Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-25 00:00:00

Позивач [PERSON] просить суд розірвати шлюб, який зареєстрований 18.09.2012 р. виконавчим комітетом Новодніпровської сільської ради Кам`янко-Дніпровського району Запорізької області, актовий запис № 09. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . З 2014 р. сторони проживають окремо, оскільки мають різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. Подальше спільне життя і збереження шлюбу стало суперечити інтересам позивача. Ухвалою суду від 30.06.2021 р. провадження у справі відкрито та призначено в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. В судове засідання позивач не з`явилась. Подала заяву про розгляд справи у її відсутність, наполягає на позовних вимогах та просить суд розірвати шлюб між ними. Відповідач в судове засідання не з`явився. Про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Про причини неявки суду не повідомив. Відповідно до ч. 2ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Розглянувши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд доходить до наступного. Сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 18.09.2012 р. виконавчим комітетом Новодніпровської сільської ради Кам`янко-Дніпровського району Запорізької області, актовий запис № 09 (що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , видане 18.09.2012 року Виконавчим комітетом Новодніпровською сільською радою Кам`янко-Дніпровського району Запорізької області). Дошлюбне прізвище позивача після державної реєстрації шлюбу було змінено з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] (що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] ). Відповідно до ст. 51 Конституції України, ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає статі 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Згідно з ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Судом встановлено та з матеріалів даної справи вбачається, що сторони продовжувати шлюбні відносини не бажають, які між ними припинені, сім`я існує формально, відповідач позов визнав, відповідно, відмова у розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу, що потягне за собою неприпустиме порушення права одного з подружжя або обох на вільний вибір. У відповідності із положеннями ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, згідно чинного законодавства, незгода лише будь-кого зі сторін продовжувати шлюбні стосунки є підставою для визнання її права вимагати розірвання шлюбу, тому, враховуючи вищевикладене, а також те, що з матеріалів справи спору між сторонами щодо спільного набутого майна, спільних дітей, задоволення позовних вимог про розірвання цього шлюбу не суперечить вимогам законодавства України. Беручи до уваги фактичні взаємовідносини сторін, наполягання сторін на задоволенні позову, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам. Згідно з ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Частиною третьою статті 115 СК України передбачено, що документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved