Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-03 00:00:00

\~ \~ \~ \~ \~ \~Позивач [PERSON]\~угрудні 2017 року звернувся до суду з позовом, в якому просив розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 27.10.2001 року. Вказав, що від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Посилаючись на те, що протягом останніх восьми років сімейне життя між подружжям поступово погіршувалося через відсутність взаємопорозуміння, довіри, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Основна причина розпаду сімї через протилежні погляди на шлюб і сімю, відсутність взаємного кохання, поваги; в примиренні позивач не бачить необхідності, і просить розірвати шлюб з відповідачем. Ухвалою Октябрського районного суду від 22.02.2018 року подружжю був наданий строк для примирення у три місяці. Ухвалою Октябрського районного суду від 16.05.2018 року поновлено провадження по справі. \~ \~ \~ \~В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити, вказавши, що у наданий строк примирення між подружжям не досягнуто. \~ \~ \~ \~Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов не визнала, просила відмовити у задоволенні вимог. Вважає, що шлюб ще можна зберегти, є можливість примиритися. Зазначила, що вона помирилася з чоловіком у визначений судом строк. Суд, заслухавши позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, знаходить позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню за такими підставами. Із свідоцтва про шлюб, що було видане Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції, вбачається, що сторони 27.10.2001 року зареєстрували шлюб, актовий запис №1413 (а.с.3). Згідно ксерокопії свідоцтва про народження (а.с.4) сторони є батьками неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні було встановлено, що подружжя сімейно-шлюбних стосунків не підтримують, у визначений судом строк примирення між сторонами не досягнуто. Судом, також, встановлено, що спір про майно між сторонами відсутній, суперечок про місце проживання дитини немає. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст.114 Сімейного кодексу України - у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Беручи до уваги, що фактично шлюб між подружжям розпався, сімейні стосунки припинені, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам обох сторін та їх неповнолітньої дитини, примирення у визначений строк не досягнуто, суд вважає, що позов заявлено обґрунтовано, його було підтверджено протягом судового розгляду, тому він підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved