Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-29 00:00:00

Позивач, від імені якої діє [PERSON], звернувся до суду з позовом про визнання [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою №90, яка знаходиться за адресою: 28000, Кіровоградська область, м. Олександрія, вул. Михайла Грушевського, 45. Позов обґрунтовує тим, що їй на праві приватної власності належить квартира, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу укладеного 03.09.2018 року. На сьогоднішній день в її квартирі зареєстровано місце проживання члена сімї колишнього власника квартири [PERSON], про що свідчить довідка від КП «Житлогосп» №16 видана 07.09.2018 року, який в квартирі не проживає з червня 2018 року, що підтверджується актом-розпорядження №531 від 10.09.2018 року. Згідно п. 15 договору купівлі-продажу від 03.09.2018р., продавець гарантував, що має всі повноваження для зняття з реєстрації місця проживання свого родича [PERSON]. Свої письмові обіцянки не виконав, місце фактичного проживання відповідача їй невідомо, так як вони не спілкуються. У звязку з тим, що відповідач зареєстрований у її квартирі, вона не може повноцінно користуватись та розпоряджатись ним. Особистих речей відповідача в квартирі не має і взагалі квартирою відповідач не цікавиться, перешкод в користуванні квартирою відповідачу ніхто не чинить. Позивач та представник позивача в судове засіданні не зявилися, про час, дату та місце судового засідання повідомлені належним чином, через канцелярію суду надійшла заява від представника позивача про розгляд справи без їхньої участі, позовні вимоги підтримали у повному обсязі , проти заочного рішення не заперечують. Відповідач в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином за адресою зареєстрованого місця проживання, до суду повернулися конверти з відміткою «інші причини, що не дали змоги виконати обовязок, щодо пересилання поштового відправлення, не проживає», тому враховуючи приписи ст. 128 ЦПК України відповідач вважається належним чином повідомлений про час та місце судового засідання. Враховуючи згоду позивача, суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом (ч. 4 ст. 9 ЖК України). Відповідно до ст.ст.150, 155 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності квартиру (будинок), мають право розпоряджатись цією власністю на свій розсуд. Згідно з положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійснення ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно з ч. 1 ст. 383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сімї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Статтею 41 Конституції України та статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд, учиняти щодо свого майна будь-які угоди відповідно до закону за своєю волею незалежно від волі інших осіб. Згідно з положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь яких усунень свого порушеного права від будь яких осіб будь яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. Як вбачається з матеріалів справи позивач є власником квартири [ADDRESS], що підтверджується договором купівлі-продажу від 03.09.2018р., Право власності зареєстровано у встановленому законом порядку, що підтверджується Витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №136395360 від 03.09.2018 року. З довідки КП «Житлогосп» від 07.09.2018 року №16 вбачається, що [PERSON] як член сімї колишнього власника зареєстрований за адресою: [INFO]. Згідно з актом-розпорядженням №531 від 10.09.2018 року складеного майстром дільниці, паспортистом в присутності сусідів [PERSON], [PERSON] встановлено, що [PERSON] в квартирі [ADDRESS] не проживає з червня 2018 року. Особа має право на захист порушеного права у спосіб визначений законом або договором. Способи захисту цивільних прав та інтересів судом встановлені ч. 2 ст. 16 ЦК України. Отже, судом встановлено, що відповідач не є власником зазначеної квартири, не проживає в [INFO], тому суд вважає, що реєстрація відповідача в будинку за вищевказаною адресою фактично перешкоджає позивачу в реалізації її прав власника жилого приміщення, яке підлягає відновленню шляхом визнання відповідача таким, що втратив право на користування жилим приміщенням. Згідно вимог ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved