Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-03 00:00:00

Позивач Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернувся до суду з позов до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором від 24 березня 2015 року у розмірі 25391,28 грн. Позов обґрунтовано тим, що відповідно до укладеної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання кредитних карт від 24 березня 2015 року відповідач отримав кредит у розмірі 9088,78 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана Генеральна угода разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», складає між ним та банком договір. Відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитним договором. У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором відповідач станом на 28 травня 2019 року має заборгованість, яка складається з наступного: 7174,68 грн. - заборгованість за кредитом; 4906,08 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 12290,14 грн. - заборгованість за пенею та комісією; 1020,38 грн. - штраф відповідно до п. 2.2 Генеральної угоди. Тому позивач просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором у розмірі 25391,28 грн., а також судовий збір в розмірі 1921,00 грн. В судове засідання представник позивача Гребенюк О.С. подав заяву, згідно з якою заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив розглядати справу у відсутності представника позивача, не заперечив проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, до суду не з`явився, не повідомивши про причини неявки. Відзиву на позов від відповідача не надходило. За вказаних обставин суд приходить до переконання, що згідно з ст. 280 ЦПК України слід ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки представник позивача згідно з поданою нею письмовою заявою не заперечила проти такого вирішення справи, та відповідно до вимог ч. 1 ст. 281 ЦПК України судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив такі обставини: 24 березня 2015 року між ПАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого в свою чергу є АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладено Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання кредитних карт. Відповідно до п. 2.1. Генеральної угоди, банк надає позичальнику кредит у розмірі 9088,78 грн. на 24 місяці з 24 березня 2015 року по 31 березня 2017 року у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,5 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом. Генеральна угода підписана особисто відповідачем, і в цій заяві зазначено, що [PERSON] ознайомився та погоджується з Умовами та Правилами надання банківських послуг. Своїм підписом він підтвердив факт про надану йому повну інформацію про умови кредитування в ПАТ КБ «ПриватБанк». Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, відповідно до ст. ст. 527, 530 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок у встановлений договором строк. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Всупереч вказаним вимогам закону [PERSON] умов договору належним чином не виконував. Зокрема, як слідує з розрахунку заборгованості за кредитним договором від 24 березня 2015 року, станом на 28 травня 2019 року заборгованість [PERSON] за кредитом складає 25391,28 грн. Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Відповідно до п. 2.1.1.12.6. Умов та правил надання банківських послуг, на боргові зобов`язання за Кредитом і Овердрафтом Банк нараховує відсотки в розмірі, встановленому Тарифами банку, із розрахунку 360 календарних днів на рік. Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг, - позичальник зобов`язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором. Згідно з п. 2.1.1.5.6 умов боржник зобов`язаний у разі невиконання зобов`язань за договором, на вимогу банку виконати зобов`язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплати винагороди банку. Як слідує з розрахунку заборгованості за договором від 24 березня 2015 року, станом на 28 травня 2019 року заборгованість [PERSON] за процентами становить 4906,08 грн. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу, та встановлений договором розмір нарахованих процентів. Зазначених вимог закону [PERSON] належним чином не виконав, заборгованість за кредитним договором та суми нарахованих процентів не сплатив. Відповідно до ст. 550 ЦК України, незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання, у нього виникає право на неустойку (штраф, пеню). Відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов`язань, передбачених договором більш, ніж на 30 днів, позичальник зобов`язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості. Як установлено з наданого позивачем розрахунку, за несвоєчасне виконання зобов`язань за договором [PERSON] нараховано пеню та комісію у розмірі 12290,14 грн., а також штраф в розмірі 1020,38 грн. При вирішенні позову в частині стягнення з відповідача штрафу і пені суд виходить з такого. Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов`язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Умовами та Правилами надання банківських послуг, а саме пунктом 2.1.1.12.6.1. передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань за договором, унаслідок чого нарахування пені відбувається за кожний день прострочення. У той самий час, згідно з пунктом 2.1.1.7.6 Умов та Правил надання банківських послуг сторонами передбачена сплата штрафу як виду цивільно-правової відповідальності за інші правопорушення: один із них - несвоєчасне повернення кредиту, процентів за користування кредитом та комісій. Аналізуючи в сукупності викладені обставини і визначені відповідно до них правовідносини сторін, положення закону, якими вони регулюються, дослідивши зібрані у справі докази, суд приходить до переконання, що позов акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» підлягає до задоволення шляхом стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором в розмірі 25391,28 грн., з яких: 7174,68 грн. - заборгованість за кредитом; 4906,08 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 12290,14 гривень - заборгованість за пенею та комісією; 1020,38 грн. - штраф відповідно до п. 2.2 Генеральної угоди. Окрім того, враховуючи те, що позов задоволено повністю, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 1921,00 грн. сплаченого судового збору. На підставі наведеного, відповідно до ст. ст. 526, 527, 530, 550, 625, 1054 ЦК України,

Outcome: approved