Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-11 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач, [PERSON] , звернулася до суду із позовом про розірвання шлюбу із відповідачем. Позивач посилається на те, що шлюб між нею та відповідачем зареєстровано 11 березня 2016 року у бюро РАЦС гміни Лєшноволя Пясечинського повіту Мазовецького воєводства Республіка Польща, акт про одруження №1418032/00/АМ/2016/682433. Від даного шлюбу у них дітей не має. Після одруження на протязі півтора року позивач з чоловіком проживали в Республіці Польща, а в серпні 2017 року переїхали проживати в Україну. Між сторонами подружні відносини не склалися у зв`язку з несумісністю характерів та розбіжністю поглядів на життя. Подружжя втратило одне до одного почуття любові та поваги. На даний час шлюб носить формальний характер. В лютому 2020 року відповідач повернувся в Польщу. Таким чином, позивач збереження шлюбу вважає недоцільним та просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачем. \~ \~ \~ \~В судове засідання від позивача надійшла заява, в якій вона просить справу слухати у її відсутності. Позов підтримує та просить його задовольнити в повному обсязі. \~ \~ \~ \~Відповідач в судове засідання не з`явився, подав заяву в якій згідний на розірвання шлюбу між ним та позивачем. Просить справу слухати у його відсутності, оскільки не має можливості з`явитися до суду. \~ \~ \~ \~Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що 11.03.2016 року між сторонами було укладено шлюб, який був зареєстрований у бюро РАЦС гміни Лєшноволя Пясечинського повіту Мазовецького воєводства Республіка Польща, акт про одруження №1418032/00/АМ/2016/682433. \~ \~ \~ \~Згідно довідки про склад сім`ї від 13.08.2020 року у житловому будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] , 1991 року народження та [PERSON] , дочка, 2011 року народження. \~ \~ \~ \~Відповідно до\~ст. 3 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється відповідно до\~Конституції України, цього\~Кодексу, Закону України «Про міжнародне приватне право», законів України, що визначають особливості розгляду окремих категорій справ, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. \~ \~ \~ \~Питання, що виникають у сфері приватноправових відносин з іноземним елементом (хоча б один учасник правовідносин є іноземцем, особою без громадянства або іноземною особою; об`єкт правовідносин знаходиться на території іноземної держави; юридичний факт, який створює, змінює або припиняє правовідносини, мав чи має місце на території іноземної держави), у тому числі й питання підсудності судам України справ з іноземним елементом, вирішуються згідно із\~Законом України «Про міжнародне приватне право». \~ \~ \~ \~Відповідно до п. 11 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами цивільних справ з іноземним елементом», передбачено, що правові наслідки шлюбу з іноземним елементом визначаються\~ст. 60 Закону України «Про міжнародне приватне право». Правові наслідки шлюбу визначаються спільним особистим законом подружжя, тобто правом тієї держави, громадянами якої вони є одночасно, а за його відсутності - правом держави, у якій подружжя мало останнє спільне місце проживання, за умови, що хоча б один з подружжя все ще має місце проживання у цій державі. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Наприклад, якщо подружжя, що є громадянами різних держав, спільно проживали на території України і на час розірвання шлюбу хоча б один з них продовжує проживати на її території, то розірвання шлюбу здійснюється за законодавством України. У випадку відсутності такої ситуації - правові наслідки шлюбу визначаються правом, з яким обидва з подружжя мають найбільш тісний зв`язок іншим чином. \~ \~ \~ \~Згідно\~ст. 58 Закону України «Про міжнародне право»\~шлюб між громадянами України, шлюб між громадянином України та іноземцем, шлюб між громадянином України та особою без громадянства, що укладений за межами України відповідно до права іноземної держави, є дійсним в Україні за умовами додержання щодо громадянина України вимог\~Сімейного кодексу України\~щодо підстав недійсності шлюбу. \~ \~ \~ \~Згідно\~ст. 63 Закону України «Про міжнародне право»\~припинення шлюбу та правові наслідки припинення шлюбу визначаються правом, яке діє на цей час щодо правових наслідків. \~ \~ \~ \~Згідно\~ст. 13 ЗУ «Про міжнародне приватне право»\~документи, що видані уповноваженими органами іноземних держав у встановленій формі, визнаються дійсними в Україні в разі їх легалізації, якщо інше не передбачено законом або міжнародним договором України. \~ \~ \~ \~Документом, яким встановлено безпосередні процедури легалізації шлюбу, укладеного за кордоном, є\~Наказ Міністерства юстиції України № 52/5 від 18.10.2000 року «Про затвердження Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні»\~із змінами та доповненнями. Тобто, для визнання шлюбу державою Україна, укладеного в іншій країні, з усіма правовими наслідками, шлюб необхідно легалізувати. За загальним правилом, легалізація це процедура приведення документів у ту форму, яка відповідає законодавству іноземної держави і визнається державними органами цієї держави. Процедура легалізації в Україні таких документів, як: свідоцтво про укладення шлюбу або розірвання шлюбу, рішення суду про розірвання шлюбу, скоєних за кордоном, відбувається на підставі Інструкції про порядок консульської легалізації офіційних документів в Україні і за кордоном, затвердженої\~Наказом Міністерства закордонних справ України № 113 від 04.06.2002 року. \~ \~ \~ \~Гаазька Конвенція, що скасовує вимогу легалізації іноземних офіційних документів 1961 року, згода на обов`язковість якої надана Законом України від 10 січня 2002 року «Про приєднання України до Конвенції, що скасовує вимогу легалізації іноземних офіційних документів», набула чинності між Україною і державами-учасницями Конвенції, що не висловили заперечень проти її приєднання, з 22 грудня 2003 року. \~ \~ \~ \~Апостиль - це спеціальний штамп, який проставляється на офіційних документах, що надходять від держав - учасниць зазначеної Конвенції. Він засвідчує справжність підпису особи під документом і автентичність відбитку печатки або штампа, якими скріплено відповідний документ. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст.ст. 2, 3 зазначеної Конвенції кожна з Договірних держав звільняє від легалізації документи, на які поширюється ця Конвенція і які мають бути представлені на її території. Єдиною формальною процедурою, яка може вимагатися для посвідчення автентичності підпису, якості, в якій виступала особа, що підписала документ, та, у відповідному випадку, автентичності відбитку печатки або штампу, якими скріплений документ, є проставлення апостиля компетентним органом держави, в якій документ був складений. \~ \~ \~ \~Згідно з положеннями вказаної Конвенції документ, на якому проставлено апостиль, не потребує жодного додаткового оформлення чи засвідчення і може бути використаний в будь-якій іншій державі-учасниці цієї Конвенції. \~ \~ \~ \~Так, з поданого позивачем в якості доказу документу про укладення шлюбу вбачається проставляння на ньому апостиля. \~ \~ \~ \~Таким чином, шлюб укладений між сторонами 11.03.2016 року, який був зареєстрований у бюро РАЦС гміни Лєшноволя Пясечинського повіту Мазовецького воєводства Республіка Польща, акт про одруження №1418032/00/АМ/2016/682433, є дійсним на території України і не потребує жодного додаткового оформлення чи засвідчення. \~ \~ \~ \~Згідно з ч. 2\~ст. 112 Сімейного кодексу України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Виходячи з положень\~ст. 24 Сімейного кодексу України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній (ст. 55 Сімейного кодексу України). Згідно положень ч. 3, 4\~ст. 56 Сімейного кодексу України\~кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Оскільки судом встановлено, що сім`я фактично розпалася, поновлювати сімейні стосунки сторони не бажають, подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved