Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-21 00:00:00

Позивач [PERSON] пред`явила в суд позов до відповідача акціонерного товариства «Альфа-Банк» (далі АТ «Альфа-Банк»), треті особи на стороні відповідача: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чуловський Володимир Анатолійович, Тернопільський міський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській областіпро визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування вказаних вимог зазначає, що 20 березня 2008 року вона уклала із відкритим акціонерним товариством «Сведбанк» (далі ВАТ «Сведбанк»), правонаступником якого було публічне акціонерне товариство «Сведбанк», а в подальшому і публічне акціонерне товариство «Дельта Банк», котре зміно найменування на АТ «Альфа-Банк», кредитний договір № 1909/0308/45-002. В якості забезпечення зобов`язання за вказаним договором було укладено іпотечний договір. 08 листопада 2016 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А. було вчинено виконавчий напис за № 19850 щодо стягнення заборгованості, що виникла за вказаним кредитним договором. Такий виконавчий напис позивач вважає неправомірним, оскільки він винесений з порушеннями вимог закону, а саме без врахування того, що щодо розміру заборгованості існував спір у Бучацькому районному суді Тернопільської області. За результатами судового розгляду вимоги банку були задоволені частково. Таким чином і сума боргу, котра зазначена у виконавчому написі також є частково безпідставною. Після відкриття провадження, за клопотанням позивача та в порядку, визначеному частиною 2 ст. 51 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), суд здійснив заміну відповідача належним - [PERSON] . Відповідач відзиву не подав. Жодна із третіх осіб не подала пояснень щодо позову. У судове засідання позивач та її представник не з`явились. Останній подав заяву про розгляд справи за його відсутності, у якій також зазначає, що позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач також у судове засідання не з`явився, подавши заяву про розгляд справи за його відсутності у якій зазначає, що позов визнає та не заперечує проти задоволення. Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чуловський В.А. у судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи. Про причини неявки суду не повідомив. За таких обставин розгляд справи слід провести без участі вказаного приватного нотаріуса, на підставі пункту 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України. Представник Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області у судове засідання не з`явився, подавши заяву про розгляду справи за його відсутності. Перевіривши та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд вважає за необхідне зазначити наступне. 28 березня 2008 року позивач уклала із ВАТ «Сведбанк», правонаступником якого є АТ «Альфа-Банк», кредитний договір № 1909/0308/45-002 (далі Кредитний договір) із додатками, згідно якого вона отримала кредит в сумі 35'000 дол. США під 11,9 % річних. (а.с. 9-13) 08 липня 2010 року, 08 квітня 2015 року та 19 листопада 2015 року між цими ж сторонами укладено договора про внесення змін до Кредитного договору, згідно з якими було змінено процентну ставку за кредитом, а також порядок сплати простроченої та поточної заборгованості за процентами та основним боргом. (а.с. 15-16, 28-30, 31-32) В забезпечення належного виконання зобов`язання за Кредитним договором, було укладено договір поруки № 1909/0308/45-002-р-3 від 08 липня 2010 року та іпотечний догові № 1909/0308/45-002-Z-1, згідно якого в іпотеку передано квартиру [ADDRESS] . (а.с. 14, 17-18) 08 листопада 2016 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А. було вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 19850, яким запропоновано звернути стягнення на квартиру [ADDRESS] в рахунок погашення заборгованості за неналежне виконання умов Кредитного договору за період з 10 січня 2019 року по 04 вересня 2016 року, в сумі 32'474,03 долара США, з яких 30'753,38 долара США - заборгованість за кредитом та 1'720,65 долара СШ/А - заборгованість за відсотками. (далі Виконавчий напис; а.с. 33) 18 січня 2017 року Тернопільським міським відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, на підставі Виконавчого напису, було відкрите виконавче провадження № 5323983. 20 червня 2018 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінанс груп» та [PERSON] укладено договір про відступлення права вимоги № 20-06/18/6, а також підписано розрахунок заборгованості за Кредитним договором, повідомлення, та акт прийому-передачі документації за договором відступлення права вимоги. (а.с. 43-46, 47, 47 (зворотна сторона), 48) В результаті укладення цього правочину право вимоги за Кредитним договором перейшло до [PERSON] . Водночас, 06 червня 2016 року ПАТ «Альфа-Банк» пред`явило в Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] позов про стягнення заборгованості за Кредитним договором у якому просило стягнути з цих осіб солідарно суму боргу, що складала 31'753,38 дол. США, з яких 30'753,38 дол. США - заборгованість за кредитом, 1'060 дол. США - заборгованість за відсотками. Вказане підтверджується витягом з сайту судової влади в мережі Інтернет в частині дати подачі позову (а.с. 66-67) та копією позовної заяви від 30 травня 2016 року, у іншій частині обставин. У подальшому вказану справу було передано за територіальною підсудністю до Бучацького районного суду Тернопільської області, яким 29 грудня 2017 року ухвалено рішення. (а.с. 38-40) Згідно цього рішення позов задоволено частково; стягнуто солідарно з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в корись ПАТ «Альфа-Банк» заборгованість за Кредитним договором в загальній сумі 26'259,01 дол. США, що еквівалентно 736'827,82 грн. Надавши правову оцінку вказаним обставинам справи суд керувався наступними нормами права та прийшов до таких висновків. Частиною 4 ст. 206 ЦПК України визначено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до частини 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтями 15, 16 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутись до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з частиною першої статті 1 Закону України від 2 вересня 1993 року № 3425-ХІІ «Про нотаріат» (далі Закон № 3425-ХІІ) нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою наданню їм юридичної вірогідності. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом № 3425-ХІІ та іншими актами законодавства України (частина 1 ст. 39 Закону № 3425-ХІІ). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований) Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі - Порядок). Згідно зі статтею 87 Закону № 3425-ХІІ для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону № 3425-ХІІ визначено умови вчинення виконавчий написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більша трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Вказана норма права знайшла своє відображення і у пунктах 1, 3 Глави 16 розділу II Порядку, в редакції яка була чинна на момент виникнення спірних правовідносин. Згідно з підпунктом 3.1., 3.2. пункту 3 Глави 16 розділу II Порядку, 3.1. нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 N 1172. Пунктом 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, передбачено, що для одержання виконавчого напису подаються оригінал нотаріально посвідченої угоди та документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Як зазначив Верховний суд у постанові від 10 квітня 2019 року, ухваленій у справі № 201/11696/16-ц, підставами оскарження виконавчих написів може бути як порушення нотаріусом процедури вчинення напису (наприклад неповідомлення боржника про вимогу кредитора), так і необґрунтованість вимог до боржника. Суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 закону «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент учинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час учинення нотаріусом виконавчого напису. Разом з тим законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 5.07.2017 №6-887цс17. У даній справі має місце обставина, котра перешкоджала приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Чуловському В.А. вчиняти Виконавчий напис і нею є наявність спору щодо заборгованості за Кредитним договором. Про це свідчить факт пред`явлення кредитором позову в суд до боржника, поручителя та інших осіб про стягнення боргу за Кредитним договором. Таким чином Виконавчий напис винесений з порушеннями вимог пункту 3.1. Порядку, а тому його слід визнати таким, що не підлягає виконанню. За даних обставин судом не встановлено обставин, котрі свідчили б про те, що визнання позову відповідачем суперечить закону або порушує права, свободи, чи інтереси інших осіб, а тому його слід задовольнити.

Outcome: approved