Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-15 00:00:00

Позивач [PERSON] фізичної особи-суб»єкта підприємницької діяльності [PERSON] [PERSON] звернувся до суду з позовом (в подальшому уточнений) до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], третя особа: Орган опіки та піклування Черкаської міської ради, ТОВ «Кредитні ініціативи» про виселення та зобов»язання вчинити певні дії. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 20 вересня 2011 року господарський суд Черкаської області постановою у справі № 10/2456 визнав фізичну особу - суб'єкта підприємницької діяльності [PERSON] банкрутом, ввів ліквідаційну процедуру та призначив ліквідатором банкрута арбітражного керуючого [PERSON] За змістом ст. 23 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (в редакції чинній станом на 04.11.2012) з дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури припиняються повноваження органів управління банкрута щодо управління банкрутом та розпорядження його майном, припиняються повноваження власника (власників) майна банкрута, якщо цього не було зроблено раніше. Відповідно до ст. 25 Закону, ліквідатор з дня свого призначення, окрім іншого, приймає до свого відання майно боржника, вживає заходів по забезпеченню його збереження, виконує функції з управління та розпорядження майном банкрута, здійснює інвентаризацію та оцінку майна банкрута згідно з законодавством, аналізує фінансове становище банкрута, очолює ліквідаційну комісію та формує ліквідаційну масу, вживає заходів, спрямованих на пошук, виявлення та повернення майна банкрута, що знаходиться у третіх осіб, реалізує майно банкрута для задоволення вимог, включених до реєстру вимог кредиторів, у порядку, передбаченому цим Законом. Статтею 52 ЦК України визначено, що фізична особа-підприємець відповідає за зобовязаннями, повязаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном, крім майна, на яке згідно із законом не може бути звернуто стягнення. Відповідно до ст. 26 Закону, усі види майнових активів (майно та майнові права) банкрута, які належать йому на праві власності або повного господарського відання на дату відкриття ліквідаційної процедури та виявлені в ході ліквідаційної процедури, включаються до складу ліквідаційної маси. Згідно із ч. 2 вказаної статті майно банкрута, що є предметом застави, включається до складу ліквідаційної маси, але використовується виключно для першочергового задоволення вимог заставодержателя. Крім того, зазначено, що 14 грудня 2005 року між АКБ «ТАС-Комерцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Сведбанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 16-06-04/265-К, за умовами якого [PERSON] був виданий кредит у розмірі 100000 грн. на строк з 14.12.2005 по 13.12.2010 року зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 21 % річних. В забезпечення виконання зобовязань по вказаному кредитному договору, між АКБ «ТАС-Комерцбанк» та [PERSON] укладено 14.12.2005 року іпотечний договір №16.06-04/265-К-І, за умовами якого в іпотеку [PERSON] було передано належну їй на праві власності квартиру № 33, що знаходиться у м. Черкаси, по вул. Смілянській, будинок 1. 16 січня 2007 року між АКБ «ТАС-Комерцбанк» та [PERSON] укладений кредитний договір № 2301/0107/88-749, за умовами якого [PERSON] був виданий кредит у розмірі 100000 грн. на строк з 16.01.2007 по 15.01.2017 року зі сплатою процентів за користування у розмірі 19 % річних. В забезпечення виконання зобовязань по вказаному кредитному договору, між АКБ «ТАС-Комерцбанк» та [PERSON] укладено 18.01.2007 року іпотечний договір №2301/0107/88-749-Z, за умовами якого в іпотеку [PERSON] було передано належну їй на праві власності квартиру № 33, що знаходиться у м. Черкаси, по вул. Смілянській, будинок 1. 15 жовтня 2007 року АКБ «ТАС-Комерцбанк» змінив своє найменування на ВАТ «Сведбанк» (нині ПА«Сведбанк»). Ухвалою господарського суду Черкаської області від 09.12.2010 року було порушено провадження у справі № 10/2456 про банкрутство ФО-СПД [PERSON], введено процедуру розпорядження майном боржника, введено мораторій на задоволення вимог кредиторів. В газеті «Голос України» за № 18 (5018) 01.02.2011 року було опубліковано оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство ФО-СПД [PERSON] За результатами заявлених кредиторами грошових вимог розпорядником майна був сформований реєстр вимог кредиторів, до якого, зокрема, - були включені грошові вимоги ПАТ «Сведбанк» в особі Черкаської філії у розмірі 209320,44 грн. як такі, що забезпечені заставою майна боржника, а саме: квартирою № 33 у м. Черкаси, по вул. Смілянській, буд. 1. Сформований реєстр вимог кредиторів був поданий до господарського суду Черкаської області на затвердження. Ухвалою господарського суду Черкаської області від 21.07.2011 року по справі №10/2456 було затверджено реєстр вимог кредиторів ФО-П [PERSON], згідно з яким визнані вимоги Черкаської філії АТ «Сведбанк» на суму 263749,97 грн., з яких - 209320,44 грн. в першу чергу (як такі, що забезпечені заставою майна боржника) та 54429,53 грн. у шосту чергу задоволення вимог кредиторів. З довідки КП «Черкаське ООБТІ» від 25.01.2011 року вбачається, що за гр. [PERSON] зареєстровано право власності на квартиру № 33 у м. Черкаси, по вул. Смілянська, будинок 1. 27 вересня 2011 року ліквідатором банкрута було проведено інвентаризацію майна ФО-СПД [PERSON], по результатам якої виявлено у банкрута, зокрема, - нерухоме майно квартира [ADDRESS]. Право власності на зазначену квартиру також підтверджується інформаційною довідкою з Реєстру прав власності на нерухоме майно від 09.09.2013 року № 9143607. Таким чином, встановлено, що квартира [ADDRESS] обтяжена іпотекою згідно іпотечних договорів від 14.12.2005 року № 16.06-04/265-К-І та від 2301/0107/88-749-Z, іпотекодержателем являється ПАТ «Сведбанк»; грошові вимоги ПАТ «Сведбанк», які обґрунтовувались укладеними кредитними договорами від 14.12.2005 року № 16-06-04/265-К та від 16.01.2007 року № 2301/0107/88-749, а також іпотечними договорами від 14.12.2005 року № 16.06.-04/265-К-І та від 18.01.2007 року №2301/0107/88-749 Z в порядку визначеному Законом було включено до реєстру вимог кредиторів у справі № 10/2456 про банкрутство ФО-П [PERSON], затвердженого ухвалою господарського суду Черкаської області від 21.07.2011 року, як вимоги забезпечені заставою нерухомого майна (вказаної квартири), відповідно які підлягають до погашення в першу чергу за рахунок реалізації предмета іпотеки в межах справи про банкрутство; виходячи з положень Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» починаючи з 24.09.2011 року (дати визнання ФОП [PERSON] банкрутом) в порядку ст. 52 ЦК України та ст. 26 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» квартира [ADDRESS] поряд із іншим майном банкрута було включено до ліквідаційної маси, відповідно його реалізація здійснюється в межах справи про банкрутство № 10/2456 для задоволення грошових вимог кредиторів (в першу чергу іпотекодержателя кредитора, вимоги якого забезпечені заставою нерухомого майна). Згідно із даними довідки КП «Придніпровська СУБ» від 10.06.2015 року за адресою: [ADDRESS] (особовий рахунок № 30733033 на Манова Ганна Сергіїївна житлова пл. 28,8 м.кв., загальна пл. 50,5 м.кв.), зареєстровані: [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO], [PERSON], 31.01.2015р. народження. Як на думку позивача, наявність зареєстрованих в квартирі осіб, в тому числі й безпосередньо власника, - позбавляє можливості в повному обсязі реалізувати повноваження ліквідатора ФО-СПД [PERSON] щодо реалізації нерухомого майна (квартири) банкрута й одержані кошти спрямувати на погашення грошових вимог кредитора, забезпечених іпотекою нерухомого майна ФО-СПД [PERSON] Таким чином, вважає, що є підстави для виселення всіх мешканців. Відповідно до ст. 23 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» з дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури скасовуються арешт, накладений на майно боржника, визнаного банкрутом чи інші обмеження щодо розпорядження майном такого боржника; укладення угод, повязаних з відчуженням майна банкрута чи передачею його майна третім особам, допускається в порядку, передбаченому цим розділом (Розділом ІІІ Закону); виконання зобовязань боржника, визнаного банкрутом, здійснюється у випадках і порядку, передбаченому цим розділом (Розділом ІІІ Закону). Таким чином, починаючи з 20.09.2011 року (з моменту відкриття ліквідаційної процедури ФО-П [PERSON]С.), зважаючи на те, що квартира [ADDRESS] включена до ліквідаційної маси та відповідно підлягає до реалізації в межах справи про банкрутство № 10/2456 для задоволення грошових вимог іпотекодержателя, зареєстровані у вказаній квартирі особи зобовязані були вивільнити займане приміщення, з метою безперешкодного його продажу на користь третіх осіб. З метою позасудового врегулювання зазначеного спору, власнику квартири та зареєстрованим у квартирі особам 03.09.2014 року були направлені письмові вимоги про виселення з квартири (були вручені 16.09.2014 року). Оскільки станом на час звернення до суду, особи продовжують проживати в [INFO], ліквідатор позбавлений можливості завершити заходи по реалізації зазначеної квартири, а отже задовольнити за рахунок коштів, одержаних від реалізації майна предмета іпотеки грошові вимоги іпотекодержателя кредитора у справі № 10/2456 про банкрутство. Відповідно до п. 3.1. Порядку реєстрації місця проживання та місця перебування фізичних осіб в Україні та зразків необхідних для цього документів, затвердженого наказом МВС України від 22.11.2012 року № 1077 зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі, зокрема судового рішення, яке набрало законної сили про виселення. Реєстрація місця проживання та зняття з реєстрації проводиться Державної міграційною службою України та її територіальними органами. Таким чином, посилаючись на ЗУ «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», ст. 52 ЦК України, ст.ст. 109 ЖК України, ЗУ «Про іпотеку», позивач просить суд: виселити з квартири [ADDRESS] - [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO]; [PERSON], 31.01.2015р. народження; зобовязати Придніпровський районний відділ м. Черкаси Управління Державної міграційної служби Черкаської області зняти з реєстрації місця проживання за адресою: [INFO] вказаних осіб; судові витрати покласти на відповідачів. В судовому засіданні позивач ліквідатор ФОП [PERSON] [PERSON], представник позивача за довіреністю [PERSON] повністю підтримали уточнені позовні вимоги та просили їх задовольнити. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнала та просила відмовити у їх задоволенні. В судове засідання відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] не з»явились, будучи належним чином повідомлені про час, дату та місце розгляду справи. В судове засідання не з»явились треті особи: ТОВ «Кредитні ініціативи», орган опіки та піклування Черкаської міської ради, будучи належним чином повідомлені про час, дату та місце розгляду справи. Заслухавши пояснення осіб, що беруть участь у розгляді справи, дослідивши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд вважає, що у задоволенні уточнених позовних вимог необхідно відмовити з таких підстав: встановлено, що 20 вересня 2011 року господарський суд Черкаської області постановою у справі № 10/2456 визнав фізичну особу - суб'єкта підприємницької діяльності [PERSON] банкрутом, ввів ліквідаційну процедуру та призначив ліквідатором банкрута арбітражного керуючого [PERSON] За даними свідоцтва про шлюб №114843, 06.11.2014р. (актовий запис №1916) [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] і змінила прізвище на [PERSON]. Відповідно до ухвали господарського суду Черкаської області від 06.08.2015р. справа №10/2456 продовжено строк завершення ліквідаційної процедури боржника ФОП [PERSON] та строк повноважень ліквідатора банкрута арбітражного керуючого [PERSON] до 20 грудня 2015р. Крім того, встановлено, що 14 грудня 2005 року між АКБ «ТАС-Комерцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Сведбанк» та [PERSON] укладений кредитний договір № 16-06-04/265-К, за умовами якого остання отримала кредит у розмірі 100000грн. на строк з 14.12.2005 по 13.12.2010 року зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 21 % річних. В забезпечення виконання зобовязань по вказаному кредитному договору, між АКБ «ТАС-Комерцбанк» та [PERSON] укладено 14.12.2005 року іпотечний договір №16.06-04/265-К-І, за умовами якого в іпотеку [PERSON] було передано належну їй на праві власності квартиру № 33, що знаходиться у м. Черкаси, по вул. Смілянській, будинок 1. 16 січня 2007 року між АКБ «ТАС-Комерцбанк» та [PERSON] укладений кредитний договір № 2301/0107/88-749, за умовами якого остання отримала кредит у розмірі 100000 грн. на строк з 16.01.2007 по 15.01.2017 року зі сплатою процентів за користування у розмірі 19 % річних. В забезпечення виконання зобовязань по вказаному кредитному договору, між АКБ «ТАС-Комерцбанк» та [PERSON] укладено 18.01.2007 року іпотечний договір №2301/0107/88-749-Z, за умовами якого в іпотеку [PERSON] було передано належну їй на праві власності квартиру № 33, що знаходиться у м. Черкаси, по вул. Смілянській, будинок 1. За даними державного реєстру іпотек зазначені відомості внесені до відповідного реєстру. 15 жовтня 2007 року АКБ «ТАС-Комерцбанк» змінив своє найменування на ВАТ «Сведбанк» (нині ПАТ «Сведбанк»). Ухвалою господарського суду Черкаської області від 09.12.2010 року було порушено провадження у справі № 10/2456 про банкрутство ФО-СПД [PERSON], введено процедуру розпорядження майном боржника, введено мораторій на задоволення вимог кредиторів. В газеті «Голос України» за № 18 (5018) 01.02.2011 року було опубліковано оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство ФО-СПД [PERSON] За результатами заявлених кредиторами грошових вимог розпорядником майна був сформований реєстр вимог кредиторів, до якого були включені й грошові вимоги ПАТ «Сведбанк» в особі Черкаської філії у розмірі 209320,44 грн. як такі, що забезпечені заставою майна боржника, а саме: квартирою № 33 у м. Черкаси, по вул. Смілянській, буд. 1. Сформований реєстр вимог кредиторів був поданий до господарського суду Черкаської області на затвердження. Ухвалою господарського суду Черкаської області від 21.07.2011 року по справі №10/2456 було затверджено реєстр вимог кредиторів ФО-П [PERSON], згідно з яким визнані вимоги Черкаської філії АТ «Сведбанк» на суму 263749,97 грн., з яких 209320,44 грн. в першу чергу, як такі, що забезпечені заставою майна боржника та 54429,53 грн. у шосту чергу задоволення вимог кредиторів. Дані обставини також підтверджуються довідкою від 27.10.2015р., наданою ліквідатором ФОП [PERSON] [PERSON] Крім того, зазначено, що ТОВ «Кредитні ініціативи» окремі грошові вимоги, як самостійний кредитор в межах справи №10Є2456 про банкрутство ФОП [PERSON] ні на стадії розпорядження майном, ні в межах ліквідаційної процедури не заявляло і в реєстрі вимог кредиторів такого кредитора немає. З довідки КП «ЧООБТІ» від 25.01.2011 року та Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 09.11.2015р. вбачається, що за гр. [PERSON] зареєстровано право власності на квартиру № 33 у м. Черкаси, по вул. Смілянська, будинок 1. 27 вересня 2011 року ліквідатором банкрута було проведено інвентаризацію майна ФО-СПД [PERSON], по результатам якої виявлено у банкрута, зокрема, - нерухоме майно квартира [ADDRESS]. Відповідно до даних довідки КП «Придніпровська СУБ» від 10.06.2015р. у вказаній квартирі зареєстровані: [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO] (рідна сестра [PERSON]С.); [PERSON], 31.01.2015р. народження. Крім того, встановлено, що [PERSON], [INFO] знята з реєстраційного обліку з 14.01.2015р., що підтверджується даними АБ від 07.04.2015р. і не заперечується сторонами. За даними свідоцтва про народження №209606 [PERSON] є матір»ю [PERSON], який народився 31.01.2015р. За даними свідоцтва про народження №121871 [PERSON] є матір»ю [PERSON], яка народилася 27.11.2002р. Заочним рішенням Придніпровського райсуду м. Черкаси, яке набрало законної сили від 29.11.2013р. стягнуто солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» заборгованість за кредитним договором №2301/0107/88-749 від 16.01.2007р. в розмірі 253462грн. 87коп. та судовий збір в розмірі 2534грн. 63коп. Заочним рішенням Придніпровського райсуду м. Черкаси від 04.04.2014р., яке набрало законної сили, звернуто стягнення на предмет іпотеки, а саме: квартиру №33, що по вул.. Смілянська, 1 в м. Черкаси на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №16.06-04/265-К від 14.12.2005р. в розмірі 236839,68грн., шляхом проведення прилюдних торгів за ЗУ «Про виконавче провадження», а також стягнуто судовий збір. За вказаним судовим рішенням видано виконавчий лист і 21.01.2015р. Центральним відділом ДВС ЧМУЮ відкрито виконавче провадження №46155680, яке не завершено. Крім того, ухвалою Придніпровського райсуду м. Черкаси від 07.10.2015р. позовну заяву ТОВ «Кредитні ініціативи» до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки, залишено без розгляду на підставі ст. 207 ч.1 п.3 ЦПК України. Статтею 3 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Способи захисту визначені ст. 16 ЦК України. Відповідно до положень ст.ст. 11, 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Докази надаються сторонами та іншими особами, що беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч.ч.2,3 ст. 58 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч.2 ст. 59 ЦПК України). За змістом ст. 23 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (в редакції чинній станом на 04.11.2012р.) з дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури припиняються повноваження органів управління банкрута щодо управління банкрутом та розпорядження його майном, припиняються повноваження власника (власників) майна банкрута, якщо цього не було зроблено раніше. Відповідно до ст. 25 Закону ліквідатор з дня свого призначення, окрім іншого, приймає до свого відання майно боржника, вживає заходів по забезпеченню його збереження, виконує функції з управління та розпорядження майном банкрута, здійснює інвентаризацію та оцінку майна банкрута згідно з законодавством, аналізує фінансове становище банкрута, очолює ліквідаційну комісію та формує ліквідаційну масу, вживає заходів, спрямованих на пошук, виявлення та повернення майна банкрута, що знаходиться у третіх осіб, реалізує майно банкрута для задоволення вимог, включених до реєстру вимог кредиторів, у порядку, передбаченому цим Законом. Статтею 52 Цивільного кодексу України передбачено, що фізична особа підприємець відповідає за зобовязаннями, повязаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном, крім майна, на яке згідно із законом не може бути звернуто стягнення. Відповідно до ст. 26 Закону усі види майнових активів (майно та майнові права) банкрута, які належать йому на праві власності або повного господарського відання на дату відкриття ліквідаційної процедури та виявлені в ході ліквідаційної процедури, включаються до складу ліквідаційної маси. Згідно із ч. 2 вказаної статті майно банкрута, що є предметом застави, включається до складу ліквідаційної маси, але використовується виключно для першочергового задоволення вимог заставодержателя. Відповідно до ст. 23 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» з дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури скасовуються арешт, накладений на майно боржника, визнаного банкрутом чи інші обмеження щодо розпорядження майном такого боржника; укладення угод, повязаних з відчуженням майна банкрута чи передачею його майна третім особам, допускається в порядку, передбаченому цим розділом (Розділом ІІІ Закону); виконання зобовязань боржника, визнаного банкрутом, здійснюється у випадках і порядку, передбаченому цим розділом (Розділом ІІІ Закону). За змістом ч.1 ст. 575 ЦК та ст. 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека як різновид застави, предметом якої є нерухоме майно, - це вид забезпечення виконання зобов»язання, згідно з яким іпотекодержатель має право вразі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов»язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок премета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, передбаченому цим Законом. Відповідно до ст. 589 ЦК, ч.1 ст. 33 ЗУ «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов»язання іпотеко держатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов»язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотеко держателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав встановлених ст. 12 цього Закону. Загальне правило про звернення стягнення на предмет застави (іпотеки) закріплене у ст. 590 ЦК й передбачає можливість такого звернення на підставі рішення суду в примусовому порядку, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із ч.3 ст. 33 цього Закону, звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотеко держателя. Звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі рішення суду здійснюється відповідно до ст. 39 цього Закону. Таким чином, в даному випадку, виходячи з положень Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», починаючи з 24.09.2011 року (дати визнання ФОП [PERSON] банкрутом), ст. 52 ЦК України та ст.26 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» квартира [ADDRESS] поряд із іншим майном банкрута ФОП [PERSON] включена до ліквідаційної маси, відповідно реалізація цього майна повинна здійснюватися в межах справи про банкрутство № 10/2456 для задоволення грошових вимог кредиторів (в першу чергу іпотекодержателя кредитора, тобто ПАТ «Сведбанк», вимоги якого забезпечені заставою нерухомого майна). Тобто підлягають до застосування норми спеціального законодавства і відсутня потреба у наявності рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки. Згідно з ч.1, ч.2 ст. 39 ЗУ «Про іпотеку» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки одночасно з рішенням про звернення на предмет іпотеки суд за заявою іпотеко держателя виносить рішення про виселення мешканців за наявності підстав, передбачених законом, якщо предметом іпотеки є житловий будинок або житлове приміщення. Частиною 1 ст. 40 Закону передбачено, що звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та члені їх сімей. Виселення проводиться у порядку, встановленому законом. Нормою, яка встановлює порядок виселення із займаного житлового приміщення, є стаття 109 ЖК України, у частині першої якої передбачені підстави виселення. Частина третя ст. 109 ЖК регулює порядок виселення громадян. За змістом ч.2 ст. 40 ЗУ «Про іпотеку» та ч.3 ст. 109 ЖК після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобов»язані на письмову вимогу іпотеко держателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. З метою позасудового врегулювання зазначеного спору, власнику квартири [PERSON] та зареєстрованим у квартирі особам, 03.09.2014 року позивачем були направлені письмові вимоги про їх виселення з квартири, які отримані ними 16.09.2014 року. Між тим, вказані вимоги залишені відповідачами без реагування та виконання. Відповідно до ч.2 ст. 109 ЖК громадянам, яких виселяють з жилих приміщень, одночасно надається інше постійне жиле приміщення, за винятком виселення громадян при зверненні стягнення на жилі приміщення, що були придбані ними за рахунок кредиту (позики) банку чи іншої особи, повернення якого забезпечене іпотекою відповідного жилого приміщення. Постійне жиле приміщення, що надається особі, яку виселяють, повинно бути зазначено в рішенні суду. Таким чином, ч.2 ст. 109 ЖК встановлює загальне правило про неможливість виселення громадян без надання іншого жилого приміщення. Як виняток, допускається виселення громадян без надання іншого жилого приміщення при зверненні стягнення на жиле приміщення, що було придбане громадянином за рахунок кредиту, повернення кого забезпечене іпотекою відповідного жилого приміщення. Отже, за змістом вказаних норм законодавства, особам, які виселяються з жилого будинку (жилого приміщення), яке є предметом іпотеки, у зв»язку із зверненням стягнення на предмет іпотеки, інше постійне житло надається тільки в тому разі, коли іпотечне житло було придбане не за рахунок кредиту, забезпеченого іпотекою цього житла (правові позиції ВСУ у справі №6-39цс15). З»ясувавши обставини даної справи, судом встановлено, що кредитні кошти [PERSON] за вказаними кредитними договорами, забезпеченими іпотечними договорами, були отримані не на придбання нерухомого майна квартири №33, що по вул.. Смілянська, 1 в м. Черкаси, яке є предметом іпотеки. Крім того, встановлено, що іншого житла [PERSON] не має і ця квартира є її єдиним житлом. За викладених обставин, суд вважає, що відсутні підстави для виселення відповідачів з квартири №33, що по вул. Смілянська, 1 в м. Черкаси без надання їм іншого постійного житла. При цьому, слід зазначити, що позивачем ні в позовній заяві, ні під час судового розгляду справи не було зазначене житло, яке б могло бути надано відповідачам для їхнього постійного проживання. Отже, у задоволенні уточнених позовних вимог необхідно відмовити в повному обсязі. На підставі викладеного та,

Outcome: dismissed