Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-06 00:00:00

Позивач [PERSON] подав в суд позовну заяву до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, який між ними зареєстрований 03.10.1992 р. у Відділі запису акта громадянського стану виконавчого комітету Львівської міської ради народних депутатів, актовий запис № 2550. Від шлюбу є дитина [PERSON], [INFO]. Позивач в у позовній заяві просить суд розірвати між ним та [PERSON] шлюб покликаючись на те, що шлюб з відповідачем не склався, протягом останніх двох років відносини погіршувалися, в сім'ї постійно виникають сварки та скандали сторонни втратили почуття любові та поваги один до одного, не підтримують шлюбних відносин та не ведуть спільного господарства. Шлюб існує лише формально. Примирення між сторонами не можливе. Покликається на те, що відповідачка неналежно ставиться до свого обов'язку по вихованню дитини, не слідкує за її станом здоров'я та не цікавиться її розвитком, а тому вважає за необхідне визначити місце проживання такої разом із ним (позивачем). Позивач працює на посаді доцента НУ «Львівська політехніка», у нього нормований робочий день, він має змогу утримувати та забезпечувати всім належним дитину. Дитина відвідує дитячий садок№114, він постійно займається дитиною, виховує її та піклується про неї. Відповідач не проживає разом з ними та не піклується про дитину. З огляду на наведене, просить суд розірвати шлюб між ним і відповідачкою та визначити місце проживання [PERSON], [INFO] за місцем проживання батька: [PERSON], за адресою:[ADDRESS]. Позивач у судовому засіданні заявлені у позовній заяві вимоги підтримав, покликаючиь на мотиви позову, просить суд позов задоволити. Відповідач в судовому засіданні проти позову не заперечила, пояснила, що сім'я фактично розпалась та поновленю не підлягає. Вона не заперечує проти визначення місця проживання дитини [PERSON] за місцем проживання батька, оскільки на даний час вона має намір проживати за кордоном, у неї є інший чоловік з яким вона планує створити нову сім'ю. Просить позов задоволити. Представник третьої особи Органe опіки та піклування Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради в судовому засіданні проти позову не заперечила, просить суд вирішити спір згідно чинного законодавства. Заслухавши пояснення сторін та представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що даний позов підставний та підлягає до задоволення з огляду на наступне. Суд, проаналізувавши доводи сторін, встановив, що між сторонами існує конфлікт, який призвів до розпаду сім'ї. Сторони не живуть подружнім життям та не ведуть спільного господарства. Суд приходить до переконання, що подальше спільне життя подружжя і збереження їх шлюбу буде суперечити інтересам сторін. Щодо позовних вимог в частині визначення місця проживання дитини [PERSON], [INFO], то судом встановлено, що на даний час малолітня дитина проживає разом з батьком позивачем [PERSON], за адресою:[ADDRESS]. Відповідачка не проживає разом з позивачем та їх дитиною, має намір виїхати за кордон та створити там нову сім'ю, в судовому засіданні надала згоду на визначення місця проживання їх малолітньої доньки [PERSON], [INFO] за місцем проживання батька: [PERSON], за адресою:[ADDRESS]. Статтями 155, 157 Сімейного кодексу України передбачено, що здійснення батьками своїх батьківських обов'язків має ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до ст.ст.160, 161 Сімейного Кодексу України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обовязків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоровя та інші обставини, що мають істотне значення. Згідно п.7 ст.7 Сімейного Кодексу України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Відповідно до п.8 ст.7 Сімейного Кодексу України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим врахуванням інтересів дитини. Враховуючи вищенаведене, зокрема, беручи до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, а також враховуючи те, що позивач є батьком дитини [PERSON], [INFO], такий є працездатним, має постійне місце праці та стабільний регулярний заробіток, мешкає в належних для проживання та виховання дитини умовах, наполягає на реалізації свого права доглядати та піклуватись дитиною, має можливість та бажання займатись її вихованням, про що свідчить даний позов до суду, суд приходить до висновку, що місце проживання малолітньої дитини після розірвання шлюбу між сторонами слід визначити з батьком позивачем [PERSON] Відповідно до ст.141 Сімейного Кодексу України мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Визначаючи місце проживання малолітньої дитини [PERSON] з батьком, позивачем по справі, суд не позбавляє матір, відповідачку по справі, права та можливості особистого спілкування з дитиною, обов'язку брати участь у їх вихованні. З огляду на наведені обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved