Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-28 00:00:00

Позивач - [PERSON], яка діє за себе та в інтересах неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в особі свого представника - адвоката [PERSON], яка діє на підставі Договору про надання правової допомоги (а.с.12 ), звернулася до суду із зазначеною позовною заявою, в якій просить провести розгляд справи за останнім відомим зареєстрованим місцем мешкання відповідача та позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO], у відношенні його дитини: сина - [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позовних вимог у позові зазначено, що позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбу з 24.04.1999 року. Від шлюбу мають спільну дитину - сина [PERSON], [INFO] Спільне життя у сторін не склалося і 30.05.2011 року шлюб між сторонами розірваний у судовому порядку. Дитина залишилася проживати разом з позивачкою. Відповідач з 2011 року не приймає участі у матеріальному утриманні дитини та її вихованні, не телефонує та не вітає зі святами. У зв'язку з чим позивачка вимушена булоа звернутись до суду з позовом про стягнення аліментів з відповідача на свою користь на утримання сина [PERSON], у розмірі 1/3 частини від усіх видів доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму щомісячно, до повноліття дитини. Але не дивлячись на примусове виконання рішення суду - аліменти понад шість років відповідач так і не сплачував, позивачка самостійно утримує дитину, забезпечує її всім необхідним. Позивач та її син проживає однією родиною зі своїм співмешканцем [PERSON]. Цивільний чоловік допомагає виховувати дитину сторін. Позивачка вважає, що відповідач свідомо не бажає виконувати свої батьківські обов'язки, оскільки перешкод чи заборони щодо побачень з дитиною, йому ніхто не чинить. У зв'язку з цим виникли підстави для позбавлення відповідача по справі [PERSON] батьківських прав. У судове засідання сторони не з'явилися. Позивачка надала заяву про розгляд справи без її участі, за участю її представника [PERSON], позовні вимоги просить задовольнити у повному обсязі. Представник позивачки [PERSON], надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги просить задовольнити у повному обсязі, у випадку неявки відповідача розгляд справи провести в порядку заочного провадження. Представник третьої особи - Служби захисту дітей в особі органу опіки та піклування Енергодарської міської ради Феськова Н.О., яка діє на підставі довіреності надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити у повному обсязі. Крім того представником третьої особи наданий Висновок про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав від 28.11.2017 №01-01-40/4744. У судове засідання відповідач не з'явився повторно, про причину неявки суд не повідомив, заяв або клопотань про відкладання слухання справи до суду не надав. Позивач у позовній заяві зазначила про розгляд справи за останнім відомими зареєстрованим місцем мешкання відповідача, а саме за адресою: [ADDRESS]. За даною адресою відповідач зареєстрований, але не проживає з 2011 року, судові виклики надсилалися відповідачу за вказаною адресою. Відповідно до ч.1 ст.77 ЦПК України, у разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місця знаходження, повістка надсилається на останню відому суду адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає і не знаходиться. Відповідно до ст.ст.74-75 ЦПК України - відповідач повідомлений про час та місце слухання справи за адресою його місця проживання чи місця перебування, зареєстрованого у встановленому законом порядку. Відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Враховуючи, що відповідач повідомлений про час та місце розгляду справи, заяв або клопотань про перенесення розгляду справи до суду від відповідача не надійшло, суд, відповідно до вимог ст.ст. 169, 224 ЦПК України, ухвалив: розглянути справу у відсутності відповідача в порядку заочного провадження на підставі наявних у справі доказів, оскільки неявка відповідача не перешкоджає постановленню заочного рішення. На підставі ч.2 ст.197 ЦПК України, у зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного: Так, встановлено, що сторони проживали у зареєстрованому шлюбі, який був розірваний на підставі рішення Енергодарського міського суду від 30.05.2011 року (а.с.7). Від шлюбу мають спільну дитину - сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини (а.с.6). Дитина проживає разом з позивачкою. Відповідно довідки № 14-09/77 від 29.05.2017 року, наданої директором ЕНВК № 5 О.С. Зеленською (а.с.9), відповідач не приймає участі у вихованні дитини, не спілкується з вчителями, не відвідує батьківських зборів, та взагалі не цікавиться життям дитини та не надає матеріальної допомоги на придбання підручників та зошитів на протязі навчання у закладі. Також факт ухилення відповідача від здійснення своїх батьківських обов'язків підтверджується і Висновком про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав. Перевіривши докази по справі суд приходить до наступного. Згідно ч.3 ст.10 та ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст.141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до ст.150 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України, батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини. Згідно п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення, позбавлення і поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не виявляють інтерес до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Надавши оцінку доказам по справі, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований, у судовому засіданні знайшло підтвердження, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню своєї неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved