Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-22 00:00:00

Позивач акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 17.05.2013, мотивуючи тим, що відповідач отримав кредит у розмірі 1500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Позивач виконав взяті на себе зобов`язання у повному обсязі. Відповідач, в свою чергу, порушив порядок виконання зобов`язань за зазначеним договором, у зв`язку з чим виникла заборгованість. Згідно розрахунку заборгованості, з урахуванням зменшення позовних вимог, станом на 18.03.2021 заборгованість відповідача по поверненню кредитних коштів становить 7963,34 грн., яка складається з наступного: 1429,46 грн. - заборгованість за тілом кредиту; в т.ч. 1429,46 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 0,00 грн. - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625; 3032,00 грн. - заборгованість за простроченими відсотками; 3501,88 грн. - заборгованість за пенею, яку позивач просить стягнути з відповідача. Ухвалою судді від 04.07.2019 у справі відкрито провадження за правилами спрощеного провадження, без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Сторони не подавали клопотання про розгляд справи у загальному позовному провадженні чи призначення судового засідання у спрощеному провадженні. Від відповідача відзив на позов не надходив до суду, копія належним чином завіреної ухвали про відкриття провадження від 04.07.2019, разом з судовою повісткою про виклик та копією позовної заяви з додатками, судом направлялися за місцем проживання (перебування) вказаним в позовній заяві, проте поштова кореспонденція повернулася на адресу суду без вручення за закінченням встановленого строку зберігання. Згідно з частиною 1 статті 174 Цивільного процесуального кодексу України, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. Як встановлено, частиною 4 статті вказаної статті Кодексу, у разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. В позовній заяві позивач просив розгляд справи проводити без участі його представника на підставі матеріалів справи, проти заочного рішення суду не заперечував. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів, оскільки відповідач не подав відзив і позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що 17.05.2013 між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір б/н, відповідно до якого позивач надав відповідачеві кредит у розмірі 1500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. В період дії договору відповідач не дотримався умов кредитного договору, внаслідок чого утворилася заборгованість, що станом на 18.03.2021 заборгованість відповідача по поверненню кредитних коштів становить 7963,34 грн., яка складається з наступного: 1429,46 грн. - заборгованість за тілом кредиту; в т.ч. 1429,46 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 0,00 грн. - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625; 3032,00 грн. - заборгованість за простроченими відсотками; 3501,88 грн. - заборгованість за пенею, яку позивач просить стягнути з відповідача. Згідно п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг, - позичальник зобов`язується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. Відповідно до змісту ст.ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Статтею 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Оскільки в судовому засіданні знайшла своє підтвердження та обставина, що відповідачем порушено передбачений договором порядок погашення заборгованості, позов підлягає задоволенню в межах заявлених позивачем вимог, тобто в сумі 7963,34 грн. Враховуючи те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, відповідно до ст. 141 ЦПК України, судові витрати понесені позивачем у вигляді судового збору в розмірі 1 762,00 грн. підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved