Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-17 00:00:00

Позивач [PERSON] пред`явила до суду позов до [PERSON] , яким просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 14 грудня 2013 року у відділі ЗАГС адміністрації Центрального району м.Мінська за актовим записом 1448. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що вона з відповідачем 14 грудня 2013 року зареєструвала шлюб, від якого вони мають неповнолітнього сина [PERSON] , 2014 року народження, який зареєстрований та проживає з позивачем. Подружнє життя у сторін не склалось через різні погляди на життя, шлюб та сім`ю, що призвело до припинення відносин, втрати почуття любові. Спільне ведення господарства та сумісне проживання припинено чотири роки тому. Позивач вважає, що шлюб існує тільки на папері, подальше його збереження не має сенсу та суперечить її інтересам, примирення є неможливим. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 21 грудня 2020 року провадження у справі відкрито, розгляд справи ухвалено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням сторін. Позивач у судове засідання не з`явилась, матеріали справи містять заяву про розгляд справи за її відсутності, проти винесення заочного рішення по справі та заочного розгляду не заперечує. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про день та час слухання справи був повідомлений своєчасно і належним чином в порядку ст.\~12-1\~ЗУ «Про забезпечення\~прав і\~свобод громадян\~та правовий\~режим на\~тимчасово окупованій\~території України щодо порядку виклику в суд та повідомлення про судове рішення»,\~шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, причини неявки суду не повідомив. Будь-яких клопотань від відповідача не надходило. У зв`язку з повторною неявкою в судове засідання належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання відповідача, який не повідомив про причини неявки та не подав відзив відповідно до статті 280 ЦПК України суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 14 грудня 2013 року у відділі ЗАГС адміністрації Центрального району м.Мінська за актовим записом 1448, під час державної реєстрації шлюбу позивач змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] » (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] , видане 14 грудня 2013 року Адміністрацією Центрального району м.Мінська). Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане 11 липня 2014 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції). За змістом положень ч. 1 ст.\~24\~СК України та ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст.\~56\~СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування їх до збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд, з`ясувавши причини розірвання шлюбу та фактичні взаємовідносини подружжя, вважає подальше сімейне життя подружжя і збереження сім`ї неможливим. Відповідно до ст.113\~СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач [PERSON] у своїй заяві просить після розірвання шлюбу її прізвище залишити без змін «[PERSON] ». На підставі викладеного і

Outcome: approved