Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-04 00:00:00

Позивач вказує на те, що 09 червня 2012 року вона зареєструвала шлюб із [PERSON]. В період спільного проживання у них народились діти: син [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO], які на даний час проживають з нею на перебувають на її утриманні. Обставини в сімї склалися таким чином, що за рішенням суду із відповідача на її користь на утримання сина [PERSON] стягуються аліменти. Причиною звернення до суду стала та обставина, що 29 січня 2016 року у неї народився син [PERSON], який зараз проживає з нею і на його утримання відповідач також зобовязаний сплачувати аліменти. Саме тому вона звернулась до суду з проханням ухвалити рішення про стягнення з відповідача на її користь аліменти на утримання двох дітей у твердій грошовій формі в сумі 500 гривень на кожну дитину щомісяця до досягнення сином [PERSON] повноліття та аліменти на її утримання в сумі 300 гривень щомісяця до досягнення сином [PERSON] трирічного віку. У судовому засіданні позивач не зявилась, але подала заяву у якій просить справу розглядати у її відсутності, позов підтримує повністю, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився хоча про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся в встановленому законом порядку і від нього не надійшло повідомлення про причини неявки, а тому суд приходить до висновку, що справу слід розглядати в порядку заочного провадження. У відповідності до ст. 197 ЦПК України, у звязку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного: Рішенням Любарського районного суду від 29 вересня 2015 року із [PERSON], на користь [PERSON], на утримання малолітнього сина [PERSON], стягуються аліменти у розмірі 500 гривень щомісяця і до досягнення сином повноліття, тобто до 21 жовтня 2030 року. 29 січня 2016 року народився [PERSON], свідоцтво серії І-ТП № 242371. Його батьками записані: [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Як вбачається із ст. 7 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2016 рік», з 01 січня 2016 року прожитковий мінімум для дитини віком до 6 років становить 1167 гривень. Саме тому, враховуючи те, що після ухвалення рішення суду, згідно якого із відповідача стягуються аліменти на утримання сина [PERSON] у позивачки народився син [PERSON], батьком якого є відповідач, то з нього підлягають стягненню на користь [PERSON], на утримання дітей та її утримання аліменти. Згідно ч. 2 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ч. 2 ст. 80 СК України, розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від неповнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Отже, беручи до уваги те, що на даний час відповідач не має постійного місця роботи, має мінливий дохід, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON], підлягають частковому задоволенню.

Outcome: partial