Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-15 00:00:00

Позивач [PERSON] через свого представника у листопаді 2016 року звернулася до суду з позовною заявою до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Літвінова Артема Володимировича, публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», в якій просила: визнати протиправним та скасувати рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Літвінова Артема Володимировича про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 18 лютого 2016 року, індексний номер 28317539, згідно з яким здійснено державну реєстрацію права власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] за Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» (код ЄДРПОУ - 34047020); зобов`язати приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Літвінова Артема Володимировича скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис №113328349 від 18 лютого 2016 року про реєстрацію за Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» (код ЄДРПОУ - 34047020) право власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] . У підтвердження своїх вимог позивач [PERSON] зазначила, що вона на підставі Договору дарування від 21 жовтня 2008 року є власником квартири за адресою: [ADDRESS] (квартира, предмет іпотеки). 01 грудня 2011 року в рахунок забезпечення виконання зобов`язань третьої особи [PERSON] (позичальник) за Кредитним договором від 01 грудня 2011 року позивачем було передано вказану вище квартиру в іпотеку ПАТ «Астра Банк», про що укладено Іпотечний договір. Як стало відомо позивачу 18 лютого 2016 року право власності на належну позивачу квартиру за адресою: [ADDRESS] було зареєстроване за ПАТ «Дельта Банк». При цьому реєстрація права власності на вказану вище квартиру здійснювалася приватним нотаріусом КМНО Літвіновим А.В. на підставі прийнятого ним рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за індексним номером 28317539 від 18 лютого 2016 року. Позивач вважає, що рішення приватного нотаріуса КМНО Літвінова A.B. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 18 лютого 2016 року є незаконним та таким, то підлягає скасуванню судом, оскільки окрім Договору іпотеки, нотаріусу як державному реєстратору, ПАТ «Дельта Банк» для реєстрації за ним права власності мало бути також надано копію вимоги, що мала бути надіслана іпотекодавцеві, а також позичальнику разом з доказами їх вручення на підтвердження завершення 30 календарних днів з моменту їх отримання. Проте ні позивач, ні третя особа вимог про усунення порушення основного зобов`язання від ПАТ «Дельта Банк» не отримували. Позивачеві взагалі не відомо, на якій підставі ПАТ «Дельта Банк» має відношення до вказаних вище Кредитного та Іпотечного договорів, укладених з ПАТ «Астра Банк». До того ж позивач звертає увагу суду на те, що жодної оцінки предмета іпотеки ПАТ «Дельта Банк» не здійснювалося, оскільки жоден суб`єкт оціночної діяльності до [PERSON] із проханням надати для огляду належну їй квартиру не звертався. За вказаним позовом ухвалою судді Оболонського районного суду м. Києва Великохацької В.В. від 30.11.2016 відкрито провадження по справі. Також ухвалою від 27.12.2016 за заявою позивача [PERSON] з метою забезпечення позову накладено арешт на квартиру за адресою: [ADDRESS] . 01 березня 2017 року Апеляційним судом м. Києва зазначену ухвалу про забезпечення позову від 27.12.2016 залишено без змін. 23 січня 2017 року у зв`язку із закінченням п`ятирічного терміну виконання повноважень судді Великохацької В.В. проведено повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями, яким головуючим суддею по справі визначено суддю Яценко Н.О. 06 серпня 2018 року відповідач ПАТ «Дельта Банк» через свого представника подав відзив на позов, у якому у його задоволенні просив відмовити у повному обсязі з тих підстав, що 02.12.2013 між ПАТ «Астра Банк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги та Договір про внесення змін №1 від 02.12.2013, відповідно до яких ПАТ «Астра Банк» передає (відступає) ПАТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами і до нього переходить (відступається) право вимоги (замість ПАТ «Астра Банк») від боржників повного, належного та реального виконання обов`язків за кредитними та забезпечувальними договорами. Банком були направлені письмові вимоги на адресу позичальника та іпотекодавця щодо усунення порушення основного зобов`язання та можливості банку скористатись своїм правом щодо задоволення вимог за рахунок іпотечного майна. У зв`язку із тим, що позичальником не були усунуті порушення умов кредитного договopy, ПAT «Дельта Банк» скористався своїм правом та звернувся до приватного нотаріуса Київського МНО Літвінова А.В. щодо здійснення державної реєстрації права власності на підставі договору іпотеки. Сторони відповідно до п.п. 1 п. 5.7 Іпотечного договору дійшли згоди, що за вибором іпотекодержателя може бути здійснено в позасудовому порядку згідно умов договору про задоволення умов іпотекодержателя шляхом: переходу до іпотекодержателя права власності на предмет іпотеки, про що іпотекодержатель письмово повідомляє іпотекодавця, з дотриманням вимог, установлених ст. 37 Закону України «Про іпотеку». Іпотекодержатель набуває предмет іпотеки у власність за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб`єктом оціночної діяльності. Всі передбачені законодавством документи для реєстрації права власності ПАТ «Дельта Банк» надані приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Літвінову А.В. 30 жовтня 2018 року позивач через свого представника подала заяву про зміну підстав позову, у якій вказала, що при здійсненні реєстрації об`єкта нерухомості за ПАТ «Дельта Банк» останнім не було дотримано положень п.п. 4 пункту 5.9. Іпотечного договору, відповідно до умов якого звернення стягнення на предмет іпотеки в разі набуття іпотекодержателем права на таке звернення за вибором іпотекодавця відбувається: ... - за вибором іпотекодержателя може бути здійснено в позасудовому порядку згідно умов Договору про задоволення вимог іпотекодержателя», що є прямим посиланням на відповідний Договір про задоволення вимог іпотекодержателя. Реєстрація нерухомого майна за ПАТ «Дельта Банк» відбулася без надання відповідачем окремого договору про задоволення вимог іпотекодержателя, який повинен був бути укладений сторонами Іпотечного договору на виконання п. 5.9 іпотечного договору, однак який укладено не було. До того ж висновок про вартість об`єкта незалежної оцінки, наданий ПАТ «Дельта Банк» на одному аркуші за відсутності звіту про оцінку майна не може вважатися належним доказом на підтвердження визначення ціни предмета іпотеки, оскільки визначення ринкової вартості на об`єкт, опис об`єкта та основний зміст застосованих методів та оціночних процедур, які обов`язково містяться у звіті, позивачу зі сторони ПАТ «Дельта Банк» не надходило. В той же час, вказаний висновок про вартість об`єкта незалежної оцінки ТОВ «Професіонал» було подано без додаткових документів, які б обґрунтовували ринкову ціну на об`єкт. 22 липня 2019 року відповідач ПАТ «Дельта Банк» через свого представника надав письмовий відзив на уточнену позовну заяву, відповідно до якого стверджував, що всі передбачені законодавством документи для реєстрації права власності АТ «Дельта Банк» надані приватному нотаріусу КМНО Літвінову А.В., а саме: іпотечний договір від 01.12.2011; рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення від 28.08.2015; листи вимоги від 28.08.2015; кредитний договір від 01.12.2011; довідка від 08.02.2016 року; звіт про оцінку від 10.02.2016. У судовому засіданні представник позивача позов з урахуванням зміни предмета підтримала у повному обсязі та просила задовольнити. У судовому засіданні представник відповідача ПАТ «Дельта Банк» у задоволенні позову просив відмовити з підстав, що вказані у відзиві. У судові засідання 15.05.2017, 12.09.2017, 13.12.2017, 06.08.2018, 30.10.2018, 30.01.2019, 16.04.2019, 24.07.2019 відповідач приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Літвінов А.В. не з`явився, про час та місце повідомлявся належним чином. Третя особа [PERSON] у судові засідання 15.05.2017, 12.09.2017, 13.12.2017, 06.08.2018, 30.10.2018, 30.01.2019, 16.04.2019, 24.07.2019 не з`явився, про час та місце повідомлявся належним чином. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов необхідно задовольнити з огляду на таке. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. 01 грудня 2011 року між ПАТ «Астра Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 150103032165016, відповідно до якого банк встановив позичальнику кредитний ліміт у розмірі 202 790,00 грн із строком користування з 01.12.2011 по 01.12.2016 (а.с.30-37 т.2). З метою забезпечення виконання зобов`язань за вказаним кредитним договором іпотекодавець [PERSON] (позивач) за договором іпотеки № б/н від 01.12.2011 передала в іпотеку банку нерухоме майно, а саме: квартиру [ADDRESS] (а.с.22-29 т.2). 02 грудня 2013 року між ПАТ «Астра Банк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги та Договір про внесення змін № 1 від 02.12.2013, відповідно до яких в порядку, обсязі та на умовах, визначених даним Договором, ПАТ «Астра Банк» передає (відступає) ПАТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого ПАТ «Дельта Банк» замінює ПАТ «Астра Банк»» як кредитора (стає новим кредитором) у зазначених зобов`язаннях, а внаслідок передачі від ПАТ «Астра Банк» до ПАТ «Дельта Банк» прав вимоги до боржників, до ПАТ «Дельта Банк» переходить (відступається) право вимоги (замість ПАТ «Астра Банк») від боржників повного, належного та реального виконання обов`язків за кредитними та забезпечувальними договорами (а.с.159-160 т.2). Набуття прав іпотекодержателя на спірну квартиру у ПАТ «Дельта Банк» також підтверджується Інформаційною довідкою з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за № 53108561 від 12.02.2016, а саме з актуальної інформації про державну реєстрацію іпотеки наявний запис про іпотеку № 6592707, де в якості іпотекодавця зазначено ПАТ «Дельта Банк», підстава виникнення іпотеки - іпотечний договір, серія та номер: 2999 від 01.12.2011 (а.с.100-103 т.2). 12 лютого 2016 року ПАТ «Дельта Банк» звернувся до приватного нотаріусу КМНО Літвінова А.В. із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень для проведення державної реєстрації права приватної власності за ПАТ «Дельта Банк» на квартиру [ADDRESS] . До заяви відповідачем було додано: іпотечний договір, серія та номер 2999, виданий 01.12.2011, видавник приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Дудко Ю.А.; рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, серія та номер: 01014 1079991 0, виданий 28.08.2015, видавник: Укрпошта; лист вимога, серія та номер: 31.4-08/1081/15, виданий 28.08.2015, видавник: АТ «Дельта Банк»; рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, серія та номер: 01014 1079990 2, виданий 28.08.2015, видавник: Укрпошта; лист вимога, серія та номер: 31.4-08/2012/15, виданий 28.08.2015, видавник: АТ «Дельта Банк»; кредитний договір, серія та номер: 150103032165016, виданий 01.12.2011, видавник ПАТ «Астра Банк»; довідка, серія та номер: б/н, виданий 08.02.2016, видавник: ПАТ «Дельта Банк»; звіт про оцінку, серія та номер: б/н, виданий 10.02.2016, видавник: TOB «ЕК «Професіонал» (а.с.77-117 т.2). 18 лютого 2016 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Літвінов Артем Володимирович виніс рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 18 лютого 2016 року, індексний номер 28317539, згідно з яким здійснено державну реєстрацію права власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] за ПАТ «Дельта Банк» (а.с.121 т.2). Відповідно до п. 2.15 Іпотечного договору у випадку невиконання позичальником зобов`язань по Кредитному договору, іпотекодержатель має право перевести на себе право власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання за Кредитним договором № 150103032165016 від 01.12.2011. Згідно п. 5.1 Іпотечного договору іпотекодержатель має право звернення стягнення на предмет іпотеки у випадках, якщо на момент настання терміну виконання основного зобов`язання, воно не буде виконано повністю або частково згідно встановленого графіку, у випадку порушення графіку погашення суми кредиту (частини кредиту) та/або у разі несплати процентів (частини процентів) відповідно до умов Кредитного договору. При цьому іпотекодержатель має право звернути стягнення на весь предмет іпотеки, за своїм розсудом, та задовольнити за рахунок предмету іпотеки у повному обсязі усі вимоги, передбачені Кредитним договором. Відповідно п. 5.2 Іпотечного договору у разі порушення позичальником зобов`язань за Кредитним договором та/або іпотекодавцем зобов`язань за цим Договором, іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю письмову вимогу про усунення порушення. В цій вимозі іпотекодержателем зазначається: стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у строк, що не перевищує 30-ти робочих днів з моменту отримання вимоги та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цій вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель має право розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до п. 5.5 Іпотечного договору у випадку невиконання (неналежного виконання) позичальником умов кредитного договору та/або іпотекодавцем умов цього договору, іпотекодержатель має право реалізувати предмет іпотеки в порядку, визначеному Законом України «Про іпотеку». Згідно з п. 5.9 Іпотечного договору звернення стягнення на предмет іпотеки в разі набуття іпотекодержателем права на таке звернення за вибором іпотекодержателя відбувається: за згодою сторін договору; за виконавчим написом нотаріуса; за рішенням суду; за вибором іпотекодержателя може бути здійснено у позасудовому порядку згідно умов договору про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом: переходу до іпотекодержателя права власності на предмет іпотеки, про що іпотекодержатель письмово повідомляє іпотекодавця з дотриманням вимог ст. 37 ЗУ «Про іпотеку», іпотекодержатель набуває предмет іпотеки за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб`єктом оціночної діяльності. Положеннями ч. 3 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Відповідно до ст. 35 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. Положення цієї статті не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду у встановленому законом порядку. Відповідно до п. 1 та 2 ч. 3 ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема, відповідність обов`язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення у випадках, передбачених законом; відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих документах наявність обтяжень права на нерухоме майно; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов`язує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації, а також перевіряє документи на наявність підстав для зупинення розгляду заяви про державну реєстрації прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення. Згідно з ч. 1 ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав проводиться в такому порядку; формування та реєстрація заяви в базі даних заяв; прийняття документів, що подаються разом із заявою про державну реєстрацію прав, виготовлення їх електронних копій шляхом сканування (у разі подання документів у паперовому форматі) та розміщення їх у Державному реєстрі прав; встановлення черговості розгляду заяв про державну реєстрацію прав, що надійшли на розгляд; перевірка документів на наявність підстав для зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав, зупинення державної реєстрації прав та прийняття відповідних рішень; прийняття рішення про державну реєстрацію прав або про відмову в такої реєстрації; відкриття (закриття) розділу в Державному реєстрі прав та/або внесення до Державного реєстру прав відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об`єкти та суб`єктів цих прав; формування інформації з Державного реєстру прав для подальшого використання заявником; видача документів за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав. Щодо обов`язкової наявності у Договорі іпотеки відповідного застереження та/або наявності окремого договору про задоволення вимог іпотекодержателя Верховний Суд у постанові від 16 січня 2019 року по справі № 727/1593/16-ц дійшов наступного висновку. Відповідно до вимог ст. 36 Закону України «Про іпотеку» сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, який підлягає нотаріальному посвідченню і може бути укладений в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Визначений договором спосіб задоволення вимог іпотекодержателя не перешкоджає іпотекодержателю застосувати інші встановлені цим Законом способи звернення стягнення на предмет іпотеки. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя може передбачати: передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання у порядку, встановленому статтею 37 цього Закону: право іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому статтею 38 цього Закону. Після завершення позасудового врегулювання будь-які наступні вимоги іпотекодержателя щодо виконання боржником основного зобов`язання є недійсними. Відповідно до пункту 5.1 договору іпотеки сторони досягли згоди про можливість звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання. Позасудове врегулювання здійснюється відповідно до застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в цьому договорі. Іпотекодержатель самостійно визначає один з наступних способів звернення стягнення на Предмет іпотеки: передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання у порядку, встановленому статтею 37 Закону України «Про іпотеку»: право іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому статтею 38 Закону України «Про іпотеку». При цьому згідно із ч. 1 ст. 37 Закону України «Про іпотеку» правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя, який передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання. Отже, позасудова передача предмету іпотеки у власність іпотекодержателю здійснюється лише в добровільному порядку та за згодою сторін на підставі складання окремого договору. Аналогічний правовий висновок викладений в постанові Великої Палати Верховного Суду в постанові від 28 листопада 2018 року у справі № 759/6979/16-ц. Враховуючи ті обставини, що сторонами не було досягнуто згоди для передачі предмету іпотеки у власність іпотекодержателю ПАТ «Дельта Банк» у позасудовому порядку, повно, об`єктивно та всебічно дослідивши всі надані письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що рішення приватного нотаріуса КМНО Літвінова А.В. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 18 лютого 2016 року, індексний номер 28317539, є протиправним та його необхідно скасувати, а також зобов`язати приватного нотаріуса скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис №113328349 від 18 лютого 2016 року про реєстрацію за ПАТ «Дельта Банк» права власності на квартиру. На підставі вищевикладеного та ст. 33, 35, 37, 38 Закону України «Про іпотеку», ст. 10, 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»,

Outcome: approved