Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-14 00:00:00

Позивач в жовтні 2017 року звернувся до суду з позовом до [PERSON] та просив суд ухвалити рішення, яким розірвати шлюб зареєстрований між ним та відповідачем 27 липня 2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції м. Києва, про що зроблено актовий запис № 935 та видано свідоцтво про шлюб Серії [NUMBER] В обґрунтування заявлених вимог вказуючи на те, що 27 липня 2007 року між ним та відповідачем зареєстровано шлюб Відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції м. Києва, про що зроблено актовий запис № 935 та видано свідоцтво про шлюб Серії [NUMBER], позивач вказує, що на протязі 5 років до реєстрації шлюбу, він разом з [PERSON] проживали однією сім'єю та перебували у фактичних шлюбних відносинах, під час яких у них народилось двоє синів: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], після реєстрації шлюбу вони продовжили проживати однією сім'єю, однак спільне життя з відповідачем не склалося у зв'язку з різними поглядами на сімейне життя та обов'язки, відносини поступово погіршувались, що призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин, та втрачено взаєморозуміння та повага один до одного, з 2010 року вони проживають окремо, не підтримують сімейних стосунків, спільне господарство не ведуть, спільного бюджету не мають, а тому подальше спільне життя і збереження шлюбу не можливе, зазначав, що спору щодо поділу спільного майна немає, спільні діти після розірвання шлюбу залишаться проживати з матір'ю, а тому на підставі ст.ст. 104, 105, 110, 112 СК України просив заявлені позовні вимоги задовольнити. Позивач в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити посилаючись на обставини справи викладені в позовній заяві, вказував, що рішення про розірвання шлюбу є зваженим та обміркованим. Відповідач в судовому засіданні проти задоволення заявлених позовних вимог не заперечувала, підтвердила, що з 2010 року вона з чоловіком проживають окремо, не ведуть спільного господарства, спільного бюджету не мають. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про шлюб серія [NUMBER], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 27 липня 2007 року, про що є актовий запис № 935 (а.с. 2 - копія свідоцтва про шлюб). Як вбачається з свідоцтва про народження, сторони мають двох неповнолітніх синів - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с. 4, 5 - копія свідоцтва про народження). Відповідно до ст. 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч.3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно до ч.2 ст. 112 СК України, суд, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено в судовому засіданні, в родині позивача та відповідача втрачена основа сім'ї, почуття довіри, поваги та любові один до одного, а тому суд не може примусити сторони до збереження подружніх відносин, оскільки шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки та може бути припинено внаслідок волевиявлення як одного так і обох з подружжя шляхом його розірвання. Суд, заслухавши пояснення сторін дослідивши матеріали справи, вважає, що причини, що спонукали сторони на розірвання шлюбу є обґрунтованими, оскільки судом достовірно встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження сім'ї не можливе, сторони фактично з 2010 року проживають окремо, не ведуть спільного господарства не підтримують шлюбних стосунків, спільного бюджету не мають, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved