Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області з позовом до відповідача [PERSON], відповідно до якого просить позбавити відповідача та її дочку права користування житловим приміщенням та зняти їх з реєстрації місця проживання, посилаючись на те, що відповідач за вищевказаною адресою не проживає, а в позивача виникають проблеми зі сплатою надмірних комунальних послуг, які не надаються відповідачем, але нараховуються за неї, чим об'єктивно порушуються її права. В судове засідання позивач не з'явилася, надала суду заяву у якій повністю підтримала позовні вимоги, викладені у позовній заяві, просить позов розглянути у її відсутність. [PERSON] в судове засідання не з'явився, заперечень не надавав, причини неявки суду не вказав та будь-яких клопотань про перенесення розгляду справи не заявляв, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений завчасно та належним чином. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, надали суду заяву в якій просять справу розглянути у її відсутність, заперечень щодо заявленних позовних вимог не мають. За таких обставин, оскільки представник позивача не заперечує щодо розгляду справи у відсутність відповідача, то за таких обставин суд визнав за можливе у відповідності до ст.ст. 224, 226 ЦПК України провести заочний розгляд справи, тобто розглянути справу у відсутність відповідача, так як в справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги позивача, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку про ухвалення рішення виходячи з наступного: У відповідності до договору купівлі - продажу квартири від 20 вересня 2005, [PERSON] продав, а [PERSON] купила трьохкімнатну квартиру за № 60, загальною площею 56,8 кв.м., житловою площею 34,9 кв.м., яка знаходиться в місті Хмільнику Вінницької області, по вул. 1-го Травня, в житловому будинку за 11 «а» . З урахуванням чого, КП Вінницьким обласним обєднанням бюро технічної інвентаризації за мною [PERSON] зареєстровано право приватної власності зазначеної квартири, про що видано відповідне реєстраційне посвідчення. 24 жовтня 2009 відділом реєстрації актом цивільного стану по місті Хмільнику Хмільницького міськрайонного управління юстиції між сином позивача [PERSON], [INFO] та [PERSON] [INFO] (громадянкою [PERSON]) укладено шлюб та в подальшому 31 березня 2010 складено відповідний актовий запис про народження доньки [PERSON]. Згідно з довідкою КП Хмільницька житлово-експлуатаційна контора від 25 вересня 2014 за № 1222, у вищезазначеній квартирі, що належить позивачці на праві власності, зареєстровані син позивачки - [PERSON], [INFO], невістка позивача - [PERSON], [INFO], онучка позивача - [PERSON], [INFO]. Однак, сімейне життя не склалось на підставі чого заочним рішенням Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 19 листопада 2013 шлюб міжШвець В. В. та [PERSON] розірвано. [PERSON] до моменту розвівання шлюбу, а саме 10 вересня 2013 забрала доньку і переїхала до попереднього місяця проживання де також проживає її мати до м. Сєверодонецьк Луганської області та станом на день звернення до суду з вказаним позовом, не поверталась. Більше того, намірів щодо повернення до м. Хмільника немає, вказане підтверджується довідкою буд. комітету від 10 вересня 2014 № 730, від 13 жовтня 2013 № 980 засвідчених Хмільницькою міською радою та телефонами розмовами з бабусею відповідачки. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своє інтелектуальної, творчої діяльності, при цьому право приватної власності є непорушним. Місцем проживання фізичної особи, згідно ч. 1 ст. 29 Цивільного кодекс. України, є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Частиною 1 статті 321 Цивільного кодексу України закріплено, що праве власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього праве чи обмежений у його здійсненні. Зі змісту ст. 317 Цивільного кодексу України слідує, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Стаття 391 Цивільного кодексу України передбачає, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджанню своїм майном. Члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони| мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним власником житла або законом, що передбачає ст. 402 Цивільного кодексу України. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцех проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнанш особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Так, питання втрати права користування житловим приміщенням дозволяє віднести до членів сімї власника осіб, які проживають з власником і ведуть з ним спільне господарство; колишніх членів сімї власника, зокрема осіб, які проживають з власником, але з певного часу вже не є членами сімї; члени сімї колишнього власника, зокрема особи, які проживають у житлі, право власності на яке перейшло від громадянина, який зберігає сімейні стосунки з користувачами жилого приміщення, до інших осіб; колишніх членів сім ї колишнього власника житлового приміщення. В контексті зазначеного варто відмітити, що [PERSON] 10 вересня 2013 забрала доньку і переїхала до попереднього місяця проживання, а саме м. Сєвєродонецька, Луганської області та станом на день звернення до суду з вказаним позовом не поверталась, тобто, наявні підстави для позбавлення [PERSON] та [PERSON] права користування житловим приміщенням та зняття їх з реєстрації місця проживання. Факт відсутності [PERSON] за місцем реєстрації також підтверджується квитанціями, товарно-транспортними накладними про перерахування аліментів [PERSON] на користь [PERSON] В зі спрямуванням м.Сєверодонецьк Луганської області, отримувач [PERSON] На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved