Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-26 00:00:00

Позивач [PERSON] у грудні 2015 року звернувся до суду із позовом до відповідача [PERSON], прохаючи суд зобовязати відповідача повернути йому його автомобіль марки ГАЗ 22213, 2001 року випуску, державний реєстраційний номер [NUMBER], синього кольору, номер кузову 32210010010039156, номер шасі 002090587, з газобалонною установкою під газ метан з трьома балонами, технічний паспорт на цей автомобіль, стягнути судові витрати у сумі 500 гривень (а.с. 2-3). Свої позовні вимоги обґрунтовує наступним чином. Так, 24 жовтня 2011 року він уклав із [PERSON] договір оренди мікроавтобусу марки ГАЗ 22213, 2001 року випуску, державний реєстраційний номер [NUMBER], який є його власністю. У цей день у нотаріуса вони договір не завірили, так як [PERSON] не сплатив йому застави, та у звязку зі здійсненням дрібного поточного ремонту автомобілю. Однак, [PERSON] передав йому частину завдатку у сумі 1300 гривень та попрохав передати автомобіль у користування для того, щоб негайно вивезти насіння, що належало його дружині, як оплата за земельний пай. Після цього він не повернув автомашину, затягуючи повернення з усяких надуманих причин, а згодом попрохав у нього за те, щоб її повернути, кошти у сумі 3000 гривень. Коли він відмовився передати ці кошти [PERSON], пообіцявши звернутися до міліції із заявою про вимагання, той перестав відповідати на телефонні дзвінки. 17 жовтня 2014 року він звернувся до суду з позовом до [PERSON] з вимогою про стягнення вартості неповернутого йому майна - мікроавтобусу марки ГАЗ 22213, державний реєстраційний номер [NUMBER], який є його власністю. У задоволенні позову суд відмовив з тих підстав, що договір оренди, не посвідчений нотаріусом, є нікчемним правочином. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 216 ЦК України, у разі недійсності правочину, кожна із сторін зобовязана повернути іншій стороні в натурі усе те майно, яке отримано на виконання правочину. Тому, на підставі норм ст. 1212 ЦК України, він звертається з позовом про витребування майна із чужого незаконного володіння. У судовому засіданні позивач свій позов підтримав, прохав задовольнити у повному обсязі. Надав пояснення, аналогічні тексту позовної заяви. Відповідач належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, але до суду не зявився, письмових заяв та повідомлень суду не надав (а.с. 39). Згідно з вимогами ч. 4 ст. 169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, то може вирішувати справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановлювати заочне рішення). Позивач не заперечував проти розгляду справи за відсутності відповідача. З цих підстав суд, спираючись на норми ст.ст. 169, 224 ЦПК України, розглянув справу у заочному порядку та ухвалив рішення. Заслухавши пояснення позивача та перевіривши фактичні обставини справи наданими ним письмовими доказами, суд приходить до висновку про можливість задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що згідно з рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 14 січня 2011 року, яке набрало законної сили, [PERSON] є власником автомобілю марки ГАЗ 22213, 2001 року випуску, державний реєстраційний номер [NUMBER], на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії ЯАА № 644843. Згідно з цим рішенням, 24 жовтня 2014 року [PERSON] та [PERSON] уклали письмовий договір про оренду автомобілю марки ГАЗ 22213, 2001 року випуску, державний реєстраційний номер [NUMBER], на платній, строковій основі, та підписали акт прийому-передачі автомобіля. 23 лютого 2012 року [PERSON] направив [PERSON] письмове повідомлення про розірвання договору в односторонньому порядку, з вимогою повернути предмет оренди автомобіль (а.с. 5). Судові витрати становлять 487 гривень 20 копійок (а.с. 1). Відповідно до вимог п.п. 3, 5 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути припинення дії, яка порушує право та примусове виконання обовязку в натурі. Згідно з вимогами ст. 387 ЦК України, власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави, заволоділа ним. Відповідно до вимог ч. 2 799 ЦК України, договір найму транспортного засобу за участю юридичної особи підлягає нотаріальному посвідченню З наведених норм чинного цивільного законодавства України та фактичних обстави справи випливає наступне. Позивач надав відповідачеві право на тимчасову оренду свого майна - автомобіля марки ГАЗ, моделі 22213, 2001 року випуску, державний реєстраційний номер [NUMBER], а згодом, у встановленому законом порядку, повідомив про розірвання цього договору, у звязку з невиконанням відповідачем його умов. Після повідомлення про розірвання договору в односторонньому порядку, який до того ж, в силу відсутності нотаріального посвідчення, є нікчемним, відповідач не повернув позивачеві його власність, утримуючи у себе та користуючись нею незаконно. Таким чином, право позивача на користування та розпорядження своїм майном автомобілем марки ГАЗ, моделі 22213, 2001 року випуску, державний реєстраційний номер [NUMBER], порушено відповідачем і тому підлягає захисту. Суд вважає за можливе захистити це право у той спосіб, у який прохає позивач шляхом зобовязання відповідача повернути власнику його майно, так як такий спосіб захисту відповідає встановленому чинним законодавством України, вимогам п. 3 ч. 2 ст. 16 ЦК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved