Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-14 00:00:00

Позивач [PERSON], уточнивши свої позовні вимоги, просить суд встановити факт, що має юридичне значення, а саме: факт проживання однією сімєю чоловіка та жінки без шлюбу [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], з листопада 1998 року по грудень 2008 року; визнати за [PERSON] та [PERSON] за кожним по 1/2 ідеальній частці права власності на житловий будинок загальною площею 252,7 кв.м., житловою площею 97,8 кв.м. та добудовані до нього господарські будівлі - літну кухню (сауну), позначену на плані літ. «Б», літну кухню літ. «Ж», будівлю «З», будівлю «Е», огорожу №1, що знаходяться в селищі Східниця по вул.Бориславській,82, Львівської області; зобов'язати відповідача [PERSON] усунути перешкоди у користуванні житловим будинком з господарськими будівлями, розташований за адресою: вул. Бориславська, 82, смт. Східниця, Львівська обл., 82391, та надати [PERSON] ключі від вхідних дверей до житлового будинку, всіх кімнат у житловому будинку та всіх будівель, розміщених по вул.Бориславській,82 в селищі Східниця Львівської області; зобов'язати відповідача [PERSON] звільнити житловий будинок з господарськими будівлями, розташований за адресою: вул.Бориславська, 82, смт. Східниця, Львівська обл. від усіх посторонніх осіб, які проживають у будинку та господарських будівлях; стягнути з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] витрати у розмірі 7815грн. - оплати за проведення судової будівельно-технічної експертизи. Відповідач [PERSON] позову не визнав. Позивач [PERSON], допитана як свідок, пояснила, що згідно нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу від 21 січня 2000 року укладеного між [PERSON] (продавець) з однієї сторони та [PERSON] і нею [PERSON] (покупці) з другої сторони продавець продала, а вони з відповідачем купили у рівних частках кожен житловий будинок з господарськими будівлями під №82, розташований по вул.Бориславській в селищі Східниця. Будинок розташований на земельній ділянці розміром 910 кв.м. На момент придбання будинок, позначений на плані літ. «А-1» складався з однієї кухні, трьох житлових кімнат, до будинку належали літна кухня літ. «Б», вбиральня та сарай. Договір купівлі-продажу житлового будинку з господарськими будівлями був посвідчений приватним нотаріусом Бориславського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за № 107. Вказаний житловий будинок з господарськими прибудовами належить їй та відповідачу як двом співвласникам на праві спільної часткової власності в рівних частках. З відповідачем вони проживали однією сімєю, як чоловік та жінка, без реєстрації шлюбу з листопада 1998 року по листопад 2008 року, недивлячись на те, що відповідач формально перебував у офіційному шлюбі з другою жінкою, з якою розірвав шлюб у 2001 році в [PERSON]. Будучи громадянином [PERSON], він проживав на Україні: поки робився ремонт в будинку - у її квартирі в м.Трускавці, а згодом - в селищі Східниця у спірному будинку. Проживали вони разом, вели спільне господарство, вона будучи фактичною дружиною відповідача, готувала, прибирала, прала, тобто робила всю хатню роботу, ну і звичайно, заробляла гроші, які віддавала відповідачу. Через півтора року після придбання вказаного об»єкту нерухомого майна літня кухня (сауна) постійно надавалася для відпочинку відпочиваючим на платній основі, кожну п»ятницю-неділю, по вихідних у них були відпочиваючі у будинку, які проживали та харчувалися. Вони з відповідачем організовували їм відпочинок - вона готувала їм їсти, прибирала, а відповідач за це все отримував платню, яку забирав, оскільки вона його вважала своїм чоловіком і він визначав куди витрачати зароблені спільно гроші із використання спільного нерухомого майна. Будучи співвласниками спірного нерухомого майна, нею та відповідачем здійснено добудову до будинку - влаштовано мансардний поверх, позначений на плані «Мн», добудовано веранду літ. «а», господарські будівлі: літня кухня (сауна) літ. «Б», літня кухня літ. «Ж», огорожа № 1, а також будівля літ. «З» та будівля літ. «Е». Вона працювала на відповідальній керівній посаді в ЗАТ «Трускавецькурорт», отримувала пристойну заробітну плату, яка також використовувалася на закупку будівельних матеріалів та інші витрати по будівництву. Станом на 30 жовтня 2007 року по вул. Бориславській, 82 в смт. Східниця Львівської області розташовані: житловий будинок літ. «А-І» з мансардою літ. «Мн». верандою літ. «а», загальна площа будинку 252,7 кв.м., житлова - 97,8кв.м.; господарські будівлі: літня кухня (сауна) літ. «Б» , літня кухня літ. «Ж», огорожа № 1, а також будівля літ. «З» та будівля літ. «Е». Вказана обставина підтверджується матеріалами інвентарної справи по будинковолодінню №82 по вул.Бориславській в селищі Східниця, зокрема технічним паспортом на будинок, експлікацією внутрішніх площ до плану житлового будинку, оціночним актом на будинок та службові будівлі і внутрідворові споруди будинковолодіння №82 по вул.Бориславській. Обміри будівель літ. «З» та літ. «Е» 30 жовтня 2007 року відповідач по справі не дозволив провести працівникам Комунального підприємства Львівської обласної ради «Дрогобицьке міжміське бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки», що стверджується довідкою від 24 червня 2010 року № 567, однак ці будівлі є фактично приналежними до житлового будинку, вони будувалися як господарські прибудови і відповідно до ст.187 ЦК України є складовою до житлового будинку. Спірний житловий будинок з господарськими прибудовами розташований на земельній ділянці розміром 910 кв.м., яка була виділена попереднім власникам будинку під будівництво та обслуговування житлового будинку згідно рішення Східницької селищної ради №16 від 20.04.1970 року. При купівлі житлового будинку з господарськими спорудами до неї та до відповідача як співвласників будинку в рівних частинах перейшло право користування вказаною земельною ділянкою, що визначено у нотаріально посвідченому договорі купівлі-продажу від 21 січня 2000 року. Станом на 2002 рік була добудована мансарда та веранда будинку, літня-кухня (сауна) літ.Б, будівля під спортзал з трьома номерами. Відповідач, ніде не працюючи, після закінчення ремонтних робіт та добудови у будинку, проживав у Східниці в спірному будинку, вона приїздила з роботи в Східницю (працювала в м.Трускавці), прибирала в кімнатах будинку, прала білизну, прасувала, готувала їсти, слідкувала за порядком, прибирала територію. Згідно ст.357 ч.1 ЦК України частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. У відповідності до ч.1 ст.358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Вона та відповідач є співвласниками спірного майна у рівних частках. В листопаді 2007 року відповідач заборонив їй користуватися житловим будинком з господарськими будівлями. Відносини між ними остаточно припинилися у листопаді 2008 року, оскільки вони з відповідачем особи різних віросповідань - він належить до релігійної общини свідків [PERSON], вона відмовилася від того, щоб зректися своєї християнської віри - вона є віруюча греко-католицького сповідання, це стало основною причиною конфлікту між нею та відповідачем, його ставлення до неї різко змінилося, він почав конфліктувати, її грубо ображати, через рік одружився (третій раз) на жінці, яка йому «підходила» з релігійних міркувань. До належного їй будинку та господарських прибудов, земельної ділянки вона не має доступу, оскільки у будинку та прибудовах приживають сторонні особи, брама до будинку закрита. З 2009 року відповідач одноосібно користується належною їй частиною нерухомого майна, здає квартирантам кімнати у будинку, заробляє гроші на Україні, будучи громадянином [PERSON], організовує масові заходи релігійної громади свідків [PERSON] по вказаній адресі та відпочинок і проживання для членів цієї релігійної громади. Вона не може навіть зайти на територію будинковолодіння, по якій ходять сторонні особи, які агресивно налаштовані і без команди відповідача, який є їхнім релігійним керівником, нікого не впускають на територію будинку. Відповідач поміняв ключі у будинку та всіх кімнатах у будинку, до літної-кухні (сауни), літної кухні (спортзалу з номерами). Доступ до будинку та господарських споруд і користування ними їй відповідачем незаконно припинено. З викладених обставин вбачається, що після придбання житлового будинку з господарськими будівлями у 2000 році, вона та відповідач за рахунок спільних коштів, власними зусиллями без відповідного дозволу та проекту, тобто самочинно, добудували житловий будинок збільшивши його площу за рахунок мансардного поверху та веранди, добудували господарські будівлі. Враховуючи, що вона пропонувала відповідачеві узаконити самочинно збудовані господарські будівлі та добудований житловий будинок, починаючи з жовтня 2007 року неодноразово в усній формі, за допомогою смс повідомлень, а також письмово, однак він категорично заперечує її право на 1/2 житлового будинку з господарськими прибудовами по вул.Бориславській, 82 в селищі Східниця, організував там собі місця для зібрання свідків [PERSON] і для заняття туристичним бізнесом. Його влаштовує такий стан з відсутністю узаконеного самочинного будівництва, оскільки він одноосібно користується спільною частковою власністю з листопада 2008 року по даний час. По даній цивільній справі була призначена судова будівельно-технічна експертиза, яка 19.02.2014 року надала висновок №12/12е будівельно-технічної експертизи по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розподіл спільного майна. Зокрема, з вказаного висновку судової експертизи вбачається, наступне: Збудовані та реконструйовані будівлі будинковолодіння №82 по вул.Бориславській в селищі Східниця: житловий будинок літ. «А-1», мансарда літ. «а», господарські будівлі - літна кухня (сауна) літ. «Б», літна кухня літ. «Ж», будівля літ «З», будівля літ. «Е», огорожа №1 не відповідають п.3.25* та п.3.26 ДБН 360-92 *** «Містобудування. Планування та забудова міських і сільських поселень». П.3.26 ДБН 360-92 *** «Містобудування. Планування та забудова міських і сільських поселень» передбачено «відповідно до санітарних вимог майданчики для компосту, дворові вбиральні та очисні споруди каналізації повинні знаходитися у глибині двору не ближче 15м. від вікон житлових будинків» - на плані земельної ділянки по вул.Бориславській,82 дворова вбиральня 1 знаходиться на відстані менше ніж 15м. від вікон житлового будинку «А-1». П. 3.25 * передбачено «Для догляду за будівлями і здійснення їх поточного ремонту відстань від сусідньої ділянки до найбільш виступаючої конструкції стіни треба приймати не менше 1,0 м». Відстані від літної кухні «Ж» до огорожі «№1» та від будинку «А-1» до огорожі «№1» не відповідають вимогам вищевказаного пункту. З вказаного вище висновку експертизи тільки в цій частині самочинно побудовані будівлі не відповідають діючим ДБН, однак місце розташування будинку було ще таким до його придбання сторонами, відповідно це порушення не є суттєве. Що стосується розміщення вбиральні, то вона також була розташована в тому місці і на такій відстані від вікон будинку як вказано у висновку експертизи до придбання будинку сторонами. Крім того, вбиральнею ніхто не користується, оскільки у будинку та господарських прибудовах є санвузли. Згідно висновку судової експертизи житловий будинок літ. «А-1», веранда літ. «а», мансарда літ. «Мн» відповідають вимогам державних будівельних норм та правил. За змістом ст. ст. 316, 317 ЦК України право власності - це право особи володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном на свій розсуд, але у межах, передбачених законом. Вона та відповідач вправі були здійснити добудову та надбудову до будинку, збудувати господарські прибудови при наявності на то відповідного проекту та дозволу. Згідно ч.1 ст.376 ЦК України самочинним вважається будівництво житлового будинку, будівлі, споруди, іншого нерухомого майна, якщо вони збудовані на земельній ділянці, що не була відведена особі, яка здійснює будівництво; або відведена не для цієї мети; або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту; або з істотним порушенням будівельних норм і правил. Отже, відсутність дозволу на будівництво, проекти або порушення умов, передбачених у цих документах, тягне визнання такого будівництва самочинним відповідно до ч.1 ст.376 ЦК України. Самочинно збудовані об»єкти поділу не підлягають, відповідно їх потрібно узаконити. Однак, вказана норма передбачає можливість захисту в судовому порядку законного інтересу особи, яка здійснила самочинне будівництво шляхом визнання за такою особою права власності на самочинно збудоване (переобладнане) нерухоме майно, якщо це не порушує прав інших осіб. Оскільки в даному випадку відповідач не хоче узаконювати самочинне будівництво, категорично заперечує її право на 1/2 ідеальну частину будинковолодіння №82 по вул.Бориславській в селищі Східниця як співвласника, вона змушена в судовому порядку клопотати перед судом про визнання за нею та відповідачем права власності на спірні самочинно добудовані та збудовані об»єкти нерухомого майна, для того, щоб вона в подальшому поділила це майно з відповідачем і вільно вона як власник могла володіти, користуватися та розпоряджатися своєю приватною власністю. Згідно з пунктом 5 ч.1 статті 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сімєю чоловіка та жінки без шлюбу. Згідно зі ст.74 СК України, якщо жінка та чоловік проживають однією сімєю, але не перебувають у шлюбі між собою, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності. На майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають в шлюбі між собою, розповсюджується положення глави 8 СК України. Згідно ст.60 СК України майно, придбане в період шлюбу, належить чоловіку і дружині на праві спільної сумісної власності. Вони з відповідачем проживали однією сім»єю, не перебуваючи в зареєстрованому шлюбі з листопада 1998 року по листопад 2008 року, за той час спільно добудовували господарські прибудови, набували інше майно, яке знаходить у житловому будинку та господарських прибудовах в селищі Східниця по вул.Бориславській,82. Згідно ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження майном. У вказаний вище спосіб відповідач чинить їй перешкоди у користуванні будинком, земельною ділянкою та господарськими прибудовами. Позов просить задоволити. Відповідач [PERSON], допитаний як свідок пояснив, що він і позивач є співвласниками по ? ідеальній частині будинковолодіння №82 по вул.Бориславській в смт.Східниця Львівської області на підставі договору купівлі-продажу від 21.01.2000 року. Жодного дня він не проживав з позивачем [PERSON] однією сім»єю без шлюбу. Замки в будинку він поміняв, ключів від вхідних дверей позивач [PERSON] не має, жодних сторонніх осіб у будинку не проживає. Ним дійсно одноособово здійснено добудову та надбудову до будинку, збудовані господарські прибудови, однак проти визнання за ним та позивачем права власності заперечує, оскільки позивачем [PERSON] жодних коштів у будівництво вкладено не було. В позові просить відмовити. Вислухавши пояснення позивача [PERSON], пояснення відповідача [PERSON], допитаних, як свідків, вислухавши показання свідків, з»ясувавши обставини справи та оцінивши зібрані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення частково. С У Д О М В С Т А Н О В Л Е Н О, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] на підставі договору купівлі - продажу від 21.01.2000 року, посвідченого приватним нотаріусом Бориславського міського нотаріального округу [PERSON] 21.012000 року і зареєстровано в реєстрі №107 є співвласниками по ? ідеальній частині кожний житлового будинку з господарськими будівлями №82, розташований по вул.Бориславська в смт.Східниця Львівської області на земельній ділянці розміром 910 кв.м. Спірний житловий будинок дерев»яний, позначений на плані літ.А-1, який на час придбання складався з однієї кухні та трьох житлових кімнат, житловою площею 55,2 кв.м та до нього належали такі господарські споруди: літня кухня, позначена на плані літ. «Б» дерев»яна, і вбиральня літ. «І»- дерев»яна. Користуватися своєю ? ідеальною часткою будинку з господарськими будівлями позивач [PERSON] не має можливості, оскільки відповідач [PERSON] поміняв замки та не надав і не надає позивачу ключів від них, що підтвердили сторони, тому відповідача [PERSON] слід зобов»язати усунути перешкоди позивачу [PERSON] у користуванні її: ? ідеальної частки житлового будинку з господарськими будівлями, розташованого за адресою: вул. Бориславська, 82, смт. Східниця, Львівська обл., 82391, та надати їй ключі від вхідних дверей до її: ? ідеальної частки цього житлового будинку, ? ідеальної частки всіх кімнат у цьому житловому будинку та ? ідеальної частки всіх будівель, розміщених по вул.Бориславській, 82 в селищі Східниця Львівської області. Далі судом встановлено, що відповідач [PERSON] з 28 травня 1993 року по 25 липня 2001 року перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], який розірвано судом першої інстанції сімейним судом м.Фленсбург 25 липня 2001 року, про що свідчить рішення суду першої інстанції м.Фленсбурга від 25.07.2001 року /т.1 а.с.146/, що підтвердив і відповідач [PERSON], який заперечив факт проживання ним однією сім»єю з позивачем [PERSON] без шлюбу - тому доводи позивача [PERSON] про те, що вона проживала однією сімєю з відповідачем [PERSON] без шлюбу, показання свідка [PERSON] про те, що вона бачила, як відповідач часто приходив до позивача [PERSON] на роботу, тому вона зробила висновок, що вони чоловік і жінка, показання свідка [PERSON] про те, що сторони років 7 підтримували відносини, спочатку дружили, а потім сімейні відносини; показання свідка [PERSON] про те, її подруга [PERSON] з 2001 по 2005 рік з відповідачем [PERSON] були як сім»я, показання свідка [PERSON] про те, що він у 2004 року познайомився з відповідачем [PERSON], працював у [PERSON] три місяці з вересня до грудня 2004 року робітником по господарству, а його дружина працювала у [PERSON] господинею, і в нього склалося враження, що сторони є сім»єю, показання свідка [PERSON] про те, що коли вона у 2004 році під осінь працювала у маєтку відповідача [PERSON] в смт.Східниця, туди приїжджала позивач [PERSON], яку відповідач [PERSON] представляв як жінку та ставився до неї прекрасно, показання свідка [PERSON] про те, що її сестра [PERSON], яка разом з відповідачем [PERSON] придбали будинок №82 на вул.Бориславській в смт.Східниця, куди сестра постійно їздила, прибирала, працювала на городі, разом з відповідачем їздила на Франківщину, і це була сім»я, суд не бере до уваги, як підстави щоб задоволити позов позивача [PERSON] в частині встановлення факту, що має юридичне значення, а саме: факту проживання однією сімєю чоловіка та жінки без шлюбу [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], з листопада 1998 року по грудень 2008 року. Із пояснень позивача [PERSON], відповідача [PERSON], допитаних як свідків, інвентаризаційної справи, показань свідка [PERSON] про те, що він з 2000 року по 2003 рік допомагав відповідачу [PERSON] по будівництву в смт.Східниця, за всі роботи, матеріали, оплачував відповідач, показань свідка [PERSON] про те, що він з 2001 року знайомий з відповідачем [PERSON] з яким підтримував відносини, бачив позивача [PERSON], яка часто приїжджала у будинок, його не цікавило, хто займався будівництвом будинку, однак, бачив, що відповідач [PERSON] робив робітникам каву; показань свідка [PERSON] про те, що з 2000 року по 2003 рік він працював у [PERSON] на будові в смт.Східниця, все що потрібно для будівництва купляв [PERSON], показань свідка [PERSON] про те, що відповідач робив реконструкцію та добудови у будинку, який купив у смт.Східниця, а він виготовляв столярку для цього будинку та сауни. За його роботу йому оплачував відповідач [PERSON], показань свідка [PERSON] про те, що він працював по будівництву в маєтку [PERSON] в смт.Східниця, за його роботу йому оплачував [PERSON], показань свідка [PERSON] про те, що вона з 2001 року протягом трьох років працювала на будівництві будинку, який купив [PERSON] в смт.Східниця. Розраховувався з нею відповідач, показань свідка [PERSON] про те, що він з 2000 року знайомий з відповідачем [PERSON], оскільки у відповідача на будівництві по вул.Бориславській, 82 в смт.Східниця працював його брат, показань свідка [PERSON] про те, що він живе по сусідству в смт.Східниця з відповідачем [PERSON], бачив що відповідач займається будівництвом на вул.Бориславській, 82 в смт.Східниця, разів 8-10 бачив там і позивача [PERSON], показань свідка [PERSON] про те, що вона з кінця 1999 року приблизно два з половиною роки працювала в магазині в [PERSON], два рази в тиждень, а деколи і більше була на вул.Бориславській, 82 в смт.Східниця, однак, жодного разу там не бачила позивача [PERSON] встановлено, що відповідач [PERSON] самочинно добудував житловий будинок №82 по вул.Бориславській у смт.Східниця Львівської області, збільшивши його площу за рахунок мансардного поверху та веранди, добудував господарські будівлі. А даними у висновку №12/12е будівельно-технічної експертизи від 19.02.2014року встановлено, що збудовані та реконструйовані будівлі будинковолодіння №82 на вул.Бориславській в смт.Східниця: житловий будинок літ. «А-1», мансарда літ. «Мн», веранда літ. «а», господарські будівлі: літня кухня (сауна) літ. «Б», літня кухня літ. «Ж», будівля літ. «З», будівля літ. «Е», огорожа № 1 не відповідають п.3.25* та п.3.26 ДБН 360-92** «Містобудування. Планування та забудова міських і сільських поселень». Ринкова вартість після реконструкції та проведеної самочинної добудови будинковолодіння №82 на вул.Бориславській в смт.Східниця (земельна ділянка з будівлями та спорудами) визначена методом аналогів продаж і складає 1647 076, 44 грн. Тому, суд дійшов висновку, що визнавати за позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] за кожним по 1/2 ідеальній частці права власності на житловий будинок загальною площею 252,7 кв.м., житловою площею 97,8 кв. та добудовані до нього господарські будівлі - літну кухню (сауну), позначену на плані літ. «Б», літну кухню літ. «Ж», будівлю «З», будівлю «Е», огорожу №1, що знаходяться в селищі Східниця по вул.Бориславській,82 Львівської області, після його реконструкції та проведення самочинної добудови, підстав, передбачених законом, немає. Адже, згідно ст.331 ЦК України право власності на збудовані об»єкти нерухомого майна виникають з моменту їх прийняття до експлуатації. Як і немає правових підстав для зобов'язання відповідача [PERSON] звільнити житловий будинок з господарськими будівлями, розташований за адресою: вул.Бориславська, 82, смт.Східниця, Львівська обл. від усіх посторонніх осіб, які проживають у будинку та господарських будівлях, оскільки жодних доказів тому, що у ? ідеальній частині будинковолодіння №82 по вул.Бориславській в смт.Східниця позивача [PERSON] проживають посторонні особи та хто саме позивачем [PERSON] не надано. Як і немає правових підстав для задоволення позовних вимог у частині стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] витрат у розмірі 7815 грн. як оплати за проведення нею судової будівельно-технічної експертизи, тому в цій частині позовних вимог також слід відмовити. При встановлених в судовому засіданні обставинах, позов позивача [PERSON] підлягає до задоволення частково.

Outcome: dismissed