Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-02 00:00:00

Позивач [PERSON] пред`явив до суду позов шляхом подання позовної заяви до відповідача [PERSON] , яким просить скасувати заходи забезпечення позову та зняти арешт з майна, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , накладений ухвалою місцевого суду Харківського району Харківської області від 18 листопада 2003 року. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що домоволодіння, яке складається з двох житлових будинків за адресою: [ADDRESS] , на праві власності в цілому належало його дружині [PERSON] на підставі договору довічного утримання, посвідченого Першою державною нотаріальною конторою Харківського району Харківської області 15 липня 1999 року зареєстрованого в реєстрі за №2-1549. [INFO] [PERSON] померла, після її смерті відкрилася спадщина у вигляді вказаного домоволодіння. За своє життя [PERSON] заповіту не складала, у зв`язку з чим позивач є спадкоємцем першої черги за законом. Маючи намір оформити свої спадкові права на спірний будинок позивач звернувся до Першої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області, де на підставі його заяви було відкрито спадкову справу №743/2018. В процесі збору документів для оформлення спадщини позивачу стало відомо про існуючі перешкоди. Так, на запит Першої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області Комунальним підприємством «Харківське районне бюро технічної інвентаризації» надана відповідь №2456 від 26 листопада 2018 року, з якої позивачу стало відомо, що в матеріалах інвентаризаційної справи на вищевказаний будинок мається ухвала місцевого суду Харківського району Харківської області від 18 листопада 2003 року, якою з метою забезпечення позову по справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу було накладено арешт на майно, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 157345885 від 22 лютого 2019 року у зазначених реєстрах відсутні відомості щодо накладення арешту, наявною є тільки запис щодо реєстрації заборони на нерухоме майно на підставі договору довічного утримання від 15 липня 1999 року. Оскільки в Першій державній нотаріальній конторі Харківського району відсутні будь-які відомості з приводу зазначеного арешту, такі відомості не були внесені до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна. Разом з тим, Перша державна нотаріальна контора Харківського району своїм листом №764/02.14 від 26 лютого 2019 року роз`яснила позивачу, що для оформлення спадщини йому необхідно звернутися до суду з питанням щодо зняття арешту на вищевказаний будинок на підставі ухвали місцевого суду Харківського району Харківської області від 18 листопада 2003 року. Звернувшись до суду, позивач отримав відповідь Харківського районного суду Харківської області №11-01/44/2019 від 25 лютого 2019 року про те, що в провадженні суду знаходилась справа №2-102/04 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу, у зв`язку з відсутністю справи, надати копії будь-яких судових рішень у даній справі не надається можливим. При цьому, відповідач [PERSON] не має жодного відношення до права власності як на саме домоволодіння [ADDRESS] , яке з 1999 року належить [PERSON] , так і на будь-яке інше майно, розташоване за зазначеною адресою, оскільки більше двадцяти років за даною адресою фактично не проживає, його речей там немає. Враховуючи викладене, за думкою позивача, відсутні будь-які законні підстави для існування в подальшому вжитих заходів забезпечення позову у вигляді арешту на вищевказаний житловий будинок, власником якого була дружина позивача [PERSON] . Також позивач зазначає, що його померла дружина ніколи не була стороною в судових справах чи боржником в будь-яких зобов`язаннях, через що відсутні підстави для накладення арешту на її майно. Зняття арешту з спірного майна, тобто скасування існуючого обтяження, не буде порушувати права та інтереси будь-яких осіб, оскільки більше п`ятнадцяти років жодна особа не намагалася звернути стягнення на спірне майно, виконавчі документи щодо звернення стягнення на арештоване майно відсутні. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 29 березня 2019 року провадження у справі відкрито, розгляд справи ухвалено здійснювати в порядку загального позовного провадження та призначено проведення підготовчого засідання. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 12 вересня 2019 року за клопотанням позивача [PERSON] до участі в справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про зняття арешту з майна у якості співвідповідача залучено [PERSON] . Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 22 січня 2020 року провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про зняття арешту з майна в частині позовних вимог до [PERSON] закрито у зв`язку зі смертю [PERSON] . Підготовче провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про зняття арешту з майна закрито, справу призначено до судового розгляду у відкритому судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Позивач у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, якою проти задоволення позову не заперечував. Враховуючи, що в судове засідання не з`явилися всі учасники справи, відповідно до вимог частини другої статті 247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до договору довічного утримання, укладеного 15 липня 1999 року, посвідченого державним нотаріусом Першої Харківського району державної нотаріальної контори Богуновою Н.В. за реєстровим номером №2-1549, [PERSON] та [PERSON] передали у власність [PERSON] житловий будинок літ. «А-І», житловою площею 38,60 кв.м. з надвірними будівлями та незакінчений будівництвом житловий будинок літ. «Б-І» готовністю 67%, які знаходяться за адресою: [ADDRESS] , а остання зобов`язалась довічно їх утримувати, надаючи їм необхідне харчування, одяг і забезпечуючи та ними належний догляд та необхідну допомогу. Згідно п. 11 вказаного договору, на вказаний будинок була накладена заборона його відчуження. Право власності на житловий будинок [ADDRESS] в цілому зареєстровано за [PERSON] (Реєстраційне посвідчення Харківського міжміського бюро технічної інвентаризації від 02 серпня 1999 року, запис у реєстровій книзі №13 за реєстровим №1714, довідка Комунального підприємства «Харківського районного бюро технічної інвентаризації» №2456 від 26 листопада 2018 року ). [PERSON] та [PERSON] , які були стороною договору довічного утримання померли, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 11 січня 2000 року та свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 16 січня 2008 року. Отже, єдиним власником нерухомого майна (домоволодіння, що складається з двох житловий будинків: житлового будинку літ. «А-1» та житлового будинку літ.«Б-1» незакінченого будівництвом готовністю 67%), за адресою: [ADDRESS] є [PERSON] на підставі договору довічного утримання, посвідченого Першою державною нотаріальною конторою Харківського району 15 липня 1999 року за реєстровим №2-1549, що підтверджується довідкою Комунального підприємства «Харківського районного бюро технічної інвентаризації» №2456 від 26 листопада 2018 року. [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 03 квітня 2018 року Виконавчим комітетом Бабаївської селищної ради Харківського району Харківської області. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, зокрема у виді нерухомого майна, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Позивач є чоловіком померлої [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 17 жовтня 1973 року, відповдач по справі [PERSON] син, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 09 червня 1975 року. Згідно інформації Виконавчого комітету Бабаївської селищної ради Харківського району Харківської області №2204 від 14 вересня 2018 року [PERSON] , яка померла [INFO] , була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] та знята з реєстрації місця проживання в зв`язку зі смертю. Згідно адресної картки реєстрації особи, на день її смерті за вказаною адресою були зареєстровані: її чоловік - [PERSON] та син [PERSON] 14 вересня 2018 року [PERSON] подав до Першої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області заяву про відмову від прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] на користь чоловіка померлої, тобто його батька [PERSON] 19 вересня 2018 року Першою державною нотаріальною конторою Харківського району Харківської області після смерті [PERSON] , [INFO] , заведено спадкову справу №63013891 у спадковому реєстрі 58474952, (витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі №53360544 від 19 вересня 2018 року). Відповідно до листа Першої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області №764/02.14 від 26 лютого 2019 року позивачу роз`яснено, що з питання оформлення спадщини після померлої [INFO] дружини [PERSON] йому необхідно звернутись до суду, оскільки відповідно до листа №2456 від 26.11.2018 КП «Харківське районне бюро технічної інвентаризації» мається інформація про наявність арешту на житловий будинок, який знаходиться в [ADDRESS] , згідно ухвали місцевого суду Харківського району Харківської області від 18 листопада 2003 року. Як вбачається зі змісту довідки Комунального підприємства «Харківського районного бюро технічної інвентаризації» №2456 від 26 листопада 2018 року, в матеріалах інвентаризаційної справи на вищевказаний будинок знаходиться ухвала місцевого суду Харківського району Харківської області від 18 листопада 2003 року, якою з метою забезпечення позову [PERSON] по справі за позовом [PERSON] до [PERSON] накладено арешт на майно, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Позивачем в обґрунтування позовних вимог долучена ухвала Харківського районного суду Харківської області від 18 листопада 2003 року, якою був накладений арешт на майно, розташоване за адресою: [ADDRESS] , з метою забезпечення позову [PERSON] в рамках розгляду цивільної справи за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу. Наявність вищевказаного обтяження на спірному будинку підтверджується також листом Харківського обласного державного нотаріального архіву від 28 вересня 2018 року №2719/01-18 та копією виписки з реєстру для реєстрації заборон відчуження нерухомого майна Першої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області за 1999 рік. Зі змісту листа Харківського районного суду Харківської області №11-01/44/2019 від 25 лютого 2019 року та №К-5 вбачається, що відповідно до журналу реєстрації цивільних справ за 2004 рік та обліково-статистичної картки було зареєстровано цивільну справу №2-102/04 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу. Справу розглянуто 19.02.2004 з винесенням рішення, яким вищевказаний позов було задоволено. Згідно перевірки відповідних зв`язок номенклатурних справ та акту прийому-передачі матеріалів та справ, які знаходяться в архівному підрозділі Харківського районного суду Харківської області від 31 травня 2013 року, вищевказана справа відсутня, у зв`язку з відсутністю справи 22 лютого 2019 року було розпочато розшук справи, надання копій будь-яких судових рішень у даній справі не виявилось можливим. Згідно листа Міськрайонного відділу державної виконавчої служби по Харківському району та м.Люботину Головного територіального управління юстиції Харківської області №21041 від 28.08.2019 перевіркою відомостей, що містяться у Автоматизованій системі виконавчого провадження стосовно виконавчого провадження з примусового виконання рішення по цивільній справі №2-102/04, виданого 18 листопада 2003 року Харківським районним судом Харківської області за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу, встановлено, що таке провадження на виконанні не перебуває. Судом встановлено, що [PERSON] , який був позивачем за вказаною справою помер [INFO] , що підтверджується актовим записом про смерть №3119 від 22 лютого 2016 року. [PERSON] , який був відповідачем по вказаній справі і відповідачем по даній справі не заперечував проти задоволення позовних вимог про зняття арешту з вищевказаного майна. Разом з тим, в матеріалах справи відсутні будь-які відомості щодо скасування вищевказаної ухвали Харківського районного суду Харківської області від 18 листопада 2003 року про накладення арешту. Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин та досліджених в судовому засіданні наданих доказів, прийшов до висновку про повне задоволення позовних вимог, виходячи з наступних підстав. Згідно ч. 5\~ст. 1268 ЦК України\~права та обов`язки, що складають спадщину переходять до спадкоємців з часу відкриття спадщини. За змістом ст.\~ 4,5 Цивільного процесуального кодексу України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб визначений законами України. Відповідно до частини 1, 5 ст. 1268 Украни спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Часом відкриття спадщини згідно з ч. 2\~ст. 1220 ЦК України\~є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Судом встановлено, що власник спірного майна [PERSON] померла [INFO] . Як встановлено в ході судового розгляду, позивач по справі [PERSON] , який є чоловіком померлої і відповідно спадкоємцем першої черги після її смерті, звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини в тому числі на житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , однак йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з накладенням арешту на вказаний будинок відповідно до ухвали Харківського районного суду харківської області від 18 листопада 2003 року. Відповідно до ч.1 ст.3\~ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Основоположні принципи здійснення правомочностей власника сформульовані в ст. 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Ця норма міжнародної конвенції передбачає право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном; не допускає позбавлення тією чи іншою особою свого майна, крім як в інтересах суспільної необхідності і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права; визнає право держави на здійснення контролю за використанням власності у відповідності з загальними інтересами або для забезпечення податків, інших зборів чи штрафів. Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна. Відповідно до\~ст. 16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, зняття арешту з нерухомого майна. Отже, вимоги особи, що ґрунтуються на її праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту і в цьому випадку підтвердження в суді права власності, що складає предмет спору, здійснюється, зокрема, шляхом підтвердження фактів, що свідчать про володіння спірним майном на праві власності. При цьому, якщо майно знаходиться у володінні позивача, його право на майно захищається презумпцією правомірності фактичного володіння. Отже, позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений як власником майна, так і особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Судом встановлено, що [PERSON] , будучи спадкоємцем першої черги після смерті власника домоволодіння, розташованого за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] проживає за вказаною адресою та зареєстрований у спірному будинку, тим самим правомірно користується зазначеним майном. Разом з тим, позивач не може в повній мірі реалізувати свої спадкові права щодо оформлення спадщини після смерті [PERSON] у зв`язку з наявністю арешту на спадкове майно відповідно до ухвали Харківського районного суду Харківської області від 18 листопада 2003 року. З наданих позивачем документів судом встановлено, що цивільна справа №2-102/04 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу, в рамках розгляду якої була постановлена вищевказана ухвала суду про накладення арешту, розглянута з постановленням рішення про задоволення позову, на даний час таке рішення на виконанні у виконавчій службі не перебуває, [PERSON] , який був позивачем у справі, помер, а відповідач по справі [PERSON] не заперечує проти зняття арешту зі спірного нерухомого майна. Отже, виходячи з наведеного, суд прийшов до висновку, що на сьогоднішній день відсутні будь-які підстави для існування в подальшому вжитих заходів забезпечення позову та накладення арешту на нерухоме майно, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . За таких обставин, з метою непорушення права спадкоємця на прийняття спадщини, що прямо встановлено ЦК України, суд вважає позовні вимоги позивача цілком обґрунтованими та такими, що підлягають задоволеннб. На підставі викладеного і

Outcome: approved