Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-10 00:00:00

Позивач АТ «Ідея Банк» звернулось до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] про звернення стягнення на предмет застави, в якому посилаючись на невиконання боржником своїх зобов`язань за кредитним договором, в подальшому уточнивши позовні вимоги, просить суд: 1. Стягнути з [PERSON] , адреса реєстрації: [ADDRESS] , РНОКПП: [NUMBER] на користь Акціонерного товариства «Ідея Банк» (ідентифікаційний код в ЄДРПОУ 19390819) заборгованість за кредитним договором №910.20711 у сумі 431019,44 грн., яка складається з: основний борг - 54472,30 грн., прострочений борг - 134745,47 грн., прострочені проценти - 240013,96 грн., строкові проценти - 1787,71 грн.; 2. Вилучити у [PERSON] , адреса реєстрації: [ADDRESS] , РНОКПП: [NUMBER] , дата народження: [INFO] , транспортний засіб, який є предметом застави, а саме автомобіль Opel Insignia Station Wag, 2013 року випуску, колір білий, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , актуальний номерний знак № [NUMBER] та передати Акціонерному товариству «Ідея Банк» (ідентифікаційний код в ЄДРПОУ 19390819), адреса реєстрації: м. Львів, вул. Валова, буд. 11, на період до його реалізації; 3. В рахунок погашення кредитних зобов`язань на користь Акціонерного товариства «Ідея Банк» (ідентифікаційний код в ЄДРПОУ 19390819) за кредитним договором №910.20711, укладеним між АТ «Ідея Банк» та [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ) в сумі 431019,44 грн., яка складається з: основний борг - 54472,30 грн., прострочений борг - 134745,47 грн., прострочені проценти - 240013,96 грн., строкові проценти - 1787,71 грн., звернути стягнення на предмет застави, який належить [PERSON] , адреса реєстрації: [ADDRESS] , РНОКПП: [NUMBER] , дата народження: [INFO] , а саме автомобіль Opel Insignia Station Wag, 2013 року випуску, колір білий, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , актуальний номерний знак № [NUMBER] ; 4. Стягнути з відповідачів на користь позивача витрати по сплаті судового збору в сумі 6465,29 грн., відповідно до задоволених позовних вимог; 5. Стягнути з відповідачів на користь позивача інші можливі витрати, пов`язані з розглядом даної справи. Позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що 21.02.2013 року між ПАТ «Ідея Банк», правонаступником якого є АТ «Ідея Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір №910.20711, згідно якого [PERSON] отримав кредит у розмірі 193322,80 грн., у тому числі на купівлю (фінансування купівлі) транспортного засобу Opel Insignia Station Wag, 2013 року випуску, колір білий, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , державний номерний знак № [NUMBER] . Строк користування кредитними коштами за кредитним договором - до 21.02.2020 року. Позивач свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу грошові кошти в розмірі і на умовах, передбачених договором. Відповідач [PERSON] своїх зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконував, у зв`язку з чим у нього утворилась заборгованість, розмір якої станом на 05.02.2019 року складає 431019,44 грн. Окрім того, у забезпечення виконання кредитних зобов`язань між [PERSON] та АТ «Ідея Банк» було укладено договір застави транспортного засобу Opel Insignia Station Wag, 2013 року випуску, колір білий, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , державний номерний знак № [NUMBER] , який належав [PERSON] на праві приватної власності відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу. За умовами вказаного договору застави, відчуження предмету застави здійснюється заставодавцем тільки за письмовою згодою заставодержателя. Проте всупереч зазначеному та без письмової згоди позивача заставодавцем було відчужено предмет застави, актуальним власником якого є [PERSON] , із актуальним номерним знаком [NUMBER] . За такого, враховуючи, що свої зобов`язання за кредитним договором [PERSON] не виконує, та всупереч вимог договору застави відчужив предмет застави, позивач звернувся до суду з даним позовом. В судове засідання представник позивача АТ «Ідея Банк» не з`явився, в позовній заяві просив суд розглядати справу за його відсутності, уточнені позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Не заперечував проти винесення заочного рішення. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явились, причину неявки суду не повідомили, про день і час розгляду справи були повідомлені належним чином, відзив до суду не надали, у зв`язку з чим справа розглядалась відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України. Дослідивши надані матеріали, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 13 ЦПК України визначено принципи диспозитивності цивільного судочинства. Зокрема, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених ЦПК України випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених ЦПК України. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених ЦПК України. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Так судом встановлено, що 21.02.2013 року між ПАТ «Ідея Банк», правонаступником якого є АТ «Ідея Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір №910.20711, згідно якого [PERSON] отримав кредит у розмірі 193322,80 грн., у тому числі на купівлю (фінансування купівлі) транспортного засобу Opel Insignia Station Wag, 2013 року випуску, колір білий, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , державний номерний знак № [NUMBER] . Відповідно до § 1 Кредитного договору кредит надається для: фінансування купівлі позичальником транспортного засобу Opel Insignia Station Wag, 2013 року випуску, колір білий, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , в сумі 184116,00 грн.; фінансування страхового платежу за страхування ТЗ на умовах повного КАСКО в сумі 0,00 грн.; фінансування страхового платежу за страхування життя позичальника в сумі 9206,80 грн. Кредитні кошти в сумі, зазначеній в п.1 Кредитного договору було надано відповідачу в користування зі сплатою відсоткової (процентної) ставки у розмірі 22,99% та сплатою всіх інших обов`язкових платежів по договору. АТ «Ідея Банк» свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі - видав відповідачу у відповідності до §1 Кредитного договору кредит на купівлю автомобіля у сумі 193322,80 грн., що підтверджується копіями меморіальних ордерів № 910.20711 від 22.02.2013 року. Як визначено п. 1 § 5 Кредитного договору, банк має право вимагати від позичальника дострокового повернення кредиту в разі настання одного з таких випадків: 1) втрати чи знищення або пошкодження транспортного засобу/предмету застави; 2) передачу в наступну заставу транспортного засобу без згоди банку; 3) відчуження та іншого розпорядження транспортного засобу без згоди банку; 4) прострочення сплати чергового ануїтетного платежу чи його частини більш ніж на один календарний місяць; 5) несвоєчасного та/або неналежного укладення договору страхування транспортного засобу; 6) у разі розірвання банком договору; 7) неподання або несвоєчасне подання документів, що підтверджують фінансовий стан позичальника; 8) порушення позичальником будь-яких інших умов Договору та в інших випадках, передбачених законодавством. Відповідач [PERSON] своїх зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконував, у зв`язку з чим у нього утворилась заборгованість, розмір якої станом на 05.02.2019 року складає 431019,44 грн., з яких: основний борг - 54472,30 грн., прострочений борг - 134745,47 грн., прострочені проценти - 240013,96 грн., строкові проценти - 1787,71 грн. На підставі вказаних норм закону, враховуючи, що відповідач [PERSON] не виконував свої зобов`язання за кредитним договором, укладеним між сторонами, суд приходить до висновку, що право позивача АТ «Ідея Банк» порушене і підлягає захисту, вищевказані обставини підтверджуються кредитним договором та іншими документами, які містяться в матеріалах даної цивільної справи, а тому є підстави для задоволення позову в частині стягнення з [PERSON] заборгованості по кредитному договору у загальному розмірі 431019,44 грн. Крім того, судом встановлено, що у забезпечення зобов`язань за вказаним кредитним договором між ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON] 05.03.2013 року було укладено договір застави транспортного засобу № 910.20711. Предметом вказаного договору став автомобіль марки Opel, моделі Insignia Station Wag, 2013 року випуску, номер кузова [NUMBER] , реєстраційний № [NUMBER] , зареєстрований ВРЕР ДАІ з обслуговування м. Миколаїв УДАІ УМВС в Миколаївській області 21.02.2013р., що належить заставодавцю на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] , виданого ВРЕР ДАІ з обслуговування м. Миколаїв УДАІ УМВС в Миколаївській області 21.02.2013р. З витягу про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна вбачається, що на підставі договору застави майнових прав АТ «Ідея Банк» накладено обтяження на автомобіль марки Opel, моделі Insignia Station Wag, 2013 року випуску, номер кузова [NUMBER] , реєстраційний № [NUMBER] . Відповідно до відомостей Головного сервісного центру МВС від 10.01.2019 року № 31/1666 з 04 вересня 2013 року автомобіль зареєстровано на ім`я власника [PERSON] . Порядок реєстрації та перереєстрації транспортних засобів визначений Постановою КМ України від 7 вересня 1998 р. N 1388 «Про затвердження Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів». Відповідно до п. 41 вказаної Постанови КМУ, забороняється зняття з обліку та/або перереєстрація на нового власника транспортних засобів, стосовно яких є ухвала суду про накладення арешту або заборону зняття з обліку чи постанова державного виконавця про накладення арешту. Забороняється зняття з обліку та/або перереєстрація на нового власника транспортних засобів, що придбані у розстрочку без надання відповідних документів про остаточний розрахунок. Застава є способом забезпечення зобов`язань, у силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (ст. 572 ЦК України та ст. 1 Закону України «Про заставу»). Статтею 589 ЦК України передбачено, що у разі невиконання зобов`язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов`язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв`язку із пред`явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. У частинах 1 та 2 ст. 590 ЦК України зазначено, що звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов`язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 20 Закону України «Про заставу» заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави у разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов`язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. Згідно зі статтею 25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження в рішенні суду зазначається спосіб реалізації предмета забезпечувального обтяження шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням однієї з процедур, передбачених статтею 26 цього Закону, положеннями якої передбачено такий спосіб звернення стягнення на предмет застави як продаж обтяжувачем предмета забезпечувального обтяження шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем. Звертаючись до суду з позовом, позивач зазначив, що позичальник не виконує зобов`язання за кредитним договором у встановлені строки, у зв`язку з чим сума основного боргу за кредитом станом на 05.02.2019 року складає 431019,44 грн., з яких: основний борг - 54472,30 грн., прострочений борг - 134745,47 грн., прострочені проценти - 240013,96 грн., строкові проценти - 1787,71 грн. Таким чином, у зв`язку з тим, що позичальником порушено обов`язок з повернення кредиту частинами, тому вимоги банку про звернення стягнення на предмет застави є обґрунтованими. Встановлена судом обставина перереєстрації транспортного засобу на інших осіб не є перешкодою для задоволення вимог банку за рахунок застави. Так, відповідно до ст. 27 Закону України «Про заставу» застава зберігає силу, якщо за однією з підстав, зазначених в законі, майно або майнові права, що складають предмет застави, переходять у власність іншої особи; застава зберігає силу і у випадках, коли у встановленому законом порядку відбувається уступка заставодержателем забезпеченої заставою вимоги іншій особі або переведення боржником боргу, який виник із забезпеченої заставою вимоги. Зазначені норми застосовуються з урахуванням положень Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», який визначає правовий режим регулювання обтяжень рухомого майна, встановлених з метою забезпечення виконання зобов`язань, оприлюднення та реалізації інших прав юридичних і фізичних осіб стосовно рухомого майна. Відповідно до ч. 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», якщо інше не встановлено законом, зареєстроване обтяження зберігає силу для нового власника (покупця) рухомого майна, що є предметом обтяження, за винятком таких випадків: 1) обтяжувач надав згоду на відчуження рухомого майна боржником без збереження обтяження; 2) відчуження належного боржнику на праві власності рухомого майна здійснюється в ході проведення господарської діяльності, предметом якої є систематичні операції з купівлі-продажу або інші способи відчуження цього виду рухомого майна. Відповідно до п.2 § 2 Договору застави наступні застави, відчуження, заміна, обтяження предмету застави будь-якими зобов`язаннями (оренда, лізинг, найм, безоплатне користування, спільна діяльність тощо), передача права користування ТЗ третім особам, переміщення ТЗ за межі території України здійснюється заставодавцем тільки за письмовою згодою заставодержателя. Судом встановлено, що АТ «Ідея Банк» не давав письмову згоду на відчуження рухомого майна, що перебуває в заставі (автомобіля) ні основному боржнику [PERSON] , ні іншим особам. Відповідно до ст. 10 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», у разі відчуження рухомого майна боржником, який не мав права його відчужувати, особа, що придбала це майно за відплатним договором, вважається його добросовісним набувачем згідно зі статтею 388 Цивільного кодексу України за умови відсутності в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна (далі - Державний реєстр) відомостей про обтяження цього рухомого майна. У разі передачі рухомого майна в забезпечення боржником, який не мав на це права, таке забезпечення є чинним, якщо в Державному реєстрі немає відомостей про попереднє обтяження відповідного рухомого майна. На час перереєстрації автомобіля за [PERSON] спірний автомобіль марки Opel, моделі Insignia Station Wag, 2013 року випуску, номер кузова [NUMBER] , реєстраційний № [NUMBER] весь час перебував у заставі Банку та був внесений в Державний реєстр обтяжень рухомого майна з 06.03.2013 року. У п.9 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» № 5 від 30 березня 2012 року, роз`яснено, що право вибору способу судового захисту, передбаченого законом або договором (дострокове стягнення кредиту, стягнення заборгованості, у тому числі шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки/застави, одночасне заявлення відповідних вимог у разі, якщо позичальник є відмінною від особи іпотекодавця (майновий поручитель), одночасне заявлення вимог про стягнення заборгованості з позичальника з вимогами про стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет застави/іпотеки, належні іпотекодавцю, який не є позичальником, розірвання кредитного договору, набуття права власності на предмет іпотеки тощо) належить виключно позивачеві (частина перша статті 20 ЦК, статті 3 і 4 ЦПК). Задоволення позову кредитора про звернення стягнення на предмет іпотеки/застави не є перешкодою для пред`явлення позову про стягнення заборгованості з поручителя за тим самим договором кредиту у разі, якщо на час розгляду справи заборгованість за кредитом не погашена. Задоволення позову кредитора про стягнення заборгованості з поручителя не є перешкодою для пред`явлення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки/застави з метою погашення заборгованості за тим самим договором кредиту у разі, якщо на час розгляду спору заборгованість за кредитом не погашена. Право вибору конкретного способу звернення стягнення на предмет іпотеки/застави покладається на іпотекодержателя. Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суди повинні розглядати питання про можливість застосування звернення стягнення на предмет іпотеки/застави у спосіб, заявлений у позовній вимозі. При цьому здійснення особою права на захист не може ставитися в залежність від застосування нею інших способів правового захисту. Звернення стягнення на предмет іпотеки/застави не призводить до заміни основного зобов`язання на забезпечувальне. Тому задоволення вимог за дійсним основним зобов`язанням одночасно зі зверненням стягнення на предмет іпотеки/застави не зумовлює подвійного стягнення за основним зобов`язанням, оскільки домовленість сторін про його заміну забезпечувальним зобов`язанням відсутня. Крім того, суд звертає увагу, що п.1 § 2 договору застави передбачено, що у разі невиконання заставодавцем зобов`язань за кредитним договором заставодержатель має право одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмету застави переважно перед іншими кредиторами (на праві вищого пріоритету). Пунктом 1 § 3 договору застави також передбачено, що заставодержатель має право вилучити предмет застави, разом з документами та ключами до нього, в заставодавця та/або в третіх осіб, де б та в кого б він не знаходився, й передати його на зберігання на майданчик заставодержателя або сторонньої організації (особи) зберігача, у разі настання будь якої з обставин, передбачених п.1 § 5 договору. Таким чином, позовні вимоги в частині звернення стягнення на автомобіль марки Opel, моделі Insignia Station Wag, 2013 року випуску, номер кузова [NUMBER] , актуальний номерний знак № [NUMBER] , який належить [PERSON] в рахунок погашення кредитних зобов`язань, та вилучення вказаного автомобіля у [PERSON] - підлягають задоволенню. Окрім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір в розмірі 6465,29 грн. (по 3232,65 грн. з кожного).

Outcome: approved