Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-02 00:00:00

Позивач [PERSON] у серпні 2016 р. звернувся до суду з зазначеним вище позовом, посилаючись на те, що відповідно до свідоцтва про спадщину за заповітом від 02.07.1999 р. йому на праві власності належить жилий будинок з відповідними надвірними будівлями [ADDRESS] та земельна ділянка площею 700 кв.м, розташована за цією ж адресою. Далі позивач зазначає, що маючи намір подарувати вказане вище належне йому майно дізнався, що воно перебуває під арештом, накладений 25.10.2004 р. Першою Київською державною нотаріальною конторою на підставі листа № 046-75 від 21.01.1998 Київської міської державної адміністрації управління капітального будівництва, у зв'язку з забудовою масиву «Біличі». Проте, позивач зазначає, що понад десять років забудова масиву «Біличі» в межах провулку Дунаєвського у м. Києві не проводиться, при цьому, арешт з його житлового будинку не знятий, що перешкоджає йому у реалізації у повному обсязі права власності. У липні 2016 р. позивач звернувся до Першої Київської державної нотаріальної контори з вимогою про зняття арешту з жилого будинку з відповідними надвірними будівлями [ADDRESS], проте, позивачу було відмовлено з посиланням на необхідність надання документу від компетентних органів про зняття арешту, у зв'язку з чим позивач просить суд звільнити з під арешту вказаний вище житловий будинок. Представник позивача до суду не з'явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав та просив його задовольнити в повному обсязі (а.с. 46). Представник відповідача в судове засідання не з'явився, направив на адресу суду письмові пояснення та просив суд розглянути справу за його відсутності, а рішення постановити відповдіно до норм чинного законодавства (а.с. 14-17). Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних в матеріалх справи доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню за такими обставинами. В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] на підставі свідоцтва про спадщину за заповітом від 02.07.1999 р. є власником жилого будинку з відповідними надвірними будівлями [ADDRESS] та земельної ділянки площею 700 кв.м, розташованої за цією ж адресою (а.с. 7). Судом встановлено, що відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № [NUMBER] від 06.07.2016 р., приватний будинок [ADDRESS] перебуває з 08.11.2004 р. під арештом Першої Київської державної нотаріальної контори на підставі листа № 046-758 від 20.06.2000 Київської міської державної адміністрації (а.с. 5). Також, відповідно до рішення виконавчого комітету Київської міської ради народних депутатів від 26.01.1989 р., зобов'язано управління по обліку, розподілу житлової плоащі і керівництв ЖБК відселити громадян з будинків, які підлягають знесенню , у зв'язку з забудовою житлового масиву «Біличі», в тому числі: власників та проживаючи у [ADDRESS] (а.с. 19-20). Також, встановлено, що відповідно до листа Управління капітального будівництва КМДА від 21.01.1998 р. № 146-75 , проводиться відселення громадян з будинків, що належать їм на праві особистої власності під забудову [ADDRESS] (а.с. 9). Встановлено, що позивач [PERSON] у липні 2016 р. звернувся до Першої Київської державної нотаріальної контори з заявою про вжиття заходів щодо зняття арешту, проте, листом від 09.07.2016 р. позивача було повідомлено про необхідність надання документу від компетентних органів про зняття арешту або звернутися до суду (а.с. 4). Таким чином, позивач [PERSON], який є власником жилого будинку з відповідними надвірними будівлями [ADDRESS] та земельної ділянки площею 700 кв.м, розташованої за цією ж адресою, не має можливості в повній мірі здійснювати та реалізовувати своє право власності відносно вказаного вище майна, через незалежні від нього обставини, а саме: перебування під арештом цього майна. Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Таким чином, з урахуванням вищенаведеного та зібраних по справі доказів в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позивач відповідно до ст. 60 ЦПК України довів в судовому засіданні позовні вимоги, які знайшли своє підтвердження та обґрунтування, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved