Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-12 00:00:00

Позивач [PERSON] у листопаді 2017 року звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 29 жовтня 2010 року Індустріальним відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб. Під час перебування у шлюбі у неї з відповідачем народилися спільні діти: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON] [INFO], які після розірвання шлюбу будуть проживати з нею. Вказала, що сімейне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, втрати почуття любові один до одного, постійних сварок. Подальше збереження шлюбу не можливе, у звязку з чим, просила розірвати шлюб, зазначивши, що примирення між нею та відповідачем неможливе. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася. Відповідно до заяви від 05.02.2018 року просила суд\~ розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримала та просила шлюб розірвати. Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином. Представника відповідача відповідно до заяви від 13.02.2018 року просив суд\~ розглядати справу без його та відповідача участі, позовні вимоги визнав та не\~ заперечував\~ щодо розірвання шлюбу, зазначивши, що майновий спір та спір щодо місця проживання дитини відсутній. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у звязку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. З матеріалів справи судом встановлено, що 29 жовтня 2010 року Індустріальним відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], про що зроблено відповідний актовий запис № 833, прізвище дружини після реєстрації шлюбу [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-КИ №184326, виданим Індустріальним відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції. У зазначеному шлюбі у сторін народилися спільні діти: [PERSON], [INFO], про що складено відповідний актовий запис № 573, що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-КИ № 393151, виданим Індустріальним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, [PERSON], [INFO], про що складено відповідний актовий запис № 886, що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-КИ № 496352, виданим Індустріальним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, [PERSON], [INFO], про що складено відповідний актовий запис № 158, що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-КИ № 628002, виданим Амур-Нижньодніпровським районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області. Також, встановлено, що між сторонами були фактично припинені шлюбні стосунки, примирення неможливе. Діти після розірвання шлюбу будуть проживати з матірю, спір з цього приводу та щодо поділу майна у сторін відсутній. Відповідно до ст. 120 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги інші обставини життя подружжя. Суд враховує, що шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, сторони не бажали поновлювати стосунки, будь-яких заходів до примирення не приймають, оскільки збереження шлюбу суперечить інтересам сім`ї, а тому надання сторонам строку для примирення суд вважає недоцільним. Причиною розпаду сімї є відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини, протилежні погляду на шлюб, сімю, постійні сварки. При постановленні рішення суд враховує те, що сімейно-шлюбні відносини припинені, спір щодо місця проживання дітей відсутній, сторони наполягали на розірванні шлюбу, зберігати шлюб не бажають, тому суд дійшов висновку, що сімя сторін розпалася остаточно та не може бути відновлена. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що має суттєве значення. Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, у звязку з тим, що позивачу було відстрочено сплату судового збору, судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп. підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved