Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-23 00:00:00

Позивач [PERSON] просить суд визнати за ним право власності на квартиру [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], яка померла 23 листопада 2013 року. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що позивач з 1996 року мешкав з [PERSON] однією сімєю як подружжя. Вони вели спільне господарство, несли витрати по сплаті кооперативних внесків. Право власності було оформлене за [PERSON] під час їх спільного подружнього життя. Вважає, що він є спадкоємцем за законом четвертої черги і має право на спадщину після смерті [PERSON] В судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримав в повному обсязі заявлені позовні вимоги та доводи позовної заяви, на яких вони ґрунтуються. Представник відповідача [PERSON] міської ради [PERSON] проти задоволення позовних вимог заперечила в повному обсязі, оскільки позивачем не надано обґрунтованої постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії стосовно спірної квартири, тому його вимоги є передчасними та необгрунтованими. Належним чином та завчасно сповіщена про час та місце розгляду справи третя особа - Житлово-будівельний кооператив № 341, до суду представника не направила, про причини неявки суд не повідомила. За ухвалою суду справа розглянута за їх відсутності. На підставі досліджених доказів судом встановлені наступні фактичні обставини: Згідно копії актового запису про смерть (а.с. 59), 24 листопада 2013 року померла [PERSON]. Остання, за копією паспорту, на час смерті була зареєстрована за адресою: [INFO], б. 26, кв. 107. За довідкою КП «[PERSON] міжміське бюро технічної інвентаризації» (а.с. 61) та Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме (а.с. 48), право власності на квартиру [ADDRESS] не зареєстроване. За ч. 1 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. З інформаційної довідки зі спадкового реєстру «Заповіти/спадкові договори» вбачається, що [PERSON] заповіту після себе не залишила. Згідно ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Четвертою дніпропетровською державною нотаріальною конторою надано інформаційну довідку зі спадкового реєстру «Спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину», за якою жоден зі спадкоємців до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини чи видачі свідоцтва про право на спадщину не звертався. На час розгляду справи в суді жодному із претендентів на спадщину [PERSON] свідоцтво про право на спадщину не видане, як і постанова про відмову у вчинені нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину. Як розтлумачив Пленум Верховного Суду України у постанові № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. За приписами ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. На час розгляду справи в суді позивач до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини або із заявою про видачу йому свідоцтва про право на спадщину не звертався і нотаріальної контори і нотаріусом не виносилася постанова про відмову в оформленні права на спадщину. За таких обставин, позивачем не доведено наявність цивільно-правового спору, який би підлягав вирішенню судом, як того вимагає ч. 1 ст. 15 ЦК України, і до відмови нотаріусом позивачеві в оформленні права на спадщину вирішення судом питань про наявність у нього права на спадкування та визнання права власності на спадкове майно є передчасним. На підставі викладеного, позовні вимоги [PERSON] у визначених ним межах задоволенню не підлягають, що не перешкоджає позивачеві звернутися до суду за захистом свого права у разі отримання ним відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину. Оскільки у задоволенні позовних вимог відмовлено, понесені позивачем судові витрати на підставі ст. 88 ЦПК України розподілу між сторонами не підлягають.

Outcome: dismissed