Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-11 00:00:00

Позивач [PERSON] обласний геріатричний пансіонат звернувся в суд із позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості в розмір 55017,68 грн.. Позовні вимоги обґрунтував тим, що 26 серпня 2016 року в комунальну установу Тернопільської обласної ради «[PERSON] обласний геріатричний пансіонат», правонаступником якого є [PERSON] обласний геріатричний пансіонат поступив [PERSON], [INFO], який є особою з інвалідністю 1 групи, що проживав [INFO] а, кв. 2 в смт. Гримайлів Гусятинського району Тернопільської області. [PERSON] було зараховано до списків підопічних та з 27 серпня 2016 року поставлено на всі види забезпечення в пансіонаті. Однак, зважаючи на те, що у [PERSON] на момент поступлення в пансіонат, були родичі, які за законом зобов'язані його утримувати, 26 серпня 2016 року, а згодом 03 січня 2017 року між [PERSON], його дочкою [PERSON] та [PERSON] обласним геріатричним пансіонатом в особі директора [PERSON] було укладено тристоронній договір №24, за умовами якого пансіонат зобов'язувався забезпечити [PERSON] належні умови для проживання, соціально-побутового обслуговування та надання медичної допомоги, а його дочка [PERSON] зобов'язувалась оплачувати виконавцеві вартість комплексу наданих послуг. Всупереч вимогам вказаного Договору [PERSON] неодноразово порушувала свій обовязок щодо оплати вартості перебування в пансіонаті [PERSON]. 03 серпня 2017 року та 12 жовтня 2017 року [PERSON] обласним геріатричним пансіонатом на адресу [PERSON] було надіслано претензії з вимогами погашення наявної суми заборгованості. Відповідач [PERSON] отримавши претензію від 12 жовтня 2017року, того ж дня особисто написала письмову заяву на директора пансіонату з проханням відстрочити погашення наявної заборгованості до кінця 2017 року. Однак, на момент подачі даної позовної заяви [PERSON] не виконала свого зобов'язання щодо погашення боргу перед [PERSON] обласним геріатричним пансіонатом. Станом на 27 квітня 2018 року сума заборгованості за Договором про надання соціальних послуг за умови 100% відшкодування їх вартості № 24 від 03 січня 2017 року становить 55017,68 гривень. Зазначена сума боргу є остаточною і незмінною, оскільки на підставі рішення колегії департаменту соціального захисту населення Тернопільської облдержадміністрації від 21 грудня 2017 року №40 «Про надання [PERSON] дозволу для переведення на повне державне забезпечення в [PERSON] обласному геріатричному пансіонаті», з 29 грудня 2017 року [PERSON] переведено з усіх видів забезпечення на умовах стовідсоткового відшкодування витрат за утримання на повне державне забезпечення. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, посилаючись на мотиви, викладені у позовній заяві, та просив позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявився з невідомої суду причини, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причин неявки у судове засідання відповідач суду не повідомив та не подав клопотання про розгляд справи у їх відсутності. Приймаючи до уваги вимоги ч. 4 ст. 223 ЦПК України, суд вважає, що відповідач повідомлений належним чином і повторно не зявився у судове засідання, а тому суд може вирішувати справу на підставі наявних у ній даних та доказів. У звязку з тим, суд вважає, що відповідач про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив, не подав відзиву на позовну заяву, враховуючи, що позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд відповідно до ст. 280 ЦПК України, постановив, справу вирішувати на підставі наявних у ній даних та доказів та ухвалити заочне рішення. Перевіривши та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить до наступного висновку. Частиною 2 статті 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною другою цієї статті визначено способи захисту цивільних прав та інтересів. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 20 Цивільного кодексу України, право на захист особа здійснює на свій розсуд. У судовому засіданні встановлено, що 26 серпня 2016 року в комунальну установу Тернопільської обласної ради «[PERSON] обласний геріатричний пансіонат», правонаступником якого є [PERSON] обласний геріатричний пансіонат поступив [PERSON], [INFO], який є особою з інвалідністю 1 групи, що проживав [INFO] а, кв. 2 в смт. Гримайлів Гусятинського району Тернопільської області, що підтверджено витягом з паспортних даних [PERSON], довідкою до акта огляду МСЕК від 11.01.2016 року. Наказом комунальної установи Тернопільської обласної ради «[PERSON] обласний геріатричний пансіонат» від 26 серпня 2016 року №239, [PERSON] було зараховано до списків підопічних та з 27 серпня 2016 року поставлено на всі види забезпечення в пансіонаті. 26 серпня 2016 року, а згодом 03 січня 2017 року між [PERSON], його дочкою [PERSON] та [PERSON] обласним геріатричним пансіонатом в особі директора [PERSON] було укладено тристоронній договір №24, за умовами якого пансіонат зобов'язувався забезпечити [PERSON] належні умови для проживання, соціально-побутового обслуговування та надання медичної допомоги, а його дочка [PERSON] зобов'язувалась оплачувати виконавцеві вартість комплексу наданих послуг, що стверджується договором №24 від 26 серпня 2016 року разом з додатком №1 та договору від 03 січня 2017 року разом з додатком №1. Відповідно до пункту 2.6. розділу 2 та підпункту 5.1.1. пункту 5.1. розділу 5 Договору від 03 січня 20і 7 року [PERSON], як замовник, зобовязувалась щомісячно до 10 числа поточного місяця вносити передоплату за надання послуг в розмірі, визначеному в Додатку до Договору. Всупереч вимогам вказаного Договору про надання соціальних послуг за умови 100% відшкодування їх вартості № 24 від 03 січня 2017 року [PERSON] не виконала свій обовязок щодо оплати вартості перебування в пансіонаті [PERSON]. 03 серпня 2017 року та 12 жовтня 2017 року [PERSON] обласним геріатричним пансіонатом на адресу [PERSON] було надіслано претензії з вимогами погашення наявної суми заборгованості Відповідач [PERSON] отримавши претензію від 12 жовтня 2017 року, того ж дня особисто написала письмову заяву на імя директора пансіонату з проханням відстрочити погашення наявної заборгованості до кінця 2017 року. Однак, [PERSON] не виконала свого зобов'язання за договором щодо погашення боргу перед [PERSON] обласним геріатричним пансіонатом. \~ \~ \~ \~Як вбачається з довідки про суму заборгованості за вказаним Договором від 27.04.2018 р. № 216, сума заборгованості за Договором про надання соціальних послуг за умови 100% відшкодування їх вартості № 24 від 03 січня 2017 року становить 55017,68 гривень. Рішенням колегії департаменту соціального захисту населення Тернопільської облдержадміністрації від 21 грудня 2017 року №40, надано [PERSON] дозвіл для переведення на повне державне забезпечення в [PERSON] обласному геріатричному пансіонаті», з 29 грудня 2017 року [PERSON] переведено з усіх видів забезпечення на умовах стовідсоткового відшкодування витрат за утримання на повне державне забезпечення, що підтверджується наказом [PERSON] обласного геріатричного пансіонату №363 від 29 грудня 2017 року. Визначення поняття «зобовязання» міститься у ч.1 ст.509 ЦК України. Відповідно до цієї норми зобовязання - це право відношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Положеннями ст.526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (ч.1 ст.530 ЦК України). \~ \~ \~ \~Із статей 610, 611, 612 ЦК України вбачається, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушення умов, визначених змістом зобовязання. У разі порушення зобовязань настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема зміна умов зобовязання та сплата неустойки. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Відповідно до статті 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона виконавець зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Згідно з ч. 1 статті 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Аналізуючи вищенаведені обставини, суд приходить до переконання, що позивачем були надані послуги за договором про надання соціальних послуг за умовами 100 % відшкодування їх вартості на загальну суму 55\~017,68 грн., а відповідач зобовязався оплатити позивачу, а тому суд вважає, що слід задовольнити позов [PERSON] обласного геріатричного пансіонату до [PERSON] про стягнення заборгованості, та стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] обласного геріатричного пансіонату грошові кошти в розмірі 55 017,68 грн.. Згідно статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За таких обставин, суд вважає, що підлягають стягненню з відповідача на користь держави судовий збір. На підставі наведеного,

Outcome: approved