Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Ужгородського міськрайонного суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 19.05.2007 року між нею та відповідачем по справі [PERSON] зареєстрований шлюб. У цьому шлюбі у них народилося двоє дітей. Шлюбне життя у них з відповідачем не склалося. З травня 2013 року подружні відносини між ними припинені, спільне господарство не ведуть, спільно не проживають , внаслідок чого їх шлюб існує формально і подальше збереження шлюбу буде суперечити її інтересам. З посиланням на викладене просить суд шлюб між ними розірвати. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила шлюб укладений між нею та відповідачем розірвати. Пояснила суду, що основна причина розірвання шлюбу є те, що вони не зійшлися характерами, відповідач наносив їй побої. З травня 2013 року подружні відносини між ними припинені, спільне господарство не ведуть, спільно не проживають. Строк на примирення просила не надавати. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав, не заперечував проти їх задоволення. Пояснив суду, що в червні 2013 року, не повідомивши його, позивачка [PERSON] з дітьми поїхала в Крим. Оскільки йому не було відомо про місце перебування його дружини з дітьми, він звертався з заявою в міліці. З того часу вони спільно не проживають. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши та перевіривши в судовому засіданні матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають справи і вирішення спору по суті суд приходить до наступного. Згідно ст.ст. 11, 60 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Як встановлено судом, сторони уклали шлюб 19.05.2007 року у виконкомі Свободянської сільської ради Берегівського району Закарпатської області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 8, що стверджується свідоцтвом про укладення шлюбу виданим виконкомом Свободянської сільської ради Берегівського району Закарпатської області серії [NUMBER] приєднаним до матеріалів справи /а.с. 3/ У даному шлюбі у сторін народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], копія якого приєднана до матеріалів справи /а.с. 4/ та [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], копія якого приєднана до матеріалів справи /а.с. 5/. Майновий спір між сторонами відсутній. Правовідносини між сторонами випливають із норм Сімейного Кодексу України. Відповідно до ч. 1 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. У відповідності зі ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним з подружжя. Згідно положення ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Основною причиною припинення сімейних відносин є неможливість сумісного проживання. З урахуванням викладеного, оцінивши шлюбні взаємовідносини сторін, суд вважає, що між сторонами склалися відносини, при яких збереження сім`ї неможливо, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, як це передбачено ст.112 Сімейного Кодексу України, шлюб між [PERSON] та [PERSON] носить формальний характер. Причиною розпаду цієї сім'ї є неможливість сумісного проживання. При таких обставинах суд приходить до висновку, що дана сім'я розпалася остаточно, примирення між подружжям є неможливим, є всі підстави для задоволення позову про розірвання шлюбу. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved