Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-06 00:00:00

Позивач [PERSON], через свого представника - адвоката [PERSON], звернувся до суду з даною позовною заявою, в обґрунтування своїх позовних вимог зазначив, що він з відповідачем [PERSON] перебував в цивільному шлюбі, від якого вони мають малолітню доньку - [PERSON], [INFO] р. н. Через особисті непорозуміння та різні погляди на життя сторони почали проживати окремо, донька постійно проживає з матір'ю. На даний час відповідач чинить перешкоди у спілкуванні позивача з дитиною, на прохання надати можливість батькові бачитися з дитиною, відповідач відмовляє. Позивач звернувся до Служби у справах дітей Голопристанської РДА, в результаті чого розпорядженням голови районної державної адміністрації було надано можливість позивачеві спілкуватися з дитиною, проте дане розпорядження відповідачем ігнорується. Позивач у своїй позовній заяві просить суд зобов'язати відповідача усунути перешкоди у його спілкуванні з донькою [PERSON], [INFO] р. н., шляхом встановлення графіку зустрічей наступним чином: два рази на тиждень а саме з 12:00 до 16:00 год. кожної суботи та неділі у присутності матері. В судове засідання сторони не з'явилися, про місце дату та час слухання справи сторін повідомлено належним чином, будь-яких заяв, клопотань, відзиву відповідача на адресу суду не надходило. На адресу суду від представника позивача - адвоката [PERSON] надійшла письмова заява про розгляд справи без участі позивача та представника позивача, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просять задовольнити повністю. Дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Як вбачається з позову, сторони з 2012 року по 2015 рік проживали однією сім'єю без реєстрації шлюбу. Позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] є батьками малолітньої [PERSON], [INFO] р. н., що підтверджується копією свідоцтва про народження [NUMBER], виданого повторно 10.10.2017 Голопристанським міськрайонним відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області (а. с. 5). Розпорядженням голови Голопристанської районної державної адміністрації Херсонської області від 21.11.2017 за №585 «Про участь батька у вихованні малолітньої дитини», було вирішено надати [PERSON], [INFO] р. н. право зустрічі з малолітньою дитиною [PERSON], [INFO] р. н. 24 години на тиждень за участю матері. Також, даним Розпорядженням зобов'язано матір малолітньої дитини [PERSON], [INFO] р. н. створити всі умови для безперешкодного виховання та спілкування батька [PERSON] з донькою [PERSON] (а. с. 6). Незважаючи на існуюче вищевказане Розпорядження, матір малолітньої дитини - [PERSON] ігнорує його вимоги та перешкоджає спілкуванню з дитиною та зустрічам батька з донькою. Мати не відповідає на усні звернення і телефонні дзвінки з питань зустрічей та спілкування батька з донькою, ігнорує обговорення виховання дитини, оздоровлення та її відпочинку. При спробі зустрічей з дитиною влаштовує скандали і провокації, що негативно впливає на здоров'я дитини, її психічний стан та тим самим створює постійні перешкоди в побаченні з донькою, що підтверджується інформацією наданою начальником служби у справах дітей районної державної адміністрації (а. с. 7). Відповідно до характеристики, наданої сільським головою Новозбур'ївської сільської ради Голопристанського району Херсонської області, [PERSON] зарекомендував себе з позитивної сторони, користується повагою серед ровесників, має добрі стосунки з сусідами, відповідно до акту обстеження матеріально-побутових умов сім'ї, проживає у приватному будинку, який знаходиться в задоволеному стані, самостійно обробляє земельну ділянку, двір, будинок охайно прибрані (а. с. 8-10). Відповідно до ч. 3 ст. 9 Конвенції про права дитини, яка набула чинності для України 27 лютого 1991 року, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до положень ст. 141 Сімейного кодексу України, ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, розірвання шлюбу між батьками не впливає на їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Частиною 1 ст. 150 СК України визначені головні напрями виховного процесу, який мав би зосереджуватися на основних суспільних цінностях поваги до інших людей, любові до членів своєї сім'ї, родини. Згідно зі ст. 151 СК України, батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Права батьків щодо виховання дитини розцінюється як засіб виконання ними своїх обов'язків щодо неї. Відповідно до ст. 157 СК України, питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той з батьків з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому із батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвитку дитини. Згідно до ч. 1 ст.158 СК України, за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає спосіб участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Як вбачається з матеріалів справи, таке рішення, за заявою позивача [PERSON] було прийняте 21.11.2017, однак відповідачем не виконується, що підтверджується наданими до суду доказами. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 159 ЦК України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому із батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема, якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи системні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною його місця проживання тощо), місце та час їхнього спілкування, з урахуванням віку, стану здоров'я дитини, поведінки батьків, а також інших обставин, що мають істотне значення. Виходячи з того, що батьки мають рівні права щодо спілкування з дитиною та участі у вихованні незалежно від того, з ким проживає дитина, враховуючи вік дитини, суд приходить до висновку, про необхідність задоволення позовних вимог, а саме: усунути перешкоди у спілкуванні з дитиною, визначивши [PERSON] часи побачень з малолітньою дитиною [PERSON], [INFO] р. н., шляхом встановлення графіку зустрічей наступним чином: два рази на тиждень, а саме з 12:00 до 16:00 год. кожної суботи та неділі в присутності матері [PERSON], [INFO] р. н.

Outcome: approved