Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-29 00:00:00

Позивач [PERSON] народилася 14.02.1998, що підтверджується свідоцтвом про її народження серії І-КИ № 431671, актовий запис № 362. Батьками дитини є: батько [PERSON], мати [PERSON] (а.с .3). Мати позивача громадянка [PERSON] померла 22.01.2008, що слідує із свідоцтва про смерть серії І-КИ №215709, актовий запис №504 (а.с. 4). Позивач проживає разом з бабусею [PERSON], [INFO], за адресою: м.Кривий Ріг, вул. Житомирська, 11/7, що підтверджується довідкою Криворізької обєднаної міської довідково-інформаційної служби № 21 від 02.03.2016 (а.с. 7). На користь [PERSON] з відповідача [PERSON] стягувались аліменти згідно виконавчого листа №2-190 від 27.05.2005 на утримання дитини доньки [PERSON], [INFO] у розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку. Утримання аліментів припинено з 14.02.2016, у звязку з досягненням дитиною повноліття. Заборгованості немає, що слідує з довідки ПАТ «ПівдГЗК» № 608 від 03.03.2016 (а.с. 13). З 01.09.2013 по 28.06.2016 позивач навчалася в Державному професійно-технічному навчальному закладі «Криворізький навчально-виробничий центр» у групі ОФ 1/9-13 за професією «Фотограф (фотороботи). Оператор компютерного набору. За денною формою навчання. На підтвердження чого навчальним закладом видано довідку № 256/01-24 від 26.02.2016 (а.с. 8). Довідкою ДВНЗ «Криворізький державний педагогічний університет» №15-095 від 15.09.2016 підтверджено, що позивач продовжує навчання у ДВНЗ «Криворізький державний педагогічний університет» на денній формі навчання, за держзамовленням. Термі навчання з 01.09.2016 по 30.06.2020 (а.с. 58). На підтвердження свого майнового стану позивач [PERSON] надала довідку з Управління пенсійного фонду в Саксаганському районі м. Кривого Рогу №1077/02/23 від 15.02.2017 зі змісту якої слідує, що остання отримує пенсію в разі втрати годувальника, померлого внаслідок загального захворювання в розмірі 1347 грн. (а.с. 74). Згідно довідки про доходи №278 від 29.03.2017 виданої ДВНЗ «Криворізький державний педагогічний університет» [PERSON] займає посаду студент (аспірант), та їй нарахована стипендія за період січень-лютий 2017 року в розмірі 6000 грн., та компенсація вартості харчування за період січень-лютий 2017 року в сумі 8212,50 грн. (а.с. 76). Відповідач [PERSON] працює у ПАТ «Південний гірничо-збагачувальний комбінат» в управлінні залізничного транспорту на посаді машиніста тепловоза і отримує стабільний заробіток. Розмір його заробітку за період з жовтня 2015 по березень 2016 складає 54321,58 грон, середній заробіток 9053,60 грн., відповідно до довідки №912 від 08.04.2016 (а.с. 27). Відповідач [PERSON] зареєстрував шлюб з громадянкою [PERSON] [INFO], що слідує зі штампу в його паспорті громадянина України (а.с. 28 зворот). Мають доньку [PERSON], [INFO]. На утримання якої відповідач [PERSON] сплачував аліменти на користь [PERSON], згідно виконавчого листа №2-1638 від 01.11.2001 в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку до досягнення дитиною повноліття (а.с. 29). Відповідач [PERSON] мешкає з сімєю за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Героїв АТО (Димитрова)[ADDRESS] (а.с. 31). Згідно наданої копії довідки від 12.04.2016 [PERSON], перебуває на «Д» обліку з діагнозом артрозо-артрит правого колінного суглоба, згідно якої страждає на порушення функції ходьби. Лікування потрібне 2 рази на рік (а.с. 29а). Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Згідно ч. 2 ст. 191 СК України аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки. Згідно ч. 1 ст. 199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Як визначено в ч.2, 3 ст. 199 СК України право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. З приводу застосування статті 199 СК України Пленум Верховного Суду України у своїй постанові №3 від 15.05.2006 у пункті 20 роз'яснив таке: «Обов'язок батьків утримувати повнолітню дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим в матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Одною з умов стягнення аліментів на повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання, є недостатність забезпечення коштами як для навчання, так і для інших необхідних потреб (маються на увазі побутові потреби харчування, одяг, користування транспортом, придбання навчальної літератури, посібників). Наступною умовою стягнення аліментів на повнолітню дочку, сина є спроможність батьків надавати утримання з урахуванням їх матеріального, сімейного становища, стану здоров'я. При цьому враховується у платника аліментів наявність інших членів сім'ї, яких він (вона) зобов'язані утримувати за законом (непрацездатні батьки, неповнолітні діти, непрацездатні дружина, чоловік); розмір заробітної плати (доходу), а якщо на пенсії, розмір пенсії; стан здоров'я є тяжкохворим, інвалід І групи, яка потребує стороннього догляду тощо. Так, в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] досягла віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років, потребує матеріальної допомоги на навчання, оскільки навчається на денній формі, не має змоги працевлаштуватися (а.с. 8, 58). Фактично отримує пенсію в разі втрати годувальника станом на січень 2017 року в розмірі 1347 грн. (а.с. 74), стипендію в середньому за місяць 2000 грн та компенсація вартості харчування в середньому на місяць 2828,75 грн. (а.с. 76). З чого слідує, що позивач має самостійний дохід. Однак, враховуючи матеріальні потреби особи у її віці (одяг, взуття, харчування, сплата комунальних послуг, підручники, додаткова література), суд дійшов висновку, що позивач потребує матеріальної допомоги в звязку з навчанням. Одночасно суд враховує і майновий стан відповідача та його фінансову можливість надавати матеріальну допомогу. Зокрема, відповідач має іншу сімю. Сплачує аліменти на утримання доньки [PERSON], в розмірі 1/4 частини від всього заробітку (а.с. 29). Однак, як слідує з довідки з місця мешкання відповідач [PERSON], проживає разом з дружиною [PERSON] та донькою [PERSON] (а.с. 31), на утримання якої платить аліменти. Дружина відповідача громадянка [PERSON] працює на ПАТ «ПівдГЗК» на посаді чергового по залізничній станції. Отримує стабільну заробітну плату в середньомісячному розмірі 6543,97 грн. (а.с. 30). При цьому середньомісячна заробітна плата відповідача [PERSON] складає 9053,60 грн. (а.с. 27). Суд критично відноситься до тверджень відповідача [PERSON], що останній хворіє і витрачає значні кошти на підтримання свого стану здоровя, оскільки оригінал довідки суду наданий не був. З її змісту лише слідує, що відповідач має певний діагноз. Однак, це жодним чином не доводить, що він дійсно проходить курс лікування, купує необхідні ліки, які призначив йому лікар. Так як вказане відповідачем не доведено, жодного призначення лікаря, квитанцій на придбання ліків, ним суду не надано. Вище вказані відомості у своїй сукупності дають суду підстави дійти висновку, що відповідач [PERSON] має можливість надавати матеріальну допомогу своїй донці [PERSON], однак в меншому розмірі, ніж вона предявила вимогу. Суд враховує в кожному конкретному випадку, що розмір коштів, що підлягають виплаті на утримання дитини, слід виходити з того, що він має бути достатнім, з огляду на її потреби, і разом з тим, розмірним, враховуючи мету аліментного зобовязання. Таким чином, аналіз вищенаведених правових норм та дійсних обставин справи дає підстави вважати, що при здійсненні відрахувань із заробітної плати позивача у розмірі 1/6 частки від доходу в рахунок сплати аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання відповідатиме діючому законодавству України, засадам розумності, справедливості і добросовісності, та з урахуванням права сторін на належне матеріальне забезпечення. В даному випадку у суду наявні всі підстави для стягнення аліментів саме в розмірі 1/6 частки від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, який буде достатнім для забезпечення потреб дитини. Крім того, суд дійшов висновку, що аліменти слід стягнути саме з 15.02.2016 з дня коли позивачу виповнилося 18 років та стягнення за попередніми аліменти припинено, а не з 03.03.2016 дати звернення до суду. Оскільки строк, за який позивач просить стягнути аліменти з відповідача за минулий час, є незначним 1 місяць. Зважаючи на позицію відповідача, викладену у письмових запереченнях, та висловленою в судовому засіданні, про відсутність бажання сплачувати позивачу аліменти, суд вважає, що позивач довела, що не могла одержати аліменти у зв'язку з ухиленням відповідача від їх добровільної сплати. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, згідно ст.141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір в розмірі 551 (пятсот пятдесят одна) грн. 20 коп..

Outcome: partial