Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-10 00:00:00

Позивач [PERSON] посилається в обґрунтування свого позову на те, що з 1997 року по грудень місяць 2000 року вона та відповідач [PERSON] перебували у фактичних шлюбних відносинах, від яких мають неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. З грудня місяця 2000 року сторони однією сім'єю не проживають, сини живуть з позивачем та знаходяться на її повному утриманні, відповідач проживає окремо, матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. На підставі викладеного, позивач [PERSON] просить щомісячно стягувати з відповідача [PERSON] аліменти на утримання синів [PERSON] та [PERSON] в розмірі 1/3 частини від всіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, до досягнення дітьми повноліття. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином - своєю заявою до суду просить розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності позивача [PERSON], на підставі наявних у справі доказів. В судове засідання відповідач [PERSON] повторно не з'явився, причин своєї неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не подавав. Про дату, час та місце розгляду справи відповідач повідомлявся шляхом направлення судових повісток рекомендованими листами із повідомленнями за адресою місця його проживання, зареєстрованого у встановленому законом порядку. Судові повістки про виклик відповідача в судове засідання повернені до суду з відміткою поштового відділення про відсутність адресата. Відповідно до вимог ч.5 ст.74 ЦПК України судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Таким чином, судові повістки вважаються врученими відповідачеві [PERSON] належним чином. Відповідно до вимог ст.224 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу заочно, за відсутності відповідача [PERSON], на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та визначив відповідно до них правовідносини. З 1997 року по грудень місяць 2000 року позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебували у фактичних шлюбних відносинах, від яких мають неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. З грудня місяця 2000 року сторони однією сім'єю не проживають, сини живуть з позивачем [PERSON] та знаходяться на її повному утриманні. Відповідач [PERSON] проживає окремо, матеріальної допомоги на утримання дітей не надає Згідно ч.1 ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує : стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. В судовому засіданні не встановлено обставин, за якими відповідач [PERSON] міг би бути звільнений від обов'язку утримувати своїх неповнолітніх синів. В судове засідання відповідач [PERSON] не надав заперечень проти визначеного позивачем способу виконання обов'язку утримувати неповнолітніх синів. В судове засідання відповідач [PERSON] не надав заперечень проти визначеного позивачем розміру аліментів на утримання неповнолітніх синів. На підставі викладеного суд вважає можливим щомісячно стягувати з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх синів [PERSON] та [PERSON] в розмірі 1/3 частини від всіх видів заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи з 03 грудня 2013 року до досягнення дітьми повноліття. Згідно ст.88 ЦПК України суд вважає можливим стягнути з відповідача [PERSON] на користь держави судовий збір в сумі 243,60 грн.

Outcome: approved