Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-19 00:00:00

Позивач [PERSON] працював в ВАТ «Запорізький завод «Високовольтної апаратури», який перетворено у Командитне товариство «Запорізький завод «Високовольтної апаратури - Вакатов» і Компанія» на посаді стропальника. 27.12.2016р. він звільнився з підприємства за ст.38 ч.3 КЗпПУ на підставі наказу №46 від 26.12.2016р. у зв'язку із порушенням власником або уповноваженим ним органом законодавства про працю, умов колективного чи трудового договору, а саме невиплату заробітної плати. Позивач неодноразово просив відповідача сплатити йому нараховану але не виплачену заробітну плату за період часу з 01.01.2016р. по 27.12. 2016 року, однак підприємство тривалий час порушувало вимоги законодавства про працю, а саме, строки виплати заробітної плати. Оскільки відповідач не виконав встановлені законом обов'язки, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача суми заборгованості по заробітній платі станом на 19 грудня 2016р. - 26549,95 грн., компенсації за затримку розрахунку за весь час затримки., В подальшому позивач уточнив свої позовні вимоги, а тому на момент розгляду справи сума заборгованості по зарплаті станом на 27.12.2016 р. становить 30083,61 грн., сума компенсації за період часу з 27.12.2016р. по 24.03.2017р. складає 13631,94 грн., сума з урахуванням індексу інфляції становить 2782,30 грн. та компенсація за невикористану відпустку в сумі 2842,28 грн., а всього позивач просив стягнути з відповідача 47084,21 грн. Позивач в судове засідання не з'явився, просить розглянути справу за участі його представника. В судовому засіданні, представник позивача надав суду письмову заяву, в якій наполягає на стягненні з відповідача суми заборгованості по зарплаті на момент звільнення, компенсації за затримку розрахунку за весь час затримки, індексу інфляції та вихідної допомоги. Представник відповідача до судового засідання надала письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, не заперечувала проти стягнення вказаної суми за рішенням суду. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав: згідно записів в трудовій книжці, та довідок підприємства, позивач працював в ВАТ «Запорізький завод «Високовольтної апаратури», який перетворено у Командитне товариство «Запорізький завод «Високовольтної апаратури - Вакатов» і Компанія» на посаді стропальника /а.с.4,5-6/. 26.12.2016р. він звільнився з підприємства за ст.38 ч.3 КЗпПУ на підставі наказу №46 від 26.12.2016р. /а.с.7/. Відповідно до ст.60 ч.1 ЦПК України, кожна з сторін зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається. Відповідно до вимог ч.1 ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Згідно наданої позивачем в судовому засіданні довідки № 214 від 16.03.2017 року, підписану генеральним директором КТ «Запорізький завод «Високовольтної апаратури - Вакатов» і Компанія», заборгованість по заробітній платі перед [PERSON] станом на 27.12.2016 року складає 30083,61 грн. Відповідно до п.є та п.1 «Порядку обчислення середньої заробітної плати» затвердженого Постановою КМУ 8.02.1995р. N100, Порядок обчислення середньої заробітної плати застосовується у випадках: є) виплати вихідної допомоги. Згідно п.2 цього Порядку, обчислення середньої заробітної плати здійснюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата. Враховуючи заробітну платню за жовтень-листопад 2016 р. в розмірі 6080,04., відповідно довідки про середній заробіток позивача [PERSON] /а.с.3/, його середньоденна заробітна плата становить - 184,24 грн. При цьому кількість робочих днів затримки з дати звільнення 27.12.2016р. по 24.03.2017р. складає 62 робочих дні, Тому, середній заробіток позивача за62 дні затримки виплати зарплати складає - 10870,16 грн. Крім того, позивач має право отримати компенсацію за несвоєчасну виплату зарплати з урахуванням індексу інфляції в сумі 1513,89 грн. Відповідно до частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. До того ж, на користь позивача має бути стягнута вихідна допомога при звільненні, яка складає 4617,16 грн. Тому, відповідно до вимог ст.117 ч.1 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір, підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Крім того, з відповідача підлягає стягненню і сума судового збору, відповідно до вимог ст.80 ЦПК України.

Outcome: approved