Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-28 00:00:00

Позивач в особі голови правління Кредитної спілки «Азовська кредитна компанія» [PERSON] звернувся до Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області з даним позовом. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що [PERSON] з 22 серпня 2016 року є членом Кредитної спілки «Азовська кредитна компанія». У той же день відповідач подав заяву про надання йому кредиту, на підставі якої 22 серпня 2016 року між ним та філією № 2 КС «Азовська кредитна компанія» був укладений кредитний договір № 2974/16-Ф2. За умовами договору останній отримав кредит в сумі 6000 гривень строком на 3 місяці зі сплатою за користування коштами 0,17% від суми залишку кредиту за кожен день користування грішми. За весь час користування кредитними коштами відповідач не здійснив жодного платежу. Станом на 13 грудня 2017 року заборгованість відповідача за договором кредиту становить 10875,60 гривень, з яких 6000 гривень - залишок по кредиту, 4875,60 гривень проценти за користування грішми. На підставі викладеного, посилаючись на діюче законодавство, позивач звертається до суду та просить стягнути вказану заборгованість з відповідача, а також витрати з оплати судового збору в сумі 1600 гривень. Заявою від 08 лютого 2018 року позивач в особі представника за довіреністю [PERSON] позовні вимоги збільшив, зазначивши, що станом на 08 лютого 2018 року заборгованість відповідача становить: 6000 гривень залишок заборгованості по кредиту, 5457,00 гривень - проценти за користування кредитом за період з 23 серпня 2016 року по 08 лютого 2018 року. До зали судових засідань представник позивача не прибула, через канцелярію суду подала заяву, якою просить розглядати справу за її відсутності, остаточні позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити, проти винесення заочного рішення у разі неявки відповідача не заперечує. Відповідач про дату та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно, належним чином, шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на офіційному веб-порталі «Судова влада України», проте до суду не прибув, відзиву на позов не надав, будь-яких заяв (клопотань) від нього не надходило. За наведених обставин суд, зі згоди позивача, ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, відповідно до ст. 280, 281 ЦПК України, та дійшов висновку про задоволення позову у повному обсязі, виходячи з наведеного. Так, судом встановлено, що 22 серпня 2016 року між Кредитною спілкою «Азовська кредитна компанія» (далі Кредитодавець), з одного боку, та членом кредитної спілки [PERSON] (далі - Позичальник), з іншого, був укладений договір споживчого кредиту № 2974/16-Ф2, за умовами якого Кредитодавець надав Позичальникові грошові кошти у кредит у сумі 6000 (шість тисяч) гривень, строком на 3 місяці та сплатою відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 0,17 % від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Планові платежі у розмірі 2300 гривень позичальник зобовязався вносити щомісяця не пізніше 01 числа кожного місяця та здійснити останній платіж у розмірі 2127,74 гривень не пізніше 01 грудня 2016 року. При цьому [PERSON] був ознайомлений з умовами зазначеного договору, а також із графіком та строками погашення отриманого кредиту і сплати відсотків за користування грішми, що підтверджується його особистим підписом у договорі та графіку. Згідно з положеннями ст. ст. 526, 527 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, при цьому боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання зобовязання. У відповідності до ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у тій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у тій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] згідно графіку платежів (додаток № 1 до кредитного договору) не здійснив жодного платежу. Заборгованість [PERSON] за договором станом на 08 лютого 2018 року складається з заборгованості за кредитом в сумі 6000 гривень, заборгованості по процентам за користування кредитними коштами за період з 23 серпня 2016 року по 08 лютого 2018 року в сумі 5457,00 гривень, що загалом становить 11457 гривень. Відповідач, не бажаючи приймати участь в судовому розгляді справи і реалізувати своє процесуальне право на спростування доводів позову і доказування належного виконання ним обовязків за кредитним договором, тим самим не оспорює наявних підстав для стягнення з нього відшукуваних позивачем грошових сум та їх розміру. На підставі наведеного, суд вважає встановленим факт порушення [PERSON] умов договору кредиту, заборгованість в сумі 11457 гривень - доведеною, та такою, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Відповідно до положень ст.ст.\~133,\~141 ЦПК України, судовий збір у розмірі 1600 гривень, сплачений позивачем за подання даного позову, покладається на відповідача. На підставі наведеного,

Outcome: approved