Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-01 00:00:00

Позивач АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості, в якому прохав стягнути з відповідачів на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість у розмірі 6 176 грн. 63 коп. за кредитним договором № б/н від 09.06.2006 року. В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що [PERSON] відповідно до укладеного договору б/н від 09.06.2006 року отримала кредит у розмірі 11 100 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно умов договору. [INFO] позичальник [PERSON] померла. Спадкоємцями на час відкриття спадщини є [PERSON] та [PERSON] , які мали право подати заяву про прийняття або про відмову у прийнятті спадщини у строк з 19.02.2015 року по 19.08.2015 року. На виконання вимог ч.2 ст. 1281 ЦК України, Банком 25.02.2019 року була направлена претензія кредитора до приватного нотаріуса Носової Ж.Б. та 08.04.2019 року отримано відповідь. Зазначає, що відповідач прийняв спадщину, до складу якої входять, в тому числі, кредитні зобов`язання померлого Позичальника, спадкування обов`язків відбулося відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України, так як відповід не відмовився від спадщини у передбачені цивільним законодавством строки, а саме 6 місяців від дня відкриття спадщини. 03.10.2019 року до спадкоємців [PERSON] та [PERSON] було направлено лист-претензію, згідно яких банк пред`явив свої вимоги, але відповідачем ніяких дій не виконано. Заборгованість становить 6 176, 63 грн., яка є непогашеною, тому змушений звернутися до суду з позовом. Ухвалою Октябрського районного суду м.Полтави від 30 квітня 2020 року відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження, витребувано у приватного нотаріуса Носової Ж.Б. інформацію про коло осіб, які прийняли спадщину після смерті [PERSON] . Ухвалою Октябрського районного суду м.Полтави від 10 вересня 2020 року закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до судового розгляду. У судове засідання представник АТ КБ «ПриватБанк» не з`явився, надіслав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав (а.с.42). Відповідачі у судове засідання не з`явилися, повідомлялися про дату, час та місце розгляду справи шляхом розміщення оголошення на офіційному сайті Судової влади, оскільки відомості про їхнє зареєстроване місце проживання згідно інформації Управління реєстрації, зняття з реєстрації місця проживання фізичних осіб, відсутня (а.с.50, 51, 73, 74, 79, 80). Відповідно до п.1 ч.3 ст. 223 ЦПК України суд розглянув справу за відсутності відповідачів. Перевіривши фактичні обставини справи письмовими доказами, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову з наступних підстав. Судом встановлено, що 15.06.2006 року [PERSON] звернулася до ПАТ КБ «ПриватБанк» із заявою № б/н, згідно якої отримала кредит у сумі 3 400 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок (а.с.16). Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між ним та Банком Договір про надання банківських послуг, з якими він згоден. Банк виконав свої зобов`язання перед [PERSON] , надавши останній кредитні кошти у вигляді кредитного ліміту в сумі, строки та на умовах, передбачених договором на платіжну картку. [PERSON] в терміни, встановлені договором, свої зобов`язання не виконував, тому за нею утворилася заборгованість у сумі 6 176, 63 грн., яка складається із заборгованості за кредитом у сумі 6 037, 95 грн. та заборгованості за відсотками у сумі 138, 68 грн., що підтверджено розрахунком заборгованості (а.с.6-15). [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданим Октябрським відділом ДРАЦС РС Полтавського МУЮ від 20 лютого 2015 року (а.с.27). 23.01.2019 року ПАТ КБ «Приватбанк» надіслав до Приватного нотаріуса Носової Ж.Б. претензію в порядку ст. 1281 ЦК України (а.с.29), на яку остання повідомила, що довідка про всі вчинені нотаріальні дії та рішення надається на обгрунтовану вимогу, зокрема суду (а.с.30). На виконанні вимог ухвали Октябрського районного суду м.Полтави від 30 квітня 2020 року приватний нотаріус Полтавського міського нотаріального округу Носова Ж.Б. 23 липня 2020 року за вих.. № 195/01-16 повідомила, що після померлої [INFO] [PERSON] в нотаріальній конторі наявні спадкова справа № 39 за 2015 рік. В спадковій справі наявна заява та свідоцтва : заява про прийняття спадщини від імені дочки - [PERSON] , заява про відмову від прийняття спадщини від імені - [PERSON] , заява про відмову від спадщини від імені - [PERSON] , свідоцтво про право на прийняття спадщини за законом від 26.05.2020 року на ім`я дочки - [PERSON] . Інших заяв про прийняття спадщини чи відмову від прийняття спадщини не надходило. [PERSON] є єдиним спадкоємцем за законом (а.с.75). Згідно ч.1 ст. 608 ЦК України зобов`язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У відповідності до ст. 1219 ЦК України не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: 1) особисті немайнові права; 2) право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; 3) право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 4) права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; 5) права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу. Враховуючи правову природу кредитних зобов`язань, обов`язок щодо сплати заборгованості за кредитним договором, входить до складу спадщини, оскільки не пов`язаний нерозривно із особою спадкодавця. Відповідно до ч.1 ст. 1282 спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Згідно ч.ч.1,3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Як встановлено судом, єдиним спадкоємцем за законом після померлої [INFO] [PERSON] є її донька [PERSON] , а чоловік [PERSON] та син [PERSON] відмовилися від прийняття спадщини, а тому не є належними відповідачами у справі. Виходячи із положень ч.1 ст. 51 ЦПК України, суд першої інстанції має право залучати до участі у справі належного відповідача за клопотанням позивача. Такого клопотання позивачем в ході розгляду справи заявлено не було, а суд позбавлений права з власної ініціативи залучати до участі у справі належного відповідача. Таким чином, враховуючи, що [PERSON] та [PERSON] не є спадкоємцями після померлої [PERSON] , обов`язок останньої щодо сплати кредитних зобов`язань вони не успадкували, а тому не мають права відповідати за позовом. З огляду на викладене, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог. Згідно п.2 ч.2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на позивача у разі відмови у позові.

Outcome: dismissed