Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-27 00:00:00

Позивач [PERSON] просить виключити з актового запису № 342 від 31.07.2012 року про народження сина [PERSON], [INFO], відомості про нього як батька дитини. В обґрунтування позову посилається на те, що з відповідачкою по справі перебував у шлюбі з 03.08.2002 року по 22.08.2013 року, та мають синів [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Після народження сина [PERSON], у серпні 2012 року під час сварки з дружиною, остання заявила, що він не являється біологічним батьком [PERSON], а його біологічним батьком є інший чоловік. Наступного після сварки дня відповідачка забрала свої речі та перейшла жити в с. Серединці та стала проживати і проживає до цього часу з сином [PERSON] та чоловіком, який є його кровним батьком. Батьківських обов'язків щодо сина [PERSON] не виконує, а відповідач не вимагає їх виконання. Посилаючись на вимоги ч.1 ст. 136 СК України просить задовольнити позов. В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримав, підтвердив обставини на які посилається в позовній заяві, пояснив, що дізнався про те, що не являється кровним батьком сина [PERSON] після реєстрації його народження, в 20-х числах серпня 2012 року зі слів самої відповідачки, після чого припинили спільне з нею проживання. Син [PERSON] ні на нього, ні на відповідачку не схожий. Протягом останнього року шлюбного життя мав підозри на порушення відповідачкою подружньої вірності. Відповідач позов визнала, пояснила, що позивач не являється кровним батьком сина [PERSON], дитина схожа на свого батька [PERSON], з яким мають одну групу крові. Реєстрацію народження сина проводив позивач, про те, що він не являється кровним батьком дитини, повідомила йому 26 серпня 2012 року, після чого забрала власні речі, дітей і перейшла та стала проживати у своєї матері з кровним батьком [PERSON] в с. Серединці Шепетівського району. Заперечує призначенню судово-генетичної експертизи, оскільки не буде давати дитину на дослідження. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, направив заяву про розгляд справи у його відсутності, не заперечує задоволенню позову. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд знаходить позов підлягаючим до задоволення з наступних підстав. Відповідно до вимог ч.ч.1, 2 ст. 136 СК України, особа яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 1 24, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити батьківство, пред'явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Судом встановлено, що позивач записаний батьком [PERSON], [INFO], актовий запис за № 342 складено 31 липня 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Шепетівського міськрайонного управління юстиції Хмельницької області, що підтверджується даними свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого повторно 01 серпня 2013 року. Сторони перебували між собою у шлюбі з 03 серпня 2002 року по 22 серпня 2013 року, що підтверджується рішенням Шепетівського міськрайонного суду від 22 серпня 2013 року, з пояснень відповідача [PERSON] в якому слідує, що вона позов визнала, не заперечувала того, що з серпня 2012 року має іншу сім'ю. Судом встановлено і сторонами не оспорюється те, що позивач дізнався про те, що він не являється кровним батьком дитини 26 серпня 2012 року, тобто після реєстрації народження сина [PERSON]. Таким чином визнання позову відповідачем не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб, не суперечить закону, оскільки її пояснення на підтвердження визнання позову не викликають у суду сумніву щодо їх достовірності, є детальними та послідовними, узгоджуються з поясненнями позивача на підтвердження заявлених вимог. Відповідно до роз'яснень, даних в п. 9 постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Доказами відповідно до ч.2 ст. 57 ЦПК України є також пояснення сторін. За наведених обставин позов підлягає до задоволення, оскільки заявлені вимоги ґрунтуються на законі, підтверджені належними та допустимими доказами.

Outcome: approved