Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-03 00:00:00

Позивач в жовтні 2015 року звернулась до суду з позовом про визнання відповідача такою, що втратила право користування квартирою [ADDRESS], вказавши що відповідач є колишньою дружиною її онука, тобто не є членом сім'ї позивача. Власником вищевказаної квартири згідно договору купівлі-продажу ВСВ № 227228 від 5 квітня 2005 року є [PERSON] Будучи зареєстрованою в даній квартирі, відповідач створює позивачу перешкоди в утриманні, використанні та розпорядженні майном, однак добровільно не бажає знятися з реєстрації. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, пояснивши, що відповідач втратила право користування спірною квартирою, оскільки не проживає в ній понад рік, не виконує своїх обов'язків щодо утримання житла і в даний час не є членом сім'ї власника квартири. Разом з тим, позивач оплачує комунальні послуги та має намір проживати в квартирі, тоді як реєстрацією відповідача їй чиняться перешкоди у здійсненні права власності щодо цієї квартири. Відповідач неодноразово зверталась до суду з заявами про відкладення судового розгляду справи, після чого в судове засідання 19.02.2016 року не з'явилась, хоча про час та місце судового розгляду справи її було повідомлено в установленому законом порядку, про причини неявки не повідомила. За таких обставин та враховуючи сплив визначених законом строків розгляду у даній справі, суд вважає за можливе справу по суті розглянути за відсутності відповідача в судовому засіданні на підставі наявних у справі доказів, ухваливши заочне рішення. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, про час та місце судового розгляду справи був повідомлений в установленому законом порядку, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечуючи проти позову. За таких обставин суд вважає за можливе розгляд справи провести за відсутності представника третьої особи в судовому засіданні. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що позивач - його бабуся по матері, а відповідач - колишня дружина, котра вже два роки і чотири місяці не проживає в квартирі [ADDRESS]. Квартиру залишила добровільно, після чого до осені 2014 року забрала свої речі. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що позивач - його прабабуся, а відповідач - матір. Йому відомо, що відповідач близько двох останніх років живе в іншому житлі, оскільки орієнтовно в жовтні 2014 року виїхала з квартири [ADDRESS]. Поступово забрала свої речі з квартири. Також орієнтовно півроку до дня розгляду справи судом обіцяла добровільно виписатись з квартири, однак не зробила цього. Заслухавши пояснення представника позивача, показання свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних мотивів. Встановлено, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу квартири від 5.04.2005 року, що підтверджується даним договором, витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно Хмельницького БТІ від 5.04.2005 року, інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна від 15.01.2016 року. Як вбачається з довідки про склад сім'ї та прописку, виданої ЖЕК № 6 30.09.2015 року, з 21.07.2005 року відповідач зареєструвала своє місце проживання у спірній квартирі, зазначено відношення до власника - «інші». Реєстрація мала місце після ухвалення Хмельницьким міськрайонним судом рішення від 9.12.2004 року про визнання за [PERSON] та її малолітнім сином [PERSON] права користування квартирою та їх вселення у дану квартиру - як членів сім'ї власника квартири, на той час [PERSON] Ухвалою Апеляційного суду Хмельницької області вказане рішення залишено без змін. Як вбачається з показань допитаних в судовому засіданні свідків [PERSON] та [PERSON], відповідач більше року не проживає в спірній квартирі, добровільно виселилась з неї та забрала свої речі, проте добровільно знятись з реєстрації не бажає, чим створює позивачу перешкоди у здійсненні права власності щодо квартири. Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України, право власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Таким чином, позовну вимоги про усунення перешкод у здійсненні позивачем права власності на належну їй квартиру [ADDRESS] шляхом визнання відповідача такою, що втратила право користування вказаним жилим приміщенням, - слід задовольнити. Разом з тим, в позовній вимозі про зобов'язання ХМВ УДМС України зняти відповідача з реєстрації у спірній квартирі слід відмовити, оскільки по-перше, позивач не залучала до участі у справі в якості співвідповідача УДМС України в Хмельницькій області, якому фактично адресована ця вимога, а по-друге, доказів звернення до ХМВ УДМС України щодо зняття відповідача з реєстрації та відмови у цьому позивач суду не надала. Судові витрати на загальну суму 974,40 грн. сплачені позивачем і підлягають стягненню на її користь з відповідача пропорційно до задоволених позовних вимог, тобто в сумі 487,20 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial