Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-13 00:00:00

Позивач [PERSON] у жовтні 2015 року звернулася до суду із позовом, у якому прохала стягувати на її користь з [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі 2000 гривень, щомісячно (а.с. 1-6). В обґрунтування своїх позовних вимог вказала, що з 24 червня 200 року вона перебуває у шлюбі з [PERSON], від якого має неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Останні пів-року відповідач з нею не мешкає, спільне господарство не веде, також самоусунувся від допомоги їй та дітям матеріально. Їй самій тяжко виховувати та утримувати двох дітей і тому, що її старший син хворий, має групу інвалідності, вона змушена звернутися до суду з цим позовом. Позивач в судовому засіданні позов підтримала, прохала задовольнити. Додатково пояснила, що старший син хворіє, має групу інвалідності, чоловік пішов від неї до її куми, де і живе. Він припинив надавати їй допомогу на утримання своїх дітей. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково. Пояснив, що не має можливості сплачувати зазначену позивачем суму коштів щомісяця. Прохав суму аліментів зменшити з 2000 до 1500 гривень, так як не може при сплаті аліментів у цій сумі одночасно повертати кредит, який брав на побутові потреби сім`ї, тому що сталого заробітку на цей час не має. Вислухавши сторін, перевіривши фактичні обставини справи письмовими доказами, суд вважає за можливе задовольнити позов частково, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 24 червня 2000 року сторони зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів громадянського стану виконкому Бабушкінської районної ради м. Дніпропетровська (а.с. 5). Від цього шлюбу вони мають двох неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], який має групу інвалідності та [PERSON], [INFO] (а.с. 2, 6). Шлюбні відносини між сторонами фактично припинились, спільне господарство не ведеться. Діти мешкають з позивачкою, відповідач матеріальної допомоги на їх утримання не надає. Згідно з вимогами ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів судом враховується стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів. При визначенні розміру аліментів суд враховує вимоги щодо мінімального розміру аліментів, який не може бути менший ніж 30 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що передбачено ч. 2 ст.182 СК України. Нормою ч. 1 ст. 184 СК України встановлено, що, у тому випадку, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно з вимогами ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову; аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. Суд враховує, що відповідач зобовязаний утримувати дітей до досягнення ними повноліття, але матеріальної допомоги на їх утримання не надає. Тому приходить до висновку про можливість стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Через те, що сталого заробітку відповідач не має, аліменти слід стягнути у твердій грошовій сумі. Разом з тим, суд враховує той факт, що відповідач повертає кредит, який взяв на побутові потреби сім`ї, що не спростовується позивачем, а відтак приходить до висновку про те, що розмір аліментів, на час сплати ним кредиту, на утримання його дітей, слід стягнути у сумі 1500 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: partial