Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-21 00:00:00

Позивач військова частина [NUMBER] НГУ звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, мотивуючи свої вимоги тим, що [PERSON] у період з 31.10.2016 по 23.08.2019 проходив військову службу за контрактом у військовій частині [NUMBER] Національної гвардії України. На підставі наказу командира військової частини від 23.08.2019 № 185 з [PERSON] було розірвано контракт на проходження військової служби та звільнено з військової служби відповідно до підпункту е пункту 2 частини п`ятої статті 26 Закону України Про військовий обов`язок та військову службу у зв`язку з набранням законної сили обвинувальним вироком суду, яким призначено покарання у вигляді позбавлення волі, оскільки обвинувальним вироком Ірпінського міського суду Київської області від 05.06.2019 по справі № 367/189/19 його визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 409 КК України. В результаті вчинення злочину відповідачем було заподіяно позивачу матеріальних збитків на загальну суму 65568,78 грн., а саме: за період незаконної відсутності у військовій частині з 24.08.2019 по 31.11.2019 28450,55 грн.; за неповний прос лужений місяць серпень 2019 року та сума індексації 1611,20 та 53,34 грн. Також, 2018 та 2019 роках [PERSON] надавалась щорічна чергова відпустка, грошове забезпечення за 10 календарних днів щорічної основної відпустки за 2018 рік (за період незаконної відсутності у військовій частині) та за 13 календарних днів щорічної основної відпустки за 2019 рік, (які були використані в рахунок тієї частини року, що залишилася після звільнення), становить 9176,32 грн. Крім того, вартість предметів речового майна відповідача, яке підлягає поверненню, обчислену пропорційно часу, що залишився до кінця строку носіння, становить 2910,56 гривень. Із загальної суми незаконно отриманого грошового забезпечення на підставі вимог ст.ст. 162, 163 Податкового кодексу України було утримано та перераховано до Державного бюджету України кошти податку на доходи фізичної особи відповідача в сумі 7072,47 грн., зазначена сума на підставі ст. 168 Податкового кодексу України була компенсована відповідачу. Законом України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування встановлено розмір 22% від грошового забезпечення нарахування та перерахування коштів, тому, сума грошового забезпечення, яке підлягає поверненню [PERSON] становить 39291,5 грн. Тобто, сума єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування на грошове забезпечення, яке підлягає поверненню, становить 65568,78 грн. Вказана заборгованість утворилась з причини введення в оману позивача, що спричинило виплати [PERSON] неналежного йому грошового забезпечення, тому вона підлягає стягненню з відповідача. Представник позивача надав до суду заяву, відповідно до якої позов підтримує, просить його задовольнити, справу розглядати у його відсутність та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином шляхом направлення рекомендованого повідомлення та розміщення оголошення на офіційному сайті Уманського міськрайонного суду Черкаської області. \~У справі достатньо матеріалів про правовідносини сторін, за таких обставин суд вважає, що справу можливо розглядати без участі відповідача. Представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи.\~ Зі згоди представника позивача суд ухвалює судове рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. У відповідності до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог на підставі представлених доказів. Відповідно до ч. 1\~ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1\~ст. 19 ЦПК України\~суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється порядку іншого судочинства. Судом встановлено, що Наказом командира військової частини [NUMBER] Національної гвардії України №223 від 31.10.2016 солдата [PERSON] зараховано в списки особового складу військової частини та на всі види забезпечення, який відповідно до наказу командира військової частини по особовому складу від 31.10.2016 № 130 о/с прийнятий із запасу на військову службу за контрактом на три роки з 31.10.2016 до 31.10.2019 та призначений розвідником відділення управління командира батареї взводу управління командира батареї 1-їгаубичної артилерійської батареї гаубичного артилерійського дивізіону з присвоєнням особистого номеру Г-045370, 31 жовтня 2016 року. Відповідно до наказу командира військової частини [NUMBER] Національної гвардії України №185 від 23.08.2019 припинено (розірвано) контракт про проходження громадянами України військової служби в Національній гвардії України та виключено зі списків особового складу військової частини та всіх видів забезпечення старшого солдата [PERSON] (Г-045370). Вироком Ірпінського міського суду Київської області від 05.06.2019 у справі №367/189/19 [PERSON] , [INFO] , визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. З ст. 409 КК України, та призначено покарання у виді 3 років позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік. Вказаним вироком встановлено, що [PERSON] у період з 24.08.2018 по 31.11.2018 був незаконно відсутнім у військовій частині [NUMBER] та ухилився від несення обов`язків військової службі шляхом обману, а саме припинив проходження військово-лікарської комісії, при цьому повідомляв командиру завідомо неправдиву інформацію про факт її проходження, не прибував на звірки з медичною службою військової частини розпоряджаючись вільним часом на власний розсуд та не пов`язуючи його з: виконанням обов`язків військової служби. Відповідно до вимог абзацу 4 пункту 14 ст. 10-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», у разі звільнення військовослужбовця до закінчення календарного року, за який він уже використав щорічну основну та щорічну додаткову відпустки, за винятком осіб, які звільняються зі служби за віком, станом здоров`я, у зв`язку зі скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, на підставі наказу командира (начальника) військового з`єднання чи частини, керівника органу військового управління, вищого військового навчального закладу, установи та організації провадиться відрахування із грошового забезпечення за дні відпустки, що були використані в рахунок тієї частини календарного року, яка залишилася після звільнення військовослужбовця. Відповідно до абзацу 1 п.18 підрозділу 1 Розділу III Інструкції з організації речового забезпечення в Національній гвардії України в мирний час та особливий період, затвердженої\~наказом МВС України від 07.06.2017 №475\~у разі звільнення військовослужбовців за службовою невідповідністю, у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем, засудженням особи до позбавлення волі або обмеження волі за вироком суду, що набрав законної сили, вартість виданих їм предметів речового майна, які отримані під час проходження військової служби (навчання) у Національній гвардії України та строки експлуатації (носіння) яких не закінчилися, утримується з урахуванням строку перебування їх у носінні на підставі довідки-розрахунку на утримання вартості речового майна. Враховуючи те, що з відповідачем розірвано контракт у зв`язку з службовою невідповідністю, то з нього необхідно стягнути вартість виданих йому предметів речового майна, які отримані під час проходження військової служби у Національній гвардії України та виплати, отримані ним за відпустки. Розмір заборгованості відповідача перед позивачем підтверджується Довідкою-розрахунком №175/1 від 24.09.2019, не спростована відповідачем, та складає 65568,78 грн. Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. У відповідності до\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно до\~ст. 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст.ст.\~77,\~79,\~80 ЦПК України\~належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.\~\~ Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Відповідачем не надано до суду доказів на спростування обставин, викладених в позові та розрахунку, наданого позивачем. З огляду на викладене вимоги позову є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача документально підтверджена сплачена сума судового збору у розмірі 2102 грн. Що стосується стягнення з відповідача інших витрат, про які зазначає позивач у прохальній частині позовної заяви, то суд вважає, що вони не підлягають до задоволення, оскільки не конкретизовані та не підтвердженні відповідними доказами.

Outcome: approved