Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-24 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач, в інтересах якого діє за довіреністю представник, звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, обґрунтовуючи свої вимоги наступним. 01.06.2007 року між\~Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №226/7-67. Загальними зборами акціонерів 09.03.2010 року прийнято рішення про зміну типу акціонерного товариства на публічне акціонерне товариство та зміну найменування банку на Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк». Відповідно до умов кредитного договору банк надав [PERSON] у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 12\~279,21 дол. США. Свої зобовязання банк виконав, надавши грошові кошти позичальникові. В порушення умов договору, [PERSON] свої зобовязання належним чином не виконав, в результаті чого станом на 23.11.2017 року має прострочену заборгованість, а саме: сума заборгованості за кредитом- 1126,07 дол. США.; сума заборгованості за відсотками\~583,46 дол. США., що підтверджується розрахунком заборгованості. Відповідно до умов договору у разі невиконання чи неналежного виконання відповідачем будь-яких обов'язків, встановлених договором, в тому числі у разі затримання сплати частини кредиту та/або процентів за його користування, щонайменше на один календарний місяць, позивач має право вимагати дострокового виконання зобов'язання з повернення кредиту за договором. У звязку із невиконанням відповідачем зобовязання стосовно умов повернення кредиту, позивач був змушений звернутися до суду та у позовних вимогах просить стягнути з відповідача на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованість в сумі\~1709,53 дол.\~США,що складається з заборгованості за кредитом у розмірі 1126,07 доларів США та заборгованості за відсотками 583,46 доларів США, а також судовий збір в сумі 1600грн. Представник позивача в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідач в судове засідання також не зявився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином. В матеріалах справи мається відзив на позовну заяву, в якому відповідач зазначив, що 01.06.2007 року він дійсно уклав договір кредиту №226/7-67 (далі - Договір) з позивачем на придбання автомобілю марки CHEVROLET Aveo, рік випуску - 2007, синього кольору та сплачував кредит відповідно до графіку погашення кредиту з липня 2007 року. Кредит був оформлений в розмірі 12279,21 доларів США. Однак, з наданих позивачем розрахунків не зрозуміло, який саме період невиконання зобовязання має на увазі позивач. До того ж, позивач, при відкритті рахунку на ім'я відповідача при оформлені кредиту, відкрив рахунок у гривні, а не у іноземній валюті, що підтверджується договором №226/29-13 банківського рахунку від 09.03.2009 року. Тобто позивач, відповідно до норм діючого законодавства, повинен був відкрити валютний рахунок відповідачу для здійснення банківських операцій щодо погашення по договору кредиту. Також, вказує, що нарахування банком йому пені за несвоєчасне погашення кредиту у розмірі 307,10 дол. США та пені за несвоєчасне погашення відсотків у розмірі 145,17 дол. США є незаконними, оскільки він проживає на території, де проводиться антитерористична операція. Відповідач вважає, що позивач незаконно застосував нарахування пені та не врахував строк позовної давності щодо його заборгованості перед ним. Згідно вимог\~статі 280 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити по справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки відповідач був повідомлений належним чином про слухання справи, не повідомив суд про причини своєї неявки, а позивач не заперечував проти заочного вирішення справи. \~Відповідно до\~ч. 2\~ст.247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що\~підлягає задоволенню з наступних підстав. 01.06.2007 року між\~Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №226/7-67. Згідно умов договору, АКБ соціального розвитку «Укрсоцбанк» надав\~[PERSON] кредит у сумі 12\~279,21 доларів США, з кінцевим терміном повернення до 31.05.2014 року, зі сплатою відсотків\~у розмірі 13% річних(а.с.5-7). Банк свої зобовязання перед [PERSON] виконав належним чином, надавши кредит у розмірі 12\~279,21 доларів США, що підтверджується заявою на видачу готівки № 4 (а.с. 8). Кредит надається позичальнику на наступні цілі: для оплати придбаного автомобіля марки CHEVROLET\~Aveo,\~рік випуску\~-\~2007,\~синього кольору (п. 1.2 Договору). З розрахунку вимог у звязку з неповерненням [PERSON] кредитної заборгованості за кредитним договором №226/7-67 від 01.06.2007 року, долученого позивачем до своєї позовної заяви, вбачається, що станом на 23.11.2017 року заборгованість відповідача перед позивачем за кредитом становить : заборгованість за кредитом 1126,07 дол. США, та по відсоткам 583,46 дол. США (а.с.9-11). На адресу відповідача позивачем надсилалась вимога від 15.12.2017 року про сплату кредитної заборгованості, яка [PERSON] виконана не була (а.с. 16-17). У спростування зазначеного будь яких доказів відповідачем суду не надано. Згідно свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи 14.06.2010 року змінено назву юридичної особи Акціонерно-комерційний банк соціального розвитку «Укрсоцбанк» на Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» (а.с.18). Відповідач\~зобовязаний був виконувати зобовязання згідно кредитного договору у повному обсязі, повернути суму отриманих кредитних коштів та сплатити відсотки за користування кредитними коштами у порядку та на умовах кредитного договору, щомісячними платежами, згідно встановленого графіку сплати кредиту. Представлені суду докази відповідають змісту\~статей 77 - 80 ЦПК України\~щодо належності, допустимості, достовірності кожного з них окремо та у своїй сукупності, та відповідно достатності їх для прийняття у справі законного та справедливого рішення. Проводячи оцінку поданих доказів, необхідно дійти висновку, що позичальником [PERSON] внаслідок не своєчасного повернення кредиту порушені права банку як кредитора. Згідно зі\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (Кредитор) зобов'язуються надати грошові кошти (кредит) у розмірі й на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит і сплатити відсотки. Відповідно до\~статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 його кодексу. Відповідно до ст. 1049\~ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти) у тій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, встановлені договором. Відповідно до ст. ст.\~525,\~526,\~530 ЦК України\~зобов'язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та у установлені договором строки. Одностороння відмова від зобов'язань або одностороння зміна умов договору не допускається. Згідно зі\~ст. 610 ЦК України\~порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до\~статті 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки встановлені договором, або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 2\~ст. 612 ЦК України). Однак в порушення умов договору\~[PERSON] зобовязання передбачені договором належним чином не виконав. Що стосується заперечень відповідача, а саме те, що позивач незаконно застосував нарахування пені за несвоєчасне погашення кредиту у розмірі 307,10 дол. США та пені за несвоєчасне погашення відсотків у розмірі 145,17 дол. США, то суд не приймає їх до уваги, оскільки позивачем не включені ці суми до загальної заборгованості, яку він просить стягнути з відповідача. Як і посилання на те, що позивач, при відкритті рахунку на ім'я відповідача при оформлені кредиту, відкрив рахунок у гривні, а не у іноземній валюті, оскільки це не є підставою для не виконання зобовязвння. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» підлягають задоволенню, та з\~[PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» підлягає стягненню сума заборгованості у розмірі 1709,53 дол. США. У частині третій\~статті 533 ЦК України\~закріплено, що використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. Відповідно до пункту 30.1\~статті 30 Закону України від 05 квітня 2001 року «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» моментом виконання грошового зобов'язання є дата зарахування коштів на рахунок кредитора або видачі їх йому готівкою. При цьому правовий режим іноземної валюти на території України, хоча і пов'язується з певними обмеженнями в її використанні як платіжного засобу, тим не менше, не виключає здійснення платежів в іноземній валюті. Особливості звернення стягнення на кошти боржника в іноземній валюті та виконання рішень при обчисленні боргу в іноземній валюті визначені у\~статті 53 Закону України «Про виконавче провадження». Відповідно до частини третьої вказаної статті у разі обчислення суми боргу в іноземній валюті державний виконавець у результаті виявлення у боржника коштів у відповідній валюті стягує ці кошти на валютний рахунок органу державної виконавчої служби для їх подальшого перерахування стягувачу. У разі виявлення коштів у гривнях чи іншій валюті державний виконавець за правилами, встановленими частинами першою і другою цієї статті, дає доручення про купівлю відповідної валюти та перерахування її на валютний рахунок органу державної виконавчої служби. У разі зазначення у судовому рішенні про стягнення суми коштів в іноземній валюті з визначенням еквіваленту такої суми у гривні стягувачеві має бути перерахована вказана у резолютивній частині судового рішення сума в іноземній валюті, а не її еквівалент у гривні. Перерахування стягувачеві суми у національній валюті України чи іншій валюті, аніж валюта, зазначена у резолютивній частині судового рішення, не вважається належним виконанням судового рішення. Такий правовий висновок викладено у постанові [PERSON] Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 761/12665/14-ц (провадження № 14/134цс18). У разі пред'явлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті у мотивувальній частині рішення необхідно навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення. Отже, суд вважає за правильне стягнути з боржника заборгованість за кредитним договором в іноземній валюті, оскільки виконання грошового зобов'язання за кредитним договором визначене в доларах США, з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення, однак переведення іноземної валюти в українську за курсом на день ухвалення рішення суду не вказує на його виконання саме у валюті - гривня. Відповідно до офіційного сайту Національного банку України станом на 25 березня 2019 року курс 1 долара США становить 26,960 грн. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі, тому судові витрати підлягають стягненню повністю з відповідача.

Outcome: approved