Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-16 00:00:00

позивач [PERSON] звернулася з цивільним позовом до [PERSON], [PERSON] в якому просить визнати за нею право власності на домоволодіння № 1 по вул. Центральна, яке розташовано в с. Звенигород, Пустомитівського району, Львівської області, земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 0,5257 га, розташовану на території Звенигородської сільської ради Пустомитівського району Львівської області та земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 0,2639 га, розташовану на території Звенигородської сільської ради Пустомитівського району Львівської області в порядку спадкування після смерті [PERSON]. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 24.02.2014 року померла її мати [PERSON]. Позивач є спадкоємцем першої черги спадкування до спадщини померлої, яка складається із зазначених вище майнових прав та прийняла спадщину. Позивач стверджує, що право власності спадкодавця на земельні ділянки підтверджується державним актом на право приватної власності на землю серія ІІI-ЛВ № 031820 від 29.03.2008 року, однак оригінал такого було втрачено, що унеможливлює реалізацію її права на спадкування через нотаріальну контору. У судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, не повідомила суд про причини своєї неявки, однак подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не зявилися, однак подали суду заяви у яких просять позов задовольнити з підстав, вказаних у позові, а судовий розгляд проводити у їх відсутності. Згідно ч. 2\~ст. 197 ЦПК України\~фіксування судового процесу технічними засобами не здійснюється. Проаналізувавши матеріали цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, судом встановлено наступні обставини, що мають значення для правильного вирішення справи: за час свого життя, з підстав, що не заборонені законом, а отже згідно ч. 1\~ст. 328 ЦК України\~правомірно, [PERSON] набула право власності на домоволодіння №1, розташоване по вул. Центральній в с. Звенигород, Пустомитівського району, Львівської області, яке складається з позначеного в технічному паспорті літерою А-1 житлового будинку, загальною площею 103,0 кв.м., житловою площею 69,8 кв.м., а веранди, пдА-1-підвалу, №1 східців, к колодязя, №2- воріт, №3- хвіртки, №4 огорожі, №5 - огорожі, Б сараю, В л/кухні, пдВ - підвалу, Г сараю, Д - сараю, Е гаражу, Ж сараю, З вбиральні, що підтверджено технічним паспортом на житловий будинок від 08.02.1994 року, виготовленим Львівським бюро технічної інвентаризації; земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 0,5257 га, розташовану на території Звенигородської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, згідно державного акту серія III-ЛВ № 031820 від 29.03.2002 року; земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 0,2639 га, розташовану на території Звенигородської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, згідно державного акту серія III-ЛВ № 031820 від 29.03.2002 року. 24.02.2014 року померла [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про смерть серія 1-СГ № 351343, виданим Звенигородською сільською радою Пустомитівського району Львівської області, від 25.02.2014 року. Згідно вимог ч.ч. 1, 2\~ст. 1220 ЦК України\~у день смерті [PERSON] відкрилася спадщина. Згідно ч. 1\~ст. 1218 ЦК України\~у склад спадщини [PERSON] увійшло право власності на зазначене вище майно. За життя спадкодавець своєю власністю на випадок смерті не розпорядився, а тому відповідно до ч. 1\~ст. 1258 ЦК України\~спадкування після його смерті відбувається за законом почергово. До спадкоємців першої черги спадкування, згідно ч. 1\~ст. 1261 ЦК України, після смерті [PERSON] належать: позивач [PERSON], дочка спадкодавця, факт родинних відносин першої лінії споріднення підтверджується свідоцтвом про народження серія ІІ-ЯР №424452 від 02.02.1959р., а факт зміни прізвища підтверджено свідоцтвом про укладення шлюбу серія ІІ-СГ №330162 від 03.05.1983р.; відповідач [PERSON] син спадкодавця, факт родинних відносин першої лінії споріднення підтверджується свідоцтвом про народження серія ІІ-ЯР №424452 від 02.02.1959р.; відповідач [PERSON] дочка спадкодавця, факт родинних відносин першої лінії споріднення підтверджується свідоцтвом про народження серія ЯЯ №149748 від 19.05.1950р., а факт зміни прізвища підтверджено свідоцтвом про укладення шлюбу серія І-СГ №271970 від 10.08.1974р.. Згідно повідомлення №160 від 07.02.2017 року, виданого Пустомитівською державною нотаріальною конторою, спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилася.\~\~ Відповідно до довідки №1555 від 03.10.2016 року, виданої Звенигородською сільською радою Пустомитівського району Львівської області, житловий будинок №1, розташований по вул. Центральній в с. Звенигород, Пустомитівського району Львівської області, згідно відомостей погосподарського обліку, рахується за спадкодавцем [PERSON]. Разом із спадкодавцем до дня її смерті проживала донька [PERSON] і вела з нею спільне господарство. Відповідно до положень ч. 3\~ст. 1268 ЦК України\~спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 1, 2\~ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має особисто\~\~подати\~\~до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Зіставивши наведені норми цивільного закону, можна зробити висновок, що закон не вимагає від спадкоємця, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, оскільки така умова прийняття спадщини прямо визначена у законі лише для спадкоємця, який на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем. Так, закон не зобов'язує спадкоємця, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, подати заяву про прийняття спадщини, оскільки умовою прийняття ним спадщини є лише відсутність відмови від неї. Тобто, якщо протягом шести місяців з дня смерті спадкодавця (ст. 1220 ЦК України) спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, не заявив про відмову від спадщини, після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини він вважається таким що прийняв спадщину. Встановлено, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] не проживала разом із спадкодавцем, спільного господарства з останньою не вели. Право власності спадкодавця на земельні ділянки підтверджується державним актом на право приватної власності на землю серія ІІI-ЛВ № 031820 від 29.03.2008 року, однак оригінал такого було втрачено, що унеможливлює реалізацію права позивачки на спадкування через нотаріальну контору. За вказаних вище обставин, беручи до уваги: те, що спадкодавець з підстав, що не заборонені законом, а отже правомірно набув право власності на спадкове майно; те, що спадкодавець за час свого життя не розпорядився спадковим майном на випадок своєї смерті; те, що позивач являється спадкоємцем за першої черги спадкування після смерті спадкодавця; те, що позивач вчинила дії, що свідчать про прийняття нею спадщини після смерті спадкодавця; те, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку; те, що відповідач безумовно визнала позовні вимоги заявлені позивачем та ухвалення рішення на користь позивача не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів третіх осіб, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги заявлені позивачем підставні та підлягають задоволенню. На підставі наведеного та

Outcome: approved