Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-04 00:00:00

Позивач вказує на те, що 18 квітня 2017 року його було прийнято на посаду менеджера із виробництва і збуту ТОВ «Любар-Інвест 2005». 18 вересня 2018 року позивача було звільнено із займаної посади за угодою сторін на підставі п. 1 ст. 36 КЗпП. Причиною звернення до суду послужила неправомірна поведінка відповідача щодо невиплати належної йому суми заробітної плати, яка становить 38493,47 грн. Саме тому він звернувся до суду з проханням ухвалити рішення про стягнення із відповідача на його користь суму заборгованості по заробітній платі в розмірі 38493,47 грн., та суму середнього заробітку за час затримки розрахунку в розмірі 54909,58 грн. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд їх задовольнити. Вказав, що на час звільнення у відповідача виникла перед ним заборгованість по заробітній платі, однак відразу до суду він не звертався у зв`язку з обіцянками відповідача про виплату найближчим часом заборгованості по заробітній платі. Зазначив, що не заперечує проти розгляду справи за відсутності відповідача та ухвалення заочного рішення. Представник відповідача, ТОВ «Любар-Інвест 2005» у судове засідання на розгляд справи не з`явився та не повідомив про причини неявки, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Саме тому суд приходить до висновку, що справу слід розглядати у порядку заочного провадження у відповідності до вимог ст. 280 ЦПК України. Вислухавши пояснення позивача, розглянувши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, \~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно ч. 1, 2, 3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до трудової книжки [NUMBER] , 18 квітня 2017 року, [PERSON] було прийнято на посаду менеджера із виробництва та збуту ТОВ «Любар-Інвест 2005». 19 вересня 2018 року позивача було звільнено із займаної посади на підставі п. 1 ст. 36 КЗпП (а.с. 10). До позовної заяви позивача додано довідку № ЛІ-00000018 від 20.09.2018 року про дохід за період з 01.03.2018 року по 19.09.2018 року та довідку № 20/09-5 від 20.09.2018 року про розрахунок середньої заробітної плати за липень та серпень 2018 року. Дані довідки посвідченні печаткою ТОВ «Любар-Інвест 2005» та підписами директора підприємства [PERSON] , та головного бухгалтера [PERSON] , (а.с. 7,8). Окрім даних довідок до позовної заяви додано довідку № 25 від 20.09.2018 року, згідно якої заробітна плата [PERSON] за період з 01.05.2018 року по 19.09.2018 року склала 38493,47 грн., заробітна плата нарахована, але не виплачена. Дана довідка підписана бухгалтером-касиром [PERSON] , та не містись печатки ТОВ «Любар-Інвест 2005». Щодо даної довідки про заборгованість по заробітній платі позивач зазначив у судовому засіданні, що на його думку вона видана особою з належними повноваженнями, однак надати докази того, що власник підприємства надавав їй такі повноваження не може. Статтею 49 КЗпП передбачено, що власник або уповноважений ним орган зобов`язаний видати працівникові на його вимогу довідку про його роботу на даному підприємстві, в установі, організації із зазначенням спеціальності, кваліфікації, посади, часу роботи і розміру заробітної плати. Згідно ст. 116 КЗпП, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Тобто, положеннями Кодексу закону про працю передбачено, що довідку про роботу на підприємстві та розміру заробітної плати на вимогу працівника видає власник або уповноважений ним орган. Інших положень про визначення розміру заробітної плати та заборгованості по її виплаті у законодавстві не зазначено. Положеннями ч. 1\~ст. 13 ЦПК України\~передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. У відповідності до\~ст. 81 ЦПК України,\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно\~ст. 89 ЦПК України,\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Згідно ч. 1 ст. 78 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Відповідно до ч. 1 ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. На підставі вказаного суд дійшов до переконання про підтвердження факту працевлаштування позивача у ТОВ «Любар-Інвест 2005» у зазначений ним в позові час. Суд також приймає до уваги та не бере під сумів довідки про розмір його щомісячної заробітної плати та щомісячного доходу у ТОВ «Любар-Інвест 2005», оскільки дані довідки відповідають вимогам законодавства та отримані у встановленому законом порядку, оскільки видані особами, які наділені відповідними повноваженнями. В свою чергу суд не може прийняти в якості належного доказу довідку надану позивачем про розмір заборгованості відповідача ТОВ «Любар-Інвест 2005» по виплаті йому заробітної плати, оскільки дана довідка видана бухгалтером-касиром, повноваження якого на видачу даної довідки у суду викликають сумніви, оскільки згідно вимог ст. 49, 116 КЗпП дана довідка видається власником або уповноважений ним орган. Будь-яких доказів повноважень бухгалтера-касира на видачу доданої до позовної заяви довідки позивачем не надано, та більш-того, як зазначив сам позивач він лише вважає, що дана особа наділена такими повноваженнями, однак жодного підтвердження цьому не має та не може надати. Відтак, на підставі вищевикладеного, на підставі повного, всебічного, неупередженого, об`єктивного розгляду справи, ґрунтуючись на оцінці доказів у відповідності норм чинного законодавства України, суд приходить до висновку, що позивачем не надано належних та достатніх доказів в обґрунтування заявлених ним позовних вимог. А тому, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити у повному обсязі.

Outcome: dismissed