Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-10 00:00:00

Позивач [PERSON] пред'явив до суду позов шляхом подання позовної заяви до відповідача [PERSON], яким просить розірвати шлюб між ним та відповідачем, зареєстрований 24 січня 2014 року у Виконавчому комітеті Русько-Тишківської сільської ради Харківського району Харківської області, актовий запис №2. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначив, що з 24 січня 2014 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу сторони дітей не мають. На протязі останніх років сімейне життя між сторонами поступово погіршувалося через відсутність взаєморозуміння, різні поглядами на сімейні відносини та обовязки. Позивач та відповідач не підтримують шлюбні відносини понад двох років, проживають окремо. З часу припинення шлюбних відносин між сторонами, їх примирення не відбулось. Позивач зазначає, що подальше існування формального шлюбу буде суперечити інтересам сторін, оскілки вони втратили почуття любові та поваги один до одного. Позивач мешкає з іншою жінкою та має намір офіційно оформити їх стосунки. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 13 березня 2019 року провадження у справі відкрито, розгляд справи ухвалено здійснювати в порядку загального позовного провадження та призначено проведення підготовчого засідання. Позивач у підготовче засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідач, яка була повідомлена про день, час та місце проведення підготовчого засідання в порядку ч. 1 ст. 130 ЦПК України, у підготовче засідання не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, в якій позовні вимоги визнала у повному обсязі. Інших заяв та клопотань від відповідача не надійшло. Враховуючи, що в підготовче засідання не зявились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами. Сторони перебувають у шлюбі, який був зареєстрований 24 січня 2014 року у Виконавчому комітеті Русько-Тишківської сільської ради Харківського району Харківської області за актовим записом №2, під час державної реєстрації шлюбу відповідач змінила прізвище з «Гуренко» на «Балашук» (свідоцтво про шлюб серії І-ВЛ №221076, видане 24 січня 2014 року Виконавчим комітетом Русько-Тишківської сільської ради Харківського району Харківської області). За змістом положень ч. 1\~ст.\~24\~СК України та ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4\~ ст. 56 СК України\~ передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування їх до збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ст. 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, коли буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і зберігання шлюбу буде суперечити одному з них, інтересам їх дітей, що має суттєве значення. Суд, з'ясувавши причини розірвання шлюбу та фактичні взаємовідносини подружжя, вважає подальше сімейне життя подружжя і збереження сім'ї неможливим. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадках визнання позову відповідачем. Відповідачем надана заява про визнання позову, а тому суд вважає можливим ухвалити рішення у підготовчому засіданні. Відповідно до\~ст. 113 СК України\~особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідач [PERSON] у своїй заяві просить після розірвання шлюбу її прізвище залишити без змін. На підставі викладеного і

Outcome: approved