overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-13 00:00:00

Позивач в березня 2014 року звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання його таким, що втратив право на користування житловим приміщенням за адресою [ADDRESS], оскільки відповідачка не проживає в ньому понад 5 років без поважних причин. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав і просив задовольнити. Відповідач до суду не з'явився, про час і місце слухання справи повідомлявся у відповідності до ст.74 ЦПК України. Заслухавши пояснення представника позивача, допитавши свідка [PERSON], дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що позивач є власником квартири [ADDRESS] відповідно до договору дарування квартири від 19.12.2002 року, посвідченого приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрованого в Чернігівському МБТІ 20.12.2012 року за №16245. У вказаному житловому приміщенні зареєстрована відповідач, яка до 24.10.2008 року являлася дружиною позивача. Як зазначає позивач, відповідач через півроку після розірвання шлюбу забрала свої речі і покинула спірне приміщення. Факт не проживання відповідача у спірній квартирі підтверджується також показами свідка [PERSON], який є сусідом позивача. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад 1 рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. За таких обставин, позовна вимога про визнання відповідача таким, що втратили право на користування житловим приміщенням підлягає задоволенню. Також, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені і документально підтверджені судові витрати: 243 грн. 60 коп. сплаченого судового збору та 171 грн. витрат на оголошення у пресі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-22 00:00:00

Позивач в березня 2014 року звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання його таким, що втратив право на користування житловим приміщенням за адресою [ADDRESS], оскільки не проживає в ньому з січня 2013 року без поважних причин. В судове засідання позивач не з»явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач до суду не з'явився, про час і місце слухання справи повідомлявся, у зв'язку з чим суд за згодою позивача постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Третя особа до суду не з»явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов просить задовольнити. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що позивач є власником 2/5 частин житлового будинку за адресою [ADDRESS]. У вказаному житловому приміщенні як член сім»ї зареєстрований відповідач, який до серпня 2011 року являвся чоловіком дочки позивача. В січні 2013 року відповідач забрав свої речі та покинув спірне приміщення, що підтверджується актом про непроживання (а.с.6). Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад 1 рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. За таких обставин, позовна вимога про визнання відповідача таким, що втратили право на користування житловим приміщенням підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-05 00:00:00

Позивач в вересні 2011 року звернувся до суду з вищезгаданим позовом, в якому просить визнати відповідача таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS], посилаючись на те, що останній не проживає в ній з 1991 року, тобто більше шести місяців без поважних причин. З того часу відповідач взагалі не цікавиться спірним житлом, будь-яких обов'язків по утриманню житла не несе. Заочним рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 05.12.2011 року позовні вимоги були задоволені. Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 14.01.2014 року заочне рішення Богунського районного суду м. Житомира від 05.12.2011 року скасоване та справа призначена до судового розгляду. В судовому засіданні позивач позов підтримав з тих самих підстав, доповнив, що відповідач з дня його реєстрації в спірній квартирі не проживає, в квартирі не з'являється, комунальні послуги не сплачує. Відповідач в судовому засіданні надав письмову заяву про визнання позовних вимог, оскільки в спірній квартирі не проживав, матеріальних претензій до позивача не має та на житло не претендує. Заслухавши позивача та відповідача, дослідивши докази в їх сукупності, оцінюючи їх за своїм внутрішнім переконанням, та враховуючи межі заявлених вимог, суд вважає за можливе визнати позов таким, що підлягає до задоволення. Спірні правовідносини регулюються ст. ст. 71, 72 ЖК України. Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення в позові. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є наймачем квартири [ADDRESS]. Вказана квартира не приватизована, є фондом Житомирської міської ради. Житлова площа квартири становить 46,0 кв.м. Відповідач, є сином двоюрідної сестри, будучи зареєстрованими в квартирі, фактично не проживає в ній з 1991 року, тобто більше шести місяців, тому втратив право користування цією квартирою. Останній не несе будь-яких обов'язків, що передбачені ст. 64 ЖК України, не утримує житло, не сплачує комунальні послуги. Факт не проживання відповідача з 1991 року в спірній квартирі стверджується показаннями самого відповідача та допитаних в судовому засіданні свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], що приймаються як достовірний доказ, а також постановою про відмову в порушенні кримінальної справи від 19.10.2009 року, згідно до якого підтверджується не проживання відповідача в спірній квартирі з 1991 року./а.с. 10/. Перешкод в користуванні житлом відповідачу не чинилося. Встановлених законом випадків збереження за ними права користування квартирою не встановлено. Вищенаведене є підставою для визнання відповідача, у відповідності до вимог ст.ст. 71, 72 ЖК України, таким, що втратив право користування спірним житлом, у зв'язку з відсутністю без поважних причин більше шести місяців. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-12 00:00:00

Позивач в вересні 2013 року звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості в сумі 299329 грн.87 коп Свої позовні вимоги позивач мотивував тим, що він 3 вересня 2009 року з відповідачкою [PERSON] уклав договір позики, який був нотаріально посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального оуркгу [PERSON] зареєстровано в реєстрі за №655, відповідно до якого він позичив відповідачці 239550 грн, що було еквівалентного 30000 доларів США. Станом на 17 лютого 2013 року за відповідачкою має місце заборгованість в сумі 19500 доларів США. Просить стягнути з відповідачки на його користь 163800 грн. основного боргу, суму втрат від інфляції в розмірі 39765,30 грн., трьох відсотків річних в сумі 25056,37 грн., суму процентів за користування коштами в розмірі 70708,2 грн та судові витрати. В судовому засіданні позивач уточнив позовні вимоги, просить стягнути з відповідачки заборгованість в сумі 79930 грн. та судові витрати. Відповідачка [PERSON] позов визнала, не заперечує проти стягнення з неї уточненої суми заборгованості. Вислухавши пояснення сторін , дослідивши письмові докази, суд прийшов до висновку про задоволення позову. Судом встановлено, що 3 вересня 2009 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір позики, який був нотаріально посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального оуркгу [PERSON] зареєстровано в реєстрі за №655, відповідно до якого [PERSON] позичила у [PERSON] 239550 грн а.с.4. В судовому засіданні сторонни узгодили суму заборгованості, яка станом на день розгляду справи в суді становить 79930 грн. В відповідності до ст.174 ч.4 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановлює ухвалу про відмову в прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судових розгляд. Згідно ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона позикодавець передає у власність другій стороні позичальникові грошові кошти, а позичальник зобов»язується повернути позикодавцеві таку суму грошових коштів суму позики. Ст.1047 ЦК України передбачає письмову форму укладання договору позики. Згідно ч.2 цієї статті на підтвердження укладання договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов»язаний повернути позикодавцю позику грошові кошти в такій же сумі,що були передані йому позикодавцем у строк та в порядку, встановленому договором Суд вважає, що визнання позову відповідачкою не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому суд приймає визнання відповідачем позову, а за таких обставин суд приходить до висновку , що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-24 00:00:00

Позивач в вересні 2013 року звернулась до суду з позовом, в якому зазначила, що є власником квартири [ADDRESS]. Зазначене помешкання позивач отримала на підставі договору дарування від 07.10.2011 року. За вищевказаною адресою зареєстрований відповідач - [PERSON] - батько позивача, який будь-якої зацікавленості у підтримці житла в належному стані не проявляє, за вказаною адресою не проживає з 2010 року. Посилаючись на вказані обставини, просить визнати особу такою, що втратила право на користування житловим приміщенням. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала, уточнивши, зауважила на тому, що доньці, як новому власнику, чиняться перешкоди у користуванні майном. Відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин, хоча був повідомлений належним чином про день, час та місце розгляду справи. Заслухавши пояснення представника позивача, свідків, дослідивши матеріали справи, суд встановив. Позивач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] на підставі договору дарування від 07.10.2011 року. Судом встановлено, що відповідач проживав у спірному помешканні як чоловік [PERSON], з 2010 року за вказаною адресою не проживає. Вказані обставини підтверджуються дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами, зокрема: копією договору дарування від 07.10.2011 року; копією довідки ЖБК № 2 від 20.09.2013 року № 676 про склад сім»ї, копією акту від 28.08.2013 року, складеного за участі представників ЖБК 2, сусідів щодо відсутності за вказаною адресою як проживаючого [PERSON] Крім того, відповідні обставини підтвердили і опитані в судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON] У відповідності до вимог ст. 391 ЦК України позивач, як власник спірної квартири, вправі вимагати усунення перешкод у здійсненні нею права користування та розпорядження своїм майном. Приймаючи до уваги, що з часу набуття позивачем права власності на помешкання відповідач не оселявся у ньому як член сім»ї, відповідно не набув права на користування приміщенням, поданий позов суд вважає обґрунтованим та таким, що підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-02 00:00:00

Позивач в вересні 2014 р. звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем посилаючись на те, що сімейне життя поступово погіршувалось, що призвело до фактичного припинення шлюбних стосунків. Кожен має протилежні погляди на шлюб та сім»ю, виникали постійні сварки, що негативно впливало на психологічний стан дитини. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу є неможливим. Дитина після розірвання шлюбу буде проживати з відповідачем. Майнових спорів не має. Позивач [PERSON] в судове засідання не з»явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, надав заяву про розгляд справи у його відсутність та письмові пояснення, що з жовтня 2013 р. не підтримують шлюбні стосунки, з червня 2014 р. мешкають окремо. В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги з підстав наведених в позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з»явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином. Згідно ст. 224 Цивільного Процесуального Кодексу України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Виходячи з цього, суд, заслухавши думку позивача, який не заперечує проти заочного розгляду справи, вважає за можливе ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних доказів. Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи‚ суд вважаєщо позов підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно ч.2 ст.112 СК України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено що сторони зареєстрували шлюб 03.02.2001 р. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Сторони з червня 2014 р. не ведуть спільне господарство, мешкають окремо. Фактичні обставини щодо взаємин подружжя свідчать, що розлад в сім»ї має не тимчасовий характер, а подальше спільне проживання в шлюбі стало неможливим, оскільки взаєморозуміння та почуття любові між сторонами втрачено. При таких обставинах шлюб підлягає розірванню. З урахуванням наведеного‚ на підставі ст.ст. 105, 110, 112 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-12 00:00:00

Позивач в вересні 2014 року звернувся до Дзержинського районного суду м.Харкова з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем посилаючись в заяві, що 02.07.2010 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON] в Дзержинському відділі реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис №310. Від шлюбу сторони мають дитину - [PERSON], [INFO]. Подружні стосунки між [PERSON] та [PERSON] на даний час припинені, причиною припинення стосунків явилось не порозуміння в сім'ї. Просить суд позов задовольнити. Позивач в судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву щодо розгляду справи у її відсутність, вказавши, що позовні вимоги підтримує та не заперечує проти розірвання шлюбу. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву щодо розгляду справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, наполягав на задоволенні позову. Суд, перевіривши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сім'я фактично розпалася, шлюбні стосунки між позивачем та відповідачем припинені в 2013 році. Подружжя на даний час спільного господарства не ведуть. В подальшому спільне проживання та зберігання сім'ї не можливо. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-08 00:00:00

Позивач в вересні 2014 року звернувся до Дзержинського районного суду м.Харкова з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем посилаючись в заяві, що 07.10.2000 року він зареєстрував шлюб з [PERSON] в Дзержинському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис №719. Від шлюбу сторони мають дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Подружні стосунки між [PERSON] та [PERSON] на даний час припинені, причиною припинення стосунків явилось не порозуміння в сім'ї. Просить суд позов задовольнити. Позивач та представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі, наполягали на задоволенні позову. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, не заперечувала проти розірвання шлюбу. Суд, перевіривши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сім'я фактично розпалася, шлюбні стосунки між позивачем та відповідачем припинені. Подружжя на даний час спільного господарства не ведуть. В подальшому спільне проживання та зберігання сім'ї не можливо. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-27 00:00:00

Позивач в вересні 2014 року звернувся до Дзержинського районного суду м.Харкова з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем посилаючись в заяві, що 23.02.2002 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON] в міському відділі реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис №226. Від шлюбу сторони мають дитину - [PERSON], [INFO]. Подружні стосунки між [PERSON] та [PERSON] на даний час припинені, причиною припинення стосунків явилось не порозуміння в сім'ї. Просить суд позов задовольнити. Позивач в судове засідання не з»явилась, надала суду заяву с проханням розглядати справу в її відсутність, зазначивши, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить суд позов задовольнити, просить суд змінити прізвище на [PERSON]. Відповідач в судове засідання не з»явився, надав суду заяву с проханням розглядати справу в його відсутність, зазначивши, що не заперечує проти задоволення позову. Суд, перевіривши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сім'я фактично розпалася, шлюбні стосунки між позивачем та відповідачем припинені. Подружжя на даний час спільного господарства не ведуть. В подальшому спільне проживання та зберігання сім'ї не можливо. Після розірвання шлюбу, позивач побажала змінити прізвище на [PERSON]. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-08 00:00:00

Позивач в вересні 2014 року звернувся до Дзержинського районного суду м.Харкова з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем посилаючись в заяві, що 28.07.2007 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON] в відділі реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову №1 Харківського міського управління юстиції, актовий запис №1335. Від шлюбу сторони мають дитину - [PERSON], [INFO]. Подружні стосунки між [PERSON] та [PERSON] на даний час припинені, причиною припинення стосунків явилось не порозуміння в сім'ї. Просить суд позов задовольнити. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, наполягала на задоволенні позову. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, не заперечував проти розірвання шлюбу. Суд, перевіривши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сім'я фактично розпалася, шлюбні стосунки між позивачем та відповідачем припинені. Подружжя на даний час спільного господарства не ведуть. В подальшому спільне проживання та зберігання сім'ї не можливо. Після розірвання шлюбу, позивач побажала залишити прізвище - [PERSON]. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-12 00:00:00

Позивач в вересні 2014 року звернувся до суду, вказавши, що між ним та відповідачем 03.03.2006 року було укладено договір кредиту б/н, на виконання якого відповідач отримав кредит у розмірі 6400,00 грн. із сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач виконав зобов'язання частково, заборгувавши станом на 30.05.2014 року 22431,68 грн., з них 3986,56 грн. - заборгованість за кредитом, 16900,75 грн. - заборгованість по процентах за користування кредитом, а також штраф - 500 грн. (фіксована частина) та 1044,37 грн. (процентна складова). Відповідач добровільно не згоден сплатити заборгованість, в зв'язку з чим позивач просить стягнути на його користь з відповідача борг за договором у сумі 22431,68 грн. та судові витрати по справі в сумі в сумі 243,60 грн. В судове засідання представник позивача не з'явилася, про час та місце судового розгляду справи повідомлена в установленому законом порядку, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце судового розгляду справи повідомлявся судом в установленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомляв. За таких обставин суд вважає за можливе справу по суті розглянути за відсутності представника позивача та відповідача в судовому засіданні на підставі наявних у справі доказів, постановивши заочне рішення, без фіксування судового засідання технічними засобами звукозапису з підстав, передбачених ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження, позов слід задовольнити частково. Судом встановлено, що між ЗАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником котрого є позивач, та відповідачем 03.03.2006 року укладено договір про надання банківських послуг, за яким банк надав, а відповідач отримав кредит на суму 4000,00 грн. шляхом надання кредитної лінії із встановленням кредитного ліміту на вказану суму з базовою процентною ставкою 3% на місяць, з процентною ставкою на прострочений кредит 6% на місяць, зі строком дії кредитного ліміту відповідно до строку дії карти. Кредитний ліміт було збільшено 24.12.2008 року до суми 6400 грн., 10.01.2009 року - знижено до 3990,00 грн. Відповідач на порушення умов договору створив заборгованість по сумі кредиту та відсотків за кредитом, сплативши їх частково. Відповідно до договору, відшкодуванню станом на 30.05.2014 року підлягає ще 22431,67 грн. боргу, з них 3986,56 грн. - заборгованість за кредитом, 16900,75 грн. - заборгованість по процентах за користування кредитом, а також штраф - 500 грн. (фіксована частина) та 1044,37 грн. (процентна складова). Вказані суми коштів слід стягнути з відповідача на користь позивача. Оскільки позовні вимоги заявлено на суму 22431,68 грн., тому позов єтаким, що підлягає до задоволення частково - в частині 22431,67 грн. Судовий збір в сумі 243,60 грн. сплачений позивачем і підлягає стягненню на його користь з відповідача в силу ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: partial