Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-30 00:00:00

Позивач [PERSON] у травні 2019 року звернувся до суду з позовом до [PERSON] про усунення від права на спадкування після померлої [PERSON] , посилаючись на те, що відповідач працює на території Російської Федерації, протягом значного проміжку часу не перебував на території України, з померлою матір`ю [PERSON] не спілкувався, утримання не надавав, хоча мав для цього можливість і обов`язок. Ухвалою суду від 04 червня 2019 року відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження. Відповідач [PERSON] подав до суду відзив на позов, в якому проти задоволення позовних вимог заперечував. Ухвалою суду від 05 вересня 2019 року витребувано із Першої полтавської державної нотаріальної контори копію спадкової справи після смерті [PERSON] , підготовче засідання відкладено. У вересні 2019 року позивач збільшив свої позовні вимоги та прохав усунути [PERSON] від спадкування частки у праві власності на квартиру [ADDRESS] та гаражу [ADDRESS]; визнати за [PERSON] право власності на квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; визнати за [PERSON] право власності на гараж [ADDRESS]. В обґрунтування збільшених позовних вимог зазначив, що отримав від нотаріуса відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину після [PERSON] , а тому не може оформити своє право власності в порядку спадкування. Крім того, у нього відсутній оригінал правовстановлюючого документу на квартиру, а саме свідоцтво про право власності на житло. З цих підстав, його права підлягають захисту у судовому порядку. Вказав, що квартира [ADDRESS] , на підставі Свідоцтва про право власності на житло від 30.03.1998 року, належить на праві приватної спільної сумісної власності [PERSON] та членам її сім`ї [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Частки кожного співвласника становлять по ј. [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі з 1961 року, за час якого у них народилося двоє дітей [PERSON] та [PERSON] . [INFO] померла [PERSON] , після її смерті заведена спадкова справа у Другій полтавській державній нотаріальній конторі. [INFO] помер [PERSON] , після смерті якого спадкова справа не відкривалася. На момент смерті з ним була зареєстрована [PERSON] , яка прийняла спадщину. Також спадщину прийняв [PERSON] автоматично за правом представлення, як дитина померлої [PERSON] . [INFO] померла [PERSON] , після смерті якої [PERSON] своєчасно звернувся із заявою про прийняття спадщини. На підставі його заяви заведена спадкова справа. До складу спадщини також входить і гараж [ADDRESS] та належав померлому [PERSON] . За його підрахунками [PERSON] та йому належало по Ѕ частки квартири, [PERSON] ј частка гаражу, інші ѕ частки належало йому у порядку спадкування. Враховуючи, заявлені вимоги про усунення від спадкування, прохав визнати право власності на вказане майно за ним у повному обсязі (том 1 а.с.114-117). Ухвалою суду від 27 вересня 2019 року до участі у справі залучено третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, Першу Полтавську державну нотаріальну контору, Другу полтавську державну нотаріальну контору; збільшені позовні вимоги залишено без руху для усунення недоліків; витребувано із Другої полтавської державної нотаріальної контори копію спадкової справи після смерті [PERSON] ; підготовче засідання відкладено. 15 жовтня 2019 року позивач усунув недоліки позовної заяви із збільшеними позовними вимогами. У жовтні 2019 року відповідач [PERSON] подав до суду зустрічний позов, в якому прохав визнати за ним право спільної часткової власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS] , в порядку спадкування; визнати за [PERSON] право спільної часткової власності на ј частину квартири [ADDRESS] в порядку спадкування; визнати за ним право спільної часткової власності на 5/6 часток гаражу за [ADDRESS], площею 19,7 кв.м., погрібом б, оглядовою ямою, б (1) в порядку спадкування; визнати за [PERSON] право спільної часткової власності на 1/6 частку гаражу [ADDRESS]. В обгрунтування зустрічного позову зазначив, що об`єктами спадкування є квартира [ADDRESS] , та гараж авто гаражного кооперативу «Надія» за адресою: [ADDRESS]. Спадкова справа після померлої [INFO] [PERSON] заведена Першою полтавською державною нотаріальною конторою. на підставі заяви [PERSON] про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] від 21.11.2017 року. Також із заявою про прийняття спадщини після смерті баби звернувся [PERSON] , яку подав 02.05.2018 року. Постановою державного нотаріуса Гололобову П.Г. відмовлено у вчиненні виконавчої дії - видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку з тим, що [PERSON] не проживав постійно із спадкодавцем на час відкриття спадщини та не подав заяву у шестимісячний строк. Також у видачі свідоцтва про право на спадщину відмовлено і [PERSON] через невизначеність часток померлих осіб у квартирі. Також з`ясовано, що після смерті [PERSON] на спадкове майно у вигляді квартири [ADDRESS] видано свідоцтво про право на спадщину на ім`я сина [PERSON] . Рішенням Октябрського районного суду м.Полтави визначено, що частки [PERSON] , [PERSON] становили по ј частці. , а тому частки [PERSON] та [PERSON] становили відповідно по ј. Після смерті [INFO] [PERSON] відкрилася спадщина на ј частку квартири по [ADDRESS] , спадкоємцями якої є [PERSON] (син), [PERSON] (батько), [PERSON] (мати). Оскільки батько, [PERSON] , помер через 3 місяці після смерті [PERSON] , то право на прийняття цієї частки переходить до сина [PERSON] . Таким чином, розмір часток у праві спальної часткової власності на квартиру наступний: [PERSON] належить ј частка (згідно свідоцтва про право власності на житло та ј частка в порядку спадкування, [PERSON] - ј частка згідно із свідоцтвом про право власності на житло, та [PERSON] ј частка згідно свідоцтва про право власності на житло. Після смерті [PERSON] його ј частку успадкували син [PERSON] та дружина [PERSON] по 1/8. Після смерті [PERSON] єдиним спадкоємцем є її син [PERSON] , який успадкував ј +1/8 частку, а також є спадкоємцем 1/8 частки після смерті батька [PERSON] . В цілому [PERSON] успадкував Ѕ частку квартири після померлих батьків. Що стосується гаражу вказав, що після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на Ѕ частку гаражу, яку успадкували [PERSON] (за правом представлення), [PERSON] ( як дружина) та [PERSON] (син) по 1/6 частці. Іншу Ѕ частку, яка належала [PERSON] успадкував сина [PERSON] . Таким чином, [PERSON] є власником 5/6 часток, а [PERSON] -1/6 частки (том 1 а.с.238-245). Ухвалою суду від 05 листопада 2019 року зустрічний позов об`єднано в одне провадження з первісним позовом, підготовче засідання по справі закрито та призначено справу до розгляду по суті. Відповідач за зустрічним позовом [PERSON] подав до суду відзив на зустрічну позовну заяву, в якому зазначив, що спадкоємцями після смерті [PERSON] є [PERSON] (дружина) та [PERSON] ( після смерті матері [PERSON] ), тобто по Ѕ частці. В результаті після смерті [PERSON] її частку спадкує [PERSON] . Належність гаражу на спільній сумісні власності [PERSON] та [PERSON] визначено не вірно, так як він знаходився в авто гаражному кооперативі та належав виключно [PERSON] . Разом з тим, в залежності від прийнятого судом рішенням за первісним позовом, проти визнання за [PERSON] Ѕ частки квартири не заперечує, проти визнання права власності на 5/6 часток за [PERSON] заперечує, вважає, що вони повинні спадкувати по Ѕ частці (том 2 а.с.22-23). Ухвалою суду від 10 грудня 2019 року провадження по справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору Перша Полтавська державна нотаріальна контора, Друга полтавська державна нотаріальна контора, про усунення від права на спадкування - закрито, у зв`язку із відмовою позивача від позову в цій частині. Ухвалою суду від 31 січня 2020 року провадження по справі за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору Перша Полтавська державна нотаріальна контора, Друга полтавська державна нотаріальна контора, про визнання права власності на Ѕ частку квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та на 5/6 часток гаражу [ADDRESS] - закрито, у зв`язку із відмовою позивача від позову в цій частині. У судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] підтримав позов у частині визнання за [PERSON] права власності на Ѕ частку квартири та 1/6 частку гаражу, а також визнав позов в частині визнання за [PERSON] права власності на Ѕ частку квартири та 5/6 часток гаражу. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] підтримали зустрічні позовні вимоги та не заперечували проти визнання за [PERSON] права власності на Ѕ частку квартири та 1/6 частку гаражу. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Першої полтавської державної нотаріальної контори у судове засідання не з`явився, до суду надіслав заяву про розгляд справи без участі представника, при вирішенні спору покладався на розсуд суду (том 2 а.с.61). Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Другої полтавської державної нотаріальної контори у судове засідання не з`явився, до суду надіслав заяву про розгляд справи без участі представника, при вирішенні спору покладався на розсуд суду (том 2 а.с.50). Заслухавши сторони, їх представників, перевіривши фактичні обставини справи письмовими доказами, суд прийшов до висновку про задоволення як первісного, так зустрічного позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивач [PERSON] , [INFO] , є сином [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] видане Відділом РАГС Октябрського району м.Полтави від 16 квітня 1997 року, а/ № 311 (том 1 а.с.146). [INFO] [PERSON] померла, про що видане свідоцтво про смерть серії [NUMBER] Центральним відділом РАЦС Полтавського МУЮ Полтавської області від 22 березня 2010 року, а/з № 832 (том 1 а.с.146). [PERSON] була дочкою [PERSON] та [PERSON] , що вбачається із свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданим Міським бюро ЗАГС 19 червня 1970 року, а/з № 1650 (а.с.172). Відповідач [PERSON] , [INFO] , є сином [PERSON] та [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] видане Шевченківським районним у м.Полтаві відділом ДРАЦС ГТУЮ в Полтавській області 18 жовтня 2017 року (том 1 а.с.59). [PERSON] та [PERSON] були подружжям, про що свідчить Витяг із Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу, шлюб укладено 23 вересня 1961 року, а.з. 1224 (а.с.57). [INFO] [PERSON] помер, про що видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] Центральним відділом РАЦС Полтавського МУЮ Полтавської області від 22 червня 2010 року, а/з № 1654 (том 1 а.с.172). [INFO] померла [PERSON] , про що видане свідоцтво про смерть серії [NUMBER] Шевченківським районним у м.Полтаві відділом ДРАЦС ГТУЮ у Полтавській області від 21 липня 2017 року, а/з №1081 (том 1 а.с.163). За життя [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності належала квартира [ADDRESS] , загальною площею 46,7 кв.м., що слідує із Свідоцтва про право власності на житло від 30.03.1998 року виданого Відділом приватизації житла м.Полтави (том 1 а.с.8). Згідно звіту про оцінку майна ФОП [PERSON] вартість квартири [ADDRESS] становить 359 200 грн. (том 1 а.с.210-229). Рішенням Октябрського районного суду м.Полтави від 17 травня 2019 року визначено частки померлих [PERSON] та [PERSON] у квартирі [ADDRESS] по ј. Також рішенням встановлено, що квартира належала на праві спільної сумісної власності в рівних частках [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] по ј частці. Відповідно до ч.4 ст. 82 ЦПК України вказані обставини не підлягають доказуванню. Також [PERSON] був власником гаражу [ADDRESS]., на підставі свідоцтва про право власності САА № 170724 від 14.08.2004 року виданого Головним управлінням з питань житлово-комунального обслуговування населення (том 1 а.с.123-124). Згідно звіту про оцінку майна ФОП [PERSON] станом на 10 жовтня 2019 року вартість гаражу, загальною площею 19,7 кв.м., у [ADDRESS], складає 45 300 грн. (том 1 а.с.186-209). Після смерті [PERSON] у Першій полтавській державній нотаріальній конторі 22.12.2017 року заведено спадкову справу № 440/2017 за заявою [PERSON] про прийняття спадщини. Від інших осіб заяв про прийняття спадщини чи про відмову від спадщини не надходило (том 1а.с.60-61). Із постанови державного нотаріуса Першої полтавської державної нотаріальної контори Шестун Н.Г. від 06 липня 2018 року № 1738/02-31 про відмову у вчиненні нотаріальної дії вбачається, що [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері [PERSON] , у зв`язку з неподанням документів, необхідних для вчинення нотаріальної дії, що унеможливлює встановити склад спадкового майна (том 1 а.с.61-62). Із постанови державного нотаріуса Першої полтавської державної нотаріальної контори Шестун Н.Г. від 08 травня 2018 року № 1196/02-31 про відмову у вчиненні нотаріальної дії вбачається, що [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , у зв`язку з тим, що спадщину не прийнято, оскільки заявник не проживав постійно із спадкодавцем на час прийняття спадщини та не подав до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини в установлений законом строк (том 1 а.с.119). Згідно ч.1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Зі змісту ч.1 ст. 1218 ЦК України слідує, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.1 ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Згідно ч.1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Частинами 1-2 статті 1223 ЦК України визначено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах, що слідує зі змісту ч.1 ст. 1226 ЦК України Згідно ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст. 1266 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними, що випливає зі змісту ч.1 ст. 1267 ЦК України. Згідно ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Зі змісту ч.1 ст. 1270 ЦК України випливає, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Із копії спадкової справи № 444/10 на майно померлої [INFO] [PERSON] вбачається, що єдиним спадкоємцем, який прийняв спадщину є її син [PERSON] , про що видане свідоцтво про право на спадщину за законом від 14.12.2010 року на квартиру [ADDRESS] (том 1 а.с.157). Із копії спадкової справи № 440/2017 до майна померлої [INFO] [PERSON] вбачається, що єдиним спадкоємцем,який прийняв спадщину після її смерті є її син [PERSON] (том 1 а.с.161-183). Виходячи із вимог ст. 357 ЦК України, відповідно до якої частки у праві спільної часткової власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю співвласників або законом, [PERSON] (онуку), [PERSON] (батько), [PERSON] (мати), [PERSON] належала квартира [ADDRESS] у рівних частках по ј. Встановлено, що після смерті [INFO] [PERSON] відкрилася спадщина на належну їй ј частку квартири [ADDRESS] . Спадкоємцями першої черги за законом є її неповнолітній син, який прийняв спадщину у встановленому законом порядку (том 1 а.с.157). Батько [PERSON] та мати [PERSON] спадщину після доньки не приймали. Таким чином, після смерті [INFO] [PERSON] , [PERSON] став власником Ѕ частки вказаної квартири (1/4 частка в порядку спадкування після [PERSON] + Ѕ частка в порядку приватизації),у [PERSON] та [PERSON] залишилося у власності по ј частці. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на ј частку зазначеної квартири, яку прийняли [PERSON] (син) та [PERSON] (дружина), як спадкоємці першої черги за законом, так як вони постійно проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що слідує із довідки № 3544 від 15.10.2019 року виданих КП «ЖЕО № 2» ПМР (а.с.246 том 1 ). Таким чином, після смерті [PERSON] власники квартири були: [PERSON] - Ѕ частка, [PERSON] - 1/8 частка та [PERSON] 3/8 (1/4+1/8). Враховуючи, що єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON] є [PERSON] , він успадковує її частку у квартирі, та стає власником Ѕ частки квартири. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, про задоволення позовних вимог [PERSON] та визнання за ним права спільної часткової власності на ј частину квартири [ADDRESS] , у зв`язку із втратою ним оригінала документа, який посвідчує його право власності, а також на ј частину квартири [ADDRESS] в порядку спадкування, а також про задоволення зустрічних позовних вимог [PERSON] та визнання за ним права спільної часткової власності на 1/2 частку квартири [ADDRESS] в порядку спадкування. Також суд вважає обґрунтованими позовні вимоги як позивача за первісним позовом, так і позивача за зустрічним позовом щодо визнання права власності на гараж [ADDRESS] у заявлених частках, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один із них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Згідно ч.1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Враховуючи, що спірний гараж був набутий [PERSON] під час шлюбу, йому та [PERSON] належало по Ѕ частці у праві власності на гараж за життя. Після смерті [INFO] [PERSON] його Ѕ частку успадкували [PERSON] (син) та [PERSON] (дружина), як спадкоємці першої черги за законом,, [PERSON] (онук) за правом представлення в рівних частках, тобто по 1/6. Враховуючи, що після смерті [PERSON] спадкоємцем першої черги за законом є [PERSON] , суд приходить до висновку про визнання права власності за ним на 5/6 часток гаражу, а за [PERSON] на 1/6 частку. Питання про розподіл судового збору суд вирішує відповідно до ст.ст.141, 142 ЦПК України та вважає за необхідне судовий збір у сумі 2 173 грн. 50 коп., від сплати якого [PERSON] звільнений на підставі п.9 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», віднести на рахунок держави, а також повернути [PERSON] судовий збір у сумі 768 грн. 40 коп. та у сумі 1269 грн. 20 коп. (сплатив 3 140, 70 грн., а повинен сплатити за Ѕ частину квартири 1796 грн. та 75,50 за 1/6 гаражу), оскільки він відмовився від позову в частині позовних вимог, у зв`язку із визнанням їх відповідачем.

Outcome: approved