Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-22 00:00:00

Позивач Виконавчий комітет Чернівецької міської ради, як орган опіки та піклування звернувся в суд із позовною заявою в інтересах неповнолітнього [PERSON] до відповідача [PERSON], третя особа на стороні позивача: [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, мотивуючи позовні вимоги тим, що мати дитини [PERSON] - [PERSON] померла [INFO]., що підтверджується відповідним актовим записом №115 від 15.01.2018 р., складеним Чернівецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області. Відповідно до інформації Чернівецької спеціалізованої школи І-ІІІ ступенів фізико- математичного профілю №6 від 09.10.2018 р., [PERSON] навчається у даному закладі з вересня 2011 року. Навчанням та вихованням хлопчика займалась мати, а після смерті матері опікуватися [PERSON] стала бабуся [PERSON] За час навчання неповнолітнього у 1-4 класах батько до дитини ніколи не приходив, успіхами сина не цікавився, батьківські збори не відвідував. За час навчання [PERSON] у старшій школі, батько до закладу не приходив, навчанням не цікавився, телефонного зв'язку з ним не має, оскільки батько перебуває за кордоном. Відсутність батька призвела до того, що хлопчик не отримує допомоги по втраті годувальника, допомоги, як дитина з інвалідністю, та позбавлений права отримати паспорт громадянина України. Згідно із довідкою, виданою комунальною медичною установою «Міська дитяча поліклініка» від 17.10.2018 р., [PERSON] перебуває на «Д» обліку у лікаря-ортопеда з 11.06.2009 р. Після смерті матері з січня 2018 р. за медичною допомогою звертається бабуся дитини - [PERSON], рекомендації лікаря виконуються нею належним чином. Відповідно до письмової заяви [PERSON] встановлено, що його батько [PERSON] перебуває за кордоном з 2013 р. За цей час він дуже мало допомагав і цікавився життям дитини, батько зрідка дзвонить, питає як у нього справи. Працівниками служби у справах дітей та Чернівецького міського центру для сім'ї, дітей та молоді неодноразово у телефонному режимі проводились бесіди із громадянином [PERSON] щодо неналежного виконання батьківських обов'язків, наголошувалось на необхідності прийняття участі у вихованні [PERSON] та його матеріальному утриманні, подачі письмових заяв щодо оформлення відповідних допомог та документів до компетентних органів. Відповідач [PERSON] повідомив, що дійсно з 2013 року знаходиться на території Англії (конкретну адресу повідомити відмовився), погоджується із усіма рекомендаціями соціальних працівників, проте жодних конкретних дій останнім вчинено не було, не виявив бажання змінити свою поведінку, яка проявляється у бездіяльності і порушує права, законні інтереси дитини, а також свідчить про його самоусунення від виховання сина. Батько дитини - [PERSON], [INFO], останнє відоме місце проживання [ADDRESS], на даний час перебуває за кордоном, не займається вихованням неповнолітнього сина, матеріальної допомоги не надає, не піклується про фізичний і духовний розвиток, здоров'я та майбутнє дитини. Дане питання розглянуте на засіданні комісії з питань захисту прав дитини 16.01.2019 р., на якому прийнято рішення щодо надання до суду висновку про доцільність позбавлення батьківських прав громадянина [PERSON] - батька неповнолітнього [PERSON], [INFO], в зв'язку із тим, що він ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Доцільність позбавлення батьківських прав громадянина [PERSON] підтверджується витягом із рішення виконавчого комітету Чернівецької міської ради від 29.01.2019 року №21/2 та відповідним висновком органу опіки та піклування виконавчого комітету міської ради, які додаються до позовної заяви. Враховуючи те, що відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає, має нерегулярний, мінливий дохід, вважають за необхідне визначити розмір аліментів у твердій грошовій формі, який встановити у розмірі 900,00 грн. щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Просить поданий позов задовольнити. Представник Виконавчого комітету Чернівецької міської ради, як орган опіки та піклування Немилостивий І.В. в судове засідання не з'явився, про дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином, від останнього до суду поступила заява з клопотанням справу розглянути в їх відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив задовольнити в повному обсязі, у випадку неявки відповідача не заперечував проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, про поважні причини неявки суд не повідомив. Представник третьої особи [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про дату та час розгляду справи була повідомлена належним чином, від останньої до суду поступила заява з клопотанням справу розглянути в її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила задовольнити в повному обсязі. Суд, дослідивши письмові матеріали по справі, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об'єктивно дослідивши і оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступних висновків. Судом, належними доказами по справі встановлено, що [PERSON], народилася [INFO] в м.Чернівці, її батьками зазначено [PERSON] та [PERSON], згідно свідоцтва про народження (а.с.15). [PERSON] та відповідач [PERSON] перебували у зареєстрованому 23.11.2003 року міським відділом реєстрації актів громадянського стану Чернівецького обласного управління юстиції м.Чернівці, за актовим записом 2213 (а.с.13). Під час перебування у шлюбі у громадянки [PERSON] та відповідач [PERSON] народився син [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.12). [INFO] мати [PERSON], [INFO] - [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.14). Згідно медичного висновку ЛКК №232 від 08.09.2018 року, дитина [PERSON], [INFO] є інвалідом дитинства (а.с.18), за медичною допомогою звертається бабуся [PERSON], яка рекомендації лікаря виконує належним чином (а.с.19). У відповідності до рішення Шевченківського районного суду м.Чернівці від 29.10.2018 року, позов [PERSON] до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задоволено. Ухвалено визнати [PERSON], [INFO] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS] (а.с.27-28). Актом обстеження житлово-побутових умов, затвердженого начальником служби у справах дітей Чернівецької міської ради Никитенко І.Л. 15.01.2019 року на підставі заяви [PERSON], за адресою: [ADDRESS], житло знаходиться на 8 поверсі 9 поверхового будинку, складається з 2 кімнат: коридор, кухня, ванна кімната, вбиральня, всі зручності. Загальна площа 46 кв.м. Санітарний стан приміщення задовільний, зроблений ремонт. Для виховання розвитку та проживання дитини створено умови. Дитина має окрему кімнату, місце для сну та відпочинку, підготовки уроків, забезпечений усім необхідним (а.с.29). Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. У відповідності до статті 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно частини 3 статті 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Статею 182 ч.2 Сімейного Кодексу України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно частини 1 статті 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Частина 1 статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен враховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Таким чином, позовні вимоги в частині стягнення аліментів з відповідача [PERSON], [INFO], останнє відоме місце проживання [ADDRESS], аліменти на утримання неповнолітнього [PERSON], [INFO], в розмірі 900,00 грн, але не менше 50% прожиткового мінімуму для потреб дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття -підлягають до задоволення. Крім того, позивач [PERSON] у відповідності до паспорта громадянина України зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с.7). Дитина [PERSON] навчається в Чернівецькій спеціалізованій школі І-ІІІ ступенів фізико-математичного профілю №6 Чернівецької міської ради у 8 «Б» класі, після смерті матері [PERSON] опікується бабуся по матері (третя особа на стороні позивача [PERSON].), батько до школи не приходив, успіхами сина не цікавився, батьківські збори не відвідував (а.с.16). З психологічної характеристики учня 8 &#171;Б&#187; класу Демкура Д., дитина легко іде на контакт, у нього багато друзів, розповідає про свою родину, друзів, захоплення, дуже високий рівень адаптованості у системі найбільш значимих відносин (ставлення до однокласників, самого себе, батьків, вчителів, друзів поза школою, навчання, праці та громадської роботи), продемонстрував високий загальний рівень вихованості за ступенем адаптованості у системі відносин. [PERSON] притаманна поміркованість, раціональність при прийнятті рішень. Стосунки з бабусею доброзичливі, сприятливі для розвитку [PERSON]. Своє майбутнє хлопчик бачить разом із родиною, в якій проживає на даний момент, рідними і близькими людьми (а.с.17). У відповідності до висновку органу опіки та піклування №01/02-24/269 від 01.02.2019 року, з метою соціального захисту інтересів малолітньої дитини, орган опіки та піклування виконавчого комітету Чернівецької міської ради вважає за доцільне позбавити батьківських прав громадянина [PERSON] по відношенню до сина [PERSON], [INFO], у зв'язку з тим, що він ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини (а.с.4). У відповідності до Витягу із рішення виконавчого комітету Чернівецької міської ради №21/2 від 29.01.2019 року, вирішено надати до суду висновки щодо доцільності позбавлення батьківських прав громадянина [PERSON] - батька неповнолітнього [PERSON], [INFO], у зв'язку з тим, що він ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини (а.с.5). Пленум Верховного Суду України у п. 16 постанови «Про практику застосування законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 р. №3 роз'яснив, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. Відповідно до а. 2 п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про розгляд справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 р. №3, ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Статтею 11 Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 р. №2402-ІІІ передбачено, що сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Згідно ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», ст.ст.150, 157 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Питання виховання дитини вирішується батьками спільно, той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Згідно ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Відповідно до ст. 155 п. 4 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. У відповідності до ст. 164 ч. 1 п. 2 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до ст.121 Сімейного Кодексу України, права та обов'язки матері і батька дитини грунтуються на походженні дитини від них, засвідченому державним органом реєстрації актів цивільного стану. Згідно ст.150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток а також зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ст. 155 Сімейного Кодексу України, батьки мають право і зобов'язані виховувати своїх дітей, піклуватися про їх здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, готувати їх до праці. Відповідно до ст. 164 Сімейного Кодексу України, при ухиленні батьків від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини вони можуть бути позбавлені батьківських прав. У зв'язку з тим, що відповідач [PERSON] не піклується сином, вихованням не займається, ніколи з ним не бачиться, не цікавиться навчанням, дозвіллям, здоров'ям, не вітає з днем народження, ніякої матеріальної допомоги на утримання не надає, тобто ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню сина, повністю самоусунувся від виконання батьківського обов'язку, з метою соціального захисту є підстави для позбавлення відповідача батьківських прав щодо його неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], відповідно до ст. 164 СК України. Згідно положень ст.12 ЦПК України, учасники справи, мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно грунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обгрунтованим, ухваленим відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, має відповідати завданню цивільного судочинства. На основі всебічно з'ясованих обставин, на які посилається позивач, як учасник справи, як на підставу заявлених вимог, перевіреними в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити. Згідно ст.430 ч.1 ЦПК України, рішення в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає негайному виконанню. На підставі викладеного та

Outcome: approved