Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Уманського міськрайонного суду Черкаської області із позовом до [PERSON], [PERSON], третя особа: Уманська міська рада про виділ частки із майна що є у спільній частковій власності. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що з відповідачем вони перебували у зареєстрованому шлюбі з 16 травня 1987 року. 6 червня 2013 року шлюб між ними було розірвано за рішенням Уманського міськрайонного суду. 26 травня 2000 року, на підставі договору дарування, вона та відповідач стали власниками в рівних частках кожний, нежитлових будівель, що знаходяться в [ADDRESS]. Будучи в шлюбі дані приміщення вони використовували для здійснення підприємницької діяльності в інтересах сім'ї. Після розірвання шлюбу вона звернулася до відповідача з питанням поділу нежитлових приміщень в рівних частках кожному, на що їй було відмовлено. Відповідач одноосібно використовує всі нежитлові приміщення в особистих цілях, тим самим порушує її право власності. 2 вересня 2013 року вона звернулася до ПП «Техбудексперт», щодо проведення будівельно-технічного дослідження по розподілу нежитлових будівель по [ADDRESS]. 8 вересня 2013 року ПП «Техбудексперт» було виготовлено висновок № 08/09-13/БУД, щодо вартості нежитлових будівель та встановлено два варіанти розподілу будівель та споруд. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала, просила позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив, виділити позивачці у власність в натурі частку із майна, що є у спільній частковій власності на нежитлові будівлі, що знаходяться по [ADDRESS], а саме: склад А (без приміщення № 5), площею 399,9 кв.м..; навіс VІІ, площею 348,8 кв. м.; ворота № 2; ? частина огорожі. Відповідно до схеми розподілу нежитлових будівель та земельної ділянки, виділити позивачці у користування земельну ділянку № 1, площею 2260,00 кв.м.. Стягнути з [PERSON] різницю між ідеальною часткою та часткою, що відходить до позивачки у розмірі 11417,50 грн. Стягнути з відповідача на користь позивачки послуги спеціаліста - оцінювача в розмірі 1500 грн. та судовий збір 3441 грн. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, пояснивши, що його батько добровільно подарував йому та позивачці нежитлові приміщення, однак земельна ділянка належить міській раді, а батько має право постійного користування на підставі державного акту. Також ним з відповідачкою було взято кредит в банку в зв'язку з чим нежитлові приміщення були передані в іпотеку банку. В подальшому було укладено договір відступлення, згідно якого новим іпотекодержателем став співвідповідач по справі [PERSON]. На даний час кошти [PERSON] виплачені, однак кошти [PERSON] він виплатив самостійно. Представник Уманської міської ради в судовому засіданні вказав, що земельна ділянка по [ADDRESS] належить Уманській міській раді, а [PERSON] має право постійного користування на підставі державного акта. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивачки та її представника, відповідача, представника третьої особи, суд вважає що позов підлягає до часткового задоволення. Так, судом встановлено, що 16 травня 1987 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, який 6 червня 2013 року рішенням Уманського міськрайонного суду розірвано. Згідно договору дарування від 26 травня 2000 року [PERSON], який являється батьком [PERSON], подарував в рівних частинах [PERSON] та [PERSON] нежитлові будівлі, що знаходяться в [ADDRESS], загальною площею 632 кв.м. Оскільки після розірвання шлюбу [PERSON] позбавлена права використовувати свою частину нежитлових приміщень, тому була змушена звернутися з даним позовом до суду. Згідно висновку № 08/09-13/БУД ПП «Техбудексперт», вартість нежитлових будівель становить 2 633 285 грн. та визначено два варіанти розподілу будівель та споруд. Відповідно до ст.. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч. 1 ст. 356 ЦК України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Відповідно до ст.. 364 ЦК України, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. З огляду на викладене, суд вважає що позовна вимога позивачки в частинні виділення їй у власність в натурі частку із майна, що є у спільній частковій власності на нежитлові будівлі, що знаходяться по [ADDRESS], по варіанту № 1 розподілу, а саме: склад А (без приміщення № 5), площею 399,9 кв.м..; навіс VІІ, площею 348,8 кв. м.; ворота № 2; ? частина огорожі, підлягає до задоволення. Також підлягають до задоволення позовні вимоги про стягнення з [PERSON] різниці між ідеальною часткою та часткою, що відходить до позивачки у розмірі 11417,50 грн., стягнення з відповідача на користь позивачки витрати на послуги спеціаліста - оцінювача в розмірі 1500 грн. та судовий збір 3441 грн.. Що стосується позовної вимоги щодо виділення у коритування земельної ділянки по [ADDRESS], то дана вимога задоволенню не підлягає, так як в судовому засіданні встановлено, що дана земельна ділянка належить Уманській міській раді, а право постійного користування даною земельною ділянкою має [PERSON], на підставі державного акту від 27.04.2000 року. На підставі викладеного,

Outcome: approved