Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-06 00:00:00

Позивач [PERSON] (надалі позивач 1) звернулася до суду з первісним позовом до відповідача Михайлівської сільської ради Томаківського району Дніпропетровської області про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю. Після отримання позовної заяви [PERSON] до [PERSON], [PERSON], третя особа: Томаківська селищна рада Томаківського району Дніпропетровської області в особі Виконавчого комітету, про витребування майна із чужого незаконного володіння, яка звернулася до Томаківського районного суду Дніпропетровської області, позивач усунув недоліки заяви та уточнив свою позовну заяву зазначивши відповідачами [PERSON] (відповідач 1) та Виконавчий комітет Томаківської селищної ради Томаківського району Дніпропетровської області, виклавши позовні вимоги наступним чином: позивач [PERSON] з 2005 року по теперішній час безперервно проживає в житловому будинку [ADDRESS]. Вказаний будинок для проживання та користування позивачці віддала гр. [PERSON], яка отримала його у спадок після смерті своїх батьків. Правовстановлюючі документи на дане нерухоме майно відсутні. На момент передачі житлового будинку для проживання позивачці, він був у стані руйнації та в загалі непридатний для проживання. Позивачем було здійснено капітальний і поточний ремонт житлового будинку, заміна віконних та дверних пройомів, даху, всіх стін, до стану придатного для проживання, що можуть підтвердити сусіди. До теперішнього часу позивачка добросовісно, безперервно володіє та відкрито користується даним нерухомим майном та земельною ділянкою, а також, утримувала житловий будинок й до теперішнього часу сплачує всі відповідні комунальні платежі. Дане майно позивачка використовує для задоволення своїх потреб, тому як вказаний житловий будинок є єдиним її житлом. Після набуття позивачем житлового будинку всі договори на споживання комунальними послугами були укладені на ім'я [PERSON], що підтверджується копією договору № 120301 від 18.10.2006 року. До часу набуття житлового будинку позивач проживала неподалік в житловому будинку за адресою: [ADDRESS], а тому їй було достовірно відомо, що там ніхто не проживає, тому як будинок знаходився в аварійному стані та був непридатним для проживання. 09.07.2012 року позивач [PERSON] зареєструвала місце проживання в житловому будинку [ADDRESS], що підтверджується копією паспорта, копія якого знаходиться в матеріалах справи. Позивач вважає, якщо до теперішнього часу власник майна тривалий час не виявляє наміру визнати певну річ своєю, тоді він є таким, який погодився з її втратою. Згідно з роз'ясненнями п. 9 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» N 5 від 07.02.2014 року відповідно до частини першої статті 344 ЦК особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК. Враховуючи вищевказане та наявність сукупності передумов, однією з яких є добросовісність володіння чужим майном, тобто володіння за обставин, коли особа не знала і не могла знати про те, що вона володіє чужою річчю, а також є всі підстави вважати, що власник майна тривалий час не виявляє наміру визнати певну річ своєю, а тому позивач вимушена звернутися до суду за захистом своїх прав. Крім того, до розгляду даної справи по суті до суду звернулася з позовом позивач [PERSON] (надалі позивач 2) до відповідачів [PERSON] , [PERSON] (надалі відповідачі 2,3) третя особа без самостійних вимог - Томаківська селищна рада Томаківського району Дніпропетровської області, яка є відповідачем за первісним позовом, про витребування майна із чужого незаконного володіння та про зобов'язання Томаківської селищної ради зняти з реєстраційного обліку [PERSON], [PERSON], які зареєстровані за адресою: [ADDRESS]. Представник позивача [PERSON] - [PERSON] обґрунтовує вимоги останньої тим, що [INFO] померла її мама [PERSON]. Після її смерті залишилось спадкове майно, яке складається з житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS]. Присадибну земельну ділянку, за зазначеною адресою, вона оформила у приватну власність, що підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю зареєстрованим в Книзі державних актів на право приватної власності на землю за № 162/70, виданими на її ім'я 29.09.1993 року. Житловий будинок вона також оформила у приватну власність, в порядку спадкування, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом. У вересні 2007 року вона, по спільній усній домовленості з відповідачем 2, передала їй зазначене домоволодіння у користування. При цьому у них була домовленість, на невизначений строк, що вона за проживання та користування домоволодінням, сплачує їй плату, а потім можливо купить у неї домоволодіння та земельну ділянку відповідно оформивши договір купівлі - продажу у нотаріуса. Відповідно за адресою домоволодіння, за дозволом [PERSON], [PERSON] з дочкою [PERSON] прописались (зареєструвалися). Так як до позивачки, де вона зараз проживає переїхала проживати її дочка з двома дітьми, то їй знадобився житловий будинок для проживання. Вона відповідно, неодноразово на протязі року, зверталася до відповідача 2 з проханням повернути належні їй житловий будинок та земельну ділянку на якій він розташований, проте остання уникає зустрічі, продовжує неправомірно користуватись її майном і його не повертає їй. Відповідно вона не може реалізувати своє конституційне право, гарантоване статтею 41 Конституції України, щодо розпорядження належним їй майном. Позивач вважає, що дії відповідача 1 неправомірні, оскільки є реальна небезпека порушення її права власності чи законного володіння зі сторони відповідача 2. Зазначені обставини та документальні докази підтверджують її право власності на житловий будинок та земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку та відсутність у відповідача 2 правових підстав для володіння ним. Позивач [PERSON] за первісним позовом, та яка є відповідачем за об'єднаним позовом [PERSON] та представник [PERSON] та [PERSON], у першому судовому засіданні пояснила суду, що спірний будинок вона купила у родички [PERSON]- [PERSON], яка у 2005 році проживала у цьому будинку. [PERSON] вважала, що [PERSON] і є власницею будинку, і вони уклали з нею договір у простій письмовій формі. [PERSON] вважає, що вона відкрито користувалася набутим майном, [PERSON] не робила ніяких спроб повернути дане майно у своє володіння, [PERSON] сплачувала за послуги електро та газопостачання, а тому має право отримати даний будинок за набувальною власністю. Представник відповідача виконавчого комітету Томаківської селищної ради Томаківського району Дніпропетровської області, за первісним позовом, та представник третьої особи - Томаківської селищної ради, належним чином повідомлені про слухання справи, до суду не з'явився, та не надали письмову заяву про розгляд справи за їх відсутності. [PERSON], та її представник, яка є відповідачем за первісним позовом, та позивачем за позовом про витребування майна із чужого незаконного володіння, у судовому засіданні проти позовних вимог про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю заперечує в повному обсязі. Свої позовні вимоги про витребування майна із чужого незаконного володіння підтримала в повному обсязі. У судовому засіданні були допитані наступні свідки. Свідок [PERSON] житель [ADDRESS] в судовому засіданні показав, що він знає [PERSON]. з 2005-2006 року, з того часу вона завжди проживала за адресою: [ADDRESS] в будинку [PERSON] За час проживання вона не змінювала своєї адреси місця проживання. Йому також відомо, що раніше, до проживання [PERSON], в тому будинку проживала [PERSON], та додав, що йому не відомо на яких правах проживає остання за даною адресою. Раніше в даному будинку не було умов для проживання, та [PERSON] облаштувала цей будинок, він особисто, на прохання останньої, як господарки вказаного будинку, допомагав вивозити сміття, глину, стелити шифер, ставити огорожу. Він також знає [PERSON], яка завжди проживала в с.Михайлівка. Свідок суду пояснив, що між сторонами у справі конфліктів щодо незаконного заволодіння будинком не було. Свідок [PERSON] житель села Михайлівка суду пояснив, що він знає [PERSON] з дитинства, а [PERSON] також знає тривалий час. Він є співмешканцем [PERSON], яка проживає у спірному будинку з 2006 року. Як йому відомо, [PERSON] купила даний будинок у [PERSON], який на той час був в руйнівному стані, не було навіть огорожі. [PERSON] є двоюрідною сестрою [PERSON], яка в свій час продала вказаний будинок [PERSON] Він також особисто допомагав проводити ремонтні роботи, так як стайня звалилась, вони по новому її будували. Йому також відомо, що [PERSON] проживає в [ADDRESS]. [PERSON] 6 років тому надала дозвіл [PERSON] на реєстрацію в даному будинку. В минулому році вони встановили вікна. За час їх сумісного проживання в даному будинку [PERSON] один раз приходила з проханням, щоб вони виселились з даного будинку, оскільки вона є його власником. При цьому йому відомо, що [PERSON] свого часу продала вказаний будинок [PERSON], яка проживала в ньому до часу їх проживання. Він разом з [PERSON] вкладали в ремонт будинку сумісні кошти. Свідок [PERSON] житель села Михайлівка суду пояснив, що він знає сторін у даній справі. [PERSON] він знає з моменту її проживання у спірному будинку. В минулому році він замовляв для неї вікна, в 2015 році допомагав перекривати дах на стайні, при цьому додав, що виконувати вказані роботи його запрошувала [PERSON], як господарка вказаного будинку. Свідок [PERSON] суду пояснила, що вона знає [PERSON] близько 10 років, з того часу як остання вселилася в спірний будинок, який вона купила, як їй відомо, у [PERSON] За час проживання [PERSON] проводила ремонтні роботи. [PERSON] майже весь час проживала в с.Михайлівка, при цьому претензій до [PERSON] щодо проживання у спірному будинку за останні 10 років не пред'являла, а пред'явила лише недавно. Свідок [PERSON], яка працює спеціалістом-реєстратором в Михайлівській сільській раді Томаківського району з 2000 року, суду пояснила, що [PERSON], як їй відомо, придбала свого часу у [PERSON] спірний житловий будинок, а [PERSON] придбала вказаний будинок у [PERSON], яка періодично виїжджала з села Михайлівка в Росію, в м.Новомосковськ. [PERSON] проводила весь час ремонтні роботи, оскільки будинок раніше був занедбаний. На даний час [PERSON] проживає в с.Михайлівка, вона ніколи не приходила в сільську раду з конфліктною ситуацією, а в 2012 році [PERSON] надала дозвіл на реєстрацію [PERSON] у спірному будинку. Саме вона надала дозвіл, оскільки з'ясувалось, що саме вона є власником спірного будинку. Хоча до цього, зі слів односельців, вона завжди чула, що [PERSON] купила спірний будинок у [PERSON] Свідок [PERSON], яка працює листоношею в с.Михайлівка, суду пояснила, що [PERSON] проживає у спірному будинку з 2006 року, приводить його до порядку. Їй відомо, що раніше там проживала [PERSON], яка продала [PERSON], а остання продала цей же будинок [PERSON], яка проживала в ньому до теперішнього часу. Свідок [PERSON] житель села Михайлівка суду пояснив, що його племінник [PERSON] проживає з [PERSON] у спірному будинку з 2006 року, в якому вони весь час проводили ремонтні роботи. Йому відомо, що до [PERSON] в спірному будинку проживав син [PERSON] зі своєю сім'єю, а потім [PERSON], яка згодом купила будинок у [PERSON] Свідок зазначив, що у них в селі купують і продають будинки без договору купівлі продажу та без відповідної реєстрації. Свідок [PERSON] житель села Михайлівка суду пояснив, що він близько 10 років знає [PERSON], яка проживає в спірному будинку з 2006 року. Як йому відомо [PERSON] купила даний будинок, але йому не відомо у кого саме. Він допомагав їй проводити ремонтні роботи, оскільки будинок був в неналежному стані. Влітку 2016 року вони перекривали дах на сараї. Також суду додав, що на протязі 10 років конфліктів між сторонами у справі не було. Лише близько 3-х місяців тому [PERSON] почала пред'являти претензії до [PERSON] щодо виселення останньої. Свідок [PERSON] суду пояснила, що вона знає і [PERSON], і [PERSON], яка є її рідною сестрою. Вона пояснила, що коли їх мати померла, в спірному будинку проживала її сестра [PERSON], і цей будинок є власністю її сестри [PERSON], а коли вона виїхала проживала їх племінниця, а потім проживала їх двоюрідна сестра [PERSON] Саме [PERSON] дозволила [PERSON] проживати у вказаному будинку, і ніби-то продала його [PERSON], хоча прав на будинок не мала. При цьому [PERSON] передала [PERSON] документи на будинок.Коли [PERSON] повернулася проживати в с.Михайлівку, то [PERSON] домовилася із [PERSON], що вона буде тимчасово проживати, у спірному будинку, а потім викупить даний будинок у власність. Документи на будинок [PERSON] сестрі не повернула, і стала вважати його своїм, відмовляючись викупити будинок. Коли [PERSON] побачила, що [PERSON] стала робити ремонт у будинку та господарських будівлях, вона почала говорити, що [PERSON] робить це незаконно, так як будинок їй не належить. Свідок разом з сестрою ходили до [PERSON], щоб з'ясувати обставини, але [PERSON] відмовилася повертати документи на будинок, так як вважала його своїм. Після чого сестра почала звертатися у відповідні органи для отримання дублікатів на право власності на будинок. Вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази в їх сукупності, заслухавши сторони та їх представників, допитавши свідків, суд дійшов висновку, що у задоволенні первісного позову [PERSON] до відповідача виконавчого комітету Томаківської селищної ради Томаківського району Дніпропетровської області та до відповідача [PERSON] про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю,слід відмовити, а позов [PERSON] до відповідачів [PERSON], [PERSON] про витребування майна із чужого незаконного володіння, слід задовольнити, з наступних підстав. Судом встановлено наступне. Позивач [PERSON] з 2005 року по теперішній час безперервно проживає в житловому будинку [ADDRESS]. Власником житлового будинку , розташованого за адресою: [ADDRESS], та присадибної земельної ділянки, за зазначеною адресою, є [PERSON], що підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю зареєстрованим в Книзі державних актів на право приватної власності на землю за № 162/70, виданими на її ім'я 29.09.1993 року, та свідоцтвом про право на спадщину за законом . Судом також встановлено, підтверджено свідками, та не заперечується самою позивачкою 1, що згоду на реєстрацію [PERSON], [PERSON] надавала [PERSON], як власник будинку. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Предметом спору є визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю. Згідност. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Відповідно до п.9 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 07.02.2014 року №5 відповідно до частини першої статті 344 ЦК особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК. Набувальна давність визначається, як засіб закріплення майна за суб'єктами, що ним володіють, у випадках, коли вони не мають можливості через певні обставини підтвердити підстави виникнення прав, а також, в інших ситуаціях. Право власності за набувальною давністю може бути набутим, як на безхазяйні речі, так і на майно, яке належить за правом власності іншій особі. Набувальна давність поширюється на випадки фактичного, безтитульного (незаконного) володіння чужим майном. Наявність у володільця певного юридичного титулу, наприклад, договору найму, зберігання тощо, виключає застосування набувальної давності. З досліджених матеріалів справи та проаналізувавши доводи позивача [PERSON], суд приходить до висновку, що на момент вселення в спірний будинок, позивач знала про відсутність у неї підстав для набуття права власності. На підтвердження своїх позовних вимог позивачем та представником позивача [PERSON] подано до суду наступні документи: копія договору № 120301 від 18.10.2006 р. про користування електричною енергією для побутових споживачів Дніпропетровської області, якладений між ВАТ «Енергопостачальна компанія» Дніпрообленерго» та [PERSON]; копією висновку про вартість спірного будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS]; копіями документів про оплату (земельний податок) за користування земельною ділянко [ADDRESS], який сплачувала [PERSON]; копією заяви про проведення експертизи без участі споживача та його представника складеної 19.05.2012 р.; копіями актів про виконання технічної перевірки енергопостачальною компанією від 19.05.2012 р., 27.08.2012 р.; копіями документів про оплату за користування електричною енергією здійснені [PERSON] (квитанції за період з 01.08.2012 р. по 31.03.2017 р.).; копією договору № 120301 про користування електричною енергією для побутових споживачів Дніпропетровської області від 27.08.2012 р. на ім'я [PERSON]; копіями квитанцій та товарних чеків від 19.10.2016 р., 12.10.2016 Р., 27.09.2014 р.; довідкою про склад сім'ї або зареєстрованих у житловому будинку осіб від 16.01.2017 р., з якої вбачається, що за місцем розташування спірного будинку зареєстровано [PERSON] та [PERSON], при цьому вказано, що [PERSON] не проживає з вересня 2006 р.; актом обстеження матеріально-побутових умов сім'ї вбачається, що за адресою розташування спірного будинку проживають з вересня 2007 року і по теперішній час: [PERSON], її донька [PERSON], та співмешканець [PERSON]; копією повідомлення в.о. старости виконкому Томаківської селищної ради від 16.01.2017р. вих. № 02-09/15 про те, що [PERSON] власником будинку не являється. На підтвердження заявлених вимог позивачка посилалася також на покази свідків. Так, допитані в судовому засіданні свідки з боку позивача засвідчили той факт, що позивач [PERSON] проживає у спірному будинку більше 10 років. Деякі із свідків також пояснили суду, що вони допомагали позивачу проводити в ньому ремонтні роботи. В зв'язку з чим, судом з'ясовано, що позивачем проводилися ремонтні роботи у 2015-2016 р.р., тобто через 10 років після вселення позивача в спірний будинок. З пояснень свідків суд вбачає, що всі первісні домовленості про право на проживання у спірному будинку [PERSON] проводила з [PERSON], хоча судом було встановлено, що [PERSON] не була власницею спірного домоволодіння. Крім того, судом встановлено, що [PERSON] свого часу надавала спірний будинок у користування, з домовленістю наступного викупу будинку, саме з цих підстав [PERSON] надала дозвіл на реєстрацію [PERSON] та її доньки. Тобто суд вважає, що позивачем [PERSON] не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що при заволодінні чужим майном вона не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності на спірний будинок за набувальною давністю, оскільки була обізнана щодо того, що майно належить іншій особі, а тому не могла вважати майно своїм. Тому в даному випадку відсутня така складова умова набуття права власності за набувальною давністю, як добросовісне заволодіння чужим майном. Відповідно до ст. 15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. За таких обставин підстав для задоволення вимог про визнання права власності на будинок за набувальною давністю відповідно до ст.344 ЦК України немає. Що стосується позовних вимог за об'єднаним позовом [PERSON] до відповідачів [PERSON], [PERSON] про витребування майна із чужого незаконного володіння, суд вважає, що слід задовольнити з наступних підстав. Після смерті матері позивача [PERSON] залишилось спадкове майно, яке складається з житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS]. Присадибну земельну ділянку, за зазначеною адресою, позивач оформила у приватну власність, що підтверджується доданою до матеріалів справи копією Державного акту на право приватної власності на землю зареєстрованим в Книзі державних актів на право приватної власності на землю за № 162/70, виданими на її ім'я 29.09.1993 року. Житловий будинок позивач [PERSON] також оформила у приватну власність, в порядку спадкування, що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом виданим на її ім'я 23.03.1998 року, зареєстрованим в реєстрі за № 1-1316 та Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, за реєстраційним номером об'єкта нерухомого майна за № 1154651212254. Як з'ясовано у судовому засіданні, позивач [PERSON], по спільній усній домовленості з відповідачем [PERSON], передала останній зазначене домоволодіння у користування, на невизначений строк, з можливістю наступного викупу домоволодіння та земельної ділянки відповідно оформивши договір купівлі - продажу у нотаріуса. Відповідно за адресою домоволодіння [PERSON] з дочкою [PERSON] прописались (зареєструвалися). Житлові умови позивача [PERSON] змінилися, до неї переїхала її донька, то їй знадобився житловий будинок для проживання. На прохання повернути належні їй житловий будинок та земельну ділянку на якій він розташований, відповідач [PERSON] не реагує, продовжує неправомірно користуватись її майном і його не повертає їй. Зазначені обставини підтверджуються актом обстеження житлово-побутових умов сім'ї складеним В.О. старости с. Михайлівка. У разі порушення свого права власник має право на підставі ст. 387 ЦК України витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Згідно ст. 317 ЦК України, власникові належать право володіння, користування та розпорядження своїм майном. В силу ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Нормою ст. 400 ЦК України передбачено, що недобросовісний володілець зобов'язаний негайно повернути майно особі, яка мас на нього право власності або інше право відповідно до договору та закону, або яка є добросовісним володільцем цього майна. У разі невиконання недобросовісним володільцем цього обов'язку заінтересована особа має право пред'явити позов про витребування цього майна. Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 19 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», за якими застосовуючи положення статті 387 ЦК, суди повинні виходити з того, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним і в якої майно фактично знаходиться та є індивідуально визначеним. Вирішуючи питання, щодо розподілу судових витрат, суд на підставі ст.88 ЦПК України, враховуючи результат вирішення справи, вважає за необхідне стягнути з відповідачів [PERSON], [PERSON] на користь позивача [PERSON] судові витрати по справі, а саме судовий збір у розмірі 640 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved