Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-09 00:00:00

Позивач [PERSON] уточнивши позовну заяву, звернулась до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на її користь на утримання дитини: доньки [PERSON],[INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 гривень щомісячно з подальшою індексацією відповідно до закону до повноліття дитини. Свої вимоги мотивує тим, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який 15.10.2014 року рішенням Тарутинського районного суду Одеської області розірвано. Від даного шлюбу в них є дитина [PERSON], [INFO]. Відповідач відмовляється у добровільному порядку матеріально допомагати дитині, не зважаючи на те, що він працездатний. Таким чином, позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки в розмірі 1500 гривень щомісячно з подальшою індексацією відповідно до закону і до повноліття дитини. Позивач в судове засідання не з'явилась. Надала заяву в якому вона підтримує позовні вимоги та просить розглянути справу за її відсутністю, не заперечує проти розгляду справи у заочному порядку. Відповідач двічі в судове засідання не з'явилася. Викликалася належним чином шляхом надіслання судових повісток на зареєстровану адресу місця проживання, однак до суду повернулися конверти. При викладених обставинах суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача, який сповіщений про розгляд справи належним чином, від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, ухваливши заочне рішення у справі, зі згодою позивача, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України, так як надані матеріали є повними і достатніми для розгляду справи у відсутності відповідача. З урахуванням вказаного, суд приходить до висновку про наявність підстав у розумінні ч. 1 ст. 280 ЦПК України для ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. В зв'язку з цим в силу положень ч. 2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовна заява обґрунтована та підлягає задоволенню. Так, з матеріалів справи вбачається, що батьками [PERSON], [INFO] є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 5). Згідно рішення Тарутинського районного суду Одеської області від 15жовтня 2014 року шлюб між ними розірвано (а.с.4). Відповідно довідки наданої виконавчим комітетом Підгірненською сільською радою Тарутинського району Одеської області від 19.07.2017 року № 1084 дитина мешкає з позивачем та знаходяться на її утриманні (а.с.6). Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, що й стало підставою для позивача із зверненням до суду з даним позовом. 15.12.2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів». Згідно з п. п. 9 п. 1 Розділу ХІІ «; Перехідні положення» ЦПК України, справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. У позовній заяві [PERSON] як на підставу своїх вимог посилається на положення ст. 180 СК України. Однак, враховуючи зміни сімейного законодавства від 08. 07. 2017 року, суд зазначає, що до даних правовідносин підлягають застосуванню положення ст. ст. 180-182 СК України. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Положеннями ч. 2 ст. 182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ч.1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно ч.1ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування та найважливішим обов'язком батьків. Статтею 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, регламентовано, що кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи вищевикладене, суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO] в розмірі 1500 гривень щомісячно з подальшою індексацією відповідно до закону, починаючи з 26.07.2017 року та до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] Згідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивачка звільнена від сплати судового збору. У зв'язку з чим, на підставі ч.6 ст. 141 ЦПК України з відповідача належить стягнути в дохід держави судовий збір в сумі 704,80 гривень. Згідно ч.1 ст.430 ЦПК України, рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню - у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved