Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-19 00:00:00

Позивач, Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії - Головне управління по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк» звернувся до суду з вказаним позовом 04.12.2019 року обґрунтовуючи тим, що 06.12.2017 року між Публічним акціонерним товариством «Державний Ощадний банк України» та [PERSON] було укладено договір у вигляді заяви про приєднання №406075111 до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки). Відповідно до даної заяви, позивач відкрив відповідачу поточний рахунок№ [NUMBER] в гривнях на умовах тарифного пакету «Мій комфорт» та надав платіжну картку типу Mastercard Debit Standard «Моя картка» та ПІН - конверт до неї та встановив кредитну лінію з лімітом кредитування в сумі 20 000 грн., із строком кредитування 36 місяців з можливим продовженням на той самий строк, а відповідач зобов`язався повернути кошти та сплатити проценти за користування кредитом в розмірі 38% річних у всіх випадках, крім випадку користування кредитними коштами протягом Грейс-періоду. Таким чином, позивач виконав свої зобов`язання за Договором, надавши відповідачу кредит у встановленому в заяві про приєднання розмірі. Проте, відповідач порушив умови Договору щодо повернення кредиту та сплати процентів у встановлені договором строки та порядку, у зв`язку з чим у відповідача виникла прострочена заборгованість по сплаті кредиту та процентів. Станом на 28.08.2019 року заборгованість відповідача становить 29 835 грн. 15 коп., яка складається з 19 910,79 грн. - заборгованість за основним боргом, 6 954,47 грн. - заборгованість за відсотками, 63,31 грн. - сума заборгованості за розрахунково-касове обслуговування, 2 673,65грн. - заборгованість за пенею,232,93 грн. - 3% річних від простроченої суми заборгованості, тому позивач просив суд стягнути з відповідача заборгованості за кредитним договором в сумі 29 835 грн. 15 коп. та судові витрати по справі. 20.12.2019 року було відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідачу було роз`яснено його право надіслати суду відзив на позовну заяву та усі наявні докази, висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову, та заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії ухвали суду про відкриття провадження у справі. Відповідач копію ухвали суду про відкриття провадження та пакет документів отримав 31.12.2019 року (а.с.39), однак, протягом строку, встановленого судом, відзив на позовну заяву до суду не направив. Крім того, клопотань від жодної із сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не надходило, а тому відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, який полягає у тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявленою нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ст. 13 ЦПК України). Ст. 12 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості ( ст. 627 ЦК України). За своєю правовою природою договір є правочином. Водночас, договір є й основною підставою виникнення цивільних прав та обов`язків ( ст. 11 ЦК України). Судом встановлено, що 06.12.2017 року між Публічним акціонерним товариством «Державним Ощадним банком України» та [PERSON] укладено договір у вигляді заяви про приєднання №440484811 до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки). Кредит надано в національній валюті шляхом встановлення відновлювальної кредитної лінії (кредиту) на його картковий рахунок № [NUMBER] за тарифним пакетом «Мій комфорт» та надано платіжну картка типу Mastercard Debit Standart «Моя картка» і персональний ідентифікаційний код. Відповідно до п.6.3 заяви на встановлення відновлювальної кредитної лінії (кредиту) (а.с.15), [PERSON] отримав кредит у розмірі 20 000 грн. 00 коп., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 38% річних, на строк 36 місяців з можливим продовженням на той самий строк. П.6.6.2 заяви передбачено, 0,001% річних за користування кредитними коштами протягом Грейс-періоду у випадку безготівкового розрахунку за товари та послуги з використанням платіжної картки. Проценти за користування кредитом сплачуються щомісячно згідно умов Договору. П.6.6.4 заяви передбачено, плата (комісійна винагорода) за обслуговування невикористаної частини встановленого кредиту складає 0,00% від невикористаної частини встановленого кредиту та сплачується щомісячно. Відповідно до п.6.7 даної заяви, клієнт щомісячно здійснює часткове повернення кредиту в розмірі обов`язкового щомісячного платежу. Також, клієнт має право в будь-який час без сплати банку будь-яких комісій за це, провести дострокове повне чи часткове погашення кредиту, при цьому в разі дострокового погашення всієї суми кредиту. Клієнт зобов`язаний надати банку кошти для погашення заборгованості за нарахованими процентами за користування кредитом, та іншим сумам, які повинні бути сплачені за кредитним договором у день такого дострокового погашення кредиту. За ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що позивач в повному об`ємі виконав свої зобов`язання за вказаним кредитним договором та надав [PERSON] кредит в сумі 20 000 грн. Разом із тим, відповідач не повернув отриманий кредит у встановлений договором термін та не сплатив нараховані відсотки. Як вбачається з розрахунку заборгованості (а.с.8-10), станом на 28.08.2019 року [PERSON] має заборгованість за кредитним договором в сумі 29 835 грн. 15 коп., яка складається з 19 910,79 грн. - заборгованість за основним боргом, 6 954,47 грн. - заборгованість за відсотками, 63,31 грн. - сума заборгованості за розрахунково-касове обслуговування, 2 673,65грн. - заборгованість за пенею, 232,93 грн. - 3% річних від простроченої суми заборгованості. Судом встановлено, що відповідач з умовами кредитного договору від 06.12.2017 року був ознайомлений при його укладенні, підписав вказаний договір і отримав кредит в обумовленій кредитним договором сумі, але вищевказані умови кредитного договору порушив. 06.03.2019 року відповідачу направлено лист-вимога №100.19-07/20053/296/2019-26/вих. про погашення кредиту та повернення строкової заборгованості по кредиту 15 795 грн. 41 коп. (а.с.24). Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Суд вважає, що згідно ст. 611 ЦК України підлягають до задоволення вимоги позивача про стягнення коштів, оскільки відповідачем були порушені умови зобов`язання, обумовлені договором. Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно вимог ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст.77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Таким чином, з врахуванням наведеного, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором від 06.12.2017 року, яка станом на 28.08.2019 року становить 29 835 грн. 15 коп., оскільки відповідач не надав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, а також іншими витратами відповідно до умов Договору та положень ст. 509, 526, 1054 ЦК України, отже свої зобов`язання не виконав. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду з вказаним позовом позивач сплатив судовий збір у розмірі 1921,00 грн., а тому на підставі ст. 141 ЦПК України судові витрати по справі, а саме: сплачений позивачем судовий збір, підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача.

Outcome: approved