Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-17 00:00:00

Позивач в особі Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення понесених витрат, пов»язаних із виплатою страхового відшкодування в порядку зворотної вимоги (регресу). Мотивуючи свої вимоги тим, що 23 квітня 2016 року о 10 годині 45 хвилин на Дніпровському шосе в м. Києві відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «ВАЗ», державний номерний знак [NUMBER], під керуванням [PERSON], який не дотримався безпечної дистанції внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «Мерседес», державний номерний знак [NUMBER], цивільно-правова відповідальність якого була застрахована в ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування». Цивільно-правова відповідальність автомобіля «ВАЗ», державний номерний знак [NUMBER], була застрахована в ПрАТ «Страхова компанія «Уніка». В наслідок ДТП було завдано шкоди автомобілю «Мерседес», державний номерний знак [NUMBER]. Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 06 травня 2016 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КпАП України, із накладенням адміністративного стягнення - штрафу. З метою визначення розміру збитку, завданого застрахованому транспортному засобу внаслідок ДТП, замовлено проведення автоторознавчого дослідження. Так, згідно звіту про визначення вартості матеріального збитку автомобіля від 26 квітня 2016 року, завданого власнику транспортного засобу, вартість збитку завданого автомобілю «Мерседес», державний номерний знак [NUMBER], як вартість відновлювального ремонту становить 90 765 грн. 87 коп., виплата якої з урахуванням розрахунку про розмір відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих, зробленого позивачем, здійснена на підставі заяви потерпілого/страхувальника та страхового акту, платіжного доручення № 18029 від 16 травня 2016 року року в сумі 82 767 грн. 89 коп. Відповідно, на підставі ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» вважає, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, яка отримала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдану шкоду. Оскільки цивільно-правова відповідальність автомобіля «ВАЗ», державний номерний знак [NUMBER], була застрахована в ПрАТ «Страхова компанія «Уніка» остання відшкодувалп позивачу двома платіжними квитанціями страхове відшкодування: 30 червня 2016 року - 50 000 грн. 00 коп., 22 вересня 2016 року - 8 282 грн. 99 коп., а всього - 58 282 грн. 99 коп. Відтак різниця між фактичними розміром збитку і страховою виплатою (страховим відшкодуванням) становить 24 484 грн. 90 коп. (82 767 грн. 89 коп. - 58 282 грн. 99 коп. = 24 484 грн. 90 коп.), яка підлягає стягненню з [PERSON], як винуватця ДТП, на підставі ст.1194 ЦК України. В судове засідання позивач не з»явився, належним чином повідомлений про час та місце його проведення, звернувся до суду із заявою про розгляд справи за його відсутності з підтриманням позовних вимог з тих же підстав, просив їх задовольнити. Відповідач в судове засідання повторно не з»явився, про час та місце розгляду справи повідомлений згідно чинного законодавства належним чином - рекомендованою поштою з повідомленням про вручення, розміщеним оголошенням на офіційному сайті судової влади. За таких підстав судом відповідно до положень статті 280 ЦПК України визнано за можливе ухвалити по даній справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів та за погодженням позивача. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з»ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об»єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню із наступних підстав. 15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-VIIІ від 03 жовтня 2017 року, яким зокрема Цивільний процесуальний кодекс викладений в новій редакції. Відповідно до п. 9 розділу ХІІ Перехідних положень ЦПК України справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Принцип захисту судом порушеного права особи будується при встановленні порушення такого права. Так, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч.1 ст. 15 ЦК України). Правом звернення до суду за захистом наділена особа, права якої порушені, невизнані або оспорені. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ст. 16 ЦК України особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу у визначені цією статтею способи. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України). Судом встановлено, що 23 квітня 2016 року о 10 годині 45 хвилин на Дніпровському шосе в м. Києві відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «ВАЗ», державний номерний знак [NUMBER], під керуванням [PERSON], який не дотримався безпечної дистанції внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «Мерседес», державний номерний знак [NUMBER], цивільно-правова відповідальність якого була застрахована в ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування». Цивільно-правова відповідальність автомобіля «ВАЗ», державний номерний знак [NUMBER], була застрахована в ПрАТ «Страхова компанія «Уніка». В наслідок ДТП було завдано шкоди автомобілю «Мерседес», державний номерний знак [NUMBER] (а.с.. Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 06 травня 2016 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КпАП України, із накладенням адміністративного стягнення - штрафу (а.с.35). Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини. З метою визначення розміру збитку, завданого застрахованому транспортному засобу внаслідок ДТП, замовлено проведення автоторознавчого дослідження. Так, згідно звіту про визначення вартості матеріального збитку автомобіля від 26 квітня 2016 року, завданого власнику транспортного засобу, вартість збитку завданого автомобілю «Меседес», державний номерний знак [NUMBER], як вартість відновлювального ремонту становить 90 765 грн. 87 коп., виплата якої з урахуванням розрахунку про розмір відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих, зробленого позивачем, здійснена на підставі заяви потерпілого/страхувальника та страхового акту, платіжного доручення № 18029 від 16 травня 2016 року року в сумі 82 767 грн. 89 коп. (а.с.38, 39, 40, 41). Відповідно, на підставі ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» вважає, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, яка отримала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдану шкоду. Відповідно до ст. 8 Закону № 85/96-ВР страховий випадок - це подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою відповідно до частини першої статті 1191 ЦК України, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно, на підставі ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, яка отримала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдану шкоду. У зв»язку з проведеною позивачем регламентною виплатою страхувальнику у позивача виникло право зворотної (регресної) вимоги до винної у ДТП особи - відповідача. Так, до страховика, відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування», який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке Страхувальник або інша особа, яка отримала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдану шкоду. Оскільки цивільно-правова відповідальність автомобіля «ВАЗ», державний номерний знак [NUMBER], була застрахована в ПрАТ «Страхова компанія «Уніка», остання відшкодувала позивачу двома платіжними квитанціями страховове відшкодування: 30 червня 2016 року - 50 000 грн. 00 коп., 22 вересня 2016 року - 8 282 грн. 99 коп., а всього за гальну суму - 58 282 грн. 99 коп. (а.с.43, 44). Відтак різниця між фактичними розміром збитку і страховою виплатою (страховим відшкодуванням) становить 24 484 грн. 90 коп. (82 767 грн. 89 коп. - 58 282 грн. 99 коп. = 24 484 грн. 90 коп.), яка підлягає стягненню з [PERSON], як винуватця ДТП, на підставі ст.1194 ЦК України. Особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням) (ст.1194 ЦК України). Таким чином, суд вважає вимоги позивача про відшкодування в порядку регресу витрат, пов»язаних з виплатою страхового відшкодування, обгрутованими та такими, що підлягають задоволенню; обставини, що спростовують позовні вимоги судом не встановлені. Таким чином, суд вважає вимоги позивача про відшкодування в порядку регресу витрат, пов»язаних з виплатою страхового відшкодування, обгрутованими та такими, що підлягають задоволенню; обставини, що спростовують позовні вимоги судом не встановлені. Приймаючи до уваги предмет даного спору, наслідки його розгляду судом, суд вважає за необхідне застосувати положення п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України. Позивачем при подачі позову до суду сплачено судовий збір - 1 600 грн. 00 коп., який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі вищевикладеного, ст.ст. 993, 1194 ЦК України, ст. ст. 98, 27 Закону України «Про страхування», Закону України «Про судовий збір»,

Outcome: approved