Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-09 00:00:00

Позивач АТ КБ «Приватбанк» звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої вимоги тим, що, з метою отримання банківських послуг, 16.02.2018року [PERSON] підписала заяву б/н та отримала кредитні кошти. АТ КБ «Приватбанк» свої зобов`язання за відповідним договором виконав в повному обсязі, а саме, надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. В свою чергу відповідач не виконує зобов`язання за договором, в зв`язку з чим станом на 25.12.2019 року у нього виникла заборгованість в сумі 16496,81 грн., яка складається з: 11304,40 грн. заборгованість за тілом кредиту; 826,50 гривень заборгованість за простроченими відсотками; 3104,16 грн. заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочений кредит, згідно ст.625, а також, відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг 500 грн. штрафу (фіксована частина), 761, 75 грн. штрафу (процентна складова), яку позивач просить стягнути. У судове засідання представник позивача не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений, звернувся до суду з клопотанням розглядати справу без його участі, позовні вимоги просив задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча, відповідно до ст.128 Цивільного процесуального кодексу України, був повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання, про причини своєї неявки у судове засідання не повідомив, відзиву, клопотань, заяв від нього до суду не надходило. На підставі статті 223 Цивільного процесуального кодексу України, якщо суд не має відомостей про причини неявки відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних в ній даних та доказів. Відповідно до статті 280 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлень про причини неявки або якщо зазначені причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі, судом, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, не здійснювалось фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. З`ясувавши обставини справи дослідивши докази в порядку заочного провадження,суд вважає за необхідне позов задовольнити з наступних підстав. Згідно ст. 13 ЦПК України,суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 81 ЦПК України,кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Судом встановлено, що 16.02.2018 року між АТ КБ «Приватбанк» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір б/н (а.с.10), шляхом підписання відповідачем Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг. Крім цього, відповідача було ознайомлено з основними умовами кредитування з урахуванням його побажань, зокрема, щодо процентної річної ставки, порядком повернення кредиту, а також надання інформації щодо наслідків невиконання зобов`язань, про що відповідачем власноручно поставлено підпис (а.с.11-12, підпис на с.12 зворот). Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору. Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Також, згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. АТ КБ «Приватбанк» свої зобов`язання за відповідним договором виконав в повному обсязі, а саме, надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідач не виконував зобов`язання, щодо виплати заборгованості за кредитним договором, внаслідок чого склалась заборгованість, яка станом на 25.12.2019 року становить 16496,81 грн., з яких: 11304,40 гривень заборгованість за тілом кредиту; 826,50 гривень заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочений кредит; 3104,16 грн. заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочений кредит, згідно ст.625, а також, відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг 500 гривень штрафу (фіксована частина), 761,75 грн. штрафу (процентна складова), згідно розрахунку позивача (а.с.7-9). Клієнт зобов`язаний погашати заборгованість за кредитом, процентами за його користування, за перевищення платіжного ліміту, а також сплачувати комісію на умовах, передбачених цим договором. При порушенні клієнтом строків платежу за будь-яким з грошових зобов`язань, передбачених цим договором, більше ніж на 30 днів, клієнт зобов`язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 гривень + 5 % від суми позову. Розмір відсотків за користування кредитним коштами, а також наслідки невиконання зобов`язання відповідачеві були відомі. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору. Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Так, у постанові від 8.11.2019 у справі №127/15672/16-ц ВП ВС дійшла висновку, що зобов`язання відповідача сплатити заборгованість за кредитним договором триває до моменту фактичного виконання грошового зобов`язання. Отже, кредитор має право на отримання сум, передбачених у ст.625 ЦК, за увесь час прострочення. Враховуючи вищевикладене, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню. Судовий збір, сплачений позивачем (а.с.6) покладається на відповідача, у відповідності з п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved