Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-06 00:00:00

Позивач, АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Львівського обласного управління АТ «Ощадбанк» звернулося до суду із позовною заявою в якій просить стягнути з відповідачки [PERSON] на його користь заборгованість за договором про споживчий кредит №166-777 у розмірі 36\~803,56 грн., яка складається з наступного: 31\~173,57 грн. сума простроченого кредиту, 4\~423,45 грн. сума прострочених процентів процентів за користування кредитом, 8 78,80 грн. розмір інфляційних втрат, 327,74 грн. загальна сума 3 % річних та судові витрати по справі у розмірі 2\~270,00 грн. Обґрунтування позовних вимог. Між Акціонерним товариством «Державний ощадний банк України та [PERSON] було укладено договір про споживчий кредит №166-777. Згідно п. 2.1 Договору Банк зобов`язується надати Позичальнику на умовах цього договору, а Позичальник має право отримати та зобов`язується належним чином використати і повернути в передбачені цим договором строки кредит, сплатити проценти за користування Кредитом та інші платежі у порядку та на умовах визначених договором. Згідно п. 2.2. договору кредит надався відповідачці у розмірі 47\~400, 00 грн. на строк 60 місяців з терміном остаточного повернення кредиту не пізніше 08.10.2024, якщо інший строк або термін не буде встановлено згідно з умовами цього договору. Позивач виконав свої зобов`язання за договором надавши відповідачці кредит у встановленому договором розмірі. У порушення умов кредитного договору відповідачка зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконала. В зв`язку з порушенням відповідачкою умов кредитного договору, станом на 10.02.2021 у неї перед позивачем виникла заборгованість 36 803,56 грн., яка складається з наступного: 31 173,57 грн. сума простроченого кредиту, 4 423,45 грн. сума прострочених процентів за користування кредитом, 878,80 грн. розмір інфляційних втрат, 327,74 грн. загальна сума 3 % річних.\~На підставі вищевикладеного просив позов задовольнити. Процесуальні рішення, постановлені по справі. Ухвалою судді Жидачівського районного суду Львівської області від 10.03.2021 позов акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Львівського обласного управління АТ «Ощадбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором про споживчий кредит прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 29.04.2021. Роз`яснено сторонам їх процесуальні права щодо подачі відзиву та доказів у справі /а.с. 55-56/. Ухвалою Жидачівського районного суду Львівської області від 29.04.2021 справу розглядом відкладено на 06.07.2021 у зв`язку із поданою заявою відповідачки [PERSON] про намір врегулювати спір в позасудовому порядку /а.с. 68/. Розгляд справи по суті відбувся 06.07.2021 за відсутності сторін. Представник позивача, АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Львівського обласного управління АТ «Ощадбанк», будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи у судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Проти винесення заочного рішення не заперечує /а.с.71/. Відповідачка [PERSON] будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, заяв про розгляд справи за її відсутності не подала, правом на подання відзиву не скористалася. Частиною четвертою\~статті 268 ЦПК України\~передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Згідно ч. 5\~статті 268 ЦПК України\~зазначено, що датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Отже, враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону, датою ухвалення судом судового рішення в даній справі, призначеній до розгляду на 06.07.2021, є дата складення повного тексту судового рішення 07.07.2021. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, враховуючи вимоги ст. 6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, відповідно до якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків, суд вважає, що справу слід вирішити в межах тих доказів, які були отримані в ході судового розгляду, а також на підставі наявних письмових доказів, які містяться у матеріалах справи. Дотримуючись принципів змагальності та диспозитивності судового процесу, оцінивши докази з точки зору належності, допустимості та достатності, суд дійшов висновку, що неявка відповідачки не є перешкодою для розгляду справи, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів про права та взаємовідносини сторін і позов слід задовольнити частково. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що між Акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» в особі філії Львівського обласного управління АТ «Ощадбанк»,ТВБВ №10013/0166 та [PERSON] було укладено договір про споживчий кредит №166-777 від 09.10.2019, на підставі кредитної заяви [PERSON] від 07.10.2019, відповідно до якого відповідачка отримала кредит в розмірі 47 400,00 грн. на строк 60 місяців з терміном остаточного повернення кредиту не пізніше 08.10.2024, зі сплатою відсотків в розмірі 56 % річних./а.с.9-13/. Відповідно до п. 3.3.3 цього договору, позичальник зобов`язується здійснювати повернення кредиту рівними частинами у розмірі 790,00 грн. та сплату процентів, нарахованих банком на залишок основної суми боргу за кредитом, щомісячно до 5 числа місяця, наступного за звітним, починаючи з листопада 2019. ./а.с.10 на звороті/. Відповідно до п. 4.2.2 договору банк при виникненні простроченої заборгованості за основною сумою боргу за кредитом та/або процентами, більш ніж на один місяць, а також в інших випадках, передбачених цим договором, має право вимагати достроково повернення кредиту, сплати нарахованих процентів та інших платежів за цим договором та стягнути заборгованість за цим договором в примусовому порядку./а.с.11/ Згідно з п.п.4.3.1 - 4.3.4 Договору, позичальник зобов`язався належним чином виконувати всі умови цього договору та взяті на себе цим договором зобов`язання. У строки, обумовлені цим договором повернути кредит, своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом, комісійні винагороди за банківській послуги та належним чином виконувати взяті на себе інші зобов`язання за цим договором. У випадку порушення умов цього договору достроково повернути кредит з одночасною сплатою процентів нарахованих на фактичний залишок заборгованості за кредитом, комісійні винагороди, також сплатити неустойку (штрафні санкції), як це передбачено в договорі, а також відшкодувати банку в повному обсязі збитки. Відповідати всіма власними коштами та майном по своїх зобов`язання, що випливають з цього договору. /а.с.11/ Паспортом споживчого кредиту та додатком до нього встановлено умови та строки погашення основної суми кредиту та процентів за користування кредитом. /а.а.41/ З розрахунку заборгованості вбачається, що заборгованість перед філією «Львівського обласного управління АТ «Ощадбанк» за основним боргом, процентами, пенею, 3% річних та інфляційних витрат за прострочення виконання грошового зобов`язання згідно з кредитним договором №166-777 від 09.10.2019 [PERSON] станом на 10.02.2021 становить 36 803,56 грн., яка складається з наступного: 31 173,57 грн. сума простроченого кредиту, 4 423,45 грн. сума прострочених процентів за користування кредитом, 878,80 грн. розмір інфляційних втрат, 327,74 грн. загальна сума 3 % річних /а.с.15-17/. Випискою по рахунку вбачається, що 09.10.2019 [PERSON] надано кредит у розмірі 47\~400. 00 грн та за період з 09.10.2019 по 10.02.2021 вбачається рух коштів по рахунку. /а.с.18-35/. Норми права та мотиви їх застосування. Відносини, що склалися між сторонами, стосуються надання, обслуговування та повернення споживчого кредиту та регулюються нормами\~Цивільного кодексу України\~та\~Закону України «Про споживче кредитування». Правовідносини, які склалися між сторонами регулюються\~ст.526 ЦК України, відповідно до якої зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог\~Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до\~ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами (ст. 536 ЦК України.) Відповідно до\~ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої якості. Відповідно до\~ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Пунктом 1\~ст.1049 ЦК України, передбачено, що Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно до\~ст.629 ЦК України\~договір є обов`язковим для виконання сторонами. Приписами ч. 1 ст. 612\~ЦПК України\~встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив якщо він приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк встановлений договором або законом.\~Відповідно до ч.1\~ст. 610 ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно із п. 3 ч. 1\~ст. 611 ЦК України\~у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки. Відповідно до\~ст. 624 ЦК України, якщо за порушення зобов`язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Відповідно до ч. 4\~Закону України «Про споживче кредитування»\~у разі затримання споживачем сплати частини споживчого кредиту та/або процентів щонайменше на один календарний місяць, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла - щонайменше на три календарні місяці кредитодавець має право вимагати повернення споживчого кредиту, строк виплати якого ще не настав, в повному обсязі, якщо таке право передбачене договором про споживчий кредит. Кредитодавець зобов`язаний у письмовій формі повідомити споживача про таку затримку із зазначенням дій, необхідних для усунення порушення, та строку, протягом якого вони мають бути здійснені. Якщо кредитодавець відповідно до умов договору про споживчий кредит вимагає здійснення платежів, строк сплати яких не настав, або повернення споживчого кредиту, такі платежі або повернення споживчого кредиту здійснюються споживачем протягом 30 календарних днів, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла - 60 календарних днів з дня одержання від кредитодавця повідомлення про таку вимогу. Якщо протягом цього періоду споживач усуне порушення умов договору про споживчий кредит, вимога кредитодавця втрачає чинність. Відповідно до правової позиції, викладеної у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року (справа № 444/9519/12, провадження № 14-10цс18), від 04 липня 2018 року (провадження №14-154цс18) та від 31 жовтня 2018 року (провадження № 14-318цс18), право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою\~статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою\~статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Згідно ч. 2\~ст. 625 ЦК України\~боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно частини першої\~статті 1050 ЦК України\~якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до\~статті 625 цього Кодексу. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом ( ч.2\~ст. 625 ЦК України). За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Проценти, передбачені\~ст. 625 ЦК України, за своєю природою є відшкодуванням кредитору понесених втрат за несвоєчасне повернення грошових коштів, а відтак відрізняються від процентів, які підлягають сплаті за правомірне користування грошовими коштами. Такі проценти є мірою відповідальності боржника за прострочення зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, і можуть бути стягнуті кредитодавцем й після спливу визначеного кредитним договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною 2 статті 1050 ЦК України\~(висновок Верховного Суду у справі №5017/1987/2012 від 05.03.2019 року п. 48). Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 04.02.2020 року у справі №912/1120/116 (п. 6.28) зазначила, що оскільки поведінка боржника не може бути одночасно правомірною та неправомірною, то регулятивна норма частини першої статті 1048\~ЦК України і охоронна норма частини другої статті 625\~цього Кодексу не можуть застосовуватись одночасно. Тому за період до прострочення боржника підлягають стягненню проценти від суми позики (кредиту) відповідно до умов договору та частини першої статті 1048\~ЦК України як плата за надану позику (кредит), а за період після такого прострочення підлягають стягненню річні проценти відповідно до частини другої статті 625\~ЦК України як грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, тобто як міра відповідальності за порушення грошового зобов`язання. Таким чином, якщо строк кредитування закінчився або кредитор реалізував своє право на дострокове повернення кредиту, то з цього моменту припиняється нарахування процентів за кредитом і позичальник зобов`язаний сплатити неустойку та суми передбачені статтею 625 ЦК України. Як вбачається з матеріалів справи, відповідачці було надано кредит у розмірі 47\~400,00 грн, строк кредитування\~60 місяців, з терміном остаточного повернення кредиту не пізніше 08.10.2024. З матеріалів справи вбачається, що Банк звернувся до суду з позовом у січні 2021 року, тобто до спливу строку кредитування, тому має право на стягнення відсотків нарахованих на прострочений кредит відповідно до\~ст. 625 ЦК України\~з моменту пред`явлення вимоги про дострокове повернення суми заборгованості за кредитом (звернення до суду з даним позовом). Суд вважає, що в даному випадку відповідальність за неналежне виконання договору встановлена умовами Договору, дані види відповідальності передбачені та стягуються в межах строку дії договору, Банк вперше звернувся з позовом до відповідача, а тому підстав для застосування до даних спірних правовідносин\~ст.625 ЦК України\~та стягнення передбачених ч.2\~ст.625 ЦК України\~3% річних та інфляцій них втрат за неналежне виконання грошових зобов`язань не має. Інші вимоги позивача правомірні, регулюються умовами укладених між сторонами договору та нормами чинного законодавства України і підлягають задоволенню у повному обсязі. Таким чином, з [PERSON] \~на користь АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії\~ Львівського обласного управління АТ «Ощадбанк» підлягає стягненню частково заборгованість у розмірі 35\~597,02 грн. (31\~173,57 грн заборгованість за основним боргом та 4\~423,45 грн. проценти за користування кредитом). Щодо стягнення з [PERSON] заборгованості у розмірі 878,80 грн. розмір інфляційних втрат та 327,74 грн. загальна сума 3 % річних, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог в цій частині. Згідно вимог ст. ст.\~76,\~77,\~79,\~80 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно ч. 1\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Розподіл між сторонами судових витрат. Згідно ч. 1\~ст. 133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 1\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до вимог статті 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог у сумі 2\~195,54 грн. (35\~597,02 х 100% : 36\~803,56 = 96,72 %; 2\~270 ,00 : 100% х 96,72 % = 2\~195,54). На підставі ст. ст.\~526,\~530,\~549,\~553,\~554,\~1049,\~1054 ЦК України,

Outcome: partial