Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-18 00:00:00

Позивач в особі в.о. голови правління Кредитної спілки «Можливість» [PERSON] звернувся до Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області з даним позовом. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 20 червня 2014 року між КС «Мождивість» та [PERSON] був укладений договір кредиту № 280, за умовами якого остання отримала кредит в сумі 2000,00 гривень зі сплатою за користування коштами 36,5% річних, строком на 12 місяців. [PERSON] у свою чергу зобовязалась сплачувати суму кредиту та проценти відповідно до графіку, який є невідємною частиною договору. У випадку несвоєчасного надходження (прострочення) планового платежу повністю або частково з четвертого дня прострочення кредит визнається кредитом з підвищеним ризиком. Протягом строку визнання кредиту кредитом з підвищеним ризиком процентна ставка за цим кредитом встановлюється у розмірі 365% річних від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Останній платіж\~ мав поступити 20 червня 2015 року. Однак [PERSON] свої зобовязання за договором не виконала та має заборгованість перед позивачем, яка станом на 17 березня 2016 року становить 1893,35 гривень, з яких 869,31 гривень основний борг, 119,96 гривень проценти за користування грішми, 904,08 гривень додаткові проценти. На підставі викладеного, посилаючись на діюче законодавство, позивач звертається до суду та просить стягнути з відповідача вказану заборгованість, а також витрати з оплати судового збору в сумі 1378,00 гривень. Представник позивача [PERSON], діючий на підставі довіреності, у судове засідання не прибув, надавши заяву про розгляд справи у його відсутність, якою позовні вимоги підтримав у повному обсязі, а також зазначив про згоду на вирішення справи у заочному порядку. Відповідач до суду не прибула з невідомих причин. Зважаючи на наявну згоду представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України, та приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі, виходячи з наступного. Матеріалами справи встановлено, що 20 червня 2014 року між Кредитною спілкою «Можливість» в особі заступника голови правління [PERSON] з одного боку та [PERSON] з іншого, був укладений договір кредиту № 280, за умовами якого останній був наданий кредит в сумі 2 000 гривень на ремонт, строком на 12 місяців, з 20 червня 2014 року по 20 червня 2015 року, зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 36,5 % річних від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Позичальник, у даному випадку [PERSON], зобовязалась вчасно здійснювати платежі щодо погашення кредиту і процентів, нарахованих за користування кредитом, відповідно до графіка розрахунків (п.п. 1.1, 1.2, 2.1, 2.3, 3.1, 5.1.3 договору, ас. 6). Відповідно до п. 3.7 вказаного договору, за будь яких умов, у разі несвоєчасного надходження (прострочення) планового платежу повністю або частково з четвертого дня прострочення, цей кредит має визнаватися кредитом з підвищеним ризиком. Протягом строку визнання кредиту кредитом з підвищеним ризиком процентна ставка за цим кредитом встановлюється у розмірі 365 % річних від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом.\~\~ При цьому позичальник [PERSON] була ознайомлена з умовами кредитного договору, графіком розрахунків за ним, та погодився із ними, що підтверджується її особистим підписом у договорі. У відповідності до ст. 526 Цивільного Кодексу України, зобовязання повинно виконуватися належним чином згідно умов договору та вимогами Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визна\-чених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно зі ст. 629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання сторонами. Статтею 1054 Цивільного Кодексу України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно\~ст. 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику в строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Позивач стверджує, що відповідач останній раз сплатив за кредитом 08 січня 2015 року, з того часу жодного платежу від нього не надходило. Доказів, які б спростовували дані твердження, суду не надано. Як вбачається з розрахунку заборгованості за договором кредиту № 280 від 20 червня 2014 року, загальна сума заборгованості [PERSON] станом на 17 березня 2016 року становить 1893,35 гривень, а саме: 869,31 гривень заборгованість за кредитом, 119,96 гривень заборгованість за процентами за користування кредитом, 904,08 гривень додаткові проценти, нараховані на підставі п. 3.7 договору. Вказаний розрахунок проведений відповідно до умов укладеного договору, процентна ставка розрахована відповідно до умов договору з урахуванням фіксованої процентної ставки 36,5 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом та процентної ставки за несвоєчасне надходження (прострочення) планового платежу у розмірі 365 % річних від суми залишку кредиту за кожен день користування.\~\~ Отже суд вважає встановленим факт неналежного виконання [PERSON] зобовязань за договором кредиту, а заборгованість відповідача у сумі 1893,35 гривень доведеною та такою, що підлягає стягненню з відповідача на користь КС «Можливість». Відповідач, не бажаючи приймати участь в судовому розгляді справи і реалізувати своє процесуальне право на спростування доводів позову і доказування належного виконання нею обовязків за кредитним договором, тим самим не оспорює наявних підстав для стягнення з неї відшукуваних позивачем сум та їх розміру. Приймаючи до уваги положення ч. 1 ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати з оплати судового збору в сумі 1378,00 гривень. На підставі наведеного,

Outcome: approved