Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-11 00:00:00

Позивач АТ «ОТП Банк» звернулось в суд з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позов обґрунтовано тим, що між ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є АТ «ОТП Банк» та [PERSON] 18 липня 2008 року укладено договір № ML-A03/118/2008. З метою забезпечення виконання зобов`язань за договором кредиту з відповідачем [PERSON] укладено договір іпотеки PML-A03/118/2008 від 18 липня 2008 року, з відповідачем [PERSON] - договір поруки SR-A03/118/2008 від 18 липня 2008 року, відповідачем [PERSON] - договір поруки SR-A03/118/2008-1 від 18 липня 2008 року. Відповідач [PERSON] в порушення умов договору кредиту свої зобов`язання належним чином не виконав, внаслідок чого в нього виникла заборгованість за кредитним договором. Використавши право на вимогу дострокового виконання зобов`язань боржником, АТ «ОТП Банк» направило відповідачу [PERSON] досудову вимогу про дострокове виконання боргових зобов`язань в цілому. Заборгованість [PERSON] перед АТ «ОТП Банк» за кредитним договором станом на 18 липня 2009 року складала 530848,75 грн. з яких: 63406,45 доларів США, що еквівалентно до офіційного курсу НБУ України - 483791,21 грн. - заборгованість по основній сумі боргу за кредитом; 4979,15 долара США, що еквівалентно до офіційного курсу НБУ України - 379980,91 грн. - заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками; 9076,69 грн. - пеня за невиконання умов кредитного договору. На підставі наведеного АТ «ОТП Банк» просить стягнути солідарно з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на користь АТ «ОТП Банк» заборгованість у розмірі 530848,75 гривень та судові витрати по справі. Заочним рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20 листопада 2009 року вимоги позову задоволено. Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 19 червня 2018 року заочне рішення в цій справі скасовано, справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 11 вересня 2018 року провадження у справі зупинено до набрання законної сили рішення у справі за позовом [PERSON] до ПАТ «ОТП Банк», [PERSON] про визнання недійсним договору поруки. Ухвалою суду від 26 травня 2020 року провадження у справі поновлено. Ухвалою суду від 18 вересня 2020 року до участі у справі залучено правонаступника АТ «ОТП Банк» - ТзОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія». 26 січня 2021 року від представника позивача ТзОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» на адресу суду надійшли додаткові пояснення до позовної заяви, в яких зазначено, що заборгованість [PERSON] за кредитним договором станом на 18 липня 2009 року складала 530 848,75 грн. з яких: 63406,45 доларів США, що еквівалентно до офіційного курсу НБУ України - 483791,21 грн. - заборгованість по основній сумі боргу за кредитом; 4979,15 долара США, що еквівалентно до офіційного курсу НБУ України - 379980,91 грн. - заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками; 9076,69 грн. - пеня за невиконання умов кредитного договору. 30 березня 2020 року між ТзОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» та [PERSON] досягнуто домовленості щодо розірвання договору поруки. При цьому [PERSON] сплатила в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором 50 000 гривень. Таким чином, загальна сума заборгованості за кредитом станом на 20 липня 2020 року становить 29 474,97 доларів США, що еквівалентно 841 470,33 гривень. Ухвалою суду від 12 лютого 2021 року позов в частині вимог до відповідача [PERSON] залишено без розгляду. У судове засідання представник позивача не з`явився, просить здійснювати розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явились, хоча належним чином повідомлялись про дату, час та місце розгляду справи. Станом на день розгляду справи відзив на позов від відповідачів до Луцького міськрайонного суду Волинської області не надійшов. У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи, з`ясувавши всі обставини справи та відповідні їм правовідносини, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що між ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є АТ «ОТП Банк» та [PERSON] 18 липня 2008 року укладено договір № ML-A03/118/2008, відповідно до умов якого [PERSON] отримав кредит на загальну суму 63623,00 доларів США ( а.с.4-7). З метою забезпечення виконання зобов`язань за договором кредиту з відповідачем [PERSON] укладено договір іпотеки PML-A03/118/2008 від 18 липня 2008 року, а з відповідачем [PERSON] - договір поруки SR-A03/118/2008 від 18 липня 2008 року. В результаті неналежного виконання відповідачем [PERSON] своїх зобов`язань за кредитним договором в нього станом на18 липня 2009 року складала 530 848,75 грн. з яких: 63406,45 доларів США, що еквівалентно до офіційного курсу НБУ України - 483791,21 грн. - заборгованість по основній сумі боргу за кредитом; 4979,15 долара США, що еквівалентно до офіційного курсу НБУ України - 379980,91 грн. - заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками; 9076,69 грн. - пеня за невиконання умов кредитного договору. З матеріалів справи вбачається, що 18 березня 2011 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТзОВ «ОТП Факторинг Україна» укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю, згідно якого ПАТ «ОТП Банк» відступило, а ТзОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло право вимоги за кредитним договором № МL-А03/118/2008 від 18 липня 2008 року та договорами поруки до нього. 31 січня 2018 року між ТОВ «ОТП Факторинг Україна» та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» був укладений договір б/н, відповідно до якого відбулось відступлення права вимоги за кредитними договорами, в тому числі за кредитним договором № МL-А03/118/2008 від 18 липня 2008 року та договорами поруки до нього. Відповідно до ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язання в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. За розрахунком позивача заборгованість відповідача [PERSON] за кредитним договором № МL-А03/118/2008 від 18 липня 2008 року станом на 20 липня 2020 року становить 29 474,97 доларів США, що еквівалентно 841 470,33 гривень. Вказаний розрахунок заборгованості та визначений розмір заборгованості відповідачами не заперечується та не спростований. Відповідно до частини другої статті 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 («Позика») глави 71 («Позика. Кредит. Банківський вклад»), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Частиною першою статті 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу. За змістом частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ст. 625 ЦК України). Згідно вимог ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків. Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що з відповідачів слід стягнути солідарно в користь ТзОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія»29 474,97 доларів США, що за офіційним курсом НБУ на дату здійснення розрахунку еквівалентно 841 470,33 гривень. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, підлягають до задоволення вимоги позивача про відшкодування відповідачем понесених ним судових витрат.

Outcome: approved