Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-16 00:00:00

Позивач [PERSON] , звертаючись з позовом до суду, просить визнати за позивачем право власності на 43/100 частини земельної ділянки площею 0,0763 га, кадастровий номер земельної ділянки: 8000000000:66:168:0031, розташованої за адресою: [ADDRESS] , у відповідності до частки власності на жилий будинок [ADDRESS] . Позивач мотивує свої вимоги тим, що згідно свідоцтва про право власності від 17.07.1996 року позивачу належить на праві власності 43/200 частини домоволодіння за адресою: [ADDRESS] , згідно свідоцтва про право власності від 17.07.1996 року відповідачу [PERSON] належить на праві власності 43/200 частини домоволодіння за адресою: [ADDRESS] , третій особі [PERSON] за рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 18.06.2019 року у порядку спадкування за законом виділено у власність 57/100 частини земельної ділянки площею 0,0763 га за адресою: [ADDRESS] . 26.11.2019 року позивачем було отримано рішення державного реєстратора Департаменту земельних ресурсів про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень на спірну частину земельної ділянки, у зв`язку із неможливістю встановити частку заявника у праві спільної власності, що є підставою звернення позивача з даним позовом до суду. 21.01.2020 року ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа: [PERSON] , про визнання права власності на частку земельної ділянки, та постановлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. (а.с. 41-43) 23.01.2020 року відповідачем [PERSON] до суду подано зустрічну позовну заяву, відповідно до якої просить суд визнати за ним право власності на 43/200 частини земельної ділянки площею 0,0763 га, кадастровий номер земельної ділянки: 8000000000:66:168:0031, розташованої за адресою: [ADDRESS] , у відповідності до частки власності на жилий будинок [ADDRESS] . Позивач з зустрічним позовом мотивує свої вимоги з підстав, аналогічним підставам за первісним позовом. 23.01.2020 року ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва об`єднано вимоги за зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа: [PERSON] , про визнання права власності на частку земельної ділянки, в одне провадження з первісним позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа: [PERSON] , про визнання права власності на частку земельної ділянки. 03.02.2020 року ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва змінено порядок розгляду справи на загальне позовне провадження та справу призначено до розгляду у підготовчому засіданні. (а.с. 54-55) Позивач за первісним позовом та відповідач за зустрічним позовом [PERSON] надала до суду заяву відповідно до якої позовні вимоги за первісним позовом підтримує та визнає вимоги за зустрічним позовом, просить провести розгляд справи за її відсутності. Відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічним позовом [PERSON] надав до суду заяву відповідно до якої позовні вимоги за первісним позовом підтримує та визнає вимоги за зустрічним позовом, просить провести розгляд справи за його відсутності. Третя особа [PERSON] надала до суду заяву відповідно до якої позовні вимоги за первісним та зустрічними позовами підтримує, просить провести розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ч. 3 ст. 200 Цивільного процесуального кодексу України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. У зв`язку з неявкою в підготовче засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає положенню частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України. Дослідивши матеріли справи, оцінивши наявні у справі докази, наведені сторонами доводи, суд приходить до наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється порядку іншого судочинства. Судом встановлено, що [PERSON] належить на праві власності 43/200 частини домоволодіння за адресою: [ADDRESS] , що підтверджено Свідоцтвом про право на особисту власність на домоволодіння, виданим Головою держадміністрації Дніпровського району м. Києва від 17.07.1996 року . (а.с. 30) [PERSON] належить на праві власності 43/200 частини домоволодіння за адресою: [ADDRESS] , що підтверджено Свідоцтвом про право на особисту власність на домоволодіння, виданим Головою держадміністрації Дніпровського району м. Києва від 17.07.1996 року . (а.с. 31) [PERSON] належить на праві власності 57/100 частини домоволодіння за адресою: [ADDRESS] на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом, що встановлено рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 18.06.2019 року. (а.с. 35) Земельна ділянка площею 0,0763 га, кадастровий номер земельної ділянки: 8000000000:66:168:0031, розташована за адресою: [ADDRESS] перебуває у спільній сумісній власності [PERSON] та [PERSON] у розмірі 43/100 частини, на підставі державного акту про право приватної власності на землю від 29.07.1999 року. (а.с. 38) Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 18.06.2019 року визнано за [PERSON] право власності на 57/100 частини на земельну ділянку площею 0,073 га кадастровий номер земельної ділянки: 8000000000:66:168:0031, за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] (а.с. 35-37) За даними Інформаційної довідки, виданої КП «Київське міське бюро технічної інвентаризації» від 13.07.2017 року, 43/10 житлового будинку [ADDRESS] на праві власності за реєстровано, зокрема, на ім`я [PERSON] - 43/200 частини будинку, на ім`я [PERSON] - 43/200 частини будинку. (а.с. 29) 25.11.2019 року державним реєстратором на нерухоме майно Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) № 49849180, відмовлено [PERSON] у державній реєстрації права власності на земельну ділянку з реєстраційним номером 1958914780000, кадастровий номер 8000000000:66:168:003, у зв`язку із неможливістю встановлення частки заявника у праві спільної власності заявленої земельної ділянки. (а.с. 39) 26.11.2019 року державним реєстратором на нерухоме майно Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) № 49867238, відмовлено [PERSON] у державній реєстрації права власності на земельну ділянку кадастровий номер 8000000000:66:168:003, у зв`язку із неможливістю встановлення частки заявника у праві спільної власності заявленої земельної ділянки. (а.с. 40) Відповідно до статті 358 Цивільного кодексу України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. На відміну від виділу, за якого право часткової власності припиняється лише для того співвласника, частка якого виділяється із спільної власності (ст. 364 Цивільного кодексу України), у разі поділу (ст. 367 Цивільного кодексу України) спільна часткова власність припиняється для всіх її учасників. Крім того, відповідно до ч. 1, 3, 4 ст. 79-1 Земельного кодексу України, формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. За нормою статті 87 Земельного кодексу України право спільної часткової власності на земельну ділянку, виникає, зокрема, при придбанні у власність земельної ділянки двома чи більше особами за цивільно-правовими угодами; при прийнятті спадщини або за рішенням суду. Частиною першою статті 88 Земельного кодексу України передбачено, що володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюється за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку. Учасник спільної часткової власності на земельну ділянку має право на отримання в його володіння, користування частини спільної земельної ділянки, що відповідає розміру належної йому частки. Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників з урахуванням конкретних обставин поділ (виділ) може бути проведений зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилась. У разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди.(ч. 4 ст. 120 Земельного кодексу України) Відповідно до статті 126 Земельного кодексу України, право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Згідно із ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст.ст. 77-80 Цивільного процесуального кодексу України. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 Цивільного процесуального кодексу України). Відповідно до ч. 1 ст. 77 Цивільного процесуального кодексу України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Аналізуючи наявні в матеріалах справи докази,

Outcome: partial