Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-24 00:00:00

Позивач [PERSON] у травні 2018 року звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 30 липня 2011 року Індустріальним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровської міського управління юстиції у Дніпропетровській області між нею та [PERSON] було зареєстровано шлюб, після укладення якого її прізвище Данилова. Під час перебування у шлюбі у неї з відповідачем народилася спільна дитина [PERSON], [INFO], яка після розірвання шлюбу залишиться проживати з матір'ю. Зазначила, що сімейне життя з відповідачем не склалося через постійні сварки, відсутність взаєморозуміння. Сторони разом не проживають та не ведуть спільного господарства з березня 2018 року, можливості зберегти сімю не має, збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін та дитини. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, через канцелярію суду подала заяву, в якій просила розглядати справу без її участі, зазначивши, що спір щодо поділу майна та місця проживання дитини відсутній. Відповідач у судове засідання не з'явився, через канцелярію суду подав заяву, в якій зазначив, що не заперечує проти задоволення позову та, як наслідок, розірвання шлюбу, спір щодо місця проживання дитини та поділу майна відсутній. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у звязку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи судом встановлено, що 30 липня 2011 року Індустріальним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровської міського управління юстиції у Дніпропетровській області між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис за № 397, прізвище дружини після реєстрації шлюбу Данилова, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-КИ № 199739, виданим 30 липня 2011 року Індустріальним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровської міського управління юстиції у Дніпропетровській області. В шлюбі у сторін народилася спільна дитина [PERSON], [INFO], про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції складено відповідний актовий запис № 3771, що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-КИ 350285, виданим 29 квітня 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції Також, встановлено, що між сторонами були фактично припинені шлюбні стосунки з березня 2018 року, з цього ж часу сторони не ведуть спільного господарства, між ними примирення неможливе. Дитина після розірвання шлюбу буде проживати з матірю, спір з цього приводу та щодо поділу майна у сторін відсутній. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст. 120 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги інші обставини життя подружжя. Суд враховує, що шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, сторони не бажали поновлювати стосунки, будь-яких заходів до примирення не приймають, оскільки збереження шлюбу суперечить інтересам сім`ї, а тому надання сторонам строку для примирення суд вважає недоцільним. Причиною розпаду сімї є різниця інтересів, відсутність взаєморозуміння, постійні сварки. При постановленні рішення суд враховує те, що сімейно-шлюбні відносини припинені, спір щодо місця проживання дитини відсутній, сторони наполягали на розірванні шлюбу, зберігати шлюб не бажають, тому суд дійшов висновку, що сімя сторін розпалася остаточно та не може бути відновлена. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що має суттєве значення. Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у розмірі 704 грн. 80 коп.

Outcome: approved