Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-26 00:00:00

Позивач [PERSON] пред»явив до суду позов до відповідача [PERSON] про припинення стягнення аліментів на її користь на сина [PERSON], [INFO] починаючи з 24 лютого 2017 року та визнаня виконавчого листа від 06.05.2010 року про стягнення аліментів таким, що не підлягає до виконання . В обґрунтування вимог позивач вказує, що рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 06 травня 2010 року стягнуто з нього на користь [PERSON] аліменти на сина [PERSON], [INFO] у розмірі ? частки всіх видів доходів щомісячно, починаючи з 20 квітня 2010 року і до досягнення повноліття. Разом із тим, що починаючи з 19 лютого 2017 року син постійно проживає разом із ним в с. Старий Скалат, оскільки [PERSON] підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення , передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України та до неї застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою. Посилаючись на наведене та те, що на даний час син постійно проживає разом з ним та повністю перебуває на його утриманні , просив звільнити його від сплати аліментів припинивши їх стягнення з дня подачі позову 24 лютого 2017 року та визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню . Позивач у судове засідання не зявився, хоча про день та час розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Попередньо подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю та не заперечує щодо заочного вирішення справи. У попередньому судовому засіданні позивач був присутній, позов підтримав, зіславшись на доводи викладені у ньому. Відповідач в судове засідання не зявилася, хоча про день та час слухання справи була повідомлена у встановленому законом порядку. Начальником Чортківського СІЗО було вручено [PERSON] позовну заяву, ухвалу про відкриття провадження у справі, повідомлення про судове засідання та запропоновано надати пояснення по суті позову. Однак, відповідачка будь яких пояснень по суті позову , заяви про розгляд справи за її відсутності та відкладення судового розгляду , до суду не надала. Відповідно до вимог ст. 224 ЦПУ України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи Суд, розглянувши матеріали справи, приймаючи до уваги думку позивача, який не заперечує проти розгляду справи у відсутності відповідача, вважає за необхідне проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Судом установлено та підтверджено матеріал справи, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстровано шлюбі з 04.06.2009 року, який було розірвано рішенням 14.02.2011 року Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області . Від даного шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ИД № 105460, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління від 10 листопада 2009 року за актовим записом № 2674. Рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 06 травня 2010 року , яке набрало законної сили, стягнуто з [PERSON] в користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] у розмірі ? частки всіх видів заробітку відповідача щомісячно, починаючи з 20 квітня 2010 року і до досягнення повноліття. 06 травня 2010 року Тернопільський міськрайонний суд видав виконавчий лист про стягнення з [PERSON] в користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] у розмірі ? частки всіх видів заробітку відповідача щомісячно, починаючи з 20 квітня 2010 року і до досягнення повноліття. Згідно ухвали слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Мостецької А.А. від 12 лютого 2017 року до підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України [PERSON] застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою . Ухвалою колегії суддів Тернопільського міськрайонного суду від01 червня 2017 року на підставі обвинувального акта стосовно відповідачки про обвинувачення за ч. 1 ст. 115 КК України призначений судовий розгляд. Відповідно із Ухвалою колегії суддів Тернопільського міськрайонного суду від 06 липня 2017 року строк перебування [PERSON] під вартою продовжений, натепер відповідачка [PERSON] перебуває під вартою у Чортківському СІЗО. Судом установлено що син сторін [PERSON] починаючи з 19 лютого 2017 року проживає разом із батьком в с. Старий Скалат Підволочиського району Тернопільської області та перебуває на утриманні позивача . Згідно довідки Скалатської міської ради Підволочиського району Тернопільської області за №442 від 20.02.2017 року вбачається, що при обстеженні місця проживання [PERSON], [INFO] встановлено, що [PERSON] проживає разом з батьком [PERSON], без реєстрації в с. Старий Скалат по вул.Л.Українки, 2 Підволочиського району Тернопільської області. Судом вживались заходи щодо повідомлення [PERSON] про час та місце розгляду справи, надсилались копія ухвали про відкриття провадження у справі, копія позовної заяви із долученими документами та запропоновано надати письмові пояснення по суті позову. [PERSON] будь яких заперечень чи пояснень по суті позову не надала. Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши в сукупності зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, виходячи зі наступного. Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. \~\~\~\~ За змістом ст.ст. 179-181 СК України аліменти на утримання неповнолітньої дитини сплачуються тому з батьків, з яким проживає дитина, та який виконує обов'язки із утримування дитини та повинні використовуватися за цільовим призначенням. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Згідно з вимогами ч. 2 ст. 188 СК України батьки можуть бути звільнені від обов'язку утримувати дитину тільки за рішенням суду. В силу вимог ч. 4 ст. 223 ЦПК України якщо після набрання законної сили рішення суду, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред'явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Встановлено, що рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 06 травня 2010 року, яке набрало законної сили, стягнуто з [PERSON] в користь [PERSON] аліменти на сина [PERSON], [INFO] у розмірі ? частки всіх видів заробітку відповідача щомісячно, починаючи з 20 квітня 2010 року і до досягнення повноліття. Починаючи з 19 лютого 2017 року по даний час син сторін [PERSON] проживає разом із батьком позивачем в с. Старий Скалат Підволочиського району Тернопільської області та перебуває повністю на його утриманні. Мати [PERSON] на користь якої стягуються аліменти на сина [PERSON] згідно рішення Тернопільського міськрайонного суду від 06 травня 2010 року , починаючи із 12 лютого 2017 року перебуває під вартою в Чортківську СІЗО. Син [PERSON] припинив приживати разом з матірю [PERSON]З, Таким чином, приймаючи до уваги те, що дитина починаючи з 19 лютого 2017 року проживає разом із батьком і перебуває повністю на його утриманні, а обовязок по сплаті аліментів несе особа, яка проживає окремо від дитини та не приймає участь у її утриманні, суд вважає, що відпали законні підстави для примусового стягнення з батька на користь матері, аліментів на утримання неповнолітньої дитини сторін . Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановленні обставини справи, суд вважає, що [PERSON] необхідно звільнити від сплати аліментів\~\~на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO] у розмірі ? частки всіх видів заробітку відповідача щомісячно, починаючи з 20 квітня 2010 року і до досягнення повноліття визначених рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 06 травня 2010 року Вимогу позивача\~\~про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, суд вважає такою, що не відповідає обставинам справи, оскільки стягнення,\~\~які проведено за виконавчим листом, поверненню не підлягають, а тому на спірні відносини положення статті 369 ЦПК України не поширюються. Крім того, питання про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню вирішується в порядку вимог ст.369 розділу 4 ЦПК України шляхом подання до суду заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Outcome: partial