Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-12 00:00:00

Позивач, АТ КБ «ПриватБанк», звернувся до Марганецького міського суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості посилаючись на те, що [PERSON] звернулася до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв'язку з чим підписав заяву № б/н від 13.09.2010 року, згідно якої отримав кредит у розмірі 3000,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. У зв'язку з тим, що відповідач не виконує свої зобов'язання за Кредитним договором, позивач просить стягнути на його користь з відповідача заборгованість, яка станом на 28.11.2018 року становить 12500,32 грн. і складається з: - 4454,67 грн.- відсотки за користування кредитом; - 6974,21 грн.- заборгованість за пенею, а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: - 500,00 грн.- штраф (фіксована частина); - 571,44 грн.- штраф (процентна складова) - та судові витрати по справі у розмірі 1762,00 грн. Позивач надав клопотання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Відповідно до ч. 1 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою суду від 24 січня 2019 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження без виклику сторін та надано відповідачу строк для подання клопотання про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін. Окрім того відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву. Представник позивача надав на адресу суду заяву з проханням розглядати справу за його відсутності, зазначивши, що наполягає на задоволенні позовних вимог. Відповідач, у встановлений судом строк, на адресу суду клопотань про розгляд справи з повідомленням сторін та відзиву на позовну заяву не надала, тому суд вирішує справу за наявними матеріалами, відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цьогоКодексурозгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів. Дослідивши письмові докази по справі, давши їм оцінку в їх сукупності, суд прийшов до наступного. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Згідно до ст.ст. 12,13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності. Статтею 13 ЦПК України визначено, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. У відповідності до ст.ст. 76, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень Судом встановлено, що [PERSON] звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв'язку з чим підписав заяву № б/н від 13.09.2010 року, згідно якої отримав кредит в розмірі 3000,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідно до ст. ст.526,527,530 Цивільного кодексу України зобов'язання повинно виконуватися належним чином і в установлений строк, відповідно до умов договору. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його неви-конання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом. Згідно зі ст. 611 ЦК України в разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно зі статтею 1054 ЦК Україниза кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. У разі прострочення повернення чергової частини кредиту позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів. Як встановлено в судовому засіданні відповідач зобов'язання за вказаним вище кредитним договором належним чином не виконав. Заборгованість відповідача за кредитним договором, станом на 28.11.2018 року становить 11428,88 грн. і складається з : - 4454,67 грн.- відсотки за користування кредитом; - 6974,21 грн.- заборгованість за пенею, що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с.5-7). На день розгляду справи заборгованість відповідачем перед банком у добровільному порядку не сплачена, а тому підлягає примусовому стягненню. Вимоги позивача щодо стягнення з відповідача штрафних санкцій, а саме: штрафу 500,00 грн. (фіксована частина) та штрафу 571,44 грн. (процентна складова) задоволенню не підлягають, виходячи з наступного. Відповідно достатті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третястатті 549 ЦК України). За положеннями статті 61 Конституції Україниніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України, штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов'зань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Тому в частині вимог банку про стягнення штрафу необхідно відмовити з зазначених підстав. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги АТ КБ «Приватбанк» підлягають частковому задоволенню. Згідно ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Як вбачається з платіжного доручення про сплату судового збору, розмір судових витрат, понесених позивачем, складає 1762,00 гривень, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути суму судових витрат по сплаті судового збору, пропорційну до розміру задоволених позовних вимог (11428,88 грн. *100% :12500,32 грн.), тобто 91,43% від суми сплаченого судового збору, що складає 1610,99 грн. (91,43% х 1762,00 грн.:100%).

Outcome: partial