звязку з цим вимога про повернення майна, переданого на виконання недійсного правочину, за правилами реституції може бути предявлена тільки стороні недійсного правочину. Відповідно до ч.1 ст.360-7 ЦПК України , висновок Верховного суду України щодо застосування норм права, викладений у Постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Згідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Відповідно до ч. 1 ст. 1213 ЦК України у разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна. В судовому засіданні встановлено, що позивач є власником транспортного засобу Купава реєстраційний номер [NUMBER] і згідно договору оренди (нікчемного договору) передав його у користування відповідачу, який до цього часу не повернув його власнику. Також встановлено, що вказаний транспортний засіб у відповідача відсутній і його місцезнаходження сторонам не відоме, а відтак суд вважає, що згідно ч.1 ст.216 ЦК України змінені позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Оскільки рішення ухвалено на користь позивача, то з відповідача підлягає стягненню на користь [PERSON] понесені судові витрати в розмірі 551 грн. 20 коп. сплаченого судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: approved