overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-20 00:00:00

Позивач [PERSON] пред`явила до суду позов до відповідачів приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Цукурової С.С., Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор плюс» (далі - ТОВ «ФК «Вектор плюс») про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 23635403 від 13 липня 2015 року, прийнятого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Цукуровою С.С. щодо державної реєстрації речових прав на квартиру [ADDRESS] ( [ADDRESS] за ТОВ «Факторингова компанія «Вектор плюс». 15 липня 2020 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області ухвалене рішення у вказаній цивільній справі, яким вирішено позов задовольнити, скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 23635403 від 13 серпня 2015 року, прийняте приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Цукуровою Світланою Сергіївною щодо державної реєстрації речових прав на квартиру [ADDRESS] ( [ADDRESS] за Товариством з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор плюс». Однак, при ухваленні зазначеного рішення судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Згідно з ч. ч. 3, 4 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Суд вважає, що з урахуванням обставин справи питання про ухвалення додаткового рішення відповідно до вказаних вимог закону можливий без виклику сторін. При вирішенні питання, на кого з відповідачів покладати судовий збір, суд враховує позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 01 квітня 2020 року у справі №520/13067/17, в якій зазначено, що спір про скасування рішення щодо державної реєстрації речового права на нерухоме майно треба розглядати як спір, пов`язаний із порушенням цивільних прав позивача на нерухоме майно іншою особою, за якою зареєстроване речове право на це майно, у зв`язку з чим Верховний Суд вказав, що покладення на приватного нотаріуса судових витрат у такому спорі є помилковим. Спір у позивача виник з ТОВ «ФК «Вектор плюс» з приводу порушення ним права власності позивача на квартиру внаслідок дій ТОВ «ФК «Вектор плюс» щодо реєстрації за ним такого права. У зв`язку з задоволенням позову відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з ТОВ «ФК «Вектор плюс» в користь позивача слід стягнути 840,80 грн. понесеного судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-15 00:00:00

Позивач [PERSON] пред'явила позов до [PERSON] з вимогами присудити до стягнення з відповідача на свою користь аліменти на дитину [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини щомісячного доходу відповідача, починаючи з дня пред'явлення позову й до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO]. В судове засідання сторони не з'явились, надавши спільну заяву про розгляд справи без їх участі. При цьому позивач заявив про підтримку позовних вимог, а відповідач - про їх визнання. Право відповідача повністю чи частково визнати позов закріплено статтею 31 Цивільного процесуального кодексу України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні докази, суд приходить до висновку, що заявлені позивачем вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню з наступних підстав: [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі до 30 січня 2007 року. [INFO] в сторін народилась донька - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] повторно виданим 25 вересня 2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції у м. Одесі. Після розірвання сторонами шлюбу дитина залишилася проживати з матір'ю. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері так і батька. Під час ухвалення рішення суд вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-15 00:00:00

Позивач [PERSON] пред'явила позов до [PERSON] з вимогами присудити до стягнення з відповідача на свою користь аліменти на неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] у розмірі 1 500 (одна тисяча п'ятсот) гривень щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову й до досягнення дочкою повноліття, тобто до [INFO]. В судове засідання сторони не з'явились, надавши спільну заяву про розгляд справи без їх участі. При цьому позивач заявив про підтримку позовних вимог, а відповідач - про їх визнання. Право відповідача повністю чи частково визнати позов закріплено статтею 31 Цивільного процесуального кодексу України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні докази, суд приходить до висновку, що заявлені позивачем вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню з наступних підстав: [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 1995 року. Під час перебування у шлюбі у подружжя народилась донька [PERSON], [INFO] Шлюб між сторонами розірвано, про що Відділом реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції м. Одеса 20 вересня 2005 року складено відповідний актовий запис за № 718. Після розірвання шлюбу дочка залишилась проживати з матір'ю. Відповідач проживає окремо, постійного заробітку не має. На підставі ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері так і батька. Судом не встановлено обставин, які б перешкоджали відповідачу виконувати свій юридичний обов'язок по утриманню дитини та позбавляли його реальної можливості платити аліменти. Під час ухвалення рішення суд вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-09 00:00:00

Позивач [PERSON] пред'явила позов до [PERSON] з вимогами присудити до стягнення з відповідача на свою користь аліменти на неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] у розмірі 643 (шістсот сорок три) гривні щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. За позовною заявою [PERSON] відкрите провадження у справі та справу призначено до судового розгляду у відкритому судовому засіданні. В судове засідання сторони не з'явились, про дату, час та місце слухання справи повідомлялись належним чином. Позивач заявив про проведення розгляду справи без його участі, зазначивши про відсутність заперечень проти заочного рішення. За наявності умов, передбачених ч. 1 ст. 224 ЦПК України, судом допущено заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні докази, суд приходить до висновку, що заявлені позивачем вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню з наступних підстав: [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 1996 року. [INFO] у подружжя народився син [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER], виданим 12 серпня 1997 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Київської районної адміністрації виконавчого комітету Одеської міської ради. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері так і батька. Судом не встановлено обставин, які б перешкоджали відповідачу виконувати свій юридичний обов'язок по утриманню дитини та позбавляли його реальної можливості платити аліменти. Під час ухвалення рішення суд вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-15 00:00:00

Позивач [PERSON] пред'явила позов до [PERSON] з вимогами присудити до стягнення з відповідача щомісячно на свою користь аліменти на неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], у розмірі ? частини від усіх видів доходу відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з дня пред'явлення позову до суду й до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги підтримала, відповідач позовні вимоги визнав у повному обсязі. Право відповідача повністю чи частково визнати позов закріплено статтею 31 Цивільного процесуального кодексу України. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши надані сторонами докази, судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 28 лютого 2003 року (актовий запис № 147 Відділу реєстрації актів громадянського стану Київського районного управління юстиції м. Одеси). Під час перебування у шлюбі у подружжя народився син - [PERSON], [INFO]. Шлюб між сторонами розірвано рішенням Київського районного суду м. Одеси від 26.11.2013 року. Після розірвання шлюбу дитина залишилась проживати з матір'ю. Відповідач проживає окремо, постійного заробітку не має. На підставі ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері так і батька. Судом не встановлено обставин, які б перешкоджали відповідачу виконувати свій юридичний обов'язок по утриманню дитини та позбавляли його реальної можливості платити аліменти. Під час ухвалення рішення суд вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат. Пунктом 3 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» визначене звільнення від сплати державного мита позивачів за позовами про стягнення аліментів. Розмір ставок державного мита із позовних заяв про стягнення аліментів, відповідно до Закону України «Про судовий збір» дорівнює 1% ціни позову, але не менше 0.2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і не більше 3 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, -у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. На 01 січня 2014 року статтею 13 Закону України «Про державний бюджет України на 2014 рік» встановлений показник мінімальної заробітної плати в розмірі 1218 грн. У позовах про стягнення аліментів ціна позову визначається сукупністю всіх платежів, але не більш ніж за шість місяців, що відповідає п.2 ч.1 ст.80 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-16 00:00:00

Позивач [PERSON] предявила позов до [PERSON] про розірвання шлюбу та просить розірвати шлюб, укладений між сторонами, посилаючись на те, що подружжя має різні погляди на життя та ведення спільного господарства, відмінність характерів, втрату почуття поваги. Позивач вказує, що погіршення стосунків є тривалим, шлюб носить формальний характер. Неодноразові спроби врегулювати стосунки не принесли бажаних результатів. Перебування у цьому шлюбі принижує особисту гідність позивача. Провадження за вказаною позовною заявою відкрите 2602.2018 року та справу призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження. Сторони у судове засідання не зявилися. У письмових заявах від 20.04.2018 року та 17.05.2018 року позивач просить позов задовольнити, розгляд справи провести у її відсутності. Відповідач в судове засідання не зявився, викликався належним чином. Клопотань, заяв до суду не надавав. У відповідності до статті 280 ЦПК України розгляд справи проводиться судом в заочному порядку за наявними у справі доказами. Судом встановлено, що громадяни України [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] одружились 15 березня 1996 року, про що відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Жовтневої райради народних депутатів м. Одеси зроблено запис за № 6 в книзі реєстрації актів про одруження та видане свідоцтво про одруження І-ЖД № 016687. Дітей подружжя немає. Позивач [PERSON] 08 лютого 2018 року подала позов про розірвання шлюбу та станом на 17 травня 2018 року наполягає на заявлених вимогах. В силу статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно до статті 24 Сімейного кодексу України, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-17 00:00:00

Позивач [PERSON] пред'явила позов до [PERSON] про розірвання шлюбу та просить розірвати шлюб, укладений між сторонами, посилаючись на те, що подружжя має різні погляди на сімейні відносини та сімейні обов'язки щодо ведення спільного господарства й виховання дитини. Позивач вказує, що шлюбні відносини є фактично припиненими з березня 2017 року. Позивач вважає неможливим поновлення шлюбних відносин та зазначає, що перебування у цьому шлюбі протиричить інтересам позивача. Провадження за вказаною позовною заявою відкрите 26.02.2018 року та за результатами підготовчого провадження ухвалою суду від 20.04.2018 року справу призначено до розгляду по суті у відкритому судовому засіданні. В судове засідання сторони з'явились. Позивач [PERSON] надала заяву про підтримання позовних вимог та проведення розгляду справи у її відсутності. Відповідач причини неявки суду не повідомив, будь-яких заяв з процесуальних питань чи по суті справи не надавав. Суд, дослідивши наявні у справі докази, дійшов висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] Судом встановлено, що громадяни України [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] одружились 05 жовтня 2007 року, про що відділом реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції у м. Одесі в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №993 та видане свідоцтво про одруження [NUMBER] Прізвище дружини після укладення шлюбу змінене на «[PERSON]». [INFO] у подружжя народилася дитина - [PERSON], про що 22.06.2004 року в Книзі реєстрації народжень Відділу реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції у м. Одесі зроблено відповідний актовий запис за № 831 (повторне свідоцтво про народження [NUMBER] видане 25 червня 2008 року). Позивач [PERSON] зазначає, що за згодою сторін дитина проживає з нею. Позивач наполягає на розірвані шлюбу. Від відповідача не надходили заперечення проти розірвання шлюбу. При таких обставинах суд вважає недоцільним вживати заходи щодо примирення подружжя, так як збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на морально-правовій основі шлюбу. В силу статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно до статті 24 Сімейного кодексу України примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-06 00:00:00

Позивач [PERSON] пред`явила позов до [PERSON] про розірвання шлюбу та просить розірвати шлюб, укладений між сторонами, посилаючись на те, що у наслідок погіршення стосунків, подружжя не підтримує шлюбні відносини, не веде спільне господарство. Спору з приводу місця проживання дитини, а також майнового спору між сторонами не існує. Провадження у справі відкрите ухвалою судді від 15.07.2019 року. Розгляд справи призначено провести в порядку загального позовного провадження, почавши підготовче провадження з дня постановлення цієї ухвали. В підготовче засідання сторони не з`явились, надавши заяви про проведення розгляду справи у їх відсутності. Позивач заявив про підтримання позовних вимог. Відповідач - про їх визнання. Неявка сторін в судове засідання не перешкоджає розгляду цієї справи судом та не є підставою для залишення позову без розгляду, враховуючи приписи пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України. Відповідно до частини третьої статті 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Судом встановлено, що громадяни України [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб 21 грудня 2013 року, про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Київському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції 21 грудня 2013 року зроблено відповідний актовий запис № 2419 та видано свідоцтво про шлюб серія [NUMBER] . Прізвище після одруження дружини змінено на [PERSON] . [INFO] у подружжя [PERSON] народилася дитина - [PERSON] , про що 22 липня 2014 року в Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції зроблено відповідний актовий запис за № 7262 та видано свідоцтво про народження серії [NUMBER] . Спору з приводу місця проживання дитини сторони не мають. Подружжя взаємно згодні на розірвання шлюбу. При таких обставинах суд вважає недоцільним вживати заходи щодо примирення подружжя, так як збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на морально-правовій основі шлюбу. В силу статті 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно до статті 24 Сімейного кодексу України, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Згідно з частиною другою статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-22 00:00:00

Позивач [PERSON] предявила позов до [PERSON] про розірвання шлюбу та просить розірвати шлюб, укладений між сторонами, посилаючись на те, що через постійні конфлікти та суперечки сумісне життя стало неможливим. Подружжя має різні погляди на життя та ведення спільного господарства, у звязку із чим шлюбні стосунки були припинені. Подальше збереження шлюбу позивач вважає неможливим. В підготовчому судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. В подальшому подав заяву про задоволення позову та проведення розгляду справи у відсутності позивача. Відповідач в судове засідання не зявився. Викликався у встановленому порядку. Будь-яких заяв по суті справи чи з процесуальних питань не надавав. У відповідності до статті 280 ЦПК України розгляд справи проводиться в заочному порядку за наявними матеріалами справи. Судом встановлено, що громадянин [PERSON] Білорусь [PERSON], [INFO], та громадянка України [PERSON], [INFO], одружились 25 жовтня 2008 року, про що Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції в Одеській області в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 1596 та видане свідоцтво про шлюб серії І-ЖД № 094097. 04 червня 2009 року у подружжя народилася дитина [PERSON]. Реєстрація народження дитини проведена Київським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції 18 червня 2009 року за актовим записом № 1073 (свідоцтво про народження серії І-ЖД № 181569). Спору з приводу місця проживання дитини судом не встановлено. [PERSON] 28 лютого 2018 року подала позов про розірвання шлюбу та станом на 23 травня 2018 року наполягає на заявлених вимогах. В силу статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно до статті 24 Сімейного кодексу України примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Outcome: approved