Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-09 00:00:00

Позивач в лютому 2019 року звернулась до суду з позовом до [PERSON] та просить ухвалити рішення, яким розірвати шлюб, зареєстрований між нею та відповідачем 14 червня 2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану Святошинського районного управління юстиції у м. Києві, про що зроблено актовий запис № 632. В обґрунтування заявлених вимог вказуючи на те, що 14 червня 2003 року між нею та відповідачем зареєстровано шлюб відділом реєстрації актів громадянського стану Святошинського районного управління юстиції у м. Києві, про що зроблено актовий запис № 632, від даного шлюбу мають спільну дитину - [PERSON] , [INFO] , позивач вказує, що спільне життя з відповідачем не склалося, кожен має протилежні погляди на шлюб, сім`ю та сімейні обов`язки, що в кінцевому результаті призвело до припинення шлюбних відносин, з 27 жовтня 2018 року проживають окремо, не ведуть спільне господарство, не підтримують фактичних шлюбних відносин, а тому, враховуючи викладене, посилаючись на ст.ст. 110, 112, 180-182 СК України просила заявлені позовні вимоги задовольнити. Ухвалою судді від 28 лютого 2019 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Відповідно до ухвали суду від 10 квітня 2019 року сторонам надано строк на примирення два місяці до 10 червня 2019 року. Позивач в підготовчому засіданні заявлені позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити, посилаючись на обставини справи викладені в позовній заяві, вказувала, що останні два роки він з відповідачем проживають окремо, не ведуть спільного господарства, рішення про розірвання шлюбу є зваженим та обміркованим, крім того, після розірвання шлюбу виявила бажання залишити прізвище « [PERSON] ». Відповідач в підготовчому засіданні не заперечував щодо задоволення позовних вимог. Згідно з ч.3, 4 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про одруження серія [NUMBER] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (дошлюбне прізвище [PERSON] ) перебувають в зареєстрованому шлюбі з 14 червня 2003 року, про що є актовий запис № 632 (а.с. 3 - копія свідоцтва про одруження). Як вбачається з матеріалів справи, від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] (а.с. 2 - копія свідоцтва про народження ). Відповідно до ст. 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч.3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно до ч.2 ст. 112 СК України, суд, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено в судовому засіданні, в родині позивача та відповідача втрачена основа сім`ї, почуття довіри, поваги та любові один до одного, а тому суд не може примусити сторони до збереження подружніх відносин, оскільки шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки та може бути припинено внаслідок волевиявлення як одного так і обох з подружжя шляхом його розірвання. Враховуючи, що судом сторонам надавався строк на примирення, однак примирення в родині позивача та відповідачки не досягнуто, позивач наполягає на розірванні даного шлюбу. Суд дослідивши матеріали справи, вважає, що причини, що спонукали сторони на розірвання шлюбу є обґрунтованими, оскільки судом достовірно встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження сім`ї не можливе, сторони фактично з жовтня 2018 року проживають окремо, не ведуть спільного господарства не підтримують шлюбних стосунків, спільного бюджету не мають, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved