Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-13 00:00:00

Позивач [PERSON] через свого представника [PERSON] звернувся до суду з вказаним вище позовом, посилаючись на те, що [INFO] померла [PERSON], після якої відкрилася спадщина, що складається з права на земельну частку (пай) члена колишнього КСП ім. Щорса с. Піщане Куп'янського району Харківської області, розміром 7,42 га в умовних кадастрових гектарах, належного спадкодавиці на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) [NUMBER], виданого Купянською РДА, оригінал якого був втрачений. Ця земельна ділянка в натурі (на місцевості) не визначалася та Державний акт спадкодавиці не видавався. Спадщину позивач прийняв, спадкодавиця залишила заповіт на його ім'я, але нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину через відсутність оригіналу зазначеного вище сертифікату і відсутності заяви про прийняття спадщини, поданої до нотаріальної контори і рекомендувала звернутися до суду. Представниками сторін до суду були надані заяви про розгляд справи без їх участі. [PERSON] позов в інтересах [PERSON] підтримала і просила задовольнити у повному обсязі. Представник сільради - Піщанський сільський голова Томко В.І. можливих доповнень і заперечень по суті заявлених [PERSON] вимог не зазначив та у вирішенні справи покладався на розсуд суду (а.с.11, 26, 27). Враховуючи надані учасниками процесу заяви, згідно вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксація судового процесу технічними засобами не проводилася. Суд, з'ясувавши позиції сторін та перевіривши письмові докази, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до вимог статей 57, 60 ч.1, 63 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі, зокрема, показань свідків, тобто повідомлення про відомі їм обставини, які мають значення для справи, та інших доказів. [INFO] померла [PERSON], [INFO], уродженка с. Піщане Куп'янського району Харківської області, актовий запис № 7 від 07.06.1999 р., що підтверджується копіями свідоцтва про смерть та витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть за № 00018592600 від 29.08.2017 р. (а.с.13,18). На день смерті [PERSON] проживала та була зареєстрована одна за адресою: Харківська область Куп'янський район с. Піщане ( а.с.12). До складу спадкового майна входить право на земельну частку (пай) члена колишнього КСП ім. Щорса с. Піщане Куп'янського району Харківської області, належне спадкодавиці на підставі сертифікату на право на земельну частку пай [NUMBER], виданого на ім'я [PERSON] Купянською районною державною адміністрацією Харківської області, оригінал якого втрачений. Згідно розпорядження Купянської райдержадміністрації «Про затвердження розрахунку вартості земельної частки (паю) та її розміру в умовних кадастрових гектарах КСП ім. Щорса» від 06 березня 1997 року було визначено, що 478 людей мають право на земельні частки (паї) колишнього КСП розмір паю 7,42 в умовних кадастрових гектарах (а.с.19). Ринкова вартість земельної частки (паю) станом на 02.10.2017 року складає 85985 грн. (а.с.20). Як вбачається з копій листів Міськрайонного управління у Купянському районі та м. Куп'янську ГУ Держгеокадастру у Харківській області за № 29-20-0.23,031-1111/123-17 від 07.08.2017 року та № 1169/123-17 від 17.08.2017 року сертифікат на право на земельну частку (пай) на землях колишнього КСП ім. Щорса Куп'янського району Харківської області серія [NUMBER], зареєстровано у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) від 21.04.1999 р. за № 500 на ім'я [PERSON]. Земельна ділянка в натурі (на місцевості) на підставі вищевказаного сертифікату не визначена, правовстановлюючий документ на земельну ділянку не видавався. Сертифікат на ім'я [PERSON] в Міськрайонному управлінні виявлений не був. Державний акт на право власності на землю [PERSON] не зареєстрований в державному земельному кадастрі (а.с.16,17). Спадкодавиця [PERSON] за життя 11 грудня 1995 року залишила заповіт на все своє майно на користь [PERSON]. Ці обставини підтверджуються копіями постанови державного нотаріуса Купянської держнотконтори Колосовської С.О. від 20.09.2017 року та дублікату заповіту [PERSON], оригінал якого був посвідчений секретарем виконкому Піщанської сільської ради народних депутатів Куп'янського району Харківської області Сиворотко А.В. і зареєстрований у реєстрі під № 113, дублікат заповіту [PERSON] був виданий 27 липня 2017 року секретарем виконкому Піщанської сільської ради Куп'янського району Харківської області Савіновою Л.О. і зареєстрований у реєстрі за № 37. Цей заповіт не змінювався і не визнавався недійсним. (а.с.9,10,14,15). Відповідно до ст. ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця ) до інших осіб ( спадкоємців). Спадкування здійснюється за законом або заповітом. Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Відповідно до статей 1233, 1236, 1251 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Заповідач має право охопити заповітом права та обов'язки, які йому належать на момент складання заповіту, а також ті права та обов'язки, які можуть йому належати у майбутньому. Згідно ст. 548 ЦК України у редакції 1963 року, який діяв на час відкриття спадщини, для придбавання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. За правилами цієї статті визначалося, що спадкоємець прийняв спадщину : 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. У даному випадку позивач [PERSON] вказав, що він спадщину після [PERSON] прийняв, здійснював поховання спадкодавиці та користувався її речами, тобто фактично вступив в управління та володіння спадковим майном. Відомостей про спадкоємців в порядку ст. 1241 ЦК України у нотаріуса відсутні ( а.с.9). У відповідності до вимог ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факти, що мають юридичне значення, зокрема, фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Законом не передбачено іншого порядку встановлення таких фактів. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Позивач є спадкоємцем [PERSON] по заповіту, фактично спадщину прийняв та бажає реалізувати свої спадкові права, інших спадкоємців у порядку ст. 1241 ЦК України немає, але у позасудовому порядку він не має можливості реалізувати свої спадкові права повною мірою. Статті 125, 131 Земельного кодексу України передбачають, що громадяни та юридичні особи України, а також територіальні громади та держава мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод. Укладення таких угод здійснюється відповідно до Цивільного кодексу України з урахуванням вимог цього Кодексу. Право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Як було з'ясовано судом у ході розгляду справи позивач, як спадкоємець за заповітом після [PERSON], якій належала спадщину прийняв та не відмовляється від неї, що підтверджується постановою держнотаріуса, має намір оформити належним чином документи на це спадкове майно, але у позасудовому порядку зробити це не має можливості. Надані суду докази свідчать про видачу спадкодавиці [PERSON] сертифікату на право на земельну частку (пай) на землях колишнього КСП ім. Щорса Куп'янського району Харківської області серія [NUMBER], зареєстровано у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) від 21.04.1999 р. за № 500 та фактичне прийняття позивачем-спадкоємцем за заповітом спадщини після [PERSON] Зважаючи на викладене вище, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову [PERSON]

Outcome: approved