Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-10 00:00:00

Позивач [PERSON] пред`явив до суду позов до відповідача Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування», у якому просить стягнути із відповідача на його користь майнову шкоду у розмірі 18298,31 гривень, витрати на автотоварознавчу експертизу у сумі 3500 гривень, витрати на правничу допомогу у розмірі 10080 гривень та 908 гривень судового збору. В обґрунтування заявлених позовних вимог покликається на те, що 10 жовтня 2020 року о 13 год. 00 хв. в м. Тернополі по вул. Протасевича, [PERSON] , керуючи автомобілем марки «ВАЗ 2121», державний номерний знак [NUMBER] , під час руху по суміжних смугах не дотримався безпечного бокового інтервалу, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем марки «Skoda Octavia», державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , який рухався ліворуч в попутному напрямку, та в результаті дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Своїми діями [PERSON] порушив вимоги п. 13.3 Правил дорожнього руху України. Також, 10 жовтня 2020 року о 13 год. 00 хв. в м. Тернополі по вул. Протасевича, [PERSON] , керуючи автомобілем марки «Skoda Octavia», державний номерний знак [NUMBER] , під час руху по суміжних смугах не дотримався безпечного бокового інтервалу, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем марки «ВАЗ 2121», державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , який рухався праворуч в попутному напрямку, та в результаті дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Своїми діями [PERSON] порушив вимоги п. 13.3 Правил дорожнього руху України. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] застрахована у Приватному акціонерному товаристві «Страхова компанія «Арсенал Страхування». З метою одержання страхового відшкодування, він 12 листопада 2020 року звернувся до відповідача із заявою про страхове відшкодування. Однак, ПрАТ «Арсенал Страхування» здійснило виплату страхового відшкодування не у повному обсязі, зокрема 05 березня 2021 року сплатило йому лише 8525,50 гривень. З метою визначення реальної вартості матеріальних збитків від ДТП, він звернувся до судового експерта Мазура. Михайла Степановича. В результаті здійсненого судового автотоварознавчого дослідження експертом надано Висновок №488/20 від 03 грудня 2020 року, яким констатовано, що внаслідок ДТП його транспортний засіб став технічно та експлуатаційно несправним, а також містить післяаварійні ушкодження та особливості стану, що впливають на його вартість. Зважаючи на ряд пошкоджень, вартість необхідного відновлювального ремонту для усунення наявних пошкоджень та відновлення становить суму у розмірі 20 051,98 гривень, тоді як вартість матеріального збитку становить суму у розмірі 31 588,28 гривень. Однак, вартість ремонтних робіт з відновлення пошкодженого транспортного засобу склала 26823,81 гривень без ПДВ, що підтверджується товарним чеком від 23 грудня 2020 року. За вказаних обставин, позивач стверджує, що вартість матеріальних збитків та відновлювального ремонту є значно більшою, ніж одержане ним відшкодування від страховика винуватця ДТП і становить 26823,81 гривень - 8525,50 гривень = 18298,31 гривень. Так, позивач вважає, що вказана сума коштів підлягає стягненню з відповідача. Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 05 квітня 2021 року відкрито провадження у вказаній цивільній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, з викликом сторін. Від відповідача Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» надійшов до суду відзив на позов, у якому заперечують проти викладених у позові обставин. В обґрунтування своїх доводів вказують на те, що згідно постанови Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області згідно 12 листопада 2020 року позивача [PERSON] та [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Відтак, внаслідок ДТП стало недотримання обома водіями дорожнього руху України. Отже, шкода завдана сукупними діями зазначених осіб та відповідальними за заподіяну шкоду є обидва учасники ДТП. За результатами проведеного Страховиком розслідування, на підставі заяви позивача та інших документів стосовно випадку, з урахуванням ст. 12, п. 1 ст. 22, ст. 29, ст. 36 Закону Відповідачем рішення про виплату страхового відшкодування Позивачу та, у передбачений Законом строк сплачено 8 525,50 гривень. Так, представник відповідача стверджує, що виплата страхового відшкодування здійснена в повному обсязі, в порядку та передбачені Законом та укладеним Полісом. При цьому, страховик сплатив потерпілій особі (позивачу) не відновлювального ремонту транспортного засобу, а страхове відшкодування, розмір якого визначається відповідно до норм спеціального Закону. Відповідно до п. 36.3 ст. 36 Закону, що в разі якщо відповідальними за заподіяння неподільної шкоди взаємопов`язаними, сукупними діями є декілька осіб, розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) за кожну з таких осіб визначається шляхом поділу розміру заподіяної шкоди на кількість таких осіб. Пунктом 32.7 статті 32 Закону передбачено, що страховик не відшкодовує шкоду, пов`язану із втратою товарної вартості транспортного засобу. При цьому, згідно Висновку експерта №448/20 від 03 грудня 2020 року до вартості розрахованого експертом матеріального збитку враховано втрату товарної вартості, розмір якої складає 11 536,30 гривень. Разом з тим, вартість відновлювального ремонту транспортного засобу Skoda Octavia, р.н. [NUMBER] дорівнює 20 051,00 гривень. При цьому, представник відповідача зазначає, що розмір франшизи за Полісом №АО/4504188 складає 1 500,00 гривень. З урахуванням ст. 12, п. 22.1 ст. 22, ст. 29, ст. 36 Закону, розмір страхового відшкодування за Полісом №АО/4504188 склав 8 525,50 гривень. Розмір страхового відшкодування розраховано наступним чином: 20051 гривень (вартість матеріального збитку за вирахуванням втрати товарної вартості) / 2 (кількість осіб, винних у ДТП) - 1500 гривень (франшиза) = 8 525,50 гривень. Отже, твердження позивача про, начебто, факт недоплати Страховиком страхового відшкодування Позивачу або невірний розрахунок його розміру є надуманими та безпідставними. З цих підстав, представник відповідача зазначає, що виплата страхового відшкодування здійснена в повному обсязі, у строки, передбачені Законом та укладеним Полісом №АО/4504188, отже, підстави для стягнення додаткової суми у розмірі 26823,81 гривень та, відповідно, у задоволенні позовних вимог - відсутні. Також вказує, що страховик не відшкодовує потерпілій особі вартість відновлювального ремонту на підставі наданих потерпілою особою рахунків чи актів виконаних робіт, оскільки до обов`язку страховика входить здійснити виплату страхового відшкодування, розмір якого повинен бути розрахований відповідно до ст. 12, п. 22.1 ст. 22, ст. 29, ст. 36 Закону. З цих підстав просив відмовити у задоволенні позову. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] - адвокат Матвійчук В.В. позовні вимоги підтримав та просив задоволити їх у повному обсязі. Від відповідача Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» до суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника товариства, у якій представник відповідача просить відмовити у задоволенні позову, з підстав, викладених у відзиві. Судом установлено: 10 жовтня 2020 року по вул. Протасевича у м. Тернополі сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «ВАЗ 2121», реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] та автомобіля «Skoda Octavia», реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] ,. Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди були пошкоджені обидва транспортні засоби. Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12 листопада 2020 року у справі №607/17532/20 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень. Також вказаною постановою суду [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, і накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень. Як убачається із даної постанови суду, [PERSON] , 10 жовтня 2020 року о 13 годині 00 хвилин у м. Тернополі по вул. Протасевича, керуючи автомобілем марки «ВАЗ 2121», державний номерний знак [NUMBER] , під час руху по суміжних смугах не дотримався безпечного бокового інтервалу, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем марки «Skoda Octavia», державний номерний знак [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] , який рухався ліворуч в попутному напрямку, та в результаті дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Своїми діями [PERSON] порушив вимоги п. 13.3 Правил дорожнього руху України. Також, громадянин [PERSON] , 10 жовтня 2020 року о 13 год. 00 хв. в м. Тернополі по вул. Протасевича, керуючи автомобілем марки «Skoda Octavia», державний номерний знак [NUMBER] під час руху по суміжних смугах не дотримався безпечного бокового інтервалу, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем марки «ВАЗ 2121», державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , який рухався праворуч в попутному напрямку, та в результаті дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Своїми діями [PERSON] порушив вимоги п. 13.3 Правил дорожнього руху України. На момент скоєння дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу ВАЗ 2121, реєстраційний номер [NUMBER] [PERSON] була застрахована у ПрАТ «СК «Арсенал Страхування», що визнається сторонами. На підставі заяви [PERSON] про виплату страхового відшкодування, позивачем Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Арсенал Страхування» було виплачено позивачу страхове відшкодування у сумі 8525,50 гривень, що стверджується квитанцією №3394055420 від 05 березня 2021 року (а.с.29). Як стверджує представник відповідача, розмір страхового відшкодування розраховано відповідачем наступним чином: 20051 гривень (вартість матеріального збитку за вирахуванням втрати товарної вартості) / 2 (кількість осіб, винних у ДТП) - 1500 гривень (франшиза) = 8 525,50 гривень. Не погоджуючись із вказаним розміром страхового відшкодування, позивач [PERSON] направив на адресу Тернопільської дирекції ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» повідомлення, у якому просив забезпечити присутність представника ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» при проведенні автотоварознавчої експертизи транспортного засобу «Skoda Octavia», реєстраційний номер [NUMBER] , яка відбудеться 17 листопада 2020 року о 10 годині за адресою: вул. Микулинецька, 10б/36 (а.с. 20). При цьому, згідно висновку експерта №488/20, складеного 03 грудня 2020 року судовим експертом Мазур Михайлом Степановичем за результатами судової автотоварознавчої експертизи, вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу Skoda Octavia, внаслідок ДТП, яке мало місце 10 жовтня 2020 року становить 31588, 28 гривень. Як убачається із квитанції №488/20 від 03 грудня 2020 року, позивачем [PERSON] оплачено вартість за проведення авто товарознавчої експертизи у сумі 3500 гривень. Згідно Акту приймання-передачі виконаних робіт (послуг) від 23 грудня 2020 року, вартість ремонту автомобіля «Skoda Octavia», реєстраційний номер [NUMBER] становить 26283,81 гривень. Відповідно до товарного чека від 23 грудня 2020 року позивачем оплачено вартість ремонту автомобіля у сумі 26283,81 гривень. Проаналізувавши в сукупності досліджені докази, встановлені ними обставини та визначені відповідно до них правовідносини сторін, суд приходить до переконання, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення. Вимогами ст. 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 15 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. До способів захисту цивільних прав та інтересів згідно п. п. 8, 9 ч. 2 ст. 16 ЦК України відноситься, зокрема, відшкодування збитків, відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Так, відповідно до частини першої статті 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з частинами першою, другою статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів (ст. 1 Закону України «Про страхування»). Відповідно до ч. 2 ст. 8 Закону України «Про страхування» страховий випадок - це подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулась і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Згідно зі ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Пунктами 2, 3 ч.1 ст. 988 ЦК України передбачено, що страховик зобов`язаний протягом двох робочих днів, як тільки стане відомо про настання страхового випадку, вжити заходів щодо оформлення всіх необхідних документів для своєчасного здійснення страхової виплати страхувальникові; у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором. Страхова виплата за договором майнового страхування здійснюється страховиком у межах страхової суми, яка встановлюється у межах вартості майна на момент укладення договору. Страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Страховий акт (аварійний сертифікат) складається страховиком або уповноваженою ним особою у формі, що встановлюється страховиком. (ст. 990 ЦК України). Порядок та умови здійснення страхового відшкодування за договорами (полісами) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності наземних транспортних засобів регламентується Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Так, у ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до пункту 36.2. ст.36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна. У пункті 22.1. статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. При цьому, суд вважає неспроможними, зазначені у відзиві на позов твердження представника відповідача про те, що страховик не відшкодовує потерпілій особі вартість відновлювального ремонту на підставі наданих потерпілою особою рахунків чи актів виконаних робіт. Відповідно до положень ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Також, суд критично сприймає доводи відповідача про те, що не може прийматись до уваги наданий позивачем Акт приймання-передачі виконаних робіт від 23 грудня 2020 року, виконаний ФОП [PERSON] , оскільки зазначена у ньому вартість ремонтних робіт у сумі 26283,81 гривень відрізняється від вартості робіт, зазначеної у Акті приймання-передачі виконаних робіт, яка вказана у сумі 20051,98 гривень, який було надано позивачем відповідачу попередньо. Як досліджених у судовому засіданні доказів, судом установлено, що Акт приймання-передачі виконаних робіт від 23 грудня 2020 року, виконаний ФОП [PERSON] , оскільки зазначена у ньому вартість ремонтних робіт у сумі 26283,81 гривень повністю узгоджується із встановленими Висновком експерта №488/20 пошкодженнями транспортного засобу «Skoda Octavia», реєстраційний номер [NUMBER] . За вказаних обставин, суд приймає до уваги наданий позивачем Акт приймання-передачі виконаних робіт від 23 грудня 2020 року. Разом із цим, суд не погоджується із визначеною позивачем сумою майнових збитків, яку позивач просить стягнути із відповідача у розмірі 18298,31, з огляду на наступне. Згідно п. 36.3 ст.36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі якщо відповідальними за заподіяння неподільної шкоди взаємопов`язаними, сукупними діями є декілька осіб, розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) за кожну з таких осіб визначається шляхом поділу розміру заподіяної шкоди на кількість таких осіб. У даному випадку, дорожньо-транспортна пригода, яка сталася 10 жовтня 2020 року відбулася, внаслідок порушення обома водіями Правил дорожнього руху України. Вказане стверджується постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12 листопада 2020 року у справі №607/17532/20, якою у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди визнано винними [PERSON] , а також позивача [PERSON] . Таким чином, розмір завданого збитку визначається шляхом поділу розміру заподіяної шкоди на дві особи. Відтак, різниця невиплаченого відповідачем позивачу страхового відшкодування розраховується наступним чином: 26283,81 гривень (вартість матеріального збитку)/2 (кількість осіб) - 8525,50 гривень (сума виплаченого відповідачем страхового відшкодування) = 4616,40 гривень. Таким чином, вказана різниця невиплаченого страхового відшкодування у сумі 4616,40 гривень підлягає стягненню із відповідача на користь позивача, а тому позовні вимоги підлягають до часткового задоволення. Згідно п. 2 ч. 3. ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи. Таким чином, понесені позивачем витрати за проведення автотоварознавчої експертизи у сумі 3500 гривень підлягають стягненню із відповідача на користь позивача. Щодо вимоги позивача про стягнення із відповідача витрат на професійну правничу допомогу у сумі 10080 гривень, суд зазначає наступне. Згідно з вимогами ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, в тому числі: 1) на професійну правничу допомогу. Відповідно до вимог ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:встановлено, що для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Розмір витрат на правничу допомогу адвоката встановлюється судом на підставі детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Докази на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок опонента у судовому процесі, сторонам необхідно надати суду такі докази: 1) договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.); 2) документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження та ін.); 3) докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.); 4) інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги. Однак, позивачем не надано жодних доказів на підтвердження понесених ним витрат на оплату професійної правничої допомоги у сумі 10080 гривень. За вказаних обставин, суд приходить до переконання про відсутність визначених законом підстав для стягнення із відповідача в користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у сумі 10080 гривень. Відповідно до ч.1ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно до задоволених відносно них позовних вимог. Відтак, із відповідача на користь позивача слід сплатити 908 гривень судового збору. На підставі наведеного та

Outcome: partial