Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-23 00:00:00

Позивач виконавчий комітет Кременчуцької міської ради як орган опіки та піклування в інтересах малолітніх [PERSON] та [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою, де просить ухвалити рішення, яким позбавити батьківських прав відповідачку [PERSON] відносно малолітніх [PERSON] [INFO] , та [PERSON] , [INFO] ; стягувати з відповідача [PERSON] аліменти на утримання малолітніх [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в розмірі ј частки з усіх видів заробітку (доходу) але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на особистий рахунок дитини у відділення АТ «Державний Ощадний банк України». На обґрунтування позову зазначив, що з 26.06.2019 на обліку служби у справах дітей Крюківської районної адміністрації виконавчого комітету Кременчуцької міської ради знаходяться малолітні [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які мають статус дітей, позбавлених батьківського піклування, оскільки мати дітей відмовилася забирати їх з комунального некомерційного медичного підприємства «Кременчуцький перинатальний центр ІІ рівня». Відомості про батька дітей були записані відповідно до ч.1 ст. 135 СК України. Позивач вказав, що 25.062019 до служби у справах дітей з письмовим повідомленням звернулася відповідачка, яка зазначила, що не має намірів забирати дітей [PERSON] та [PERSON] і зобов`язувалася після досягнення дітьми двомісячного віку надати службі у справах дітей Крюківської районної адміністрації виконавчого комітету нотаріально посвідчену згоду на усиновлення дітей. Однак, після сплину двомісячного строку та по теперішнього часу відповідачка до служби не з`явилася, всі спроби відшукати її не дали позитивного результату, так як за місцем своєї останньої реєстрацій - [ADDRESS] , вона не проживає, знята з реєстрації; за останньою відомою адресою місця проживання - [ADDRESS] тривалий час не проживає. Телефонний зв`язок з відповідачкою відсутній. Висновком органу опіки та піклування виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області, затвердженого рішенням виконавчого комітету Кременчуцької міської ради 10.03.2020 за № 355, визнано за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно маолітніх [PERSON] [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . З урахуванням викладеного позивач просив позовні вимоги задовольнити. Представник позивача у судове засідання не з`явилася, надала суду заяву, відповідно до якої позовні вимог підтримала, просила розгляд справи проводити у її відсутність та не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] повторно у судове засідання не з`явилася, про день та час слухання справи повідомлялася належним чином у порядку, встановленому ЦПК. Відзиву на позову заяву та будь-яких клопотань до суду від відповідача не надходило, у зв`язку з чим суд, відповідно до положень ч.8 ст. 178 ЦПК України вирішує справу за наявними матеріалами. Згідно ч.1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвали заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. На підставі наявних у справі доказів, зі згоди представника позивача, який не заперечує проти заочного розгляду справи, суд ухвалив розгляд справи, відповідно до ст. 280 ЦПК України, проводити заочно. У зв`язку з неявкою сторін в судове засідання, на підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Вивчивши матеріали справи, дослідивши і оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд приходить до наступних висновків. Частиною 1 ст.2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 25.06.2019 Кременчуцьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції, [PERSON] народилася [INFO] . Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 25.06.2019 Кременчуцьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції, [PERSON] народилася [INFO] . Батьком у свідоцтві про народження [PERSON] та [PERSON] зазначений [PERSON] , матір`ю - [PERSON] . Із витягів Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька, сформованих 25.06.2019 за № 00023214019 та № 00023214226 Кременчуцьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, вбачається, що відомості про батька [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , записані відповідно до частини 1 статті 135 Сімейного Кодексу України. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] відмовилася забрати своїх дітей, [PERSON] та [PERSON] , яких народила [INFO] , із пологового будинку, про що свідчить наявний в матеріалах справи акт закладу охорони здоров`я та органу внутрішніх справ України про дитину, яку батьки (матір або батько), інші родичі або законний представник відмовилися забрати з пологового будинку, іншого закладу охорони здоров`я, від 29.05.2019. Письмовою заявою відповідач [PERSON] на ім`я начальника служби у справах дітей Крюківської районної адміністрації виконкому Кременчуцької міської ради від 25.06.2019, повідомила, що немає намірів забирати на виховання в свою сім`ю малолітніх доньок [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , планує після досягнення дітьми двомісячного віку надати нотаріально засвідчену згоду на їх усиновлення громадянами України. За повідомленням адміністрації КП «Кременчуцький обласний спеціалізований будинок дитини ПОР» від 17.01.2010 за вих. № 47 малолітні [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , перебувають у закладі з 20.09.2019 по теперішній час. За час перебування дітей в закладі мати [PERSON] дітей не відвідувала, не телефонувала, не цікавилася життям та здоров`ям своїх дітей. Відповідно до висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області, затвердженого рішенням виконавчого комітету Кременчуцької міської ради 10.03.2020 за № 355, визнано за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно малолітніх [PERSON] , [INFO] . Та [PERSON] , [INFO] . При складанні висновку органом опіки було враховано, що мати малолітніх дітей - [PERSON] не цікавиться їх життям та здоров`ям, жодного разу не відвідувала їх, всі спроби відшукати [PERSON] не дали позитивного результату, так як за місцем своєї останньої реєстрацій - [ADDRESS] , вона не проживає, оскільки знята з реєстрації; за останньою відомою адресою місця проживання - [ADDRESS] тривалий час не проживає, телефонний зв`язок з нею відсутній. Частиною 2 статті 143 Сімейного Кодексу України передбачено, що мати, яка не перебуває у шлюбі, зобов`язана забрати дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я. За змістом ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, здобуття дитиною повної загальної середньої освіти , готувати її до самостійного життя. Конвенцією про права дитини, ратифікованою Постановою Верховної ради Української РСР № 789-XII від 27.02.1991 року визначено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дітей та несуть відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно з п.1 ч.1 ст. 1 64 Сімейного Кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявили щодо неї батьківського піклування . У матеріалах справи відсутні докази щодо того, що відповідач від самого народження малолітніх [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , цікавилася їх життям та розвитком. На підставі викладеного, вбачається, що відповідач після народження малолітніх [PERSON] та [PERSON] , жодного разу не цікавилася їх здоров`ям та розвитком, не займалася їх вихованням, не піклувалася про їх фізичний та духовний розвиток, не проявляла бажання зустрічатися з доньками, тобто ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, тому вбачаються підстави для позбавлення її батьківських прав. Вирішуючи питання щодо позовних вимог про стягнення з відповідачки аліментів на утримання малолітніх [PERSON] та [PERSON] , суд приходить до висновку про обґрунтованість зазначених позовних вимог, виходячи з наступного . Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч.1 ст. 181 Сімейного Кодексу України за рішенням суду кошти (аліменти) присуджуються в частці від доходу матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.2 ст. 182 Сімейного Кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини . Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку . В той же час, відповідно до ч.2 ст. 166 Сімейного Кодексу України особа, позбавлена батьківських прав , не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Згідно роз`яснень, наданих в п.16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року «Про практику застосування законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або з власної ініціативи вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. За таких обставин та враховуючи права та інтереси малолітніх дітей, суд дійшов висновку про ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов`язків та необхідність стягнення з нього аліментів на утримання дочок в розмірі 1/3 частини заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття , допустивши рішення про стягнення аліментів до негайного виконання в межах місячної суми платежу. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на корить держави підлягають стягненню судові витрати.

Outcome: approved