Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-14 00:00:00

Позивач [PERSON] предявив до суду позов до відповідача фізичної особи-підприємця (ФОП ) [PERSON], у якому просить розірвати договір про надання послуг та формування повного пакету документів №002399 від 18 вересня 2018 року, укладений між [PERSON] та відповідачем ; зобовязати [PERSON]повернути йому завдаток у сумі 13500 гривень та додатково сплатити суму у розмірі 13500 гривень. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 18 вересня 2017 року між ним ([PERSON]І.) та відповідачем ФОП [PERSON] було укладено договір про надання послуг та формування повного пакету документів №002399 з додатками №1 та №2, які є невідємною частиною договору. За умовами вказаного договору з додатками відповідач ФОП [PERSON] зобовязався надати йому ([PERSON]І.) послуги з пошуку вакансій у країні Німеччина, а також сформувати та передати повний пакет документів для відкриття візи. При цьому вказує, що свої зобовязання за договором виконав, сплативши завдаток, визначений додатком №1 до договору у сумі 13500 гривень. Натомість, відповідач не виконав належним чином взяті на себе зобовязань, направивши йому запрошення на роботу у [PERSON], незважаючи на те, що у договорі передбачалось надання послуг з пошуку вакансій у Німеччині. У звязку із цим, 02 березня 2018 року позивач звернувся до відповідача із вимогою про належне виконання зобовязань за договором від 18 вересня 2018 року, яка отримана відповідачем 12 березня 2018 року. Однак, умови договору про надання послуг та формування повного пакету документів №002399 від 18 вересня 2018 року залишились не виконаними відповідачем. За вказаних обставин, оскільки умови договору залишились невиконаними відповідачем, позивач вважає, що спірний договір підлягає до розірвання, а також просить стягнути з відповідача сплачений ним завдаток у сумі 13500 гривень та в порядку ст. 546 ЦК України додатково стягнути суму у розмірі завдатку. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявився, попередньо 11 січня 2019 року надіслав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, у якій вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач - ФОП [PERSON], будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, повторно у судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності до суду не подавав. Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області (головуючий суддя Позняк В.М.) від 14 серпня 2018 року провадження у зазначеній справі було відкрито, та справу призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження, з викликом сторін. У звязку із закінченням терміну повноважень судді Позняк Василя Михайловича на підставі розпорядження №541 щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судових справ, протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07 листопада 2018 року матеріали вказаної цивільної справи розподілено для розгляду судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Сливка Любомирі Михайлівні та згідно ухвали Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12 листопада 2018 року прийнято до провадження судді . Клопотань від учасників справи про розгляд справи у поряду загального позовного провадження до суду не надходило. Відзиву на позовну заяву відповідач ФОП [PERSON] не подавав. За вказаних обставин, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами. Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин;відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За положеннями ч. 2 ст. 281 ЦПК України розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою. Судом установлено: 18 вересня 2017 року між [PERSON] (Замовник) та фізичною особою-підприємцем [PERSON] (Виконавець) укладено договір про надання послуг та формування повного пакету документів №002399 з Додатками до договору №1 та №2, які відповідно до п. 1.3. Договору є невідємною частиною договору. Згідно пункту 1.2. вказаного договору Виконавець зобовязався сформувати та передати повний пакет документів Замовнику, а Замовник зобовязується на умовах та в порядку, що визначені цим договором та додатком до нього оплатити та прийняти надані послуги виконавця. У пункті 4.2. сторони погодили, що завдаток згідно додатку оплачується в термін двох календарних днів з моменту підписання цього договору. Залишкова сума оплачується перед отриманням повного пакету документів. Як убачається із Додатку №1 до договору про надання послуг та формування повного пакету документів №002399 від 18 вересня 2017 року, вартість консультаційних послуг щодо формування необхідного пакету документів для відкриття робочоївізи становить 18000 гривень, завдаток 13500 гривень, доплата 4500 гривень. Згідно додатку\~№2\~ до\~договору про\~надання послуг\~та формування\~повного пакету\~документів №002399 від 18 вересня 2017 року, вартість консультаційних послуг щодо формування необхідного пакету документів щодо пошуку вакансій у країні Німеччина за спеціалізацією «різноробочий на склад» становить 9000 гривень, завдаток 4500 гривень, доплата 4500 гривень. Відповідно із п. 5.2. даний договір діє до моменту його остаточного виконання, але в будь-якому випадку до передання повного пакету документів замовнику. У пункті 6.1. сторони погодили, що у випадку порушення своїх зобовязань за цим договором сторони несуть відповідальність визначену цим договором та чинним законодавством України. Як убачається із квитанції №0.0855138056.1 виданої 21 вересня 2017 року ПАТ КБ «ПриватБанк» позивач [PERSON] здійснив переказ коштів на рахунок отримувача [PERSON] у сумі 13500 гривень з призначенням платежу «оплата за послуги згідно договору №002399». Однак, відповідач не виконав належним чином умови договору, надавши позивачу документи, які не стосуються предмету укладеного договору, зокрема: документ виданий польською мовою, який обумовлює умови роботи у м. Вроцлав Республіки Польща та договір комплексного страхування подорожуючих за кордоном серії ВС 244057, які наявні у матеріалах справи. У звязку із цим, 27 лютого 2018 року позивач [PERSON] звернувся до відповідача ФОП [PERSON]М, із письмовою вимогою про виконання договірних зобовязань, у якій зазначив прохання виконати свої зобовязання за договором №002399 від 18 вересня 2017 року у семиденний строк з моменту отримання вказаної вимоги. Дана вимога отримана відповідачем ФОП [PERSON] 12 березня 2018 року, що стверджується наявною у матеріалах справи копією рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення із проставленим на ньому підписом отримувача. Однак, умови договору залишились невиконаними відповідачем. Згідно наявного у матеріалах справи інформаційного витягу [PERSON] зареєстрований як фізична особа підприємець та має право на здійснення підприємницької діяльності за видами відповідно до кодів КВЕД, серед яких: діяльність агентств працевлаштування; діяльність агентств тимчасового працевлаштування; інша діяльність із забезпечення трудовими ресурсами; надання інших інформаційних послуг. Проаналізувавши в сукупності досліджені докази, встановлені ними обставини та визначені відповідно до них правовідносини сторін, суд приходить до переконання, що позовні вимоги підлягають до задоволення. Статтею 901 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Судом встановлено, що відповідачем своїх зобов'язань за договором не виконано, послуг, зазначених в Договорі - не надано. Згідно зі статтею 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. За змістом ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Відповідно до ч. 1 ст. 905 ЦК України строк договору про надання послуг встановлюється за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом або іншими нормативно-правовими актами. Позивач звертався до відповідача із письмовою вимогою датованою 27 лютого 2018 року про виконання умов договору у семиденний термін з моменту отримання вимоги, яка отримана відповідачем 12 березня 2018 року, однак, зобовязання залишились не виконаними відповідачем. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору. Згідно ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Судом установлено,\~що відповідачем\~ФОП [PERSON],\~порушено умови\~договору,\~укладеного з\~позивачем [PERSON],\~оскільки \~належним чином\~не надано\~послуг з\~надання консультацій\~та формування\~повного пакету\~документів з\~приводу виготовлення\~візи та\~працевлаштування у\~країні Німеччина\~відповідно до\~умов спірного\~договору ,\~у зв'язку\~із чим\~договір про надання послуг та формування повного пакету документів №002399 від 18 вересня 2018 року підлягає до розірвання. Частиною 1 ст. 546 ЦК України передбачено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Відповідно до ч.2 ст. 546 ЦК України договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов'язання. Згідно з ч.1 ст. 570 ЦК України, завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов'язання і на забезпечення його виконання. Відповідно до ч.2 ст. 570 ЦК України, якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом. Позивач [PERSON] сплатив на рахунок відповідача ФОП [PERSON] завдаток у розмірі обумовленому Додатком №1 до договору про надання послуг та формування повного пакету документів №002399 від 18 вересня 2018 року в сумі 13500 гривень, що стверджується квитанцією №0.0855138056.1 виданою 21 вересня 2017 року ПАТ КБ «ПриватБанк». Статтею 571 ЦК України встановлено наслідки порушення або припинення зобов'язання, забезпеченого завдатком. Так, якщо порушення зобов'язання сталося з вини боржника, завдаток залишається у кредитора. Якщо порушення зобов'язання сталося з вини кредитора, він зобов'язаний повернути боржникові завдаток та додатково сплатити суму у розмірі завдатку або його вартості. За таких обставин, суд приходить до переконання, що позовні вимоги про стягнення з відповідача ФОП [PERSON] завдатку у сумі 13500 гривень та додаткової суми у розмірі завдатку 13500 гривень підлягають до задоволення. Відтак, з відповідача слід стягнути грошові кошти на загальну суму 27000 гривень. Частиною 1, 2, 3 та 4 ст. 12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Стороною відповідача не надано суду жодних доказів на спростування викладених у позові обставин та заявлених позовних вимог. Проаналізувавши в сукупності викладені обставини і визначені відповідно до них правовідносини сторін, положення закону, якими вони регулюються, дослідивши зібрані у справі докази, суд приходить до переконання, що позовні вимоги [PERSON] підлягають до задоволення. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі наведеного та

Outcome: approved