Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-05 00:00:00

Позивач [PERSON] у червні 2015 року звернулася до суду із позовом, у якому прохала стягувати на її користь із [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини від усіх видів доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з червня 2015 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 1-2). В обґрунтування своїх позовних вимог вказала, що з 23 серпня 2008 року вона перебуває у шлюбі з відповідачем, від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Дитина знаходиться на її повному утриманні, відповідач матеріальної допомоги на її утримання не надає. Враховуючи те, що відповідач знаходиться у працездатному віці, на його утриманні ніхто, крім його дитини, не перебуває, та те, що батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей, прохає суд стягувати з нього на її користь аліменти на утримання їх неповнолітнього сина, до досягнення ним повноліття, у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач в судовому засіданні позов підтримала, прохала задовольнити. Пояснення надала аналогічні тексту позовної заяви. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково. Пояснив, що надає матеріальну допомогу на утримання неповнолітнього сина та намагається, якнайчастіше, проводити із дитиною свій вільний час. Вислухавши позивача та відповідача, перевіривши фактичні обставини справи письмовими доказами, суд вважає за можливе задовольнити позов частково, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 23 серпня 2008 року між сторонами укладений шлюб (а.с. 3). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO] (а.с. 4). Дитина мешкає з позивачем, відповідач матеріальної допомоги, достатньої для утримання дитини, не надає. Згідно з вимогами ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів судом враховується стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів. При визначенні розміру аліментів суд враховує вимоги щодо мінімального розміру аліментів, який не може бути менший ніж 30 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що передбачено ч. 2 ст.182 СК України. Згідно з вимогами ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову; аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. Суд враховує, що відповідач зобов'язаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття, але матеріальної допомоги, достатньої для утримання дитини, не надає. Тому приходить до висновку про можливість стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Однак, вважає за можливим стягувати з відповідача аліменти не у розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку, як прохає позивач, а у розмірі 1/4 частини від усіх видів його доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму на утримання дитини відповідного віку, виходячи з того, що такий розмір буде достатнім для утримання дитини. На підставі викладеного,

Outcome: partial