Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-09 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] пред`явив до суду позов до відповідача [PERSON] , третя особа Тернопільська районна державна нотаріальна контора, у якому просить визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після померлого [INFO] [PERSON] та померлого [INFO] [PERSON] . В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що [INFO] помер його дядько [PERSON] , а [INFO] помер його дідо [PERSON] , які склали на його користь заповіт, заповівши належні їм частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по [ADDRESS] , а також земельні ділянки. Вказує, що він та його мати відповідачка [PERSON] постійно проживають без реєстрації у житловому будинку по [ADDRESS] . Однак, про наявність заповітів, складених померлими [PERSON] та [PERSON] у його користь, йому не було відомо. Дізнавшись у 2016 році про те, що він є спадкоємцем за заповітом після померлих [PERSON] та [PERSON] , звернувся у Тернопільську районну державну нотаріальну контору із заявою про видачу йому свідоцтва про право на спадщину. Однак, постановою нотаріуса йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку із пропущенням строку на прийняття спадщини. Разом із цим, позивач стверджує про те, що строк на прийняття спадщини пропущено ним з поважних причин, оскільки тривалий час він хворів та перебував у скрутному матеріальному становищі, а також був переконаний у тому, що спадщину прийняла його матір відповідачка [PERSON] . За вказаних обставин, позивач позбавлений можливості оформити свої спадкові права після смерті діда та дядька в нотаріальному порядку, а тому, покликаючись на поважність підстав пропущення ним строку на подання заяви про прийняття спадщини, просить позов задовольнити. \~ \~ \~ \~Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 26 липня 2019 року провадження у зазначеній справі було відкрито, та справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого судового засідання. Відповідач відзиву на позов не подавала. \~ \~ \~ \~01 жовтня 2019 року ухвалю суду закрито підготовче провадження у вказаній цивільній справі та призначено справу до судового розгляду. \~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, подавши заяву про розгляд справи за його відсутності. У заяві вказав, що заявлені позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить задовольнити. \~ \~ \~ \~Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася, однак, попередньо у підготовчому судовому засіданні заявлені позовні вимоги визнала у повному обсязі . \~ \~ \~ \~Від третьої особи Тернопільської районної державної нотаріальної контори надійшла до суду заява про розгляд справи за відсутності представника нотаріальної контори . Судом установлено: [PERSON] є власником земельних ділянок, зокрема: земельної ділянки площею 0,19 га, цільове призначення якої землі житлової та громадської забудови (для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, що розташована у с. Підгороднє, Тернопільського району, Тернопільської області; земельної ділянки для ведення сільського господарства, площею 2,32 га, що розташована на території Підгороднянської сільської ради, Тернопільського району, Тернопільської області та земельної ділянки, площею 0,28 га, цільове призначення землі сільськогосподарського призначення (для ведення особистого селянського господарства), яка розташована у с. Підгороднє, Тернопільського району, Тернопільської області, що стверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯД №230785 виданого 03 квітня 2008 року Підгороднянською сільською радою Тернопільського району, Тернопільської області; державним актом на право приватної власності на земельну ділянку серії IV-ТР №010509 виданого 29 грудня 1999 року Підгороднянською сільською Радою народних депутатів; Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯД №230786 виданого 03 квітня 2008 року Підгороднянською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області. Як убачається із Витягу з Реєстру прав власності на нерухоме майно №32645522 виданого Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації, житловий будинок, що знаходиться по [ADDRESS] зареєстрований на праві приватної часткової власності за [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , зокрема кожному по 1/3 частці вказаного домоволодіння. [INFO] помер [PERSON] , про що складено актовий запис за №09 Підгороднянської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, якою видане Свідоцтво серії [NUMBER] . Згідно заповіту, складеного 14 квітня 2005 року у с. Підгороднє, Тернопільського району, Тернопільської області, на випадок своєї смерті [PERSON] заповів [PERSON] житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами. Вказаний заповіт посвідчено секретарем виконкому Підгороднянської сільської ради Тернопільського району, Тернопільської області Матвіїшин С.Я. та зареєстровано в реєстрі за №81. Також,\~відповідно до\~заповіту,\~складеного 20\~грудня 2011\~року [PERSON] \~заповів [PERSON] земельну ділянку площею 0,19 га, цільове призначення якої землі житлової та громадської забудови (для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, що розташована у с. Підгороднє, Тернопільського району, Тернопільської області; земельну ділянку для ведення сільського господарства, площею 2,32 га, що розташована на території Підгороднянської сільської ради, Тернопільського району, Тернопільської області та земельну ділянку, площею 0,28 га, цільове призначення землі сільськогосподарського призначення (для ведення особистого селянського господарства), яка розташована у с. Підгороднє, Тернопільського району, Тернопільської області. Вказаний заповіт посвідчено секретарем виконкому Підгороднянської сільської ради Тернопільського району, Тернопільської області Матвіїшин С.Я. та зареєстровано в реєстрі за №58. Згідно довідки №17 виданої 22 листопада 2011 року Підгороднянською сільською радою Тернопільського району, Тернопільської області, [PERSON] помер [INFO] у с. Підгороднє, Тернопільського району, Тернопільської області, про що в книзі реєстрації актів про смерть за 2011 рік, 22 листопада 2011 року зроблено відповідний запис №17. Згідно заповіту, складеного 14 квітня 2005 року [PERSON] заповів [PERSON] житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами. Вказаний заповіт посвідчено секретарем виконкому Підгороднянської сільської ради Тернопільського району, Тернопільської області Матвіїшин С.Я. та зареєстровано в реєстрі за №82. На звернення позивача, постановою державного нотаріуса Тернопільської районної державної нотаріальної контори від 20 вересня 2016 року за №4222/02-14 [PERSON] відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлого [INFO] [PERSON] , у зв`язку із пропущенням строку на прийняття спадщини. У вказаній постанові нотаріуса стверджується, що інші спадкоємці до нотаріальної контори не зверталися. Судом установлено, що після померлого [PERSON] спадкова справа не заводилася. Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи із наступного. Відповідно до вимог ст. 1269 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Згідно із вимогами ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У відповідності до вимог ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до вимог ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За положеннями пункту 24 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008, «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину, а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. У вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права. Відповідно до положень статті 63 Закону України «Про нотаріат» в редакції, яка діяла на момент відкриття спадщини, нотаріус, який одержав від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язаний повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких йому відоме. Нотаріус може також зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення про це у пресі. Згідно з пунктами 7, 209, 188, 214 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 3 березня 2004 року № 20/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України за № 283/8882 (чинних на час виникнення спірних правовідносин), довідки про заповіти (про наявність заповіту, його зміст та ін.) видаються особам, щодо яких було складено заповіт, а також органам, переліченим в абзаці третьому пункту 7, та спадкоємцям за законом тільки після смерті заповідача за умови подання свідоцтва про його смерть. При підготовці до видачі свідоцтва про право на спадщину за законом або заповітом нотаріус за даними Спадкового реєстру перевіряє наявність спадкової справи, спадкового договору, заповіту. Нотаріус при видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом шляхом витребування відповідних доказів перевіряє: факт смерті спадкодавця, наявність заповіту, наявність та чинність спадкового договору, час і місце відкриття спадщини, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво; перевіряє коло осіб, які мають право на обов`язкову частку в спадщині. Нотаріус, який одержав від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язаний повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких йому відоме. Нотаріус може також зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення про це у пресі. Отже, Закон пов`язує виникнення у нотаріуса або особи, уповноваженої на вчинення нотаріальних дій, обов`язку здійснювати дії щодо сповіщення спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме, з моментом заведення спадкової справи, чому передує звернення спадкоємця із заявою про прийняття спадщини. Зазначений висновок, викладений у постанові Верховного суду по справі №565/1145/17. Судом установлено, що спадкова справа після померлого [INFO] [PERSON] заведена лише у 2016 році за заявою позивача [PERSON] . Відтак, безпосередньо після смерті спадкодавця [PERSON] спадкова не заводилася, й відповідно не були здійснені повідомлення та виклик спадкоємця за заповітом. Крім цього, не заводилася спадкова справа після померлого [INFO] [PERSON] . При цьому, спадкове майно після померлого ніким не приймалося. За вказаних обставин, суд приходить до висновку про те, що причини пропуску позивачем строку прийняття спадщини є поважними, що відповідно до вимог частини третьої статті 1272 ЦК України є підставою для визначення позивачеві додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. Таким чином , з урахуванням того , що причини пропуску строку на подання заяви про прийняття спадщини є поважними, приймаючи до уваги те, що крім позивача [PERSON] інших спадкоємців, які б в установленому порядку прийняли спадщину після померлих [INFO] [PERSON] та після померлого [INFO] [PERSON] , не виявлено, а також відсутність заперечень з боку інших осіб, з метою захисту прав та інтересів позивача по справі, суд приходить до переконання, що позов слід задовольнити та визначити [PERSON] додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після померлого [INFO] [PERSON] та померлого [INFO] [PERSON] , - два місяці, перебіг якого починається з моменту набрання рішенням суду законної сили Відтак, позов підлягає до задоволення. На підставі наведеного та

Outcome: approved