Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-06 00:00:00

Позивач вказує, що 01 січня 2007 року між (уповноважена особа [PERSON] власник земельної ділянки), [PERSON] та СФГ «Оксана» був укладений договір оренди земельної ділянки загальним розміром 3,2997 га. кадастровий номер [NUMBER] терміном на п'ять років, який 12.12.2007 року зареєстрований Любарському районному відділ Житомирської регіональної філії Центру ДЗК. [INFO] померла [PERSON], однак 10 грудня 2010 року посадові особи під керівництвом голови СФГ «Оксана» [PERSON] з метою незаконно продовжити термін користування цією ділянкою, шахрайським шляхом склали без відома правонаступника за заповітом [PERSON] додаткову угоду щодо терміну оренди земельної ділянки, яка належала його матері [PERSON] внесення змін до договору оренди земельної ділянки від 01.01.2007 року за взаємною згодою сторін ще на п'ятнадцять років з 01.12.2010 року по 01.12.2025 року, яка також зареєстрована у Любарському районному відділ Житомирської регіональної філії Центру ДЗК. Позивач [PERSON] помітив у додатковій угоді про продовження терміну оренди на 15 років підпис, який не відповідав підпису його покійної матері [PERSON] На підставі поданої заяви про вищезазначену підробку підпису позивачем [PERSON] на даний час у Любарському ВП Бердичівського Відділу поліції перебувають матеріали кримінального провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №1201606021000034 від 10.02.2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.358 КК України. Також у кримінальному провадженні є заключення почеркознавчої експертизи, з якої видно, що підпис [PERSON] підроблено невідомою посадовою особою селянського фермерського господарствам «Оксана». Досудове слідство по цьому кримінальному провадженню триває. Справа розслідується слідчим відділенням Любарського ВП Бердичівського ВП Житомирської області, слідчий Котик В.В.. Відповідач - селянське фермерське господарством «Оксана», в особі голови фермерського господарства «Оксана» [PERSON], на запит про розірвання додаткової угоди оренди земельної ділянки мирним шляхом не реагує, відмовляє в розірванні договору, продовжує використовувати незаконно земельну ділянку [PERSON], а тому позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав в повному об'ємі та просив їх задовольнити. Пояснив, що оспорюваний договір (додаткова угода) підписана не його матір'ю, що підтверджується висновком експерта в рамках кримінального провадження в якому він визнаний потерпілим на підставі документів в яких є підпис матері. Вироку по даному кримінальному провадженню не винесено. Земельна ділянка належала [PERSON], який помер. Він приїжджав за дорученням матері та отримував орендну плату за 2013-2015 роки. За життя покійна мати не казала йому, що земельна ділянка оброблялась не законно. Він приїжджав в СФГ «Оксана» і з [PERSON] в нормальних стосунках. Взнав про підроблений підпис в кінці 2015 року і звернувся в поліцію. [PERSON] надав копію договору на 2-й чи 3-й раз після його звернення до нього. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити, вважаючи що висновок експерта належний, але ще не оцінений судом по кримінальному провадженню. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та пояснив, що в грудні 2010 року вони на підприємстві проводили переукладання договорів оренди і всіх людей в тому числі [PERSON] повідомляли і остання особисто приносила документи (паспорт, ідентифікаційний код та інші). На той час вона підписувала додаткову угоду. Він всі договори залишив [PERSON], яка була на місці і займалась оформленням. Позивач на протязі 5 років приїжджав та отримував орендну плату за свою матір. До моменту її смерті не було ніяких питань, а в кінці січня 2016 року прийшов [PERSON] із договором про припинення дії договору. Знаючи його він пообіцяв віддати пай восени, а він за цей час оформить спадщину, але він не захотів , та забажав отримати землю в іншому місці. Сказав йому що той багато хоче і після збору урожаю був налаштований вирішити це питання, однак він казав, що ви не зберете пшеницю. Потім позивач звернувся в поліцію. Експертиза йому не зрозуміла. Всі знають, що у нього на полі підпалили пшеницю і позивач підговорив [PERSON]. Після висновку експерта він поцікавився у касира [PERSON] чи вона щось пам'ятає і та розповіла, що [PERSON] принесла документи, але оскільки не було головного бухгалтера, вона попросила, щоб головний бухгалтер підписала цю угоду і їй передзвонить. Розуміє, що це була воля [PERSON] Він робив копії документів у 4 екземплярах. В селі люди всіх знають і знали, що [PERSON] є сином [PERSON]. Він з [PERSON] жив по сусідству. Позивач приходив до нього в кінці січня 2016 року і давав угоду про розірвання договору і показував якусь бумажку. Документи брались особисто у [PERSON], бо без них ніхто б не зареєстрував договір. Він особисто повідомляв [PERSON] про збори громадян, які були в листопаді 2010 року. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що сторонами не оспорюється що земельна ділянка належала [PERSON], а [PERSON] прийняла її у спадщину в 2010 році і в цьому ж році уклала додаткову угоду з СФГ «Оксана» і після з 2010 року отримувала орендну плату за якою приїжджав її син [PERSON] і йому видавали її в якості зерна, цукру та грошей. [PERSON] не оспорювала додаткову угоду і отримувала орендну плату, чим своїми діями погодила її та визнала. Відтак, [PERSON] не може оспорювати цю додаткову угоду, і з огляду на це позовні вимоги не обґрунтовані. Висновок експерта заявлений в кримінальному провадженні, а не в даній справі і вироку по кримінальному проваджені не має, тому цей висновок не можна брати за основний доказ. Де господарство могло взяти державний акт, паспорт, ідентифікаційний код тільки у людини, яка виявляє своє волевиявлення. Вважає, що угода була укладена, бо закон допускає, щоб в документах розписалась інша особа і якби в 2011 році оспорила то це було б інше питання. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що в грудні 2010 року переоформляли договори оренди і [PERSON] переоформивши спадщину після сина [PERSON] уклала угоду з СФГ «Оксана» та в січні приходила забирала документи, отримувала орендну плату, яку отримував її син [PERSON]. З претензіями [PERSON] не зверталась і не мала їх. Син [PERSON] також не мав претензій протягом 6 років і їх все влаштовувало. Додала, що позивач не є стороною по оспорюваній угоді, а відтак не може її оспорювати. Представник третьої особи в судове засідання на розгляд справи не з'явився, та не повідомив суд про причини неявки. Свідок [PERSON] суду пояснила, що працює касиром в СФГ «Оксана». В 2010 році всі переоформляли договори оренди і [PERSON], також принесла документи на переоформлення [PERSON], але останньої не було і попросила її щоб вона їх передала. Потім [PERSON] забрала в бухгалтерії документи на переоформлення договору. Вона не бачила чи [PERSON] десь розписувалась. Були всі необхідні документи - паспорт, код, державний акт. Вона являється рідною сестрою жінки представника відповідача. Суд вислухавши учасників судового засідання, свідка, розглянувши та дослідивши матеріали справи приходить до наступного. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 28.07.2010 року [PERSON] прийняла у спадщину після смерті [PERSON] земельну ділянку загальним розміром 3,2997 га з кадастровим номером [NUMBER] (а.с.7). 01 січня 2007 року між [PERSON] та СФГ «Оксана» в особі голови [PERSON] укладено договір оренди земельної ділянки загальним розміром 3,2997 га. терміном на п'ять років (а.с. 9-13). Копія Акту прийому-передачі земельної ділянки від 10.02.2007 року [PERSON] передав СФГ «Оксана» земельну ділянку, що розташована на території Бичівської сільської ради загальною площею 3,2997 гектарів (а.с.14). 10 грудня 2010 року між [PERSON] та СФГ «Оксана» в особі голови [PERSON] укладено додаткову угоду про продовження та внесення змін до договору оренди земельної ділянки від 01.01.2007 року та продовжили термін дії договору до 01.12.2025 року(а.с.15-16). Згідно копії висновку експерта №1/911 від 12.09.2016 року, який був даний експертом [PERSON] в рамках кримінального провадження №1201606021000034 від 10.02.2016 року підпис на бланках рядка додаткової угоди про продовження та внесення змін до договору оренди земельної ділянки від 01.01.2007 року в графі: «Орендодавець» виконаний не [PERSON], а іншою особою, однак в Обставинах справи вказано [PERSON], а не [PERSON] (а.с.17-23). [INFO] в с. Семенівка Любарського району Житомирської області у віці 76 років померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.24). Копія заповіту від 16.08.2010 року вказує, що [PERSON] заповіла [PERSON] належну їй земельну ділянку (пай) площею 3,2997 га, кадастровий номер [NUMBER] (а.с.25). Із копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 26.10.2016 року судом встановлено, що [PERSON] отримав у спадщину від своєї матері [PERSON] земельну ділянку (пай) площею 3,2997 га, кадастровий номер [NUMBER] (а.с.41). Згідно витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі та інформаційної довідки з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, єдиного реєстру заборон відчужень об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна, на підставі свідоцтва про право на спадщину, за заповітом виданого приватним нотаріусом [PERSON] [PERSON] з 26.10.2016 року є власником земельної ділянки (паю) загальним розміром 3,2997 га з кадастровим номером [NUMBER] (а.с. 42-45). Копія державного акту на право власності на земельну ділянку вказує, що [PERSON] був власником земельної ділянки (паю) загальним розміром 3,2997 га з кадастровим номером [NUMBER] (а.с.46-47). Із копій відомостей на видачу натуральної оплати та на видачу грошових коштів за оренду земельних паїв орендодавцям СФГ «Оксана» за 2013-2015 роки встановлено, що [PERSON] отримувала орендну плату за належну їй земельну ділянку (а.с.76-79). Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Відповідно до ст.212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті. Отже, з аналізу вказаних норм Закону слідує, що експертний висновок, зокрема, не є беззаперечним фактом, а одним із доказів, який повинен оцінюватись у сукупності з іншими доказами по справі. Крім цього, як видно, між сторонами виникли правовідносини, пов'язані з орендою землі, які регулюються Земельним кодексом України, Законом України «Про оренду землі» (далі - Закон), ЦК України, іншими законами України, постановами, виданими Кабінетом Міністрів України, у випадках, передбачених цим Законом, а також договором оренди землі. Відповідно до ст.3 ЗУ «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове, платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності. Згідно з ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння, користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Згідно з ч.1 ст.14 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі укладається у письмовій формі. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами) (ч.2 ст.207 ЦК України). Договір оренди землі набуває чинності після його державної реєстрації (ст.18 Закону України «Про оренду землі»). Частина перша статті 638 ЦК України передбачає, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір оренди землі може бути визнано у судовому порядку недійсним з підстав, передбачених ст.215 ЦК України, ч.2 ст.15 Закону України «Про оренду землі». Відповідно до ч.1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання стороною (сторонами) вимог, які встановлені статтею 203 ЦК на момент вчинення правочину. Згідно з ч.3 ст.203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Згідно ч.1 ст. 179 ЦПК України предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. У правовій позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 25 грудня 2013 року у справі № 6-94цс13 та у постанові у справі № 6-84цс14, зазначено, що виходячи з того, що відповідно до статті 15 Цивільного кодексу України та статті 3 Цивільного процесуального кодексу України у порядку цивільного судочинства підлягає захисту саме порушене право, суд повинен встановити чи дійсно порушуються права орендодавців у зв'язку з відсутністю в договорах оренди умов, передбачених статтею 15 Закону України від 6 жовтня 1998 року № 161-ХІУ «Про оренду землі», визначити істотність цих умов, також з'ясувати у чому саме полягає порушення їхніх законних прав. Позивачем у позовній заяві та поясненнях суду не зазначено в чому саме полягає порушення його прав як спадкоємця орендодавця за оспорюванню додатковою угодою про продовження та внесення змін до договору оренди земельної ділянки і які зміни мали б бути внесені до тексту договору для забезпечення його прав з моменту вступу ним спадкові права. Статтею 627 ЦК України закріплено принцип свободи договору. Із наданих суду відповідачем документів (відомостей на видачу натуральної оплати та на видачу грошових коштів за оренду земельних паїв орендодавцям СФГ «Оксана»), судом встановлено, що протягом часу 2013 -2015 років, [PERSON] отримувала у відповідача відповідну плату за оренду земельної ділянки (а.с.76-79), чим фактично підтверджується існування між [PERSON] та відповідачем СФГ «Оксана» договірних правовідносин щодо оренди земельної ділянки, які виконувались та ніким із сторін договору не оспорювались. Крім того суд звертає увагу на те, що сам позивач [PERSON] в судовому засіданні визнав, що він їздив отримувати в СФГ «Оксана» орендну плату за свою матір [PERSON], тим самим знаючи про існування договірних відносин. Крім того суд також звертає увагу на те, що згідно ч.1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, однак позивач не являється стороною оспорюваного правочину, а відтак його права як сторони в договорі оренди (додаткової угоди) на думку суду не порушені. Згідно ч.6 ст.147 ЦПК України висновок експерта для суду не є обов'язковим і оцінюється судом за правилами, встановленими статтею 212 цього Кодексу. Відповідно до ч.7 ст.147 ЦПК України незгода суду з висновком експерта повинна бути мотивована в рішенні або ухвалі. Суд не погоджується з висновком експерта №1/911 від 12.09.2016 року виходячи з наступного. Стаття 66 ЦПК України визначає, що висновок експерта - докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, задані судом. Пленум Верховного Суду України, у своїй Постанові від 12.06.2009 р. № 5 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду» роз'яснив, що висновок експертизи може бути доказом у справі лише в тому разі, коли експертиза була проведена на підставі ухвали суду відповідними судово-експертними установами. Як експерт може залучатися особа, яка відповідає вимогам, установленим Законом України «Про судову експертизу», і внесена до Державного реєстру атестованих судових експертів. У разі коли висновок експертизи наданий стороною як додаток до позовної заяви, тобто проведений відповідною експертною установою за її клопотанням чи клопотанням її представника, то такий висновок може розцінюватися лише як письмовий доказ, який підлягає дослідженню в судовому засіданні та відповідній оцінці. Якщо стосовно цього письмового доказу в судовому засіданні виникнуть сумніви, то, виходячи з характеру матеріально-правового спору та залежно від того, яке значення має наявність у справі такої експертизи, суд повинен роз'яснити особам, які беруть участь у справі, про їх право заявити клопотання про її призначення. Судом було роз'яснено сторонам їх право заявити клопотання про призначення експертизи, оскільки виникли сумніви щодо наданого стороною позивача висновку експерта №1/911 від 12.09.2016 року, однак сторони цим правом не скористались та не заявили клопотання про призначення експертизи в рамках розгляду даної цивільної справи. Відповідно до ч.1 ст.360-7 ЦПК України, висновок Верховного суду України щодо застосування норм права, викладений у Постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Враховуючи вищенаведене суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed