Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Ужгородського міськрайонного суду із позовною заявою до відповідача - [PERSON], про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначила наступне: 28 червня 2003 року між позивачем [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб, про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ужгород Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області зроблено відповідний актовий запис № 301. Від даного шлюбу у них народилися діти [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO]. Як зазначає позивач спільне життя з відповідачем не склалася через часті сварки, непорозуміння, що призвело до втрати поваги один до одного. Неодноразові спроби відновити шлюбні відносини тільки загострили неприязні стосунки, що виникли між ними. На сьогоднішній день ситуація залишається незмінною, і подальше існування шлюбу буде суперечити інтересам позивача. На підставі вищенаведеного просить розірвати шлюб. Позивач [PERSON] в судове засідання не прибула, хоча про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Проте, подала до суду заяву про можливість розгляду справи у її відсутності, у якій зазначила, що позов підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не зявився, хоча про час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений. Клопотань про відкладення від нього не надходило. Судове засідання у справі було призначене на 21.03.2018 року на 09 год. 00 хв., однак через неявку в судове засідання всіх учасників справи судом у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. У відповідності до ч. 6 ст. 259 ЦПК України складання рішення суду було відкладено на строк не більш як десять днів, тому у відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які є у справі в їх сукупності, суд прийшов до наступних висновків. Як вбачається із матеріалів справи, 28 червня 2003 року між позивачем [PERSON] та відповідачем - [PERSON] був укладений шлюб, про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ужгороду Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області зроблено відповідний актовий запис № 301, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ФМ № 096924. Позивач та відповідач мають спільних дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], 11.04.2207 року народження. Спільне життя позивача з відповідачем не склалася через часті сварки, непорозуміння, що призвело до втрати поваги один до одного. Неодноразові спроби відновити шлюбні відносини тільки загострили неприязні стосунки, що виникли між ними. На сьогоднішні день ситуація складається незмінною, і подальше існування шлюбу суперечить інтересам позивача. Згідно ст. 24 Сімейного кодексу України - шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 109 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Із ст. 55 СК України вбачається, що дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Враховуючи наведене, та з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини даного позову, суд вважає, що примирення та подальше подружнє життя сторін є неможливим, сім'я розпалася остаточно, збереження шлюбу може суперечити інтересам позивача, а отже, укладений між сторонами по справі шлюб підлягає розірванню. Витрати із сплати судового збору у відповідності до\~ст. 141 ЦПК України\~слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved