Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом і просить, з врахуванням уточнених позовних вимог, визнати за нею в порядку спадкування за заповітом після померлої 29 квітня 2003 року [PERSON] право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 3,4342 га, що складається із земельних ділянок, площами 2,6714 га та 0,7628 га, розташована на території Хоцьківської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області та належала померлій [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії КВ № 103505 від 28 березня 2005 року. Посилається на те, що 29 квітня 2003 року померла її мати. Після її смерті відкрилася спадщина на вищезазначену земельну ділянку. Позивач є спадкоємицею за заповітом, посвідченим 21 жовтня 1999 року секретарем виконавчого комітету Хоцьківської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області, реєстровий номер № 27. Крім неї, спадкоємцем за заповітом є брат [PERSON] та спадкоємець за законом [PERSON], які відмовилися від своєї частки у спадщині на користь позивача. Позивач прийняла спадщину шляхом вступу у володіння спадковим майном. У видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку їй було відмовлено в звязку з тим, що правовстановлюючий документ на земельну ділянку був виданий та зареєстрований на імя спадкодавця після її смерті. 08 лютого 2018 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 09 год. 30 хв. 05 березня 2018 року. 05 березня 2018 року справу призначено до судового розгляду. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, направила до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує і просить їх задовольнити. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не зявилися, направили до суду заяви про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги визнають, не заперечують проти задоволення позову. Представник відповідача, Хоцьківської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області, в судове засідання не зявився, направив заяву про розгляд справи у його відсутності. При вирішенні питання про задоволення позовних вимог покладається на розсуд суду. Розгляд справи здійснювався відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України. Судом встановлено наступне. 29 квітня 2003 року в с.Хоцьки Переяслав-Хмельницького району Київської області померла [PERSON], [INFO] (а.с.9). Відповідно до копії свідоцтва про народження серії І-АВ № 145969 від 07 березня 1969 року позивач є донькою спадкодавця [PERSON] (а.с.10). За життя [PERSON] склала заповіт, який був посвідчений 21 жовтня 1999 року секретарем виконавчого комітету Хоцьківської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області, реєстровий номер № 27. Відповідно до даного заповіту все своє майно вона заповідала сину [PERSON] та доньці [PERSON] (а.с.14). Відповідно до копії державного акту на право власності на земельну ділянку серії КВ № 103505 від 28 березня 2005 року [PERSON] є власником земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 3,4342 га, що складається із земельних ділянок, площами 2,6714 га та 0,7628 га, розташована на території Хоцьківської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області (а.с.12). Із довідки Хоцьківської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області № 48 від 12.01.2018 вбачається, що [PERSON] в шестимісячний термін після смерті матері фактично прийняла спадщину шляхом вступу у володіння спадковим майном (а.с.15). Із копії спадкової справи № 451 за 2017 рік, яка була відкрита після смерті [PERSON], вбачається, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] подали до нотаріальної контори заяви про те, що спадщину після смерті матері [PERSON] не прийняли та приймати не бажають. Нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на вищезазначену земельну ділянку в звязку з тим, що правовстановлюючий документ на земельну ділянку був виданий та зареєстрований на імя спадкодавця після її смерті (а.с.16). Суд приймає до уваги подані позивачем докази, на підставі яких встановлені обставини справи, та вважає їх належними, допустимими, достовірними, а їх сукупність достатньою для встановлення обставин, що мають значення для справи. Зважаючи на те, що правовідносини, які виникли між сторонами по справі регулюються нормами глави 85 Цивільного кодексу України, суд дійшов висновку про необхідність їх застосування. Відповідно до вимог п. 2 Постанови ПВС України № 7 від 30.05.2008 року Про судову практику в справах про спадкування, особа може звернутися до суду з вимогою про визнання права на спадщину за правилами позовного провадження у разі відмови нотаріуса в оформлення права на спадщину. \~ \~ \~ \~ Відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права і обовязки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. В силу ч.1 ст.1235 ЦК України, заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Згідно ч.1 ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Відповідно до ч.5, 6 ст.1273 ЦК України відмова від прийняття спадщини є безумовною і беззастережною. Відмова від прийняття спадщини може бути відкликана протягом строку, встановленого для її прийняття. Дослідивши докази по справі, суд дійшов наступних висновків. Позивач є спадкоємицею за заповітом, спадщину прийняла в установленому законом порядку. Інший спадкоємець за заповітом [PERSON] та спадкоємець за законом [PERSON] від спадщини відмовилися, подавши відповідні заяви нотаріусу. Протягом строку, встановленого для прийняття спадщини, заяви про відмову від прийняття спадщини не відкликали. Поскільки нотаріус відмовив позивачу в оформленні права на спадщину, позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню в повному обсязі, як такі, що підтверджені доказами по справі та відповідають вимогам чинного законодавства України про спадкування. \~ \~ \~ \~ На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 328, 1218, 1225, 1235, 1273 ЦК України,

Outcome: approved