Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-18 00:00:00

Позивач [PERSON] та [PERSON] яка діє в інтересах неповнолітньої дочки [PERSON], звернулись до суду за позовом до [PERSON], третіх осіб що не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бойко Т.В., Служби у справах дітей Голосіївської районної в м. Києві державної адмиіністрації, про встановлення факту, що має юридичне значення, поділ майна та визнання права власності в порядку спадкування. Позивачі просять суд: -Визнати квартиру [ADDRESS] загальною площею 62,3 кв.м, житловою площею 28,9 кв.м об'єктом спільної власності подружжя, а саме: [PERSON] та [PERSON] -Встановити факт належності 1/2 частки квартири, у спільній сумісній власнсті що розташована за адресою: [ADDRESS] загальною площею 62,3 кв.м, житловою площею 28,9 кв.м - [PERSON], [INFO], який помер [INFO] -Визнати за [PERSON] та [PERSON] право власності за кожним з них по 1/4 частки квартири [ADDRESS], в порядку спадкування за заповітом після смерті батька [PERSON], який помер [INFO] У мотивування свіїх позовних вимог вказують, щоїх мати [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбу з [PERSON] та від цього шлюбу має двох дітей: сина -[PERSON], [INFO] та дочку [PERSON], [INFO]. 30.01.2008 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів Відділом реєстрації актів цивільного стану Будьоннівського районного управління юстиції у місті Донецьку 30.01.2008 року зроблено відповідний актовий запис за № 31. 12 листопада 2011 року [PERSON] було складено заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу Бойко Т.В. та зареєстрований в реєстрі за № 2054, відповідно до змісту якого [PERSON] на випадоксвоєї смерті зробив таке розпорядження: «все належне мені майно, з чого б воно не складалось, та де б воно не знаходилось і взагалі, все те, що я за законом матиму право і що буде належати мені на момент смерті, я заповідаю в рівних частках: [PERSON], який народився в місті Херсон [INFO], та [PERSON], яка народилася в місті Донецьк [INFO]». Даний заповіт не був скасований, змінений та є чинним на теперішній час. Після розірвання шлюбу з [PERSON], [PERSON] зареєстрував шлюб з [PERSON]. За час перебування у шлюбі з [PERSON], останньою та [PERSON] було придбано нерухоме майно, а саме квартира [ADDRESS] загальною площею 62,3 кв.м, житловою площею - 28,9 кв.м, в якій вони проживали весь час з моменту придбання вказаної квартири. Право власності на вищевказаний об'єкт нерухомого майна у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжєнь зареєстровано за [PERSON] [INFO] [INFO] [PERSON] помер, про що Оболонським районним Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві складено відповідний актовий запис № 341 від 26.07.2016 року. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається у тому числі з 1/2 частини квартири [ADDRESS] загальною площею 62,3 кв.м, житловою площею 28,9 кв.м. У встановлений діючим законодавством України шестимісячний строк, а саме 27.07.2016 року повнолітній [PERSON] та неповнолітня [PERSON] чере законного представника - мати [PERSON] звернулися до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бойко Т.В. з відповідними заявами про прийняття спадщини за заповітом, що залишилася після смерті батька [PERSON], померлого [INFO] 17січня 2017 року [PERSON] приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бойко Т.В. було видано свідоцтва про про право спадщину за заповітом, відповідно до яких [PERSON] є спадкоємцем зазначеного в заповіті майна [PERSON], [INFO], який помер [INFO] в розмірі 1/2 частці, спадщина на яку в указаній частці складається з 1/2 частки квартири [ADDRESS], що належала спадкодавцю на підставі Договору купівлі-продажу квартири від 18.02.2011 року та ? частини машиномісця № 2/124 в будівлі підземної автомобільної стоянки 14,9 кв.м, розташованої за адресою [ADDRESS]» яке належало спадкодавцю на підставі Договору купівлі-продажу машиномісця від 18.02.2018 року. Того ж дня, 17 січня 2017 року, [PERSON] приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бойко Т.В. було видано свідоцтва про право на спадщину за заповітом, відповідно до яких [PERSON] є спадкоємцем зазначеного в заповіті майна [PERSON], [INFO], який помер [INFO] в розмірі 1/2 частці, спадщина на яку в указаній частці складається з 1/2 частки квартири [ADDRESS], що належала спадкодавцю на підставі Договору купівлі-продажу квартири від 18.02.2011 року та ? частини машиномісця № 2/124 в будівлі підземної автомобільної стоянки 14,9 кв.м, розташованої за адресою [ADDRESS]» яке належало спадкодавцю на підставі Договору купівлі-продажу машиномісця від 18.02.2018 року. Також, як вбачається з Витягів про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 46438880 та № 46440236 від 17.01.2017 року, виданих приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бойко Т.В., до складу спадкового майна померлого [PERSON], спадкоємцями якого є [PERSON] та [PERSON] у рівних частках, також входить інше майно: - кошти- вклади у розмірі 497,28 грн.; - інше (рухоме майно) - по 1/4 частці вмісту індивідуального сейфу для зберігання цінностей № 4/15, який розташований в депозитарії ПАТ КБ «ПриватБанк» за адресою: [ADDRESS], який згідно Акту опису спадкового майна в порядку вжиття заходів щодо охорони спадкового майна складається з іноземної валюти у доларах США в розмірі 20000 доларів США; -інше рухоме майно по ? частці індивідуального сейфу для зберігання цінностей № 213, який розташований в приміщенні відділення РЕНЕСАНС ПАТ ВТБ БАНК за адресою:[ADDRESS], який згідно Акту опису спадкового майна в порядку вжиття заходів щодо охорони спадкового майна складається з іноземної валюти у Євро в розмірі 10 000,00 Євро; дорогоцінного металу, золота (злиток, 999,9 проба) вагою 100 г. (загальна вартість майна 161 012,66 грн.); -рухоме майно - транспортний засіб, марки TOYOTA, модель LANDCR. 150 PRADO, випуску 2012 року, тип - легковий універсал, двигун V=2694 CUB. CM., серійний номер [NUMBER], номер державної реєстрації [NUMBER], загальна вартість 154 859,69 грн. Однак, у відповідності до постанов про відмову у вчинені нотаріальної дії від 10.04.2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бойко Т.В. у вчиненні нотаріальної дії - видачі на ім'я [PERSON] та на ім'я неповнолітньої [PERSON] свідоцтв про право на спадщину за заповітом на 1/4 частку кожному зі спадкоємців квартири [ADDRESS], після смерті батька [PERSON], померлого[INFO] - відмовлено, у зв'язку з відсутністю реєстрації права власності на вказану квартиру за померлим, проте, не прийнято до уваги, що квартира була придбана під час перебуванняу [PERSON] у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], а тому належить їм на праві спільної сумісної власності подружжя з огляду на ст.60 СК України, відповідно до якої майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності та вважається, що кожна річ набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. В судовому засіданні представник позивачів [PERSON] позов підтримує, та просить позов задовольнити. Пояснив, що квартира [ADDRESS] придбана під час перебування [PERSON](батька позивачів) у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], тобто половина від цієї квартири належила йому та після його смерті є спадковим майном у ? частині цієї квартири. Вважав що слід критично розцінювати дови відповідачки що квартира куплена особисто нею за запозичені кошти, оскільки померлий [PERSON] був заможною особою, мав рахунки в банках та дорогоцінні метали, йому не було необхідності позичати будь які кошти під час проживання з відповідачкою [PERSON] Відповідач[PERSON] заявлений позов не визнала, пояснивши що квартира була придбана на запозичені у її брата грошові кошти в розмірі 30000 доларів США. Вона з чоловіком [PERSON] згнаходилась в Криму на відпочинку, перебувала разом з чоловіком у готелі в м. Партеніт. Гроші були передани приїхавшим на відпочинок її братом, та передавалися в м. Партеніт республіки Крим, в приміщенні готеля. Представник відповідача [PERSON] позов не визнала, пояснивши в судовому засіданні що дійсно квартира [ADDRESS] була придбана під час перебування відповідача [PERSON] у шлюбі з [PERSON], але придбана вона була на частково запозичені на це гроші від брата відповідачки [PERSON] - 30000 доларів США які їй треба буде повертати. Третя особаПриватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бойко Т.В. повідомлялась належним чином про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилась. Її неявка не перешкоджає розгляду справи. Копії матеріалів нотаріальної справи були витребувани судом та долучені до матеріалів справи. Представник третьої особи Служби у справах дітей Голосіївської районної в м. Києві державної адмиіністрації в судове засідання не з'явився. Третя особа, Служба у справах дітей Голосіївської районної в м. Києві державної адмиіністрації, повідомлялась належним чином про час та місце розгляду справи. Ніявка її представника в судове засідання не є перешкодою для розгляду справи. Свідок зі сторони відповідача [PERSON] показав суду що він є братом відповідачки по справі та позичив на покупку квартири 30000 доларів США. Гроші він передав сестрі у серпні 2014 року. Гроші віддав особисто сестрі в серпні 2014 року в м. партеніт. Чоловіка сестри на той час не було в Криму. Її чоловік був в той час або в м. Києві. Або в м. Донецьк. Вислухавши представника позивача, відповідача, представника відповідача, заслухавши покази свідка свідка [PERSON], дослідивши письмові матеріали справи, суд, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено що [PERSON] вікторович та [PERSON] перебували у шлюбі який було розірвано 30.01.2008 р.(а.с.12 т.1). Від цього шлюбу в них народилися діти: син -[PERSON], [INFO] та дочка [PERSON], [INFO](а.с.10,11 т.1). 12 листопада 2011 року [PERSON] було складено заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу Бойко Т.В. та зареєстрований в реєстрі за № 2054, відповідно до змісту якого [PERSON] на випадоксвоєї смерті зробив таке розпорядження: «все належне мені майно, з чого б воно не складалось, та де б воно не знаходилось і взагалі, все те, що я за законом матиму право і що буде належати мені на момент смерті, я заповідаю в рівних частках: [PERSON], який народився в місті Херсон [INFO], та [PERSON], яка народилася в місті Донецьк [INFO]».(а.с.13 т.1). 02.02.2008 року [PERSON] вікторович уклав шлюб з [PERSON] (дошлюбне призвище [PERSON])(а.с.105). Під час перебування у шлюбі з [PERSON], останньою та [PERSON] було придбано нерухоме майно, а саме квартира [ADDRESS] загальною площею 62,3 кв.м, житловою площею - 28,9 кв.м, в якій вони проживали з моменту придбання вказаної квартири. Право власності на вищевказаний об'єкт нерухомого майна у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжєнь зареєстровано за [PERSON] [INFO] [INFO] [PERSON] помер про що Оболонським районним Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві складено відповідний актовий запис № 341 від 26.07.2016 року(а.с.102 т.1). Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бойко Т.В. дітям померлого у видачі на ім'я [PERSON] та на ім'я неповнолітньої [PERSON] свідоцтв про право на спадщину за заповітом на 1/4 частку кожному зі спадкоємців квартири [ADDRESS], після смерті батька [PERSON], померлого [INFO] відмовлено, у зв'язку з відсутністю реєстрації права власності на вказану квартиру за померлим(т.1.а.с.244,245). Така відмова суперечить вимогам закону та встановленим судом обставинам справи. У відповідності до ст.60 СК україни майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Частиною 1 ст. 61 СК України передбачено, що об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з обороту. У відповідності до вимог ст. 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Згідно зч. 1 ст. 318 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.У відповідності до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, ко розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Частиною 1 ст. 357 ЦК України визначено що частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. Квартира [ADDRESS] була придбана [PERSON] у шлюбі з [PERSON] за договором купівлі-продажу 18.11.2014 року(а.с.35 т.2), та незважаючи на той факт, що у Державному реєстрі речових прав прав на нерухоме майно та їх обтяжень, власником квартири вказана лише [PERSON] другим співвласником цієї квартири відповідно до ст.60 СК України є її чоловік [PERSON]. Таким чином квартира [ADDRESS] є спільною сумісною власністю подружжя, а саме [PERSON] та [PERSON]та належить останнім на праві власності у рівних частках. Відповідно до п.6.6 договору купівлі-продажу квартири від 18.11.2014 року(а.с.35 т.2) покупець [PERSON] при укладанні ціго договору повідомляла продавця про те що її чоловік [PERSON] надав свою згоду на купівлю квартири яка посвідчена нотаріально. З змісту письмової, нотаріально посвідченої заяви [PERSON] (а.с.31 т.2) вбачається що він надав згоду своїй дружині [PERSON] на купівлю квартири [ADDRESS], а також зазаначив, що гроші, які будуть сплачуватись за цю квартиру є їх з дружиною спільною сумісною власносю. При цьосу [PERSON] стверджував в цій заяві що квартира купується в інтересах сім'ї. З договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS] від 18.11.2014 року вбачається що квартира була придбана за 1215000 гривень що були спільними коштами подружжя [PERSON] та [PERSON](а.с.35). Таким чином після смерті [PERSON] [INFO] на ? частину цієї квартири відкрилася спадщина як на майно що належало померлому. Відповідно до ст.ст. 1216,1217,1218 ЦК України спадкуванням є перехід правн та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб, (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною 1 ст. 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи визначені у заповіті. З гідно зі ст.ст.1233, 1234 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. За таких обставин, оскільки [PERSON] заповів сину [PERSON] та [PERSON] все належне йому майно, у тому числі те, на що він за законом матиме право, а встановлених у судовому засіданні обставин та досліджених матеріалів справи вбачається, що квартира [ADDRESS] належить померлому та [PERSON] на праві спільної сумісної власності подружжя, тобто 1/2 частка квартири належить на праві власності померлому, то очевидним є, що вказана частка спірної квартири є майном, на яке померлий [PERSON] мав право за законом та, відповідно, є ця частка є спадковим майном, яке останній заповів позивачам на випадок своєї смерті у рівних частках. Відносно цієї частки квартири мають діяти спадкові правовідносини відповідно до заповіту залишеного померлим. За позивачами по справі[PERSON] та [PERSON] має бути визнане право власності по 1/4 частині у квартири [ADDRESS] м. Києва за кожним з них на підставі спадкування в порядку заповіту. Суд критично сприймає доводи сторони відповідача, що квартира була придбана на запозичені у її брата [PERSON] 30000 доларів США. Так з договору купівлі-продажу квартири від 18.11.2014 року вбачається що квартира за адресою [ADDRESS] була придбана за 1215000 гривень що були спільними коштами подружжя [PERSON] та [PERSON](а.с.35). Ніде не вказано що у розрахунка купівлі-продажу квартири фігурували доллари США, сам чоловік відповідачки в своїй заяві на дачу згоди на купівлю квартири означав, що квартира купується за спільні кошти подружжя, та ніде не означав що для цього укладались будь-які договори займа. Аналізом матеріалів справи встановлено що померлий [PERSON] не мав потреби у грошах для придбання квартири оскільки мав ще готівкою 10000 доларів США, 10000 євро, злиток золота вагою 100 гр. що зберігав у індівідуальному сейфі(а.с.136 т.2). Покази свідка [PERSON], брата відповідачки, в судовому засіданні суперечливі, щодо обставин передачі 30000 доларів сестрі [PERSON] Так [PERSON] показав що у час передачі грошей чоловік сестри не був в Криму, а знаходився в Києві або Донецьку. Відповідачка [PERSON] суду показала що була на відпочинку разом з чоловіком у Криму куди привіз гроші її брат. З аналізу розхписки написаної відповідачкою свому брату(а.с.67 т.2) вбачається що в ній не зазначено для придбання саме якої квартири вона бере гроші. Відсутні відомості про те що про доводилося до відома її чоловіка. [INFO] [PERSON].(чоловік відповідачки [PERSON]) про що відомо було свідку [PERSON], але ніяких майнових претензій протягом 6(місяців) він до спадкоємців померлого не заявив, що на думку суду також свідчить про відсутність у померлого будь-яких майнових зобов'язань з приводу позики про яку вказуж відповідачка. Посилання при відмові позивачам у видачі свідоцтва про право власності в порядку спадкування на те що останне місце реєстрації померлого [PERSON] [PERSON] [ADDRESS] не може бути законною підставою для відмови у здійсненні позивачами спадкових прав, оскільки діюче законодавство України не містить заборон для особи у виборі фактичного місця проживання, яке може відрізнятися від місця реєстрації особи за певної адреси. Крім того Постанова Верховної ради України від 17.03.2015 року «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської області тимчасово окупованими територіями» та розпорядження Кабінету міністрів України від 07.11.2014 року № 1085 «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення» містять перелік населених пунктів Донецької та Луганської області, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. На виконання абзацу третього пункту 5 ст.11 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» розпорядженням Кабінету Міністрів України № 1085-р від 07.11.2014 року затверджено перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Нотаріусом не враховано, що місце реєстрації померлого( м. Донецьк) знаходиться на тимчасово окупованій території України, а як встановлено в судовому померлий [PERSON] не проживав постійно за місцем своєї реєстрації у м. Донецьку та відповідна адреса в паспорті не була його останнім місцем мешкання як внутрішньо переміщеної особи, а жив він однією сім'єю з відповідачкою по справі. Суд не приймає до уваги доводи відповідача про те що позивачами привласнене її майно на підставі рішення незаконно утворюваного суду «так званої Донецької народної республіки»(а.с.69-71). Суд це не приймає до уваги це рішення, а посилання сторони відповідача як на джерело права на «намібійські винятки» Міжнародного суду ООН для його врахування безпідставно, оскільки «намібійські винятки» Міжнародного суду ООН стосувалось інших правовідносин. Відповідач не позбавлена права врегулювання спадкових правовідносин в органах держави Україна та звернення в правоохоронні органи в порядку кримінального судочинства щодо притягнення до кримінальної відповідальності осіб привласнивших собі повноваження суду України. На підставі викладеного

Outcome: approved