Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-25 00:00:00

Позивач-відповідач [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом і свої вимоги обґрунтовує тим, що йому [PERSON] доводиться рідною матір'ю. [INFO] [PERSON] померла. З 1998 року він постійно проживав разом зі спадкодавцем за адресою: [ADDRESS], зареєстрований та проживає за цією адресою по сьогоднішній час.. Після смерті матері [PERSON] відкрилася спадщина на належний їй на праві власності житловий будинок [ADDRESS] та інше належне їй майно. Єдиним спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] є він її рідний син. Звернувшись до Другої Сумської нотаріальної контори в місті Суми з заявою про оформлення спадщини після смерті матері, йому стало відомо про те, що в 2003 році його матір'ю був складений заповіт, згідно якого все її майно, яке буде належати на день її смерті вона заповідає [PERSON], який до 2007року проживав в будинку матері. Вважає, що даний заповіт посвідчений незаконно і підлягає визнанню недійсним з наступних підстав. На час його складання його мати, [PERSON] перебувала в хворобливому стані, вона не розуміла значення своїх дій та не могла керувати ними. Його мати з 1991 року перебувала на обліку у лікаря невролога та ендокринолога з діагнозом: «Післяопераційний гіпотеріоз середньої тяжкості. Церебральний атеросклероз. ДЕ II ступеню змішаного генезу з гіпертонією. Остаточні явища ГПМК. Остеноневротичний синдром. ІХС, атеросклеротичний кардіосклероз. Паркінсонізм». Мати постійно скаржилася на головні болі, головокружіння, шум в голові, погіршення пам`яті, сонливість та інше. Зміст заповіту [PERSON] на ім`я відповідача не відповідає намірам заповідача, оскільки він, проживаючи разом з матір`ю,постійно турбувався та піклувався про неї, возив до лікарні, доглядав за матір`ю і був єдиною рідною людиною для матері. Відповідач [PERSON] не цікавився життям матері, з 2007 року в будинку матері не проживав і не піклувався про неї. Позивач-відповідач [PERSON] просить суд ухвалити рішення яким визнати заповіт, укладений [PERSON] в 2003 році та посвідчений Другою Сумською державною нотаріальною конторою на належний їй житловий будинок [ADDRESS] на належне їй майно на користь [PERSON] недійсним. Відповідач-позивач [PERSON] звернувся до суду з зустрічним позовом, який обґрунтовує тим, що він з липня 2000 року почав винаймати у [PERSON] кімнату. З того ж часу постійно проживав разом із спадкодавцем, допомагав [PERSON] по господарству. Допомога полягала у веденні по суті усіх побутових справ, а саме: принести води (оскільки води, а ні у дворі ні в будинку не має), допомагав готувати їжу, допомагав обробляти присадибну ділянку, купував продукти харчування, здійснював дрібний ремонт як у будинку так і у дворі. За весь час сумісного проживання з [PERSON] її син, [PERSON] разом зі своєю співмешканкою [PERSON] постійно пиячили. Будь-якої допомоги [PERSON] не надавали. Між [PERSON] та його матір'ю постійно виникали сварки,оскільки [PERSON] майже увесь час знаходився у стані алкогольного сп'яніння. [PERSON] дійсно тривалий час вів антисоціальний спосіб життя, не надавав жодної допомоги матері, неохоче займався вихованням своїх дітей. [PERSON] постійно зчиняв сварки із своєю матір'ю, тому [PERSON] була змушена звертатися за допомогою до міліції.Виклики міліції мали непоодинокий характер, хоча виклик міліції для [PERSON] було крайньою мірою. Взимку 2007 року відповідач перебуваючи у стані сильного алкогольного сп'яніння вчинив підпал бані,яка знаходилась на території домогосподарства по [ADDRESS] У 2007 році [PERSON] тяжко захворіла. Їй стало важко пересуватися. [PERSON] через похилий вік і тяжку хворобу була змушена використовувати для ходьби ходунки. Перебуваючи у такому безпорадному стані, потребуючи постійного піклування, догляду - бабуся була змушена сама доглядати за правнуками. [PERSON] неодноразово висловлювала прохання до сина про допомогу, але [PERSON] не реагував на них. Дані дії значною мірою вплинули на їхні відносини, у зв'язку з цим [PERSON] на якийсь час і припинила спілкування із [PERSON] Він неодноразово просив відповідача врахувати стан здоров'я матері та відновити колишні відносини, зважаючи на те, що разом з відповідачем було б легше доглядати за тяжко хворою бабусею та дітьми. Щоб не провокувати на постійні сварки з приводу проживання його у будинку [PERSON],він був змушений виїхати з будинку. Виїзд його з будинку позбавив [PERSON] нормального піклування та матеріального утримання. Відповідач-позивач [PERSON] просить суд ухвалити рішення про усунення [PERSON] від права на спадкування за законом після смерті [PERSON], яка померла [INFO] В судовому засіданні позивач-відповідач [PERSON] та його представник підтримали позовні вимоги та не визнали позовні вимоги [PERSON] пояснивши, що з березня 2001 року у [PERSON] став проживати [PERSON] на прохання батьків [PERSON], оскільки останній навчався в училищі і він не зміг проживати в гуртожитку. До [PERSON] в 2003 році кілька разів приїжджали батьки [PERSON] Його мати [PERSON] хворіла, в неї був інсульт, вона плутала людей, називала онуком [PERSON] Хотіла іншим особам передати свого правнука (відносно правнука була призначена опікуном). Мати більшість домашньої роботи виконувала самостійно. Він приносив воду, їжу готувала його дружина. Він сам має незадовільний стан здоров'я, у зв'язку з онкозахворюванням є інвалідом 3 групи. За життя матері йому нічого не було відомо про складений заповіт. В судовому засіданні відповідач-позивач [PERSON] та його представник підтримали свої позовні вимоги та не визнали позовні вимоги [PERSON], пояснивши, що з 2000 року по 2007 рік [PERSON] постійно проживав у [PERSON] Він допомагав [PERSON] по господарству: приносив воду, придбавав продукти харчування, прибирав у дворі. [PERSON] потребувала допомоги у зв'язку з віком і за станом здоров'я. [PERSON] зверталася за допомогою до [PERSON], але він відмовляв в грубій формі. В січні-лютому 2007 року була сварка з приводу проживання [PERSON] і він пішов з будинку. Про складений заповіт [PERSON] нічого не було відомо. Допитаний як свідок позивач-відповідач [PERSON] пояснив, що в 1995-1996 році у матері був інсульт. В 1998 році він став проживати з матір'ю. Дії матері були і раніше неадекватні, так вона збиралася до села Рибиці, звідки вона родом, але в цьому селі уже ніяких родичів не було. У 2001 році до матері перейшов жити [PERSON], домовився з матір'ю, щоб проживати у неї до закінчення навчання. В 2003 році приїздили до матері батьки [PERSON], з травня по червень 2003 року приїздили так шість разів. У серпня 2003 року у матері знову стався інсульт. Вона стала називати [PERSON] своїм онуком. Все це було перед інсультом матері в серпні 2003 року. У 2005 році його донька залишила свою дитину і [PERSON] оформила на себе опіку над правнуком, оскільки він хворів, у нього було онкозахворювання з 2004 року, з 2008 року він перебуває на пенсії. 05.10.2007 року мати взяла правнука [PERSON] і поїхала з ним до магазину, а з магазину повернулася без дитини. Коли він запитав у неї про дитину, вона відповіла, що не знає, де [PERSON]. Про цей випадок вони повідомили до міліції. Пізніше він з'ясував, що дитина опинилася у людей, які хотіли її усиновити. [PERSON] часто плутала імена сусідів. Допомоги матір потребувала лише в зимовий період - принести води. За продуктами до магазину ходила його дружина. Дійсно в лазні, яку він побудував була пожежа через коротке замкнення, до пожежі він не має ніякого відношення. Свідок [PERSON], який проживає в [ADDRESS] пояснив, що йому відомо, що у [PERSON] як наймач проживав [PERSON], але [PERSON] зазначала, що у неї, крім [PERSON] нікого не має. [PERSON] мала певні страннощі в поведінці - була різкою в спілкуванні без видимих причин, інколи не взнавала людей. [PERSON] був працелюбним, багато зробив у будинку, провів опалення, прибудови добудував, обробляв город, прибирав у дворі. Співмешканка [PERSON] готувала для всіх їжу, прала. [PERSON] говорила, що все буде її сину. Вона могла кричати на [PERSON], що він нічого не робить, а [PERSON] в цей час робив роботу в будинку. Свідок [PERSON], яка проживає в [ADDRESS], пояснила, що один-два рази на місяць вона приходила до [PERSON] [PERSON] погано все пам'ятала років за вісім до смерті, була дивною, могла плутати імена людей. Коли [PERSON] стала потребувати допомоги, то [PERSON] на той час уже не було. [PERSON] допомагав матері, возив її до лікарні, в будинку все робив [PERSON] - ремонт, провів газ, воду, побудував баню. [PERSON] сама ходила в магазин, хоча й боліли ноги. Вона потребувала допомоги щодо придбання продуктів та ліків. [PERSON] говорила, що вона все майно залишить сину. Свідок [PERSON] - сусідка, що проживає в [ADDRESS], пояснила, що [PERSON] говорила, що [PERSON] допомагає (ходив за водою, в магазин), їй подобався [PERSON], вона його називала онуком. [PERSON] любила і свого сина [PERSON], говорила, що спадкоємцем після її смерті буде [PERSON] В будинку [PERSON] провів водопостачання, зробив ремонт. [PERSON] була людиною сильної волі і тільки в крайньому випадку зверталася за допомогою. [PERSON] була дивакуватою, могла говорити хтозна-що, інколи на вулиці збирала дітей, починала їх кормити. Ходили чутки, що [PERSON] вижила з розуму. Свідок [PERSON] ([PERSON] є її вітчимом) пояснила, що вона близько двох разів на місяць приходила до [PERSON], телефонувала їй кожного тижня. З 1996-1997 років [PERSON] постійно хворіла, в неї боліли ноги, спина, було головокружіння. [PERSON] часто називала її іншими іменами. [PERSON] була опікуном свого правнука [PERSON], але потім цю дитину передала іншим людям, які згодом усиновили дитину. [PERSON] проживав у [PERSON] з 2001 року, він ходив в аптеку, за хлібом, приносив воду. Через два-три роки [PERSON] жалувалася, що не має допомоги від [PERSON], хотіла його виписати з будинку. Згодом [PERSON] вигнала [PERSON], оскільки він вживав алкогольні напої, водив додому дівчат. [PERSON] говорила їй, що будинок залишиться [PERSON] Її вітчим [PERSON] ремонтував все в будинку, побудував сарай, на городі все робив, похоронив [PERSON] [PERSON] дійсно випивав, але алкоголем не зловживав. [PERSON] говорила, що все майно залишить сину [PERSON] [PERSON] не потребувала постійної допомоги, вона все робила сама в будинку, ходила в магазин. Про складений заповіт [PERSON] не розповідала, про все дізналися в нотаріальній конторі після смерті [PERSON] Свідок [PERSON] - рідна сестра [PERSON] пояснила, що часто [PERSON] називала її іншим іменем. [PERSON] любила свого сина [PERSON], говорила, що будинок буде сину. [PERSON] все робив в будинку. [PERSON] їжу готувала сама, в магазин ходила самостійно. До будинку воду приносив [PERSON] [PERSON] [PERSON] жаліла, він їй також допомагав по дому, але згодом сказала їй, що [PERSON] почав випивати. Вона була опікуном свого правнука, і домовилася з людьми про передачу їм дитини. Між [PERSON] та матір'ю були конфлікти. Свідок [PERSON] ([PERSON] доводиться їй двоюрідним племінником) пояснила, що вона більше спілкувалася з [PERSON] по телефону, приходила додому до [PERSON] один раз в квартал. [PERSON] була активною, уже з віком стали мати проблеми зі здоров'ям. Також [PERSON] мала проблеми з пам'яттю, склероз, були розумові відхилення. [PERSON] оформила себе опікуном правнука [PERSON], казала, що [PERSON] не може доглядати за своїм онукою [PERSON]. Також [PERSON] говорила, що [PERSON] хочуть забрати люди, які проживають на вул..Добровільній. [PERSON] дуже любила свого сина [PERSON], все намагалася робити для нього, говорила, що ніколи не образить свого сина [PERSON], мала на увазі спадщину. [PERSON] називала онуком, ми всі цьому дивувалися. [PERSON] позичила [PERSON] гроші в сумі 8000грн. Згодом вигнала його з будинку за те, що він випивав. [PERSON] нічого не помагав по господарству, [PERSON] все робив сам. [PERSON] все робила по господарству, готувала, прасувала речі. Свідок [PERSON], яка проживає в [ADDRESS], пояснила, що до моменту смерті [PERSON] вона робила уколи [PERSON] до дня її смерті, у [PERSON] бувала кожного дня. Була дуже здивована, коли дізналася про заповіт на [PERSON] [PERSON] ніколи не допомагав [PERSON], а [PERSON] завжди був привітним і ніколи не сварився з матір'ю, часто возив її до лікарні, піклувався про здоров'я бабусі. [PERSON] у 90-х роках перенесла інсульт, вона постійно підвищувала голос, сперечалася, інколи не розуміла те, про що сперечалася. [PERSON] все робив по господарству, ремонтував, добудував паркан, будинок, провів воду до будинку, добудував баню. Продукти придбавала також і співмешканка [PERSON], але харчувалися вони окремо. Співмешканка [PERSON] випивала. [PERSON] приносив харчі [PERSON], але їжу готувала [PERSON] За останні три роки перед смертю [PERSON] не часто відвідував [PERSON] Виражених психічних розладів у [PERSON] не було, однак вона не повністю розуміла значення своїх дій. У [PERSON] був інсульт, скаржилася вона також на болі у руках, ногах, спини, були проблеми зі слухом. [PERSON] часто зверталася до лікарів. [PERSON] лежачою не була, але потребувала допомоги в побуті, яку їй надавав [PERSON] Свідок [PERSON] - співмешканка [PERSON] пояснила, що протягом року вона двічі на тиждень приходила до [PERSON] до будинку по [ADDRESS] і бачила, що [PERSON] доглядала за своїм правнуком, ніяких психічних розладів вона у [PERSON] не помічала. [PERSON] все розуміла. [PERSON] зловживав алкоголем разом зі своєю дружиною. [PERSON] сама ходила до магазину, або [PERSON] придбавав продукти на прохання [PERSON], ходив за водою. Відносини [PERSON] з [PERSON] були як у рідних. [PERSON] скаржилася на здоров'я, у неї боліли ноги, але вона могла ходити до магазину з двома палицями. Свідок [PERSON] - співмешканка [PERSON] з 2011 року, пояснила, що вона знає [PERSON] протягом десяти років, на [ADDRESS] проживає її подруга [PERSON] Кілька разів вона була в будинку у [PERSON] Вона бачила, що [PERSON] любила [PERSON] як онука. Вона вважала [PERSON] розумною жінкою, бабуся давала поради, її психічний стан не викликав ніякого сумніву. [PERSON] доглядала за правнуком, скаржилася сусідці, що [PERSON] їй не допомагає. [PERSON] допомагав [PERSON]: ходив до магазину, придбавав продукти, копав город. [PERSON] потребувала такої допомоги - принести води, придбати для неї продукти, [PERSON] сама готувала їжу та прала. Суд, заслухавши пояснення сторін, їх представників, показання свідків, перевіривши матеріали справи, вважає позови такими, що задоволенню не підлягають, виходячи з наступних підстав: Судом встановлено, що за [PERSON] зареєстровано право власності на будинок [ADDRESS] [INFO] [PERSON] померла і після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно. Викладені обставини підтверджуються копією довідки КП «Сумське міське БТІ», копією свідоцтва про смерть [PERSON] (а.с.11,32). Позивач [PERSON] звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] В Другій Сумській державній нотаріальній конторі позивач дізнався про те, що в 2003 році позивач склала заповіт. Згідно з заповітом, який був складений 11 червня 2003 року, [PERSON] ([PERSON]) все належне їй майно заповідала [PERSON] (а.с.33). З 2001 року [PERSON] проживав в [ADDRESS] за домовленістю з власницею будинку [PERSON] Вказану обставину не заперечував і позивач-відповідач [PERSON] З березня 2001 року [PERSON] був зареєстрований в цьому будинку, що підтверджується витягом з будинкової книги (а.с.53-58) і проживав в будинку до 2007 року. Позивач свої вимоги обґрунтовує тим, що його мати [PERSON] на момент складання заповіту перебувала в такому хворобливому стані, що не розуміла значення своїх дій та не могла керувати ними. Згідно з ст.55 ЦК УРСР угода, укладена громадянином, хоч і дієздатним, але який в момент її укладення перебував у такому стані, коли він не міг розуміти значення своїх дій або керувати ними, може бути визнана судом недійсною. Свідки [PERSON], [PERSON] - сусіди [PERSON] підтверджували, що [PERSON] мала певні особливості в поведінці, могла плутати імена людей, інколи не впізнавала людей, іноді була різкою в спілкуванні. В той же час вони не могли зазначити, в чому полягала дивність в поведінці [PERSON], чи саме на час складання заповіту [PERSON] мала особливості в поведінці. Свідки [PERSON], [PERSON] зазначали про те, що [PERSON] часто називала їх іншими іменами. Свідок [PERSON] вказувала на те, що [PERSON] постійно підвищувала голос, сперечалася, і вона зробила висновок, що [PERSON] не розуміла значення своїх дій. Свідки [PERSON], [PERSON] підтверджували, що [PERSON] мала проблеми зі здоров'ям, в неї боліли ноги, мала вікові захворювання. Показання цих свідків вказують лише на те, що поведінка [PERSON] мала свої особливості, а висновки посмертних судових психолого-психіатричних експертиз підтвердили відсутність у [PERSON] на час складання заповіту хронічного психічного захворювання, тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності, що могли б впливати на її волю. Та обставина, що [PERSON] називала [PERSON] своїм онуком, є зрозумілою, оскільки [PERSON] втратила свого онука, який помер в молодому віці, і [PERSON] добре ставилася до [PERSON], що підтвердили допитані свідки. В сім'ї [PERSON] склалася така ситуація, що донька [PERSON] була позбавлена батьківських прав стосовно своїх дітей - [PERSON] і [PERSON]. 07.12.2005 року [PERSON] звернулася до ЛКК міської лікарні №4 з питання можливості опіки над правнуком [PERSON]. Сумська міська клінічна лікарня №4 видала довідку про те, що [PERSON] за станом здоров'я може бути опікуном (а.с.99). З відповіді Служби у справах дітей Сумської міської ради вбачається, що після звільнення [PERSON] від обов'язків опікуна остання протягом двох років здійснювала догляд на правнучкою [PERSON] (а.с.93). Призначення [PERSON] опікуном малолітнього правнука вказує на те, що [PERSON] була психічно здоровою людиною. Доводи позивача-відповідача [PERSON] та показання свідків в тій частині, що [PERSON] передала свого правнука [PERSON] іншим особам не заслуговують на увагу, оскільки належними та допустимими доказами не підтверджені неправомірні дії [PERSON] відносно дитини. А показання свідків в цій частині є лише припущеннями. З витягу з амбулаторної картки [PERSON] в Сумській міській клінічній лікарні №4 (а.с.13-15) вбачається, що з кінця 1990-х років станом на 2003 рік, а також до дня смерті [PERSON] страждала на вікові захворювання, а саме церебральний атеросклероз, наслідки гострого порушення мозкового кровообігу, атеросклероз судин, остеоартроз колінних суглобів та інші. З картки Сумського обласного клінічного психоневрологічного диспансеру вбачається, що в 1994 році [PERSON] зверталася до лікарів-психіатрів, пов'язувала свій стан з конфліктами в сім'ї. В подальшому до лікарів-психіатрів не зверталася. 12.06.2003 року [PERSON] консультувалася в диспансері з приводу алкоголізації сина. В березні 2004 року [PERSON] була на прийомі в диспансері, скаржилася на поведінку сина та співмешканки сина і була взята до консультативної групи обліку. 02 грудня 2005 року комісією лікарів-психіатрів у [PERSON] психічних розладів не виявлено і видано висновок, що вона може здійснювати опіку над правнуком за своїм психічним станом (а.с.96). Розпорядженням начальника Ковпаківської районної в м.Суми адміністрації від 14.12.2005 року №104-Р (а.с.94) [PERSON] була призначена опікуном малолітнього правнука [PERSON], 2005 року народження. Обов'язки опікуна [PERSON] виконувала до жовтня 2007 року. 03.10.2007 року [PERSON] звернулася з заявою про звільнення її від обов'язків опікуна за станом здоров'я (а.с.95). За висновком амбулаторної посмертної судової психолого-психіатричної експертизи №273 (а.с. 134-140) [PERSON] тяжким психічним захворюванням не страждала, відсутні дані, які б давали підставу вважати особу недієздатною. Вказані зміни психіки на січень 1994 року не відносяться до тяжкого психічного розладу та не позбавляють досліджувану можливості усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Відповідно до цього висновку [PERSON] станом на 11.06.2003 року (на момент складання заповіту) хронічним психічним захворюванням, тимчасовим хворобливим розладом психічної діяльності не страждала, могла усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Допитаний судовий експерт [PERSON] пояснив, що [PERSON] складала заповіт при здоровому глузді, на період складання заповіту [PERSON] до психіатрів не зверталася, ніхто діагнозів з лікарів-психіатрів [PERSON] не виставляв. Комісія лікарів-психіатрів прийшла до висновку, що [PERSON] могла усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, могла вірно визначитися при складанні заповіту. Згідно з висновком додаткової посмертної судової психолого-психіатричної експертизи від 10.01.2014 року (а.с.170-179) [PERSON] страждала соматичним судинним захворюванням головного мозку без наявності доказових розладів, характерних для психічних захворювань, а саме: порушення пам'яті, деменції та інших розладів як симптомів, характерних для психічних захворювань. Комісією у складі лікарів-психіатрів та експерта-психолога зроблений висновок, що [PERSON] не виявляла розладів, будь-яких психічних захворювань, які б лишали можливості останню правильно розуміти характер та значення своїх дій, усвідомлювати свої дії та керувати ними. З врахуванням викладеного, суд не вбачає підстав для визнання недійсним заповіту з підстав, що [PERSON] не розуміла значення своїх дій та не могла керувати ними. Згідно з ст.534 ЦК УРСР кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також організаціям. Посилання позивача-відповідача [PERSON], що зміст заповіту його матері [PERSON] не відповідає намірам заповідача, не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи. Свідки [PERSON], [PERSON] - сусіди [PERSON] в своїх показаннях зазначали про те, що [PERSON] говорила, що все майно бажає залишити сину [PERSON] Свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON] - родичі [PERSON] також пояснювали, що [PERSON] хотіла залишити майно сину [PERSON] Ці свідки давали загальні пояснення без зазначення, коли саме ( в якому році) і при яких обставинах [PERSON] розповідала про свої наміри. Аналізуючи показання цих свідків суд приходить до висновку, що вказані свідки висловлювали лише своє занепокоєння одні як родичі [PERSON], інші як його сусіди, з якими він тривалий час проживає поруч, про те, що будинок [ADDRESS] [PERSON] заповідала [PERSON], який не був у родинних стосунках з [PERSON], а тільки певний час проживав в будинку. З показань свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] вбачається, що [PERSON] добре відносилася до [PERSON] [PERSON] допомагав [PERSON] по господарству (приносив воду, покупав продукти, приносив воду до будинку), що підтвердили свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] Таке приязне ставлення [PERSON] до [PERSON] обумовлювалося тим, що [PERSON] надавав [PERSON] необхідну допомогу по господарству. При цьому суд вважає необхідним зазначити, що стосунки між [PERSON] та її сином [PERSON] не були такими рівними, а мали свої складнощі. Про це свідчать записи в амбулаторній картці [PERSON] щодо звернення до Сумського обласного психоневрологічного диспансеру. В червні 2003 року [PERSON] зверталася до Сумського обласного психоневрологічного диспансеру з приводу алкоголізації сина. Також в березні 2004 року [PERSON] зверталася до обласного психоневрологічного диспансеру з приводу зловживання сином алкоголем, негативну поведінку сина та його співмешканки по відношенню до неї. Свідок [PERSON] вказувала на те, що [PERSON] випивав. Свідок [PERSON] зазначала про те, що співмешканка [PERSON] випивала. Суд вважає, що виконання [PERSON] ремонтних робіт в будинку, на чому наголошували свідки, обумовлювалося тим, що [PERSON] проживав з 1998 року в цьому будинку і відповідно повинен був допомагати матері, як син, підтримувати будинок в належному стані, і в той же час цей будинок був і його постійним місцем проживання. Допомога [PERSON] матері в побуті є виконанням ним своїх обов'язків як сина. Така допомога [PERSON] своїй матері не може свідчити про те, що [PERSON] повинна була заповідати йому своє майно. Позивачем-відповідачем [PERSON] не надані докази, що волевиявлення [PERSON] при складанні заповіту не було вільним і не відповідало її внутрішній волі. Згідно з ст..60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Залишення майна за заповітом [PERSON], який не входить до кола спадкоємців за законом, не суперечило нормам ЦК УРСР. Враховуючи викладене, позовні вимоги [PERSON] є безпідставними і задоволенню не підлягають. Не підлягають задоволенню і вимоги [PERSON] до [PERSON] про усунення останнього від права на спадкування. [PERSON] має обов'язкову частку у спадщині після смерті [PERSON], оскільки на час смерті [PERSON] був інвалідом 3 групи і звернувся до Другої Сумської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини (а.с.24). Згідно з ч.5 ст.1224 ЦК України за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Поняття «безпорадного стану» розкриває п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2007 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування». Відповідно до п.6 цієї постанови Пленуму Верховного Суду України безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений її похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування. [PERSON], 1924 року народження, мала вікові захворювання, мала складнощі в пересуванні, користувалася палицями, інвалідність їй встановлена не була. З показань допитаних свідків вбачається, що [PERSON], враховуючи її вік та хвороби, потребувала допомоги по господарству (придбання продуктів, забезпечення водою), але в той же час вона і сама ходила до магазину, виконувала домашню роботу, готувала, вела активний спосіб життя. Дослідженими доказами у справі не підтверджено, що [PERSON] перебувала у безпорадному стані. Таку повсякденну допомогу в побуті надавали [PERSON] як її син [PERSON], так і [PERSON] за час його проживання в будинку. Ці обставини підтверджуються показаннями допитаних свідків. Були складнощі у стосунках між [PERSON] та [PERSON], [PERSON] зверталася до Сумського обласного психоневрологічного диспансеру з приводу вживання [PERSON] алкогольних напоїв, поведінки [PERSON] та його співмешканки. [PERSON] довелося доглядати за своїми правнуками (дітьми доньки [PERSON], яка була позбавлена батьківських прав). Як було встановлено при розгляді справи в суді на час встановлення опіки над правнуком [PERSON] хворів на онкозахворювання. Не знайшли підтвердження при розгляді справи доводи представника відповідача-позивач, що [PERSON] не отримувала допомоги від свого сина. Допитані свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] підтвердили, що [PERSON] допомагав матері утримувати будинок, ремонтував його і надавав повсякденну допомогу в побуті. З врахуванням викладеного, не підлягають задоволенню і вимоги відповідача-позивача [PERSON] про усунення [PERSON] від права на спадкування.

Outcome: dismissed