Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-11 00:00:00

Позивач, [PERSON], подала до суду позов до відповідачів: [PERSON], Семенівської міської ради Чернігівської області, в якому просить визнати за нею, [PERSON], [INFO], право на земельну частку (пай), розміром 4,16 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки (паю) у землі, яка перебувала у колективній власності КСГП «Комунар» села Тополівка колишньої Погорільської сільської ради Семенівського району Чернігівської області, що належало померлому 14 березня 1997 року [PERSON] на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0086339 зареєстрованого в Книзі реєстрацій сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 198 від 26 вересня 1996 року. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач у позовній заяві зазначила про те, що в селі Тополівка Семенівського району Чернігівської області проживав чоловік її баби, [PERSON], який помер 14 березня 1997 року. Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, яке складається з права на земельну частку (пай), розміром 4,16 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки (паю) у землі, яка перебувала у колективній власності КСГП «Комунар» села Тополівка колишньої Погорільської сільської ради. Зазначене право належало покійному [PERSON] на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0086339, зареєстрованого в Книзі реєстрацій сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 198 від 26 вересня 1996 року, який було втрачено. Відповідно довідки відділу у Семенівському районі Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області видати дублікат не представляється можливим, оскільки відсутні бланки цих сертифікатів. Саме втрата сертифіката на право на земельну частку (пай) позбавляє її можливості оформити спадкові права через нотаріуса, які можливо визнати тільки в судовому порядку. Іншим спадкоємцем після смерті [PERSON] є її батько, [PERSON], який не заперечує, щоб право на земельну частку (пай) було визнане за нею. Ухвалою судді від 08 лютого 2019 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито загальне позовне провадження у даній справі та призначено підготовче судове засідання на 12 березня 2019 року. Позивач [PERSON] у підготовче судове засідання не зявилася, належним чином була повідомлена про дату, час і місце розгляду справи, до суду надала письмову заяву, згідно даних якої вона не має можливості прибути до суду, просить судовий розгляд справи розглянути без її участі протягом всіх судових засідань, позовні вимоги підтверджує та просить задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] у підготовче судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, надав до суду письмову заяву, згідно даних якої він не має можливості прибути до суду, просить судовий розгляд справи розглянути без його участі протягом всіх судових засідань, позовні вимоги визнає повністю. Правові підстави визнання позову йому відомі. Представник відповідача, Семенівської міської ради Чернігівської області, Семенівський міський голова Чернігівської області [PERSON] у підготовче судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, надав до суду письмову заяву, згідно даних якої просить розглянути справу без участі представника Семенівської міської ради, позовні вимоги Семенівська міська рада Чернігівської області визнає повністю. Представник третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області, у підготовче судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, про поважні причини неявки суд не повідомив. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Семенівської районної державної нотаріальної контори Чернігівської області, [PERSON] в судове засідання не зявилась, будучи належним чином повідомлена про дату, час і місце розгляду справи, надала до суду письмову заяву, у якій просить суд розглянути справу без участі представника Семенівської районної державної нотаріальної контори на розсуд суду, та надала інформаційну довідку зі Спадкового реєстру, згідно даних якої інформація про спадкову справу після померлого 14 березня 1997 року [PERSON] та видані на її підставі свідоцтва про право на спадщину відсутня. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, розглянувши справу у відповідності до ч. 3 ст. 200 Цивільного процесуального кодексу України вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Ч. 4 ст. 200 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що ухвалення в підготовчому судовому засіданні рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до\~ч.\~4\~ст.\~206\~Цивільного процесуального\~кодексу України\~відповідач може\~визнати позов\~на будь-якій\~стадії провадження\~у справі,\~зазначивши про\~це в\~заяві по\~суті або\~в окремій\~письмовій заяві.\~У разі\~визнання відповідачем\~позову суд\~за наявності\~для того\~законних підстав\~ухвалює рішення\~про задоволення\~позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. У справі встановлено, що в селі Тополівка Семенівського району Чернігівської області проживав чоловік баби позивача, [PERSON], який помер 14 березня 1997 року. Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, яке складається з права на земельну частку (пай), розміром 4,16 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки (паю) у землі, яка перебувала у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства «Комунар» села Тополівка Семенівського району Чернігівської області. Зазначене право належало покійному [PERSON] на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0086339, зареєстрованого в Книзі реєстрацій сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 198 від 26 вересня 1996 року, який було втрачено. Відповідно довідки відділу у Семенівському районі Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області видати дублікат не представляється можливим, оскільки відсутні бланки цих сертифікатів. Саме втрата сертифіката на право на земельну частку (пай) позбавляє позивача можливості оформити спадкові права через нотаріуса, які можливо визнати тільки в судовому порядку. Іншим спадкоємцем після смерті [PERSON] є батько позивача, [PERSON], який не заперечує, щоб право на земельну частку (пай) було визнане за позивачем. При вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) суд повинен виходити з того, що основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку (пай), при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин Земельного кодексу України 1990 року, Указу Президента України від 8 серпня 1995 року № 720/95 Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям та відповідні норми ЦК УРСР. У цьому разі слід ураховувати, що згідно з пунктом 17 Перехідних і положень Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Відповідно абзацу 2 п.1 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року Про приватизацію земельних ділянок, є підставою для виготовлення та видачі цим громадянам або їх спадкоємцям державних актів на право власності на земельну ділянку за технічною документацією щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку. Відповідно ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно ст. 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно ст. 328 Цивільного кодексу України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону, або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Визнання права власності передбачене ст. 392 Цивільного кодексу України. Позивач не має іншої можливості, ніж через суд, визнати право на земельну частку (пай), внаслідок чого і звертається з цією позовною заявою. \~ \~ \~ \~Оскільки визнання відповідачем позову у даному випадку не суперечить закону, тому що позивач [PERSON] є спадкоємцем за законом після померлого [PERSON], та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд приходить до висновку про прийняття визнання позову відповідачем та про винесення рішення по суті справи у підготовчому судовому засіданні. Виходячи з викладеного, позовні вимоги позивача підлягають повному задоволенню.

Outcome: approved