Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-13 00:00:00

\~ Позивач [PERSON]звернулася у Виноградівський районний суд із первісним позовом про розірвання шлюбу із відповідачем, який був укладений 09.09.2010 року у виконкомі Широківської сільської ради Виноградівського району Закарпатської області, за актовим записом №10, від якого у сторін народилося двоє дітей- син [PERSON], [INFO] та донька [PERSON], [INFO], одночасно позивачка просить суд стягувати із відповідача [PERSON], аліменти на утримання двох спільних дітей по 1000 грн., щомісячно на кожну дитину, починаючи із дати звернення з позовом до суду а до виповнення дітьми 18-річного віку. Заявлені вимоги мотивовані тим, що сторони не зійшлися характерами, між ними часто виникають сварки та різні суперечки, відповідач нехтує сімейними обов»язками, а відтак сторони не проживають разом та не ведуть спільне господарство та не підтримують шлюбні відносини, що призвело до розпаду сім»ї, у зв»язку з чим позивачка просить шлюб із відповідачем розірвати, а також стягнути з відповідача, аліменти на утримання двох спільних дітей по 1000 грн., щомісячно на кожну дитину, починаючи із дати звернення з позовом до суду а до виповнення дітьми 18-річного віку. [PERSON] звернувся до суду з зустрічним позовом до [PERSON] про виключення відомостей про особу, як батька з актового запису про народження дитини [PERSON], [INFO] та дитини [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що він не є біологічним батьком означених дітей. Ухвалою Виноградівського районного суду від 26.02.2018\~ року позовом [PERSON]П до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, за зустрічним позовом [PERSON]М до [PERSON]П , третя особа без самостійних вимог: Виноградівський РВ ДРАЦС Виноградівського РУЮ в Закарпатській області про виключення відомостей з актового запису про народження дитини, обєднано в одне провадження . Ухвалою Виноградівського районного суду від 14.03.2018\~ року позовом [PERSON]П до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, за зустрічним позовом [PERSON]М до [PERSON]П , третя особа без самостійних вимог: Виноградівський РВ ДРАЦС Виноградівського РУЮ в Закарпатській області про виключення відомостей з актового запису про народження дитини, призначено судову генетичну експертизу, провадження зупинено на час проведення експертизи. Ухвалою Виноградівського районного суду від 24.01.2019\~ року провадження по цивільній справі за позовом [PERSON]П до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, за зустрічним позовом [PERSON]М до [PERSON]П , третя особа без самостійних вимог: Виноградівський РВ ДРАЦС Виноградівського РУЮ в Закарпатській області про виключення відомостей з актового запису про народження дитини відновлено. У судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги про розірвання шлюбу та стягнення аліментів з [PERSON] на утримання двох дітей підтримала і просила позов задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві, вказавши, що просить стягнути аліменти на утримання дітей відповідно до вимог Сімейного кодексу України. Позов [PERSON] до неї про виключення відомостей про особу, як батька з актового запису про народження дитини не визнала. Відповідач за первісним позовом [PERSON], у судове засідання не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду даної справи, про причини неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило. У звязку з цим, суд, згідно вимогам ст.ст. 280, 281 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи. Представник Виноградівського РВ ДРАЦС Виноградівського РУЮ в Закарпатській області, будучи належним чином повідомлений про день, час і місце розгляду справи в судове засідання не з»явився. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що первісний позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та про стягнення аліментів на утримання дітей підлягає задоволенню. Статтею 6 Європейської Конвенції з прав людини та основоположних свобод 1950р. кожен має право на справедливий та публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановлений законом, який вирішить спір щодо його права та обовязків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Суди, відповідно до ч.1 ст.19 ЦПК України, розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами. Частиною 1 ст.4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за\~ захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод, чи інтересів. Здійснюючи правосуддя (ст.5 ч.1 ЦПК), суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Завданнями цивільного судочинства (ст.2 ЦПК) є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобовязані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. В судовому засіданні достовірними та належними доказами встановлено, що між сторонами був укладений шлюб 09.09.2010 року у виконкомі Широківської сільської ради Виноградівського району Закарпатської області, за актовим записом №10, від якого у сторін народилося двоє дітей- син [PERSON], [INFO] та донька [PERSON], [INFO], які проживають разом з позивачкою. Статтею 263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Розглядаючи вказану справу на підставі наведених і встановлених у судовому засідання фактів суд констатує, що вони регулюються правовідносинами, визначеними нормами Сімейного та Цивільного кодексів України. \~ Так, відповідно до вимог ст.112 СК України\~ суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розлучення, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя сторін. Ці вимоги закону узгоджуються та доповнюються нормами п.5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.1998р. №16 «Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сімю» із наступними змінами встановлено, що\~ проголошена Конституцією України охорона сімї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови,\~ якщо встановлено, що подальше спільне життя\~ подружжя і збереження їх сімї стали неможливим. З цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно і всебічно зясовувати фактичні взаємини подружжя, мотиви та причини розлучення,\~ забезпечувати участь у засіданні, як правило, обох сторін, уживати заходів до примирення подружжя. Рішення суду про розірвання шлюбу повинно відповідати вимогам законності та обґрунтованості. При цьому законність і обґрунтованість рішення визначається не тільки дотриманням судом норм процесуального права при розгляді цивільних справ,\~ а й виконанням судом вимог матеріального права, що регулює правовідносини сторін, а саме особисті немайнові права та обовязки подружжя. В судовому засіданні достовірно встановлено, що сторони не зійшлися характерами, між ними часто виникають сварки та різні суперечки, сторони тривалий час не проживають разом і не ведуть спільне господарство та не підтримують шлюбні відносини, як наслідок не створили міцної сімї, що призвело до фактичного розпаду сімї, позивачка категорично відкинула пропозицію суду щодо примирення, у звязку з чим наполягає на розлученні. Так, оцінка зібраних по справі доказів має здійснюватися за правилами, передбаченими ст.89 ЦПК України з врахуванням положень ст.ст.76-88 ЦПК України. Відповідно до вимог ст.ст.12,13,78,81,82 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, кожна сторона зобовязані довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень, доказування не може ґрунтуватись на припущення. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. За встановлених у суді обставин, при вирішенні даного спору суд виходить з того, що відповідно до вимог ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За змістом ст.55 СК України дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім»ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобовязаний утверджувати в сімї повагу до матері. Дружина зобовязана утверджувати в сімї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сімї за свою поведінку в ній. На підставі наведеного, з урахуванням особливого характеру сімейних відносин подружжя [PERSON] та їх обєктивну недоступність для оточуючих, а також беручи до уваги, що позивачка категорично заперечує проти збереження їх сімї та наполягає на розлученні, а відтак суд не може покласти обовязок збереження сімї сторін на позивачку при наявності її категоричного заперечення цього, адже кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносини,\~ примушування до їх збереження, є порушенням прав жінки, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ч.ч.3,4 ст.56 СК України). Отже, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, взявши до уваги наявність у подружжя неповнолітньої дочки, яка проживає разом з позивачкою та обставини життя подружжя, суд встановив справжнє прагнення позивачки до розірвання шлюбу, а відтак приходить до переконання, що подальше спільне життя подружжя [PERSON] і збереження їх шлюбу не суперечить інтересам сторін, після цього не будуть порушені їх особисті та майнові права, а також права неповнолітньої дочки, у звязку із чим позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Що стосується позовних вимог про стягнення аліментів то такі вимоги підлягають до задоволення. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 183 вказаного кодексу частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватись як аліменти, визначається судом. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі від якого у них народилося двоє дітей син [PERSON], [INFO] та донька [PERSON], [INFO], які проживають та знаходяться на повному утриманні позивачки\~ [PERSON] Відповідач ліхтер М.М., зобовязаний утримувати неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття, але добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Суд, враховуючи матеріальний стан відповідача [PERSON] приходить до висновку, що на користь позивачки [PERSON] слід стягнути аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] та доньки [PERSON], [INFO] в розмірі по 1000 грн., щомісячно на кожну дитину до досягнення ними повноліття. Що стосується вимог зустрічного позову до [PERSON] про виключення відомостей про особу, як батька з актового запису про народження дитини, то суд приходить до наступних висновків. Вимогами ст. 122 Сімейного кодексу України встановлено, що дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров'я про народження дружиною дитини. Дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу, походить від подружжя. Згідно ст. 136 СК України особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред'явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною, суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття. До вимоги чоловіка про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини позовна давність не застосовується. Відповідно до п.2.13 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 № 96/5, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 р. за № 55/18793, підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є рішення суду про виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, у якому зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. Згідно п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (ст. 136 СК), - шляхом пред'явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини звернувшись із позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка як батька дитини, а також жінка, котра народила дитину в шлюбі (ст. 138 СК), - звернувшись із позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка як батька дитини. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорюваних відомостей з актового запису про народження дитини. Разом з тим, згідно до листа за №122-02 від 14.01.2019 року, КУ «Одеське обласне бюро судово-медичної експертизи», Ухвалу Виноградівського районного суду від 14.03.2018 року про призначення судово генетичної експертизи, яка була призначена\~ за клопотанням [PERSON], залишено без виконання, поскільки сторонами не було надано біологічні зразки крові, що у свою чергу унеможливлює проведення вказаної експертизи. Крім того, [PERSON], у вказане судове засідання не з»явився, а тому, заявлений ним позов про виключення відомостей про особу, як батька з актового запису про народження дитини, слід залишити без розгляду. На підставі викладеного, відповідно до вимог ст.ст.28,235,295 ЦК України, ст.ст.24,55,56,112,113,180,182,184 СК України та

Outcome: approved