Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-28 00:00:00

Позивач [PERSON] праці та соціальної політики Одеської міської ради звернувся до суду із позовом до [PERSON] та просив стягнути з відповідача на його користь суму виплаченої щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг у розмірі 21130,45 гривень, посилаючись в обґрунтування своїх вимог на такі обставини. [PERSON] разом із сином [PERSON], [INFO], та донькою [PERSON], [INFO], перебувала на обліку в Управлінні соціального захисту населення в Малиновському районі департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради з 10 липня 2015 року як отримувач щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг. На підставі заяв від 10 липня 2015 року, 16 січня 2016 року та згідно з Порядком надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2014 року № 505 [PERSON] призначена грошова допомога переміщеним особам на сім'ю на періоди з 10 липня 2015 року по 09 січня 2016 року у розмірі 2210,0 грн. щомісячно; з 16 січня 2016 року по 09 липня 2016 року у розмірі 1768,0 грн. щомісячно. На підставі заяви від 05 травня 2016 року, протоколом від 31 серпня 2016 року здійснено перерахунок допомоги в межах терміну призначення, допомога призначена на період з 05 травня 2016 року по 15 липня 2016 року у розмірі 2210,0 грн., щомісячно. У зазначених заявах [PERSON] зазначала, що у будь-кого з членів його сім'ї немає на депозитному банківському рахунку коштів у розмірі, що перевищує 10-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб. Відповідно до Акту Державної фінансової інспекції в Одеській області від 19 жовтня 2016 року № 041-11/105, згідно з даними офіційної інформації, наданої Державній фінансовій інспекції України Міністерством фінансів України відповідно до доручення Міністра фінансів від 26 травня 2016 року № 29020-06/1 для здійснення верифікації, [PERSON] мала кошти на депозитних банківських рахунках, відкритих в банківських установах з 14 серпня 2015 року, у розмірі, що перевищує 10-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб. [PERSON] надала недостовірні відомості щодо відсутності коштів на депозитному банківському рахунку та не мала права на грошову допомогу переміщеним особам у період з 01 вересня 2015 року по 15 липня 2016 року, тобто незаконно отримала від Управління кошти за період з 01 вересня 2015 року по 15 липня 2016 року у розмірі 21130,45 грн. Листами Управління від 10 жовтня 2016 року № 4935, від 06 березня 2017 року № 762 (рекомендованим листом) [PERSON] було попереджено про необхідність повернення виплачених коштів. Станом на теперішній час кошти допомоги на розрахунковий рахунок [PERSON] не надійшли. Тому, позивач вимушений звернутися з цим позовом за захистом. Позивач надав до суду заяву про слухання справи за його відсутністю, на позовних вимогах наполягав у повному обсязі та не заперечував проти заочного розгляду справи. [PERSON] в судове засідання не зявилась, про дату, час і місце судового засідання повідомлялась належним чином, поважних причин неявки в судове засідання суду не представила. Суд у звязку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання в порядку статті 169 ЦПК України, враховуючи відсутність відповідних заперечень від позивача, ухвалив слухати справу за відсутності відповідача, яка не зявилась, у порядку заочного розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних причин. Судом встановлені такі фактичні обставини на підставі пояснень сторони, представлених письмових доказів. [PERSON] разом з сином [PERSON], [INFO], та донькою [PERSON], [INFO], перебувала на обліку в Управлінні соціального захисту населення в Малиновському районі департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради з 10 липня 2015 року як отримувач щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг. На підставі заяв від 10 липня 2015 року, 16 січня 2016 року та згідно з Порядком надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2014 року № 505 [PERSON] призначена грошова допомога переміщеним особам на сім'ю на періоди з 10 липня 2015 року по 09 січня 2016 року у розмірі 2210,0 грн. щомісячно; з 16 січня 2016 року по 09 липня 2016 року у розмірі 1768,0 грн. щомісячно. На підставі заяви від 05 травня 2016 року, протоколом від 31 серпня 2016 року здійснено перерахунок допомоги в межах терміну призначення, допомога призначена на період з 05 травня 2016 року по 15 липня 2016 року у розмірі 2210,0 грн., щомісячно. У зазначених заявах [PERSON] зазначала, що у будь-кого з членів його сім'ї немає на депозитному банківському рахунку коштів у розмірі, що перевищує 10-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб. Відповідно до п. 6 Порядку грошова допомога не призначається у разі, коли будь-хто з членів сім'ї має у власності житлове приміщення, розташоване в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України, райони проведення антитерористичної операції та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення. Згідно з п. 10 Порядку уповноважені органи мають право перевіряти обґрунтованість видачі та достовірність документів, поданих для призначення грошової допомоги, а також здійснювати запити та безоплатно отримувати відомості від підприємств, установ та організацій усіх форм власності, необхідні для призначення грошової допомоги та контролю за правильністю її надання. Відповідно до Акту Державної фінансової інспекції в Одеській області від 19 жовтня 2016 року № 041-11/105, згідно з даними офіційної інформації, наданої Державній фінансовій інспекції України Міністерством фінансів України відповідно до доручення Міністра фінансів від 26 травня 2016 року № 29020-06/1 для здійснення верифікації, [PERSON] мала кошти на депозитних банківських рахунках, відкритих в банківських установах з 14 серпня 2015 року, у розмірі, що перевищує 10-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб. Судом встановлено, що [PERSON] надала недостовірні відомості щодо відсутності коштів на депозитному банківському рахунку та не мала права на грошову допомогу переміщеним особам у період з 01 вересня 2015 року по 15 липня 2016 року, тобто незаконно отримала від Управління кошти за період з 01 вересня 2015 року по 15 липня 2016 року у розмірі 21130,45 грн. Згідно з п. 11 Порядку суми грошової допомоги, виплачені надміру внаслідок подання документів з недостовірними відомостями, повертаються на вимогу уповноваженого органу. У разі відмови добровільного повернення надміру перерахованих сум грошової допомоги вони стягуються у судовому порядку. Листами Управління від 10 жовтня 2016 року № 4935, від 06 березня 2017 року № 762 (рекомендованим листом) [PERSON] було попереджено про необхідність повернення виплачених коштів. Станом на теперішній час кошти допомоги на розрахунковий рахунок [PERSON] не надійшли. Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Відповідно до ст. 1213 ЦК України особа, набувач зобов'язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. За ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися в суд за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про примусове виконання зобов'язання в натурі. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів.

Outcome: approved