Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-12 00:00:00

Позивач [PERSON]просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON] зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Люботинського міського управління юстиції Харківської області 07 серпня 2010 року, актовий запис №107,залишивши після розірвання шлюбу її прізвище «Махота» та стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей сторін доньки [PERSON], [INFO] та доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку кожного місяця, починаючи стягнення з дня звернення до суду з позовом до досягнення дітьми віку повноліття. Свої вимоги позивач мотивує тим, що на теперішній час сімейне життя між нею та відповідачем не склалося, спільне проживання припинено у листопаді 2015 року, поновлювати, яке у майбутньому вона не бажає. Головною причиною у цьому є те, що між ними відсутнє взаєморозуміння, відповідач байдуже ставиться до сімейних цінностей та до виконання своїх обовязків по матеріальному утриманню дітей. З часу окремого проживання подружніх стосунків не підтримують, діти сторін проживають разом з нею та знаходяться на її утриманні, відповідач добровільної допомоги на утримання дітей не надає. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю. Відповідач, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, у судове засідання повторно не зявився, про причини неявки суд не повідомив. Заслухавши пояснення позивача, яка не заперечувала проти заочного розгляду справи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 07 серпня 2010 року сторони уклали шлюб, який зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Люботинського міського управління юстиції Харківської області, актовий запис № 107. Під час державної реєстрації шлюбу позивач змінила своє дошлюбне прізвище Кривошей на Махота (а.с.6). Сторони мають двох неповнолітніх дітей доньку [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO], батьком яких є відповідач (а.с.7,8). На даний час сімейне життя між сторонами не склалося з причин відсутності взаєморозуміння. Часті сварки та конфлікти негативно вплинули на стосунки сторін та призвели до припинення спільного проживання, поновлювати яке у майбутньому позивач не бажає. Діти сторін проживають разом з позивачем та знаходяться на її утриманні (а.с. 9), відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, хоча має таку можливість оскільки є особою працездатного віку, працює, інвалідом або особою з обмеженими здібностями не являється, інших утриманців не має. Згідно вимог ст.110, 112 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя, і рішення про розірвання шлюбу суд постановляє, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя чи інтересам дитини сторін. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Суд вважає, що подальше сімейне проживання і збереження шлюбу сторін буде суперечити інтересам позивача, тому шлюб підлягає розірванню. Прізвище позивачки після розірвання шлюбу підлягає залишенню без змін, оскільки в судовому засіданні позивачка виявила бажання залишити прізвище, взяте нею при укладенні шлюбу. Відповідно до ст.180-183 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу батька (матері), або у твердій грошовій сумі. Згідно ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, коли аліменти визначаються в твердій грошовій сумі. Враховуючи те, що діти сторін знаходяться на утриманні позивача, відповідач матеріальну допомогу на їх утримання добровільно не надає, хоча має таку можливість, так як є особою працездатного віку, працює, інвалідом або особою з обмеженими здібностями не являється, інших утриманців не має, то суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу) кожного місяця, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісяця, до досягнення дітьми віку повноліття, починаючи стягнення з 11 березня 2016 року. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача необхідно стягнути в дохід держави судовий збір у розмірі 551,20 грн., а також судовий збір у розмірі 551,20 грн. на користь позивача.

Outcome: approved