Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-22 00:00:00

Позивач [PERSON] обласне комунально виробниче підприємство теплового господарства «Полтаватеплоенерго» звернулося до суду з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання в сумі 7954,92 грн., посилаючись на те, що відповідачі є споживачами послуг, які надаються позивачем за адресою [ADDRESS]. За даною квартирою утворилась заборгованість у зазначеному розмірі. Просять стягнути суму заборгованості\~7954,92 грн. та судові витрати\~243,60 грн. 23.12.2015 року представник позивача уточнила свої позовні вимоги, відповідно до яких просила стягнути з [PERSON] ? частку заборгованості за послуги теплопостачання за період з 01.04.2008 року по 01.06.2015 року в сумі 168,76 грн., нарахований індекс інфляції в сумі 701,06 грн. та три відсотки річних в сумі 118,91 грн. Стягнути з [PERSON] ? часток заборгованості за послуги теплопостачання за період з 01.04.2008 року по 01.06.2015 року в сумі 3506,29 грн., нарахований індекс інфляції в сумі 2103,08 грн. та три відсотки річних в сумі 356,72 грн. Представник позивача в судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнала, не заперечувала проти їх задоволення. Відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнала, просила відмовити в їх задоволенні пояснила суду що борг вона визнає лише з моменту набуття даної квартири у її власність та просила суд застосувати строк позовної давності. Суд заслухавши сторони та дослідивши докази у справі приходить до таких висновків. Відповідно до\~ст. 67 ЖК України\~плата за комунальні послуги береться за затвердженими в установленому порядку тарифами. Статтями\~64,\~68 ЖК України\~передбачено обов»язок відповідачів своєчасно вносити плату за комунальні послуги. Статтею 162 ЖК України\~передбачено обовязок особи, як власника квартири, своєчасно вносити плату за комунальні послуги. Відповідно до\~ст. 322 ЦК України\~власник зобов»язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено законом або договором. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 21.04.2015 року спадкоємцями померлого [PERSON] на ? частку квартири є його дочка [PERSON], законним представником якої є [PERSON], та на ? часток дочка [PERSON], які оформили спадщину на квартиру [ADDRESS]. Заборгованість по даній квартирі утворилась за період з 01.04.2008 року по 01.06.2015 року у суму 4675,05 грн., що підтверджується розрахунком. 16.12.2015 року [PERSON] частково сплачено заборгованість в сумі 1000 грн., відповідно до частки неналежної її дочці [PERSON], за період із 01.04.2008 року по 01.06.2015 року. Отже, позовні вимоги щодо стягнення боргу за послуги теплопостачання з [PERSON] в сумі 3506,29 грн., з [PERSON] в сумі 168,76 грн. підлягають до задоволення відповідно до їх часток у квартирі. При вирішенні питання щодо стягнення 3 % річних та розрахованої суми інфляції суд виходить з наступного. Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов'язки визначаються Законом України\~Про житлово-комунальні послуги. Відповідно до ст. 32 Закону України\~Про житлово-комунальні послуги\~плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору, розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. Частиною 2\~ст. 625 ЦК України\~передбачено, що боржник у разі прострочення виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Пунктом 10 ч. 3 ст. 20 Закону України\~Про житлово-комунальні послуги\~встановлена відповідальність за несвоєчасне здійснення платежів за житлово-комунальні послуги у вигляді пені. Така ж відповідальність за несвоєчасне здійснення платежів за надання послуг з теплопостачання встановлена у п. 23 Правил та п. 20 Типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженого\~Постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630. Разом з тим відповідно до загальних умов виконання зобов'язання, установлених\~ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами\~ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобов'язань. Згідно з ч. 1\~ст. 509 ЦК України\~зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. За змістом ч. 1 ст.\~901, ч. 1 ст.\~903 ЦК України\~за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Зобов'язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов'язанням. Таким чином, правовідношення, в якому замовник зобов'язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобов'язанням. З огляду на викладене слід дійти висновку про те, що правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов'язанням, у якому, серед інших прав і обов'язків сторін на боржника покладено виключно певний цивільно-правовий обов'язок з оплати отриманих житлово - комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (ч. 1\~ст. 509 ЦК України) вимагати сплату грошей за надані послуги. Таким чином, виходячи з юридичної природи правовідносин сторін як грошових зобов'язань, на них поширюється дія ч. 2\~ст. 625 ЦК України, як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов'язання. Закріплена в п. 10 ч. 3 ст.20 Закону України\~ «Про житлово-комунальні послуги\~правова норма щодо відповідальності боржника за несвоєчасне здійснення оплати за житлово-комунальні послуги у вигляді пені не виключає застосування правових норм, встановлених у ч. 2\~ст. 625 ЦК України. На підставі викладеного суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення позовні вимоги про стягнення з відповідачів на користь позивача індексу інфляції з [PERSON] в сумі 2103,08 гривень та 3% річних в сумі 356,72 грн, з [PERSON] індексу інфляції в сумі 701,06 грн. та 3% річних 118,91 грн. з урахуванням їх часток у квартирі. Заперечення відповідача [PERSON] щодо невизнання боргу, який утворився до 21.04.2015 року судом не прийняті до уваги з таких підстав. Відповідно до ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ст.1281 ЦК України спадкоємці зобов'язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Відповідно до ст.1282 ЦК України спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов'язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі. Заява [PERSON] про застосування строку позовної давності не підлягає до задоволення з таких підстав. Відповідно до ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ст.264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. З розрахунку поданого позивачем вбачається, що часткові оплати за послуги проводились в 2008,2009,2011,2012,2013,2014 році, тобто строк позовної давності постійно переривався. Відповідно до\~ст. 88 ЦПК України\~стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідачів на користь позивача слід стягнути понесені судові витрати в сумі 243,60 грн. судового збору пропорційно до задоволених вимог, тобто з [PERSON] 60,90 грн. а з [PERSON] 182,70 гривень.

Outcome: approved