Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-22 00:00:00

Позивач [PERSON] через свого представника у грудні 2017 року звернулася до суду із позовом до ПАТ «Державний ощадний банк України» про визнання дій незаконними та зобов'язання вчинити дії, в якому просить суд: визнати дії відповідача щодо блокування банківського рахунку [NUMBER], відкритого на ім'я [PERSON], яке виражається у забороні зняття пенсійного забезпечення - незаконними; зобов'язати відповідача розблокувати рахунок [NUMBER], відкритий на ім'я [PERSON], та дозволити знімати гроші довіреній особі ([PERSON]), згідно довіреності на його ім'я та другої картки на зазначений рахунок; заборонити відповідачу в подальшому блокувати рахунок [PERSON] з підстав не передбачених Законами України; стягнути з відповідача на користь позивача розмір моральної шкоди, оцінений в 100 000,00 грн, шляхом перерахування грошових коштів на рахунок відкритий в ПАТ «Державний ощадний банк України». В обґрунтування своїх вимог зазначила, що вона [PERSON] як вимушена переселенка з окупованої території, була зареєстрована в Управлінні праці та соціального захисту населення Оболонського району м. Києва. Починаючи з грудня 2016 року позивач почала отримувати пенсію на картковий рахунок в відділенні відповідача по вул. Маршала Тимошенка, 12. Однак, починаючи з квітня 2017 року на картковий рахунок виплати пенсійного забезпечення перестали надходити. Постановою Оболонського районного суду м. Києва, яка залишена в силі Київським апеляційним адміністративним судом визнано протиправними дії Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо припинення з 01 квітня 2017 року виплати пенсії [PERSON] та зобов'язано Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві відновити виплату їй пенсії з 01 квітня 2017 року на особистий банківський рахунок [NUMBER] відкритий в ПАТ «Державний ощадний банк України». Після надходження коштів на рахунок позивача 12 грудня 2017 року представником [PERSON] на підставі довіреності на зняття пенсії була здійснена спроба зняття грошових коштів з рахунку [PERSON] через касу, проте йому було відмовлено працівниками банку, оскільки рахунок заблокований відповідачем, як згодом пояснив один із працівників, на підставі не проходження ідентифікації позивача. 13 грудня 2017 року представник позивача звернувся із заявою до начальника відділення банку, в якому відкритий рахунок, із вимогою негайно вжити усіх необхідних заходів щодо видачі грошових коштів з рахунку [PERSON] [NUMBER] її представнику [PERSON], як довіреній особі. Проте позивачу не було надано жодних пояснень та не вжито відповідачем жодних заходів. Такі дії відповідача щодо блокування рахунку позивач вважає протиправними, оскільки вони не ґрунтується на жодному Законі України. Підстави, на які посилається відповідач - не є підставами щодо обмеження доступу до основного та єдиного джерела існування. Окрім того за весь час невиконання відповідачем своїх зобов'язань позивачу були завдані моральні страждання. Дії банку, що виразилися в незаконній відмові виконувати умови договору, завдали позивачу душевні страждання і переживання, яких вона зазнала у зв'язку з протиправними діями відповідача. Відмова у видачі пенсії, яку вона не отримувала дев'ять місяців, порушила плани позивача в частині розпорядження власними грошовими коштами, стало для неї сильним шоком від нахабства і незаконності дій по відношенню до людей, які повірили Державному Банку в період нестабільної політичної та економічної ситуації в країні і довірили свої особисті кошти, тим самим забезпечивши фінансовій установі запас ліквідності в один із найважчих економічних моментів, а у відповідь отримали невдячність, і недбале ставлення до виконання банком зобов'язань за договором. Наведене завдає істотної моральної й матеріальної шкоди позивачу, оскільки позбавляє її та її родину всіх засобів для існування, примушує позичати гроші під великі відсотки, відмовляти собі у необхідних речах, порушує звичайний склад життя. Позивач, виходячи з міркувань розумності та пропорційності, оцінює розмір завданої моральної шкоди 100 000,00 грн. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 12 січня 2018 року прийнято до розгляду вищевказану позовну заяву [PERSON] Судом ухвалено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження. 20 квітня 2018 року на адресу суду від відповідача надійшов відзив до позову [PERSON], в якому представник ПАТ «Державний ощадний банк України» просить суд у задоволенні позову відмовити у повному обсязі. Свій відзив представник відповідача обґрунтовує тим, що зупинення видаткової операції (блокування рахунку) клієнту банку внутрішньо переміщеній особі позивачу [PERSON] було здійснене у зв'язку з не виконанням клієнтом вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28 грудня 2016 року №1028 щодо непроходження фізичної ідентифікації клієнта. Таким чином, за відсутності проходження фізичної ідентифікації одержувачів пенсій ПАТ «Державний ощадний банк України» зупиняє видаткові операції за поточним рахунком до моменту звернення клієнта та щомісяця повідомляє Мінфін. Поновлення видаткових операцій здійснюється в разі: - звернення пенсіонера внутрішньо переміщеної особи до будь-якого відділення та проходження ним фізичної ідентифікації. Після чого відбудеться автоматичне розблокування видаткових операцій по карті/рахунку. Кошти, які є на рахунку відразу стають доступні клієнту. Якщо клієнт не пройшов вчасно фізичну ідентифікацію і відбулося блокування видаткових операцій, здійснювати операції зняття коштів або закриття рахунку довіреною особою на підставі довіреності відповідно до Постанови НБУ №637 не дозволяється. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Згідно з ч. 8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. На підставі ч. 5, 8 ст. 279 ЦПК України, з урахуванням того, що від сторін не надходило клопотань про розгляд справи в судовому засіданні з їх повідомленням, враховуючи достатність доказів та письмових пояснень, суд вважає можливим провести розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити у зв'язку з наступним. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Постановою Оболонського районного суду м. Києва від 23 серпня 2017 року постановлено визнати протиправними дії Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо припинення з 01 квітня 2017 року виплати пенсії [PERSON] зобов'язати Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві відновити виплату пенсії [PERSON] ([INFO], ідентифікаційний номер [NUMBER]) з 01 квітня 2017 року на особистий банківський рахунок [NUMBER], відкритий в Ощадбанку (а.с.15-18). Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду м. Києва від 01 листопада 2017 року вищевказану постанову Оболонського районного суду м. Києва залишено без змін (а.с.19-24). Зокрема постановою Оболонського районного суду м. Києва від 23 серпня 2017 року встановлено, що згідно посвідчення серія [NUMBER] виданого [PERSON] 18.05.2004 УПФ України в м. Харцизьку Донецької області, [PERSON] призначено пенсію за віком з 01.01.2004 безстроково. Згідно довідки про взяття позивача на облік як внутрішньо переміщеної особи №[NUMBER] від 27.09.2016, позивач зареєстрована в [ADDRESS] фактично проживає в [ADDRESS] З виписки по картковому рахунку ГУ з обслуговування клієнтів Ощадбанку за період з 01.09.2016 по 01.07.2017 вбачається, що по рахунку №0090-[NUMBER], відкритому позивачу, останнє безготівкове зарахування пенсії відбулося 10.03.2017. Представник позивача [PERSON] 12.12.2017 здійснив спробу зняти з банкомата грошові кошти з карткового рахунку позивача через касу банку, проте йому було відмовлено у видачі грошових коштів, в зв'язку із блокуванням рахунку [NUMBER] та було видано чек №1548 від 12.12.2017 (а.с.28). 13 грудня 2017 року представник позивача звернувся із заявою вх.№749 до начальника відділення банку, в якому відкритий рахунок, із вимогою негайно вжити усіх необхідних заходів щодо видачі грошових коштів з рахунку [PERSON] [NUMBER], йому [PERSON], як довіреній особі (а.с.27). Однак вказані вимоги відповідачем не були задоволені. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» для взятої на облік внутрішньо переміщеної особи реалізація прав, зокрема, на пенсійне забезпечення здійснюється відповідно до законодавства України. Україна вживає всіх можливих заходів, спрямованих на розв'язання проблем, пов'язаних із соціальним захистом, зокрема відновленням усіх соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам. За приписами п. 1 Порядку №509 «Про облік внутрішньо переміщених осіб», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 (в редакції станом на 01.03.2016) довідка є документом, який видається внутрішньо переміщеній особі. Відповідно до абз. 3 п. 6 Порядку №509 (в редакції станом на 01.03.2016) строк дії такої довідки становить шість місяців з дати її видачі. Постановою Кабінету Міністрів України від 5 листопада 2014 року №637 «Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам» встановлено, що призначення та продовження виплати пенсій (щомісячного довічного грошового утримання), довічних державних стипендій, усіх видів соціальної допомоги та компенсацій, матеріального забезпечення, надання соціальних послуг за рахунок коштів державного бюджету та фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування внутрішньо переміщеним особам здійснюються за місцем перебування таких осіб на обліку, що підтверджується довідкою, виданою згідно з Порядком оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 року № 509. Постановою Кабінету Міністрів України від 14 березня 2016 року №167 «Про внесення змін до постанов Кабінету Міністрів України» внесені зміни до Постанови Кабінету Міністрів України від 5 листопада 2014 року №637 «Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам», а саме пункт 1 викладено в такій редакції: починаючи з 1 липня 2016 року виплата пенсій (щомісячного довічного грошового утримання), усіх видів соціальної допомоги та компенсацій, довічних державних стипендій за рахунок коштів державного та місцевих бюджетів, коштів Пенсійного фонду України, фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування, що призначені внутрішньо переміщеним особам, здійснюється через рахунки та мережу установ і пристроїв Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України». Для ідентифікації одержувачів пенсій, які є внутрішньо переміщеними особами, та забезпечення виплати їм пенсій здійснюється емісія платіжних карток, які одночасно є пенсійним посвідченням, із зазначенням на них графічної та електронної інформації про власника та його електронного цифрового підпису. Строк дії карток, які одночасно є пенсійним посвідченням, встановлюється до трьох років за умови проходження фізичної ідентифікації клієнта в установах Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» перші 2 рази кожні шість місяців, у подальшому кожні 12 місяців. Після завершення строку дії картки вона перевипускається за рахунок Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України». Постановою Кабінету Міністрів України від 28 грудня 2016 року №1028 «Про внесення змін до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України» внесені зміни до Постанови Кабінету Міністрів України від 5 листопада 2014 року №637 «Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам», а саме доповнено пункт 1 після абзацу шостого новим абзацом такого змісту: фізична ідентифікація клієнта, якому відкрито поточний рахунок в установах Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» для отримання пенсії, до отримання ним в установленому порядку платіжної картки, яка одночасно є пенсійним посвідченням, здійснюється кожні три місяці з дня відкриття рахунка. З аналізу наведених приписів вбачається, що зупинення видаткової операції (блокування рахунку) клієнту банку внутрішньо переміщеній особі може бути здійснено в разі не виконання клієнтом вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28 грудня 2016 року №1028 щодо непроходження фізичної ідентифікації клієнта. Окрім того пунктом 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 5 листопада 2014 року №637 «Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам» встановлено, що у разі непроходження фізичної ідентифікації одержувачем соціальних виплат Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» зупиняє видаткові операції за поточним рахунком і не пізніше ніж наступного робочого дня інформує про таке рішення щодо одержувачів пенсій - Пенсійний фонд України та Міністерство фінансів. Відновлення видаткових операцій проводиться Публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» з дати, наступної за днем проведення фізичної ідентифікації клієнта в установах Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України». З урахуванням вищевказаного судом встановлено, що відповідач мав право блокувати рахунок [PERSON] у своїй установі з підстав непроходження ідентифікації останньої протягом кожних трьох місяців. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивач [PERSON] не надала суду достатніх правових обґрунтувань та необхідних доказів того, що вона особисто зверталася до відповідача для проходження ідентифікації її як фізичної особи. На підставі викладеного, ст. 5, 12-13, 76, 81, 82, 206, 263-265, 279 ЦПК України, суд -

Outcome: dismissed