Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася з заявою у якій просить суд зняти арешт з ј частини квартири [ADDRESS] , власник [PERSON] , [INFO] , накладений на підставі постанови АА №612284 15.06.2017р. Другою державною виконавчою службою у Малиновському районі в м.Одесі, що зареєстрований П`ятою одеською державною нотаріальною конторою в Єдиному реєстрі заборон та відчужень нерухомого майна 25.06.2017р. за №5200687 та зняти арешт з ј частини квартири [ADDRESS] , власник [PERSON] , [INFO] , накладений на підставі постанови старшого державного виконавця Першого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції Швець Є.О. від 19.12.2012р., що зареєстрований в Єдиному реєстрі заборон та відчужень нерухомого майна 20.12.2012р. за №13412978. Позов вмотивовано тим, що наявність зазначених заборон перешкоджає їй отримати спадщину, після смерті сина [PERSON] . Позивач позов підтримала, інші учасники справи у судове засідання не явилися, повідомлялися належним чином про час та місце розгляду справи. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що1/4 частина квартири [ADDRESS] , належить на праві спільної часткової власності [PERSON] 1964 року народження. Останній помер [INFO] та після його смерті відкрилася спадщина на ј частину зазначеної квартири. Позивач звернулася у встановлений Законом строк до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті сина, однак отримала відмову у видачі відповідного свідоцтва, оскільки на ј частину квартири накладено арешт ВДВС Малиновського та Київського РУЮ м.Одеси. Судом встановлено, що арешт ј частини квартири [ADDRESS] , накладено на підставі постанови АА №612284 15.06.2007р. Другою державною виконавчою службою у Малиновському районі в м.Одесі, що зареєстрований П`ятою одеською державною нотаріальною конторою в Єдиному реєстрі заборон та відчужень нерухомого майна 25.06.2017р. за №5200687. Крім цього арешт ј частини квартири [ADDRESS] , накладено на підставі постанови старшого державного виконавця Першого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції Швець Є.О. від 19.12.2012р., що зареєстрований в Єдиному реєстрі заборон та відчужень нерухомого майна 20.12.2012р. за №13412978. Як вбачається з відповіді Другої Малиновського відділу ДВС в м.Одесі, виконавче провадження щодо боржника [PERSON] перебувало у провадженні у 2007р., а на цей час відсутня будь-яка інформація щодо такого виконавчого провадження. З відповіді Першого Київського відділу ДВС м.Одеси вбачається, що виконавче провадження щодо боржника [PERSON] перебувало у 20012р. і відсутня інформація щодо виконання виконавчих документів за цим провадженням. Також судом встановлено, що боржником за обома виконавчими провадженнями, за якими накладалися зазначені арешти був [PERSON] 1976 року народження. Отже померлий [PERSON] 1964 року народження не був боржником за зазначеними виконавчими провадженнями. Відповідно з ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна. Відповідно до ст. ст. 316, 317, 319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Згідно із ч.2 ст.50 ЗУ «Про виконавче провадження», у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу, який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника. Відповідно до ч.ч. 1,2,3 ст.60 ЗУ «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. З майна боржника може бути знято арешт за постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, якщо виявлено порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом. Копія постанови начальника відділу державної виконавчої служби про зняття арешту з майна боржника не пізніше наступного дня після її винесення надсилається сторонам та відповідному органу (установі) для зняття арешту. Виходячи з вищевикладеного, на час звернення до суду за наявності арешту (обтяжень) накладеного на майно, порушується право позивача, внаслідок чого він позбавлений змоги оформити спадщину, підстав для продовження обтяження на майно суд не вбачає, а тому право позивача підлягає судовому захисту у заявлений ним спосіб.

Outcome: approved