Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області з даним позовом посилаючись на те, що [INFO] померла її мати - [PERSON] . За життя мати склала заповіт, яким заповіла все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що їй належатиме на день смерті і на що за законом матиме право позивачу. До складу спадкового майна, серед іншого, входить 4/6 часток у праві спільної часткової власності на житловий будинок з належними до нього надвірними будівлями [ADDRESS] . На сьогодні позивач є власником 5/6 часток, а її сестра - [PERSON] є власником 1/6 частки у праві спільної часткової власності на житловий будинок з належними до нього надвірними будівлями [ADDRESS] (по 1/6 частки сторони набули на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 19 грудня 1989 року). Звернувшись 19 червня 2020 року до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, отримала відмову, оскільки у свідоцтві про право власності на нерухоме майно - земельну ділянку для будівництва та обслуговування будинку, господарських будівель та споруд, що розташована по [ADDRESS] , зазначено вид власності, як спільна сумісна для власників [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] 23 січня 2014 року останні набули у спільну сумісну власність земельну ділянку кадастровий номер 6810700000:01:006:0584, площею 0,1 га, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Тому, просить визначити 1/3 частки вищевказаної земельної ділянки, в праві спільної сумісної власності за [PERSON] , яка померла [INFO] , визнати право власності на 1/3 частку земельної ділянки, в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , та припинити право спільної сумісної власності на земельну ділянку між [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , залишивши дану земельну ділянку у спільній частковій власності [PERSON] (2/3) та [PERSON] (1/3). Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала повністю. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, позов визнала, не заперечувала щодо його задоволення. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, що беруть участь справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Справа розглянута у підготовчому судовому засіданні відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Як передбачено ст.ст. 1216, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб -спадкоємців. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 86 Земельного кодексу України, земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність). Згідно п. в ч. 2 ст. 89 Земельного кодексу України, у спільній сумісній власності перебувають земельні ділянки, зокрема співвласників жилого будинку. Частинами 3,4,5 зазначеної статті передбачено, що, володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою спільної сумісної власності здійснюються за договором або законом. Співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки. Поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 355, ч. 1 ст. 356, ч. 1 ст. 357 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. Зі змісту ст. 357 ЦК вбачається, що під терміном «визначення часток» законодавець розуміє визначення (встановлення) розміру частки співвласника у спільному сумісному майні. Згідно ч.1, 2 ст.368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Суб`єктами права спільної сумісної власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, а також держава, територіальні громади, якщо інше не встановлено законом. За ст. 370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, крім випадків, установлених законом. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому статтею 364 цього Кодексу. Судом встановлено, що [INFO] в м. Шепетівка Хмельницької області померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 02 травня 2019 року Шепетівським міськрайонним відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області. 25 грудня 2013 року [PERSON] склала заповіт, яким заповіла все своє майно, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалось і взагалі все те, на що вона за законом матиме право і що буде належати їй на момент смерті, [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією заповіту, посвідченого державним нотаріусом Шепетівської міської державної нотаріальної контори Камфорович О.А., в реєстрі № 2112. Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 10 березня 1973 року, виданого повторно Шепетівським міським ЗАГС, батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 04 червня 1987 року Шепетівським міськвідділом ЗАГС, 04 червня 1987 року позивач уклала шлюб з [PERSON] , після державної реєстрації шлюбу їй присвоєно прізвище [PERSON] . За життя [PERSON] на підставі свідоцтв про право власності та про право на спадщину за законом від 19 грудня 2019 року, посвідченого державним нотаріусом Шепетівської державної нотаріальної контори Чабаненко Л.А., в реєстрі за №3496 та №3498, належало на праві спільної часткової власності 4/6 частки житлового будинку з належними до нього надвірними будівлями [ADDRESS] , що підтверджується копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 453353 від 25 квітня 2003 року. 06 лютого 2020 року державним нотаріусом Шепетівської міської державної нотаріальної контори Камфорович О.А., позивачу видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] , предметом якого стали 4/6 частки в праві спільної часткової власності на житловий будинок з належними до нього надвірними будівлями [ADDRESS] . Також у якості спадкового майна, після смерті матері, залишилась земельна ділянка кадастровий номер 6810700000:01:006:0584, площею 0,1 га, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка знаходиться в спільній сумісній власності між померлою [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про право власності № [NUMBER] від 23 січня 2014 року та копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №16590224 від 23 січня 2014 року. З відповіді нотаріуса Шепетівської міської державної нотаріальної контори Камфорович О.А. № б/н/01-16 від 19 червня 2020 року слідує, що свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , видати неможливо, оскількив свідоцтві про право власності на нерухоме майно - земельну ділянку для будівництва та обслуговування будинку, господарських будівель та споруд, що розташована по [ADDRESS] , зазначено вид власності, як спільна сумісна для власників [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Згідно ч. 4 ст. 120 Земельного кодексу України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. Відповідно до пункту 3.4 листа ВССУ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб`єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі. У разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину спадкоємці учасника спільної сумісної власності мають право звернутися з позовом про визначення частки майна, належної померлому на праві спільної сумісної власності. Згідно із пунктом 17 Постанови Пленуму ВССУ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» №5 від 07 лютого 2014 року частка суб`єкта права спільної сумісної власності визначається, зокрема, при відкритті після нього спадщини. Враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги те, що позивач [PERSON] є спадкоємцем за заповітом на земельну ділянку після померлої [PERSON] , яка померла [INFO] , однак через те, що у свідоцтві про право власності на нерухоме майно вказано, що спадкова земельна ділянка належить спадкодавцю на праві спільної сумісної власності, не може реалізувати свого законного права на нотаріальне оформлення спадщини, а [PERSON] , що є дочкою померлої [PERSON] , визнала позовні вимоги, інших спадкоємців після смерті останньої не має, то з метою захисту законного права позивача на спадщину суд визнає за необхідне позов задовольнити. На підставі ст. ст. 355-357, 368, 370, 1216-1218 ЦПК України, ст. ст. 86, 89, 120 ЗК України, та

Outcome: approved