Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася із цивільним позовом до відповідача [PERSON] про стягнення пені за несплату аліментів та просить стягнути з нього на свою користь пеню у зв'язку з несплатою аліментів за період з 01.05.2016 року по 31.01.2018 року в сумі 12654,64 грн.( дванадцять тисяч шістсот п'ятдесят чотири гри. 64 коп. Цивільний позов мотивує тим, що рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 05.05.2016 року присуджено стягувати з відповідача аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 2000 грн. щомісячно, починаючи з 01.04.2016 і до досягнення дитиною повноліття. На підставі виконавчого листа за таким рішенням державним виконавцем відкрито виконавче провадження. Відповідач сплатив лише 551,20 у вересні 2016. Таким чином за відповідачем утворилася заборгованість по несплаті аліментів станом на 31.01.2018 в розмірі 41448,80грн. Обгрунтувавши свій розрахунок пені за несплату аліментів, просить суд позов задовольнити в повному обсязі. Ухвалою судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 02.05.2018 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження, визначено відповідачу п'ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Відповідачем у встановлений законом строк до суду не подано заяви із запереченням проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та не подано відзиву на позовну заяву. А відтак, відповідно до ч.5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку. Статтею 180 СК України встановлено обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як встановлено судом, сторони є батьками [PERSON] (а/с 9). З матеріалів справи вбачається, що рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 13.05.2016 шлюб між сторонами розірвано (а/с 7) та рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 05 травня 2016 року у справі № 442/2735/16-ц присуджено стягувати з [PERSON] в користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 2000 грн щомісячно, починаючи з 01.04.2016 і до досягнення дитиною повноліття (а/с 3-5). На підставі такого рішення постановою державного виконавця Дрогобицького міськрайонного ВДВС ГТУЮ у Львівській області від 02.06.2016 відкрито виконавче провадження (а/с 6). Позивачка змінила прізвище з «[PERSON]» на «[PERSON]» після укладення шлюбу 20.05.2017, що стверджується свідоцтвом про шлюб (а/с 17). Згідно розрахунку заборгованості по аліментах від 20.04.2018 року за виконавчим листом №442/2735/16-ц року, виданим 19.05.2016 року Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області, за період з квітня 2016 року по квітень 2018 року утворилась заборгованість по сплаті аліментів в розмірі - 47948,80 грн., боржником сплачено 2051, 20 грн. Згідно ст. 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Позивачем надано суду розрахунок неустойки (пені) за несплату аліментів, згідно якого пеня за період з 01.05.2016 року по 31.01.2018 року за несплату аліментів становить - 12654, 64 гривні. За змістом ст. 549 ЦК неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Виходячи з аналізу норм глави 49 ЦК України неустойка (пеня) - це вид забезпечення виконання зобов'язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов'язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Отже, з урахуванням правої природи пені як дієвого стимулу належного виконання обов'язку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом статті 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, у якому не проводилось стягнення аліментів. При цьому, сума заборгованості зі сплати аліментів за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались. Правило про стягнення неустойки (пені) в розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. З огляду на те, що аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов'язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різнитись. Тобто неустойка (пеня) за один місяць обчислюється так: заборгованість зі сплати аліментів за місяць помножена на 1 % пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен з прострочених платежів (за кожен місяць). (Постанова Верховного Суду України від 03.02.2016 року у Справі № 6-1477цс15). Виходячи з цього вбачається, що розрахунок пені, зроблений позивачкою, складений правильно. Обов'язок утримувати дитину - це моральне і найважливіше правове зобов'язання батьків. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як визначено в ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів та показаннями свідків. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Вирішуючи позов про стягнення пені за прострочення сплати аліментів, суд на підставі ст. 196 СК України, відповідно до вимог ст. 264 ЦПК України повинен встановити факт заборгованості за аліментами, наявність чи відсутність вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, в її виникненні та залежно від цього вирішити питання про наявність чи відсутність в одержувача аліментів права на стягнення неустойки. При цьому суд має враховувати, що право одержувача аліментів на стягнення неустойки, передбачене ст. 196 Сімейного кодексу України, не пов'язується з дотриманням державним виконавцем норм Закону України «Про виконавче провадження» щодо повідомлення боржника про наявність заборгованості. Так, аналізуючи наявні в матеріалах справи докази,

Outcome: approved