Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-22 00:00:00

Позивач [PERSON] у листопаді 2016 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Свої позовні вимоги [PERSON] обґрунтовує тим, що з 13 березня 2012 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Вказує, що від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. З відповідачем проживають окремо, шлюбних відносин не підтримують. Позивач ніде не працює, так як знаходиться у відпустці по догляду за сином до досягнення ним трирічного віку. Відповідач працює слюсарем по ремонту та обслуговування газового обладнання ПАТ «ДПЗКУ» «Пирятинський КХП» , стабільно отримує заробітну плату і тому має реальну змогу сплачувати аліменти на утримання дитини та дружини. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, просить стягти з відповідача [PERSON] аліменти на її користь на утримання малолітнього сина у твердій грошовій сумі по 1000 грн щомісяця, починаючи з дня предявлення даного позову до суду до досягнення сином повноліття та аліменти на її утримання у розмірі 300 грн, щомісячно, до досягнення сином трирічного віку. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, не заперечував сплачувати аліменти на утримання дітей у частці від його заробітку. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 13 березня 2012 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб, зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Пирятинського районного управління юстиції у Полтавській області (а.с. 6). Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO](а.с.5), який проживає з позивачем та фактично перебуває на її утриманні. Позивач ніде не працює, так як знаходиться у відпустці по догляду за сином до досягнення ним трирічного віку, отримує допомогу по догляду за дитиною від держави, що недостатньо для існування та утримання дитини. Відповідач працює слюсарем по ремонту та обслуговування газового обладнання ПАТ «ДПЗКУ» «Пирятинський КХП» , стабільно отримує заробітну плату і тому має реальну змогу сплачувати аліменти на утримання сина до досягнення ним повноліття та позивача до досягнення дитиною трирічного віку. Відповідно ст.ст. 180-182 Сімейного кодексу (далі СК) України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. При цьому суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей та непрацездатних. За приписами ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 84 Сімейного кодексу України (далі СК України), дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Відповідач не заперечував проти стягнення з нього аліментів у частці від його заробітку, оскільки має регулярний та стабільний заробіток. Враховуючи викладене та надані сторонами докази,суд вважає, що позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини і дружини необхідно задовольнити та стягувати з відповідача аліменти на утримання у частці від його заробітку: у розмірі ? частини на утримання дитини та у розмірі 1/6 частини на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку. У відповідності до ч. 3 ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави.

Outcome: partial