Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-22 00:00:00

Позивач в особі Приватного акціонерного товариства «Лізинг інформаційних технологій» звернувся до Ленінського районного суду м. Запоріжжя з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором № 120447503 від 27.02.2012 року в сумі 5205,75 гривень, яка складається з компенсації вартості наданого обладнання в сумі - 168,40 грн.; плати за прострочення щомісячних платежів в сумі - 5037,35 грн. В добровільному порядку відповідач не вжив заходів щодо погашення заборгованості, тому ПрАТ «Лізинг інформаційних технологій» вимушений звернутись до суду із вищевказаним позовом. Представник позивача у судове засідання не з'явився, проте надав заяву в якій просить суд, розглянути справу за відсутності представника позивача, вказуючи на те, що позивач підтримує заявлені вимоги у повному обсязі, просить суд їх задовольнити та стягнути суму боргу і судові витрати на оплату судового збору. Виходячи з наведеного, а також положень ч.2 ст.158 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні судового засідання за відсутності представника позивача. Відповідач [PERSON] в судовому засідання проти вимог позивача не заперечував, суду пояснив, що дійсно ним був укладений договір про надання в оренду мобільного телефону, однак свої зобов'язання за вказаним договором він не виконав в зв'язку з тяжким матеріальним становищем. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, надавши їм оцінку, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до положень статті 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 11 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини. 27.02.2012 року ЗАТ «Лізинг інформаційних технологій» в особі ТОВ «Инсайд-Харків» (правонаступником якого є ПрАТ «Лізинг інформаційних технологій») та [PERSON] уклали договір №120447503 про надання в оренду на умовах фінансового лізингу обладнання - Телефону Samsung GT-S5610 Mettallic Gold. Згідно п.1.1. Договору, відповідач бере участь в системі LeaseIT зокрема отримує ІТ-обладнання та інші товари від постачальників - учасників системи LeaseIT, а також отримує послуги, на умовах, визначених обраним клієнтом пакетом фінансування LeaseIT, а позивач зобов'язується на підставі договору забезпечити передачу клієнту ІТ-обладнання обраного клієнтом та надати послуги, за умови виконання клієнтом вимог, передбачених пакетом LeaseIT. Відповідно до п. 1.2 Договору порядок отримання ІТ-обладнання, інших товарів та послуг Клієнтом, визначається правилами отримання обладнання, інших товарів та послуг в системі LeaseIT, які є невід'ємною частиною цього договору. Пунктом 8.7 договору відповідач підтвердив, що з правилами ознайомлений, зміст правил йому зрозумілий, і він погоджується їх дотримуватись і виконувати. На підставі п.2.2 договору, а також п.4.9 Правил, позивач надав відповідачу в оренду на умовах фінансового лізингу обладнання. Про передачу обладнання свідчить Акт приймання передачі майна № 120447503 від 06.03.2012 року. Загальна первісна вартість переданого обладнання становить 1152,00 грн. Згідно п.2.1 Договору, умови за якими ІТ-обладнання, інші товари та послуги надаються клієнту, визначаються пакетом LeaseIT. Відповідачем обрано пакет LeaseIT Шістка 1. Умовами пакету LeaseIT є: Платіж при отриманні обладнання (загальної суми платежів) - 16,67%; Вид договору - фінансовий лізинг; Кількість місячних лізингових платіж (крім першого) - 5, до 20-го числа кожного місяця; Розмір місячних платежів - щомісяця рівними частинами; Перехід права власності - виплата повної вартості обладнання. Відповідач мав сплатити 6 платежів по 192,00 грн. Позивач у повному обсязі виконав свої договірні зобов'язання щодо надання обладнання відповідачу згідно договору у відповідні строки та належної комплектації, але відповідач не виконав своїх грошових зобов'язань за договором, внаслідок чого виникла заборгованість, яка становить 5205,75 грн.,з яких - 168,40 грн. компенсація вартості обладнання; 5037,35 грн. плата за прострочення щомісячних платежів. Відповідно до ст. 509 Цивільного Кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст. 526 Цивільного Кодексу України (далі ЦК України) зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Відповідно до ст. 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись в строк, що передбачений умовами Договору. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У відповідності до ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. У відповідності до ст. 623 ЦК України Боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. А за нормами статті 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Сума заборгованості за договором відповідачем на користь позивача у добровільному порядку на час розгляду цієї справи у суді не сплачена. Таким чином, суд прийшов до висновку про доведеність тих обставин, на які посилається позивач як на підставу своїх вимог до відповідача, тому позов підлягає задоволенню. Крім того, згідно ст. 88 ЦПК України на користь позивача мають бути стягнуті понесені ним судові витрати на оплату судового збору - 243,60 грн.

Outcome: approved