Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-29 00:00:00

Позивач Акціонерне товариство «Укрсиббанк» звернулося в суд із позовом до відповідача [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки. Посилаючись на те, що 22.02.2007 між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та [PERSON] укладений кредитний договір № 11121017000. Згідно умов якого, остання отримала кредит у розмірі 67 000,00 шв. франків, шляхом зарахування коштів на поточний рахунок відповідача, а відповідач зобов`язався щомісячно повертати кредит у повному обсязі в терміни, встановлені графіком погашення кредиту, але в будь-якому випадку повернути кредит у повному обсязі не пізніше 21.02.2025 року, якщо тільки не застосовується інший термін повернення кредиту (п.п.1.1, 1.2. кредитного договору). За користування кредитними коштами, відповідач зобов`язався сплачувати проценти у розмірі 8.99 % річних з 01 по 25 число кожного місяця. Однак, позичальник не виконує свої зобов`язання щодо погашення кредиту та процентів, внаслідок чого за кредитним договором виникла заборгованість, яка станом на 24.01.2019 р. становить 32 616,92 шв. франків (тридцять дві тисячі шістсот шістнадцять швейцарських франків 92 сантимів) по кредиту і процентах та 73 218,75 грн. (сімдесят три тисячі двісті вісімнадцять гривень 75 копійок) по пені, а саме: 27 860,92 шв. франків - заборгованість за кредитом; 3 361,98 шв. франків - заборгованість за процентами за користування кредитом; 1 394,02 шв. франків - заборгованість за процентами за користування грошовими коштами понад встановлений договором термін; 52 936,49 грн. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом за строк з 24.10.2018 р. по 24.10.2019 р.; 20 282,25 грн. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за процентами за строк з 24.10.2018 р. по 24.10.2019 р. В забезпечення виконання кредитних зобов`язань по вказаному кредитному договору, відповідно до договору іпотеки від 22.02.2007 року, укладеного між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та [PERSON] , прийнято в іпотеку нерухоме майно - квартиру, загальною площею 37.1 кв.м., що знаходиться за адресою - [ADDRESS] , що належить іпотекодавцю на праві власності на підставі договору купівлі-продажу квартири від 22.02.2007 року. Згодом, вказана квартира була реконструйована, переведена у нежитлове приміщення - магазин непродовольчих товарів (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 302812561101), адреса [ADDRESS] , та зареєстрована на праві власності за [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності, серія та номер 18375219, видане 27.02.2014 року. У зв`язку з не досягненням згоди щодо досудового врегулювання спору, з підстав викладених у позові, позивач просить позов задовольнити та в рахунок погашення заборгованості на користь Акціонерного товариства «Укрсиббанк», що виникла внаслідок невиконання кредитного договору №11121017000 від 22.02.2007 у розмірі 32 616,92 шв. франків по кредиту та процентах, та 73 218,75 грн. по пені, а саме: 27 860,92 шв. фр. - заборгованість за кредитом, 3361,98 шв.фр. - заборгованість за процентами за користування кредитом, 1394,02 шв. фр. - заборгованість за процентами за користування грошовими коштами понад 5 встановлений договором термін, 52 936,49 грн. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом за строк з 24.10.2018 по 24.10.2019 року, 20 282,25 грн. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за процентами, звернути стягнення на предмет іпотеки - нежитлове приміщення - магазин продовольчих товарів (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 302812561101), адреса [ADDRESS] , що належить на праві власності [PERSON] , встановивши спосіб реалізації предмету іпотеки, шляхом проведення прилюдних торгів у межах процедури виконавчого провадження, з дотриманням вимог Закону України «Про іпотеку» за початковою ціною на рівні, не нижчому за звичайні ціни на такий вид майна на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій. У судовому засіданні представник позивача позов підтримав, з підстав та обґрунтувань, викладених у ньому та просив позов задовольнити. Відповідач подала відзив на позов, в якому вказала, що позовні вимоги є незаконними, безпідставними та необґрунтованими, з огляду на те, що 22.02.2007 р. між сторонами підписаний договір про надання кредиту на суму 273 413,06 грн. В забезпечення виконання зобов`язань за вказаним кредитним договором в день складання кредитного договору, відповідач уклала з банком договір іпотеки, відповідно до якого остання надала в іпотеку квартиру [ADDRESS] . Оціночна вартість предмету іпотеки за згодою сторін становить 358 416,00 грн. Тобто, відповідач на покупку спірного житла внесла особисті кошти, однак, позивач вказану обставину у позові не описує, а отже, вказана квартира не була придбана за рахунок отриманих кредитних коштів, а тому, підстави для виселення мешканців із даної квартири без надання їм іншого постійного житла, відсутні. Позивач вважає, що реєстрації осіб у предметі іпотеки є порушенням умов цивільного-правового договору і зняття таких осіб з реєстраційного обліку є захистом прав іпотекодержателя та повинно відбуватись на підставі рішення суду. Звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців і відповідач підлягає виселенню з житла, яке є предметом іпотеки. Однак, відповідач вказує, що під час виселення в судовому порядку з іпотечного майна, придбаного не за рахунок кредиту та забезпеченого іпотекою цього житла, відсутність постійного житлового приміщення, яке має бути надане особі одночасно з виселенням, є підставою для відмови в задоволенні позову про виселення. З цих підстав, відповідач просить відмовити в задоволенні позову. Представник відповідача у судовому засіданні підтримав відзив на позов, заперечив щодо задоволення позову та просив відмовити в його задоволенні. Позивач не подав відповідь на відзив. При розгляді справи судом учасниками справи подано заяви та клопотання та судом було вчинено інші процесуальні дії у справі. Ухвалою суду відкрито провадження у справі. Ухвалою суду відмовлено у прийнятті зустрічного позову. Ухвалою суду призначено проведення відео конференції. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши об`єктивно та оцінивши зібранні у справі докази, суд приходить до висновку, що слід задовольнити позов, виходячи з наступних мотивів та підстав. Судом встановлено фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що 22.02.2007 р. між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», яке змінило своє найменування на Акціонерне товариство «Укрсиббанк» (далі - АТ «Укрсиббанк») та [PERSON] укладений кредитний договір № 11121017000, згідно умов якого остання отримала кредит у розмірі 67 000,00 шв. франків, шляхом зарахування коштів на поточний рахунок відповідача, а відповідач зобов`язалася щомісячно повертати кредит у повному обсязі в терміни, встановлені графіком погашення кредиту, але в будь-якому випадку повернути кредит у повному обсязі не пізніше 21.02.2025 року, якщо тільки не застосовується інший термін повернення кредиту (п.п.1.1, 1.2. кредитного договору). За користування кредитними коштами, відповідач зобов`язалася сплачувати проценти у розмірі 8.99 % річних з 01 по 25 число кожного місяця. В забезпечення виконання кредитних зобов`язань по вказаному кредитному договору відповідно до договору іпотеки від 22.02.2007 року (надалі - договір іпотеки), укладеного між АТ «Укрсиббанк» та [PERSON] , прийнято в іпотеку нерухоме майно - квартиру, загальною площею 37.1 кв. м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що належить іпотекодавцю на праві власності на підставі договору купівлі-продажу квартири від 22.02.2007 року. Одночасно, з нотаріальним посвідченням договору іпотеки на вказану квартиру було накладено заборону відчуження та зареєстровано у Державному реєстрі іпотек, про що свідчить договір іпотеки та інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за № 185821204 від 23.10.2019 р., як докази перебування нерухомості в іпотеці. З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 23.10.2019 р. вбачається, що вказана квартира була реконструйована, переведена у нежитлове приміщення - магазин непродовольчих товарів (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 302812561101), адреса: [ADDRESS] , та зареєстрована на праві власності за [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності, серія та номер 18375219, видане 27.02.2014 р. Відповідно до п.1.8. договору іпотеки, «Іпотека розповсюджується на всі належні предмету іпотеки та на всі невід`ємні від майна поліпшення, складові частини та внутрішні системи, що існують на момент укладення цього договору та виникнуть в майбутньому. Всі зроблені іпотекодавцем в період дії цього договору всілякого роду поліпшення, реконструкційні роботи, зміни, доробки, тощо автоматично стають предметом даного договору іпотеки і не потребують внесення змін до цього договору іпотеки.» Згідно п. 2.1.1, 2.1.2 договору іпотеки, у разі невиконання або неналежного виконання Іпотекодавцем зобов`язань за кредитним договором, Іпотекодержатель має право задовольнити свої вимоги за рахунок предмету іпотеки в повному обсязі переважно перед іншими кредиторами. У разі порушення Іпотекодавцем обов`язків, встановлених цим договором, Іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання зобов`язань за кредитним договором, а у разі невиконання Іпотекодавцем цієї вимоги - звернути стягнення на предмет іпотеки. Відповідачем належним чином не виконувались обов`язки щодо повернення кредитних коштів, у зв`язку із чим позивач звернувся з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором. Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 25.05.2020 р. (справа № 607/12394/18) вирішено стягнути з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором №1112101700 від 22 лютого 2007 року, в розмірі 28 602 (двадцять вісім тисяч шістсот два) швейцарських франків 95 сантимів, що еквівалентно 787 942 (сімсот вісімдесят сім тисяч дев`ятсот сорок дві) грн. 62 коп. по курсу НБ України на момент ухвалення судового рішення, з яких 27 860 (двадцять сім тисяч вісімсот шістдесят) швейцарських франки 92 сантимів що еквівалентно 767 501 (сімсот шістдесят сім тисяч п`ятсот одна грн.) 47 коп. по курсу НБ на момент ухвалення судового рішення заборгованість за кредитом, 742 (сімсот сорок два) швейцарських франки 01 сантимів, що еквівалентно 20 441 (двадцять тисяч чотириста сорок одну) грн.. 15 коп. по курсу НБ України на момент ухвалення судового рішення заборгованість по відсотках, а також 71 (сімдесят одну) грн. 73 коп. нарахованої пені. Зазначене рішення суду відповідачем не виконано. Відповідно до ст. ст.12 і 33 Закону України «Про іпотеку» одним зі способів захисту прав та інтересів іпотекодержателя є звернення стягнення на предмет іпотеки. Вказаний Закон визначає такі способи звернення стягнення на предмет іпотеки (ч.3 ст.33 Закону України «Про іпотеку»): - судовий (звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі рішення суду); - позасудовий: захист прав нотаріусом (звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі виконавчого напису нотаріуса) або самозахист (згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя). Способами задоволення вимог іпотекодержателя під час звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудовоговрегулювання на підставі договору про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідного застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками, є ч.3ст.36 Закону України «Про іпотеку»: 1) передача іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання у порядку, встановленому ст.37 Закону України «Про іпотеку»; 2) право іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому ст.38 Закону України «Про іпотеку». Способами задоволення вимог іпотекодержателя під час звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі рішення суду є: 1) реалізація предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів (ст.39 Закону України «Про іпотеку»); 2) продаж предмета іпотеки іпотекодержателем будь-якій особі-покупцеві (ст.38 Закону України «Про іпотеку»). У п.4.2 іпотечного договору зазначено, що звернення стягнення здійснюється на підставі: рішення суду; виконавчого напису нотаріуса; застереження про задоволення вимог Іпотекодержателя. Право вибору способу судового захисту, передбаченого законом або договором належить виключно позивачеві. Наявність договору про позасудове врегулювання звернення стягнення на предмет іпотеки не позбавляє іпотекодержателя права звернення стягнення на предмет іпотеки в судовому порядку (п.п. 9,17,38 постанови Пленуму ВССУ № 5 від 30 березня 2012 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин»). У разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки (ч.1 ст.33 Закону України «Про іпотеку»). Велика Палата Верховного Суду у п.36 постанови від 29 травня 2019 року у справі № 310/11024/15 висловила правову позицію, що ч.2 ст.36 Закону, яка встановлює, що визначений договором спосіб задоволення вимог іпотекодержателя не перешкоджає іпотекодержателю застосувати інші встановлені цим Законом способи звернення стягнення на предмет іпотеки, означає, що у разі, якщо у договорі про задоволення вимог іпотекодержателя сторони передбачили обидва, вказані у ч.3 ст.36 Закону, способи задоволення вимог іпотекодержателя (ст.ст.37,38 Закону), то їх наявність не перешкоджає іпотекодержателю застосувати: 1) судовий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом задоволення вимог іпотекодержателя у спосіб реалізації предмета іпотеки на прилюдних торгах; 2) позасудовий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі виконавчого напису нотаріуса (близькі за змістом висновки сформулював Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у постанові від 18 жовтня 2018 року у справі № 910/17423/17). Оскільки позичальник [PERSON] не виконала належним чином взятих на себе зобов`язань за кредитним договором, які забезпечені іпотекою, тому відповідно до положень ст.12 Закону України «Про іпотеку» у банка виникло право звернення стягнення на предмет іпотеки, в зв`язку із чим вимоги позивача підлягають задоволенню щодо звернення стягнення на предмет іпотеки. З системного аналізу положень ст.589 ЦК України, ч.1 ст.33, ст.39 Закону України «Про іпотеку» можна дійти висновку, що лише правильно визначивши розмір кредитної заборгованості можна ухвалювати рішення про звернення стягнення цієї суми на предмет іпотеки. У зв`язку з невиконанням боржником основного зобов`язання наявні правові підстави для звернення стягнення на предмет іпотеки у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором. Звертаючись до суду, за домовленістю сторін вартість предмету іпотеки становить 358 416,00 грн., визначеною сторонами у п.1.1 договору іпотеки від 22.02.2007 р. В матеріалах справи відсутня оцінка нерухомого майна на час розгляду справи в суді. Виходячи зі змісту поняття «ціна», як форми грошового вираження вартості товару, послуг тощо, аналізу норм ст.ст.38,39 Закону України «Про іпотеку» можна зробити висновок, що у розумінні норми ст.39 Закону України «Про іпотеку» встановлення початкової ціни предмету іпотеки у грошовому вираженні визначається за процедурою, передбаченою ч.6 ст.38 цього Закону. Разом з тим, відповідно до ст.ст.19,57 Закону України «Про виконавче провадження» сторони виконавчого провадження під час здійснення виконавчого провадження не позбавлені можливості заявляти клопотання про визначення вартості майна, тобто визначення іншої ціни предмета іпотеки, ніж буде зазначена в резолютивній частині рішення суду, якщо наприклад, така вартість майна змінилася. З урахуванням наведеного, у спорах цієї категорії зазначення у резолютивній частині рішення суду початкової ціни предмета іпотеки в грошовому вираженні не має вирішального значення, оскільки судовим рішенням допускається можливість зміни вартості, в тому числі у бік її збільшення, а іпотекодавець наділений правом заявити клопотання про визначення вартості зазначеного майна під час примусового виконання рішення суду. Зазначена правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 березня 2018 року у справі № 235/3619/15-ц. Тому суд приходить до висновку, що початкову ціну у цій справі слід встановити на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій. Згідно із статями 80, 81 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Аналізуючи вищенаведені обставини, суд приходить до переконання, що у даному випадку мають місце порушення з вини відповідача прав позивача щодо порядку погашення заборгованості, та вважає, що позов підлягає до задоволення, шляхом в рахунок погашення заборгованості [PERSON] на користь Акціонерного товариства «Укрсиббанк», що виникла внаслідок невиконання кредитного договору № 11121017000 від 22.02.2007 р. в розмірі 32 616,92 шв. франків (тридцять дві тисячі шістсот шістнадцять швейцарських франків 92 сантимів) по кредиту і процентах та 73 218,75 грн. (сімдесят три тисячі двісті вісімнадцять гривень 75 копійок) по пені, а саме: 27 860,92 шв. франків - заборгованість за кредитом; 3 361,98 шв. франків - заборгованість за процентами за користування кредитом; 1 394,02 шв. франків - заборгованість за процентами за користування грошовими коштами понад встановлений договором термін; 52 936,49 грн. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом за строк з 24.10.2018 р. по 24.10.2019 р.; 20 282,25 грн. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за процентами за строк з 24.10.2018 р. по 24.10.2019 р., звернути стягнення на предмет іпотеки - нежитлове приміщення - магазин непродовольчих товарів (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 302812561101), що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , яке належить [PERSON] на праві приватної власності, встановивши спосіб реалізації предмету іпотеки, шляхом проведення прилюдних торгів у межах процедури виконавчого провадження, з дотриманням вимог Закону України «Про іпотеку» за початковою ціною на рівні, не нижчому за звичайні ціни на такий вид майна на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій. Відповідно до частин 1 і 3 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно зі статтею 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. За таких обставин, суд вважає, що підлягають стягненню з відповідача в користь позивача сплачений судовий збір. На підставі наведеного,

Outcome: approved