Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-14 00:00:00

Позивач АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення\~заборгованості за\~кредитним договором\~б/н\~від 10.12.2018\~року в\~загальному розмірі\~35793,38 грн. та судові витрати у розмірі 2102,00 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що [PERSON] з метою отримання банківських послуг звернувся до АТ КБ «ПриватБанк», у зв`язку з чим підписав Заяву б/н від 10.12.2018 року. Відповідно до виявленого бажання відповідачу було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт у розмірі, що зазначений у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку. Для користування кредитним картковим рахунком відповідач отримав кредитну картку. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшено до 41000,00 грн., що підтверджується довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку. При укладенні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України. Банк свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Свої зобов`язання за кредитним договором відповідач порушив, внаслідок чого станом на 15.06.2020 року в нього перед позивачем виникла заборгованість в розмірі 35793,38 грн., яка складається з наступного: 26883,53 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 8909,85 грн. - заборгованість за простроченими відсотками. Відповідач добровільно взятих на себе зобов`язань не виконує, в зв`язку з чим позивач змушений звернутися до суду. Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 02 вересня 2020 року провадження по справі відкрито та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. У судове засідання представник позивача не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином. У матеріалах справи міститься клопотання представника позивача за довіреністю Гребенюк О.С. про розгляд справи без його участі, в якому він підтримав заявлені позовні вимоги в повному обсязі та не заперечував проти ухвалення у справі заочного рішення. Відповідно до ч. 3 ст.\~211\~ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про день та час слухання справи був повідомлений своєчасно і належним чином в порядку ст. 128 ЦПК України. Причини неявки відповідач суду не повідомив, будь-яких заяв та клопотань від відповідача не надходило. Відповідач в установлений ч. 7 ст.\~178\~ЦПК України строк не подав до суду відзив на позовну заяву, у зв`язку із чим суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч. 8 ст. 178 ЦПК України. Враховуючи повторну неявку належним чином повідомленого відповідача в судове засідання, який не повідомив про причини неявки та не подав відзив, відповідно до статті 280 ЦПК України суд, за згодою представника позивача, вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. У зв`язку з тим, що розгляд справи відбувався за відсутності сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору б/н від 10.12.2018 року [PERSON] отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту, який було збільшено до 41000,00 грн., на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом. Згідно зі ст.\~638\~ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. За положеннями ст. ст. 526, 1054\~ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України; за кредитним договором позичальник зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти. Як вбачається зі змісту вищевказаного кредитного договору АТ КБ «ПриватБанк» свої зобов`язання перед відповідачем виконав. Пунктом 2.1.1.12.3. кредитного договору закріплено, що погашення кредиту - поповнення карткового рахунку клієнтом в розмірі мінімального обов`язкового платежу шляхом внесення коштів в готівковому або безготівковому порядку, а так само шляхом договірного списання коштів з інших рахунків клієнта на підставі доручення клієнта. Згідно п. 2.1.1.12.2. кредитного договору за користування кредитом при наявності пільгового періоду, держатель сплачує банку процентну ставку по пільговій відсотковій ставці (0,01% річних) в межах встановленого пільгового періоди за кожною платіжною операцією. Пунктом 2.1.1.12.6 кредитного договору встановлено, що за користуванням кредитом та Овердрафтом банк нараховує відсотки в розмірі, встановленому Тарифами банку, із розрахунку 365/366 календарних днів на рік. Позивач зазначає, що в період дії кредитного договору [PERSON] свої зобов`язання порушив, внаслідок чого станом на 15.06.2020 року в нього перед позивачем виникла заборгованість в розмірі 35793,38 грн., яка складається з наступного: 26883,53 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 8909,85 грн. - заборгованість за простроченими відсотками. Відповідно ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. В обґрунтування розміру заборгованості за кредитним договором позивач надав відповідний розрахунок. У відповідності до положень ст.\~525\~ЦК України одностороння відмова від виконання зобов`язання є неприпустимою. За частиною 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ч. 1 ст.\~625\~ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Статтею 610\~ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За ст.\~629\~ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Велика Палата Верховного Суду в постанові від 03 липня 2019 року по справі №342/180/17 зауважила, що пересічний споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити свої права бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту та\~Умов та правил надання банківських послуг, оскільки Умови та правила надання банківських послуг це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору. З огляду на те, що [PERSON] не надав суду заперечення, що він не розуміє зміст Умов та правил надання банківських послуг, або не ознайомлений саме з тими умовами що долучені позивачем до матеріалів справи, та враховуючи той факт, що в матеріалах справи міститься довідка об умовах кредитування яку підписано відповідачем (а.с.13-14), суд при заочному розгляді справи вважає доведеним, що відповідач взятих на себе кредитних зобов`язань в строки, передбачені кредитним договором, не виконав. Суд знаходить позовні вимоги АТ КБ «ПриватБанк» такими, що підлягають задоволенню. За таких обставин суд приходить до висновку, що стягненню з відповідача на користь позивача підлягає заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 35793,38 грн. (26883,53 грн.+ 8909,85 грн.). Згідно платіжного доручення № PROM4BR12Q від 14.08.2020 року при пред`явленні позову до суду були понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 2102,00 грн. Питання про стягнення судових витрат, суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного і

Outcome: approved