Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-31 00:00:00

позивач [PERSON] пред»явив в Голосіївському районному суді м.Києва позов до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом позбавлення відповідачів права користування житловим приміщенням - квартирою за адресою: [ADDRESS]. Зазначав, що позивач є власником квартири [ADDRESS] на підставі договору купівлі продажу від 24.07.2015 року, посвідченого приватним нотаріусм КМНО Позняковою С.В., який зареєстрований в реєстрі за №660, Реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна, згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності: 687581680000. У вказаній квартирі зареєстровані відповідачі: з 21.04.1998р. - [PERSON], [INFO] (колишній власник); з 21.04.1998р. - [PERSON], 1988р.н. (донька колишнього власника); з 29.03.2001р. - [PERSON], [INFO] (колишній власник); з 04.08.2011р. [PERSON], [INFO] (брат колишнього власника). Посилався на те, що відповідачі не є членами сім'ї власника житла - позивача, позивач не має бажання використовувати належне йому майно для проживання відповідачів та їх реєстрації. Реєстрація відповідачів в квартирі, що належить на праві власності позивачу позбавляє його в повній мірі розпоряджатися належним йому майном - вказаною квартирою, тому виникла необхідність в захисті зазначеного права позивача шляхом позбавлення відповідачів права користування житловим приміщенням вказаною квартирою. Просив усунути перешкоди в користуванні позивачем квартирою за адресою: [ADDRESS]. шляхом позбавлення відповідачів права користування житловим приміщенням - вказаною квартирою. Представник позивача подав до суду заяву, в якій просив позов задовольнити, справу розглянути в його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідачі в судове засідання не з»явилися, про час і місце розгляду справи повідомлену у встановленому законом порядку, судові повістки про виклик до суду повернуті поштовим відділенням за закінченням встановленого строку зберігання. Представник третьої особи в судове засідання не з»явився, про час і місце судового розгляду справи повідомлений належним чином. У зв»язку з цим суд, зважаючи на те, що представник позиваа не заперечував проти заочного розгляду справи, суд, відповідно до ст.224 ЦПК України, ухвалив розглянути справу за відсутності сторін та представника третьої особи, ухваливши заочне рішення, на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з таких мотивів. В судовому засіданні встановлено, що позивач є власником квартири [ADDRESS] на підставі договору купівлі продажу від 24.07.2015 року, посвідченого приватним нотаріусм КМНО Позняковою С.В., який зареєстрований в реєстрі за №660, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна, згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності: 687581680000 (а.с.5-7). У вказаній квартирі зареєстровані відповідачі: з 21.04.1998р. - [PERSON], [INFO] (колишній власник); з 21.04.1998р. - [PERSON], 1988р.н. (донька колишнього власника); з 29.03.2001р. - [PERSON], [INFO] (колишній власник); з 04.08.2011р. [PERSON], [INFO] (брат колишнього власника), що стверджується довідкою Форма№3 від 12.09.2016, виданою Об»єднаням співласників багатоквартирних будинків «Дім» (а.с.8) та відомостями адресно-довідкового підрозділу територіального органу ДМС України в м.Києві, витребуваними судом. Статтею 41 Конституції України визначено право кожного володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд (ст.319 ЦК України). Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом (ст.321 ЦК України). Власник житлового будинку квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб (ст.383 ЦК України). Відповідно до вимог ст.150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Як вбачається зі змісту зазначених норм законодавства, власникові належить право володіння, користування та розпоряджання своїм майном, яким він володіє, користується, розпоряджається на власний розсуд та має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, що не суперечать закону. У судовому засіданні встановлено, що відповідачі не є співвласниками вказаної квартири, не є членами сім»ї позивача, як власника цієї квартири, відповідачами порушується право власності позивача на вказану квартиру м.Києві, що полягає у неможливості здійсненню позивачем його права власності на квартиру в повному обсязі, а саме права користування, розпорядження та володіння цією користуванню лише на власний розсуд, тому порушене право позивача підлягає захисту. Відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. За таких обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягають присудженню солідарно понесені позивачем судові витрати у виді судового збору в розмірі 551,20грн. На підставі наведеного, ст.41 Конституції України, ст.ст. 15, 16, 29, 317, 319, 321, 358, 383, 391 ЦК України, ст.150 ЖК України,

Outcome: approved