Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-25 00:00:00

Позивач [PERSON] подала до Кельменецького районного суду позовну заяву у якій просить ухвалити рішення яким визнати за позивачкою [PERSON] право власності в порядку спадкування на ? частки житлового будинку та інших споруд, які розташовані в селі Бузовиця Кельменецького району Чернівецької області по вул. Хлібна, 19 та зазначені у технічному паспорті, а саме: житлового будинку, позначеному в технічному паспорті літерою „А, загальною площею 36,4 м2, житловою площею 16,2 м2, житлового будинку, позначеного в технічному паспорті літерою „Б, загальною площею 69,7 м2, житловою площею 44,4 м2, сараїв „В, „Г, „Д, „Е, „Ж, убиральні „Є, гаража „З, навіса „И, криниці -№1, огорожі - №2-5 та вимощення №І. Судові витрати залишає за собою. Відповідачка [PERSON] подала до Кельменецького районного суду зустрічний позов у якому просить визнати за [PERSON] право власності на нерухоме майно, а саме на: житловий будинок літ. «А» загальною площею 36,4 м2, з яких житловою площею 16,2 м2, житловий будинок літ. „Б загальною площею 69,7 м2, з яких житловою площею 44,4 м2, сарай літ «В», сарай літ «Г», сарай літ «Д», сарай літ «Е», убиральню літ. «Є», сарай літ «Ж», гараж літ «З», навіс літ. «И», криницю - №1, огорожу №2-5, вимощення №І, які розташовані в с. Бузовиця вул. Хлібна 19 Кельменецького району Чернівецької області вартістю 132412 гривень. У задоволенні первісних позовних вимог відмовити за їх безпідставністю. В судовому засіданні [PERSON] підтримала зустрічний позов та допитана в якості свідка дала суду показання про те, що старий будинок будували її дід та баба орієнтовно у 1904-1906 роках. [PERSON] протягом 10 років їздила на заробітки і в 1974-1975 роках побудувала новий будинок. На всі споруди [PERSON] мала відповідні документи для забудови, але ці документи викрала невістка. [PERSON] до 19 років працювала в колгоспі. Потім [PERSON] почала їздити на заробітки в Росію. З 1981-1982 року [PERSON] знову працювала в колгоспі с. Бузовиця. [PERSON] стверджує, що не писала заяву про вступ в члени колгоспу. [PERSON] допомагав будувати. Сараї були збудовані приблизно у 1987 році. частину сараїв і гараж збудував [PERSON] якому допомагала [PERSON] навіс був зроблений у 2000-х роках. Колодязь також викопав [PERSON] замощення зробили приблизно 10 років тому. Позивачка [PERSON] в судове засідання не зявилася та надіслала до суду заяву у якій просить розглянути справу в її відсутності. Представник Бузовицької сільської ради [PERSON] в судовому засіданні визнала позов [PERSON] та пояснила, що працює в сільській раді і особисто не знає всіх обставин. [PERSON] не знає на якій підставі були внесені записи у погосподарські книги. Представник відповідачки [PERSON] адвокат [PERSON] в судовому засіданні позов [PERSON] не визнала та підтримала зустрічний позов. [PERSON] вважає, що господарство неправильно віднесено до колгоспного типу дворів. Зокрема не знайдено рішення про прийняття [PERSON] в члени колгоспу. [PERSON] досліджені наступні докази: копія свідоцтва про народження [PERSON] виданого 05 грудня 1987 року на бланку ІІ-МИ №444111, копія свідоцтва про розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] виданого 26 червня 2009 року на бланку 1-МИ №027875, копія аркуша особового рахунку № 147, копія аркуша особового рахунку №146, копія облікової картки обєкта по господарського обліку на 2011-2015 року №148-1, копія протоколу №3 зборів уповноважених колгоспників колгоспу ім.. Калініна с. Бузовиця від 21 липня 1984 року, копія свідоцтва про смерть [PERSON] виданого 21 серпня 2013 року на бланку V-ИК №856218, копія заяви [PERSON] від 03 вересня 2013 року, копія заяви [PERSON] від 22 березня 2014 року, копія заяви [PERSON] від 03 вересня 2013 року, довідка видана Бузовицькою сільською радою №1184 від 09 грудня 2014 року, копія довідки виданої Бузовицькою сільською радою №1178 від 08 грудня 2014 року, копія розділу №8 висновку про вартість майна станом на 15 січня 2015 року, копія технічного паспорта на будинковолодіння №19 по вулиці Хлібна в с. Бузовиця Кельменецького району, копія протоколу №1 зборів уповноважених колгоспників колгоспу ім.. Калініна від 01 лютого 1986 року, довідка видана архівним відділом Кельменецької районної державної адміністрації №24 від 10.02.2015 року, копія свідоцтва про право власності на нерухоме майно індексний номер 33954454 від 20.02.2015 року, копія витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності 33954628 від 20.02.2015 року, копія трудової книжки [PERSON] заповненої 01 квітня 1974 року, копія державного акту на право колективної власності на землю І-ЧВ №000061 виданого 09 листопада 1995 року , копія витягу з додатку №1 до державного акта І-ЧВ №000061 (список громадян - членів колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу або товариства, копія сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЧВ №012303на імя [PERSON], виданого 14 листопада 1996 року, копія державного акту на право власності на земельну ділянку ЯБ №185611 на імя [PERSON], виданого 15 березня 2005 року, копія протоколу від 06.04.1998 року про призначення пенсії [PERSON], копія аркуша „обчислення стажу з пенсійної справи [PERSON], копія аркуша „заробітна плата з пенсійної справи [PERSON], копія подання адміністрації і комітету профспілки і ради соціального забезпечення колгоспників спілки „Бузовицька про призначення пенсії [PERSON], копія заяви [PERSON] про призначення пенсії від 03 жовтня 1998 року, копія свідоцтва про народження [PERSON] , копія довідки виданої спілкою „Комарівська від 02.1998 року, копія відомості про кількість вироблених трудоднів (вихододнів) , трудову участь у колгоспному виробництві [PERSON] за 165, 1666 роки, копія трудової книжки [PERSON] , копія архівної довідки виданої архівним відділом Кельменецької районної державної адміністрації №68 від 03 квітня 1998 року, копія довідки виданої селянською спілкою „Бузовицька №4 від 03 квітня 1998 року, копія протоколу засідання виконавчого комітету Бузовицької сільської ради №24 від 11 грудня 1974 року. [PERSON] встановлено, що 19 серпня 2013 року помер [PERSON]. Вказана обставина стверджується копією свідоцтва про смерть виданого 21 серпня 2013 року. Спадкоємцями за законом після смерті [PERSON], які прийняли спадщину є його мати [PERSON] та донька покійного [PERSON] Вказана обставина стверджується копією заяви [PERSON] від 03 вересня 2013 року, копією свідоцтва про народження [PERSON], копією свідоцтва про народження [PERSON] Ця обставина не заперечується сторонами. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належну йому частку колгоспного двору, а саме на одну третю частину житлового будинку позначеного літерою „А, одну третю частину житлового будинку позначеного літерою „Б, одну третю частину сараїв позначених літерами „В.,Г,Д,Е,Ж, одну третю частину убиральні позначеної літерою „Є, одну третю частину гаража позначеного літерою „З, одну третю частину огорожі позначеної №2-5, які розташовані в с. Бузовиця Кельменецького району Чернівецької області ,вул. Хлібна №19. Муж [PERSON] та [PERSON] виник спір з приводу права власності на житлові будинки та інші споруди, які розташовані в с. Бузовиця Кельменецького району , вул. Хлібна №19. Між [PERSON] та [PERSON] склалися правовідносини з приводу поділу майна колгоспного двору та спадкування. Суд вважає, що дане господарство відноситься до суспільної групи колгоспних дворів, оскільки глава сімї [PERSON] була членом колгоспу ім. Калініна с. Бузовиця Кельменецького району. Та обставина , що [PERSON] у 1985 році вже була членом колгоспу ім. Калініна стверджується архівною довідкою №68 від 03 квітня 1998 року. Зокрема в архівному фонді колгоспу ім. Калініна с. Бузовиця, в протоколі №1 від 01 лютого 1986 року є запис про зарахування [PERSON] 1985 року, як такій що не виробила встановлений мінімум вихододнів по поважній причині. Та обставина, що [PERSON] щонайменше до 09 листопада 1995 року залишалася членом колгоспу ім. Калініна, який в подальшому було реорганізовано у спілку „Бузовицька стверджується додатком №1 до державного акту І-ЧВ №000061, згідно до якого [PERSON] зазначена як член колективного сільськогосподарського підприємства селянської спілки „Бузовицька. Суд відхиляє як доказ того, що [PERSON] не була членом колгоспу довідку видану архівним відділом Кельменецької районної державної адміністрації від 10 лютого 2015 року №24, у якій зазначено, що при пошуку в протоколах загальних зборів уповноважених колгоспу та спілки „Бузовицька за 1961-1993 роки рішення про прийом в члени колгоспу [PERSON] не виявлено. Зокрема з листа Архівного відділу Кельменецької районної державної адміністрації від 18 червня 2015 №64 вбачається, що в архівному відділі наявні не всі протоколи зборів уповноважених колгоспу та спілки „Бузовицька за період до 15 квітня 1991 року. Колгоспному двору головою якого була [PERSON] станом на 15 квітня 1991 року належали житловий будинок позначений в технічному паспорті літерою „А, житловий будинок позначений в технічному паспорті літерою „Б, сараї позначені літерами „В,Г,Д,Е,Ж, убиральня позначена літерою „Є, гараж позначений літерою „З, огорожа позначена №2-5, які розташовані в с. Бузовиця Кельменецького району Чернівецької області, вул. Хлібна №19. Вказана обставина стверджується копією будівельного паспорта. Суд вважає, що такі споруди не є самочинно збудованими , оскільки [PERSON] як свідок дала суду показання про те, що були всі необхідні для будівництва документи. Крім того, суд враховує, що житловий будинок і господарські будівлі розташовані в с. Бузовиця зареєстровані у по господарській книзі. Ця обставина стверджується довідкою Бузовицької сільської ради №1184 від 09 грудня 2014 року. Суд також враховує, що [PERSON] в 1974 році зверталася до виконавчого комітету Бузовицької сільської ради з приводу надання дозволу на побудову житлового будинку. Станом на 01 липня 1990 року членами колгоспного двору були [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Вказана обставина стверджується довідкою виданою Бузовицькою сільскою радою №1184 від 09 грудня 2014 року. [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] у звязку із укладенням шлюбу з [PERSON] Положення статтей 17, 18 Закону „Про власність щодо спільної сумісної власності поширюються на правовідносини, які виникли після введення в дію цього Закону (з 15 квітня 1991 року). Спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, ще регулювали власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба); розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Особам, які вибули з членів двору, але не втратили права на частку в його майні, вона визначається виходячи з того майна двору, яке було на час їх вибуття і яке збереглося; згідно зі ст.4 Постанови Верховної Ради України Про введення в дію Закону Про власність загальні правила спадкування щодо частки члена колгоспного двору в майні двору застосовуються з 1 липня 1990 року. Порядок ведення погосподарського обліку в сільських радах визначався Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів (далі Вказівки), затвердженими постановою Державного комітету статистики СРСР (далі Держкомстат СРСР) від 12 травня 1985 року № 5-24/26, а згодом Вказівками, затвердженими постановою Держкомстату СРСР від 25 травня 1990 року № 69. Згідно із зазначеними Вказівками суспільна група господарства визначалась залежно від роду занять голови господарства (сімї). Особи, які працюють у колгоспі, але не є членами колгоспу, відносяться до суспільної групи робітників або службовців залежно від займаної посади. Відповідно до ст. 20 Вказівок по веденню по господарського обліку в сільських радах народних депутатів суспільна група господарства взагалі визначається за родом занять глави сімї , за виключенням випадків коли з ним проживають працюючі члени колгоспу, тоді таке господарство відноситься до колгоспному двору. Суд вважає, що [PERSON] була членом колгоспу. Посилання [PERSON] на те, що вона не була членом колгоспу спростовуються додатком №1 до державного акту І-ЧВ №000061, згідно до якого [PERSON] зазначена як член колективного сільськогосподарського підприємства селянської спілки „Бузовицька, архівною довідкою №68 від 03 квітня 1998 року. Таким чином суд вважає, що будинки та інші споруди які розташовані в с. Бузовиця Кельменецького району, вул. Колгоспна №19 правильно віднесені до суспільної групи господарств колгоспний двір. Суд також враховує, що згідно обліку Бузовицької сільської ради станом на 01.01.1991 року та 01.01.1992 року суспільна група господарства головою якого була [PERSON], зазначена як колгоспники. Таким чином [PERSON], [PERSON] та [PERSON] належало по одній третій частині майна колгоспного двору. Навіс позначений літерою „И був побудований у 2005 році, криниця позначена №1 була побудована у 1999 році, вимощення позначене №І було побудоване у 2005 році. Вказана обставина стверджується технічним паспортом. Таким чином, суд вважає, що ці споруди не входять до майна колгоспного двору. В матеріалах справи відсутні докази, які б стверджували, що ці споруди збудовані згідно відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи та належно затвердженого проекту. Тому суд вважає навіс , криницю та вимощення самочинно збудованими. [PERSON] належить земельна ділянка на якій розташовані спірні споруди. Вказані обставини стверджуються дослідженими судом доказами. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом Відповідно до ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцям з часу відкриття спадщини. Відповідно до п.3.1 Порядку прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, громадських будинків I та II категорій складності, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт, і проведення технічного обстеження їх будівельних конструкцій та інженерних мереж, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва житлово-комунального господарства України від 24.06.2011 року № 91 зареєстровано в Міністерстві юстиції України 11.07.2011 року за № 830/19568 із змінами і доповненнями (далі Порядок) документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації. Відповідно до абзацу другого п.3.1 Порядку, прийняття в експлуатацію об'єктів здійснюється територіальними органами Державної архітектурно-будівельної інспекції України (крім закінчених будівництвом до 05 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них). Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно ч.1 та ч.5 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Враховуючи наведене, суд вважає, що позов [PERSON] слід задовольнити частково та визнати за нею право власності на одну третю частину житлового будинку позначеного літерою „А, одну третю частину житлового будинку позначеного літерою „Б, одну третю частину сараїв позначених літерами „В,Г,Д,Е,Ж, одну третю частину убиральні позначеної літерою „Є, одну третю частину гаража позначеного літерою „З, одну третю частину огорожі позначеної №2-5, які розташовані в с. Бузовиця Кельменецького району Чернівецької області ,вул. Хлібна №19, як за членом колгоспного двору та на одну шосту частину цих споруд в порядку спадкування після смерті [PERSON] Зустрічний позов [PERSON] слід задовольнити частково та визнати за нею право власності на навіс позначений літерою „И, криницю позначену №1, вимощення позначене №І , як на самочинно збудовані споруди. За [PERSON] слід визнати право власності на одну третю частину житлового будинку позначеного літерою „А, одну третю частину житлового будинку позначеного літерою „Б, одну третю частину сараї позначених літерами „В,Г,Д,Е,Ж, одну третю частину убиральні позначеної літерою „Є, одну третю частину гаража позначеного літерою „З, одну третю частину огорожі позначеної №2-5, які розташовані в с. Бузовиця Кельменецького району Чернівецької області ,вул. Хлібна №19, як за членом колгоспного двору та на одну шосту частину цих споруд в порядку спадкування після смерті [PERSON] У задоволенні позовних вимог [PERSON] до сільської ради с. Бузовиця Кельменецького району слід відмовити повністю. Зокрема сільська рада жодним чином не порушує права [PERSON] На підставі ст.ст. 15, 16, 328, 376, 1216,1218,1222, ЦК України у редакції 2003 року, ст. ст.. 120, 123 Цивільного кодексу УРСР,

Outcome: partial