Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-20 00:00:00

Позивач, [PERSON], предявила до суду позов до відповідача, Семенівської міської ради Чернігівської області, в якому позивач просить визнати за нею, [PERSON], [INFO], право власності на земельну ділянку, що належала померлій [PERSON], що знаходиться на території колишньої Янжулівської сільської ради Семенівського району Чернігівської області, наданої для ведення особистого селянського господарства площею 4,9800 га, кадастровий номер 7424781700:02:001:0174. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач у позовній заяві зазначила про те, що вона є спадкоємцем за законом першої черги після смерті 10 листопада 2007 року [PERSON]. Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, яке складається з земельної ділянки площею 4, 9800 гектара для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території колишньої Янжулівської сільської ради Семенівського району Чернігівської області й належала померлій, [PERSON] на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку. Після смерті [PERSON] з питань оформлення спадкових справ вона звернулась до Семенівської районної державної нотаріальної контори, але нотаріус повідомила їй, що на земельну ділянку, розташовану на території Янжулівської сільської ради Семенівського району Чернігівської області, яка належала померлій, [PERSON] на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку надану для ведення особистого селянського господарства отримати свідоцтво на право на спадщину не вбачається можливим, оскільки Державний акт втрачено. Саме втрата державного акта на право власності на землю позбавляє її можливості оформити земельну ділянку у спадщину через нотаріуса. Згідно інформації, отриманої у відділі у Семенівському районі Головного управління Держтеокадастру у Чернігівській області померлій [PERSON] було видано Державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЯБ № 934287 для ведення особистого селянського господарства на площу 4,9800 га, кадастровий номер 7424781700:02:001:0174, який зареєстровано в книзі реєстрації 12 березня 2003 року. Крім того, відділ Держгеокадастру у Семенівському районі Чернігівської області повідомив їй, що видати дублікат зазначеного державного акта не має можливості. Втрата державного акта на право приватної власності на землю позбавляє її можливості оформити спадкові права через нотаріуса, які можливо визнати тільки в судовому порядку. Інших спадкоємців першої після смерті [PERSON] немає. Ухвалою судді від 24 квітня 2018 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито загальне позовне провадження у даній справі та призначено підготовче судове засідання на 21 травня 2018 року. Позивач [PERSON] у підготовче судове засідання не зявилася, належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи, до суду надала письмову заяву, згідно даних якої просить справу слуханням розглянути без її участі протягом всіх судових засідань, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, доповнень та клопотань немає. Представник відповідача, Семенівської міської ради Чернігівської області, Семенівський міський голова Чернігівської області [PERSON] у підготовче судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, надав до суду письмову заяву, згідно даних якої просить розглянути справу без участі представника Семенівської міської ради, позовні вимоги Семенівська міська рада Чернігівської області визнає повністю, наслідки визнання позову згідно ст. 206 ЦПК України Семенівській міській раді розяснено та зрозуміло. Представник третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області, головний спеціаліст відділу представництва в судах та інших органах юридичного управління Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області, [PERSON], у підготовче судове засідання не зявилася, будучи належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, надала до суду письмове пояснення, згідно даних якого, у звязку з неможливістю забезпечення явки представника, просить розглянути дану справу без участі представника Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області, залишає вирішення спору на розсуд суду. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Семенівської районної державної нотаріальної контори Чернігівської області, [PERSON] в судове засідання не зявилась, будучи належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, надала до суду письмову заяву, у якій просить суд розглянути справу без участі представника Семенівської районної державної нотаріальної контори на розсуд суду, та надала інформаційну довідку зі Спадкового реєстру, згідно даних якого інформація про спадкову справу після померлої 10 листопада 2003 року [PERSON] та видані на її підставі свідоцтва про право на спадщину відсутня. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, розглянувши справу у відповідності до ч. 3 ст. 200 Цивільного процесуального кодексу України вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Ч. 4 ст. 200 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що ухвалення в підготовчому судовому засіданні рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтею 206 цього Кодексу. Відповідно до ч. 4 ст. 206 Цивільного процесуального кодексу України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. У справі встановлено, що позивач є спадкоємцем за законом першої черги після смерті 10 листопада 2007 року [PERSON]. Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, яке складається з земельної ділянки площею 4, 9800 гектара для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території колишньої Янжулівської сільської ради Семенівського району Чернігівської області (на даний час територія Семенівської міської ради Чернігівської області) й належала померлій, [PERSON] на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку. Після смерті [PERSON] з питань оформлення спадкових справ позивач звернулась до Семенівської районної державної нотаріальної контори Чернігівської області, але нотаріус повідомила позивачу, що на земельну ділянку, розташовану на території Янжулівської сільської ради Семенівського району Чернігівської області, яка належала померлій, [PERSON] на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку надану для ведення особистого селянського господарства отримати свідоцтво на право на спадщину не вбачається можливим, оскільки Державний акт втрачено. Саме втрата державного акта на право власності на землю позбавляє позивача можливості оформити земельну ділянку у спадщину через нотаріуса. Згідно інформації, отриманої у відділі у Семенівському районі Головного управління Держтеокадастру у Чернігівській області померлій [PERSON] було видано Державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЯБ № 934287 для ведення особистого селянського господарства на площу 4,9800 га, кадастровий номер 7424781700:02:001:0174, який зареєстровано в книзі реєстрації 12 березня 2003 року. Крім того, відділ Держгеокадастру у Семенівському районі Чернігівської області повідомив позивачу, що видати дублікат зазначеного державного акта не має можливості. Втрата державного акта на право приватної власності на землю позбавляє позивача можливості оформити спадкові права через нотаріуса, які можливо визнати тільки в судовому порядку. Інших спадкоємців першої після смерті [PERSON] немає. Також це не можливо зробити по тій причині, що особа, якій видавався державний акт на право власності на землю, є померлою. Згідно ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 Цивільного кодексу України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з частиною першою статті 1225 Цивільного кодексу України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення. Частиною першою статті 131 Земельного кодексу України передбачено, що громадяни та юридичні особи України, а також територіальні громади та держава мають право набути у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільного-правових угод. На підставі ст. 328 Цивільного кодексу України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону, або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Визнання права власності передбачене ст. 392 Цивільного кодексу України. Позивач не має іншої можливості, ніж через суд, визнати право власності на земельну ділянку. Оскільки визнання відповідачем позову у даному випадку не суперечить закону, тому що позивач [PERSON] є спадкоємцем за заповітом після померлої [PERSON], та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд приходить до висновку про прийняття визнання позову відповідачем та про винесення рішення по суті справи у підготовчому судовому засіданні. Виходячи з викладеного, позовні вимоги позивача підлягають повному задоволенню.

Outcome: approved