Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-29 00:00:00

Позивач [PERSON] у вересні 2021 року звернулась до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська із позовною заявою до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 15 жовтня 2016 року Красногвардійським районним у місті Дніпропетровську відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області між нею та відповідачем зареєстровано шлюб, про що складено відповідний актовий запис № 1451. Від цього шлюбу позивач та відповідач мають спільну дитину: сина [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначила, що спільне життя з відповідачем не склалося. З 04 грудня 2020 року між позивачем та відповідачем фактично припинені шлюбні стосунки, вони не мають єдиного бюджету та не ведуть спільного господарства. Подальше збереження шлюбу неможливе, оскільки між сторонами повністю втрачено почуття любові та поваги. Наведене зумовило позивача звернутись до суду з відповідною позовною заявою. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02 вересня 2021 року, головуючим суддею у розгляді вказаної позовної заяви визначено суддю Слюсар Л.П. 03 вересня 2021 року в порядку ч. 6 ст. 187 ЦПК України, судом був направлений запит до ВАДР Управління паспортної роботи, громадянства та реєстрації фізичних осіб ГУ ДМС в Дніпропетровській області, щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача [PERSON] , відповідь з якого надійшла на адресу суду 16 вересня 2021 року. 17 вересня 2021 року ухвалою судді Індустріального районного суду м.Дніпропетровська позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. 12 жовтня 2021 року на адресу Індустріального районного суду м.Дніпропетровська надійшов відзив [PERSON] на позовну заяву [PERSON] , відповідно до якого не заперечував проти задоволення позовних вимог та розірвання шлюбу, однак при ухваленні рішення суду просив врахувати, що причинами припинення шлюбних відносин є різні погляди на життя в цілому, різні цінності та пріоритети. Звернув увагу на те, що [PERSON] не бажає займатись жодною трудовою діяльністю, опікується виключно питанням власної зовнішності. На думку [PERSON] , у [PERSON] відсутні навички раціонального планування сімейного бюджету й ведення домашнього господарства, відсутній інтерес до питань розвитку та виховання дитини. Звернув також увагу на те, що між ним та [PERSON] не досягнуто згоди з приводу утримання спільної дитини та визначення місця її проживання. Зауважив, що [PERSON] звернулась до Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська з позовною заявою про стягнення аліментів. Звернув також увагу на те, що позивач чинить йому перешкоди у спілкуванні із сином та зазначив, що наразі в частині поділу майна подружжя спору немає, однак у разі його виникненні, він буде вирішуватись в судовому порядку. Позивач [PERSON] у призначений час у судове засідання не з`явилась, натомість надіслала на адресу суду заяву, в якій просила розглядати справу без її участі, заявлені вимоги підтримала та просила задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання також не з`явився, натомість через канцелярію суду подав заяву, відповідно до якої просив здійснити розгляд цивільної справи без його участі. Проти задоволення позовних вимог не заперечував. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до п.1 ч.2 ст.49 ЦПК України, відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи судом встановлено, що 15 жовтня 2016 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, який зареєстровано Красногвардійським районним у місті Дніпропетровську відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, про що складено відповідний актовий запис № 1451 (а.с.4). Від цього шлюбу позивач та відповідач мають спільну дитину: сина [PERSON] , [INFO] (а.с.8). Також, встановлено, що між сторонами фактично припинені шлюбні стосунки, тривалий час сторони не ведуть спільного господарства, між ними примирення неможливе. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги інші обставини життя подружжя. Суд враховує, що шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, сторони не бажають поновлювати стосунки, будь-яких заходів до примирення не приймають, доказів протилежного не надано, збереження шлюбу суперечить інтересам сім`ї, а тому надання сторонам строку для примирення суд вважає недоцільним. Причиною розпаду сім`ї є протилежні погляди на шлюб та сім`ю. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи, що позивачем [PERSON] у прохальній частині позовної заяви заявлено прохання про залишення без змін її прізвища після розірвання шлюбу, суд вважає необхідним після розірвання шлюбу залишити прізвище позивача [PERSON] без змін. Таким чином, суд вважає, що сімейно-шлюбні відносини припинені, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому суд дійшов висновку, що сім`я сторін розпалася остаточно та не може бути відновлена. Із врахуванням вищевикладеного, позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу підлягає задоволенню, а шлюб, укладений між сторонами у справі розірванню.

Outcome: approved