Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-05 00:00:00

Позивач, АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Львівського обласного управління АТ «Ощадбанк» звернулося до суду із позовною заявою в якій просить стягнути з відповідача [PERSON] на його користь заборгованість за договором про споживчий кредит №081-1666 у розмірі 16360,31 грн., яка складається з наступного: 14023,28 грн.- сума простроченого кредиту, 1901,88 грн.- сума прострочених процентів процентів за користування кредитом, 269,70 грн.- розмір інфляційних втрат, 165,45 грн. загальна сума 3 % річних та судові витрати по справі у розмірі 2270,00 грн. В обґрунтування своїх вимог позивач покликається на те, що між Акціонерним товариством «Державний ощадний банк України та [PERSON] було укладено договір про споживчий кредит №081-1666. Згідно п. 2.1 Договору Банк зобов`язується надати Позичальнику на умовах цього договору, а Позичальник має право отримати та зобов`язується належним чином використати і повернути в передбачені цим договором строки кредит, сплатити проценти за користування Кредитом та інші платежі у порядку та на умовах визначених договором. Згідно п. 2.2. договору кредит надався відповідачу у розмірі 20000 грн. на строк 60 місяців з терміном остаточного повернення кредиту не пізніше 22.09.2025, якщо інший строк або термін не буде встановлено згідно з умовами цього договору. Позивач виконав свої зобов`язання за договором надавши відповідачу кредит у встановленому договором розмірі. У порушення умов кредитного договору відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав. В зв`язку з порушенням відповідачем умов кредитного договору, станом на 30.08.2021 у нього перед позивачем виникла заборгованість 16360,31 грн., яка складається з наступного: 14023,28 грн.- сума простроченого кредиту, 1901,88 грн. сума прострочених процентів за користування кредитом, 269,70 грн.- розмір інфляційних втрат, 165,45 грн.- загальна сума 3 % річних. Ухвалою суду від 08.10.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін у справі. Призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження на 04.11.2021. Частиною 1 статті 279 ЦПК України встановлено, що розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін . Представник позивача у судове засідання не з`явився, однак подав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з`явився, хоч про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, заяви про розгляд справи за його відсутності не подавав, правом на подання відзиву не скористався, а тому суд відповідно до ст. 280 ЦПК України розглянув справу заочно за його відсутності на підставі наявних у ній доказів. . Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Суд, з`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам в цілому, дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що між Акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» в особі філії Львівського обласного управління АТ «Ощадбанк»,та [PERSON] було укладено договір про споживчий кредит № 081-1666 від 23.09.2020, відповідно до якого відповідач отримав кредит в розмірі 20000 грн. на строк 60 місяців з терміном остаточного повернення кредиту не пізніше 22.09.2025, зі сплатою відсотків в розмірі 56 % річних. Відповідно до п. 3.3.3 цього договору, позичальник зобов`язується здійснювати повернення кредиту рівними частинами у розмірі 333,33 грн. та сплату процентів, нарахованих банком на залишок основної суми боргу за кредитом, щомісячно до 5 числа місяця, наступного за звітним, починаючи з серпня 2020року. Відповідно до п. 4.2.2 договору банк при виникненні простроченої заборгованості за основною сумою боргу за кредитом та/або процентами, більш ніж на один місяць, а також в інших випадках, передбачених цим договором, має право вимагати достроково повернення кредиту, сплати нарахованих процентів та інших платежів за цим договором та стягнути заборгованість за цим договором в примусовому порядку. Згідно з п.п.4.3.1 - 4.3.4 Договору, позичальник зобов`язався належним чином виконувати всі умови цього договору та взяті на себе цим договором зобов`язання. У строки, обумовлені цим договором повернути кредит, своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом, комісійні винагороди за банківській послуги та належним чином виконувати взяті на себе інші зобов`язання за цим договором. У випадку порушення умов цього договору достроково повернути кредит з одночасною сплатою процентів нарахованих на фактичний залишок заборгованості за кредитом, комісійні винагороди, також сплатити неустойку (штрафні санкції), як це передбачено в договорі, а також відшкодувати банку в повному обсязі збитки. Відповідати всіма власними коштами та майном по своїх зобов`язання, що випливають з цього договору. Паспортом споживчого кредиту та додатком до нього встановлено умови та строки погашення основної суми кредиту та процентів за користування кредитом. З розрахунку заборгованості вбачається, що заборгованість перед філією «Львівського обласного управління АТ «Ощадбанк» за основним боргом, процентами, 3% річних та інфляційних витрат за прострочення виконання грошового зобов`язання згідно з кредитним договором №081-1666 від 23.09.2020 [PERSON] станом на 30.08.2021 становить 16360,31 грн., яка складається з наступного: 14023,28 грн.- сума простроченого кредиту, 1901,88 грн. сума прострочених процентів за користування кредитом, 269,70 грн.- розмір інфляційних втрат, 165,45 грн.- загальна сума 3 % річних. Відповідно дост.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами (ст. 536 ЦК України.) Відповідно дост.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої якості. Відповідно дост. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Пунктом 1ст.1049 ЦК України, передбачено, що Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно дост. 1054 ЦК Україниза кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно дост.629 ЦК Українидоговір є обов`язковим для виконання сторонами. Приписами ч. 1 ст. 612ЦПК Українивстановлено, що боржник вважається таким, що прострочив якщо він приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк встановлений договором або законом.Відповідно до ч.1ст. 610 ЦК Українипорушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 4 Закону України «Про споживче кредитування`у разі затримання споживачем сплати частини споживчого кредиту та/або процентів щонайменше на один календарний місяць, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла - щонайменше на три календарні місяці кредитодавець має право вимагати повернення споживчого кредиту, строк виплати якого ще не настав, в повному обсязі, якщо таке право передбачене договором про споживчий кредит. Кредитодавець зобов`язаний у письмовій формі повідомити споживача про таку затримку із зазначенням дій, необхідних для усунення порушення, та строку, протягом якого вони мають бути здійснені. Якщо кредитодавець відповідно до умов договору про споживчий кредит вимагає здійснення платежів, строк сплати яких не настав, або повернення споживчого кредиту, такі платежі або повернення споживчого кредиту здійснюються споживачем протягом 30 календарних днів, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла - 60 календарних днів з дня одержання від кредитодавця повідомлення про таку вимогу. Якщо протягом цього періоду споживач усуне порушення умов договору про споживчий кредит, вимога кредитодавця втрачає чинність. Відповідно до правової позиції, викладеної у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року (справа № 444/9519/12, провадження № 14-10цс18), від 04 липня 2018 року (провадження №14-154цс18) та від 31 жовтня 2018 року (провадження № 14-318цс18), право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другоюстатті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другоюстатті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Згідно ч. 2ст. 625 ЦК Україниборжник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно частини першоїстатті 1050 ЦК Україниякщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно достатті 625 цього Кодексу. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом ( ч.2ст. 625 ЦК України). За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Проценти, передбаченіст. 625 ЦК України, за своєю природою є відшкодуванням кредитору понесених втрат за несвоєчасне повернення грошових коштів, а відтак відрізняються від процентів, які підлягають сплаті за правомірне користування грошовими коштами. Такі проценти є мірою відповідальності боржника за прострочення зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, і можуть бути стягнуті кредитодавцем й після спливу визначеного кредитним договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною 2 статті 1050 ЦК України(висновок Верховного Суду у справі №5017/1987/2012 від 05.03.2019 року п. 48). Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 04.02.2020 року у справі №912/1120/116 (п. 6.28) зазначила, що оскільки поведінка боржника не може бути одночасно правомірною та неправомірною, то регулятивна норма частини першої статті 1048ЦК України і охоронна норма частини другої статті 625цього Кодексу не можуть застосовуватись одночасно. Матеріали справи не містять вимоги банку про дострокове повернення кредиту, додаткових договорів до договору про споживчий кредит, укладених між сторонами, позивачем не надано. Положення ч. 2 ст. 625 ЦК України в даному випадку застосовуватись не можуть оскільки договором передбачений розмір процентів, тому одночасне стягнення процентів за користування кредитом, 3% річних та інфляційних є неправомірним. У зв`язку з цим в задоволенні позовних вимог про стягнення інфляційних втрат у розмірі 269,70 грн та 3 % річних у розмірі 165,45грн належить відмовити. Інші вимоги позивача правомірні, регулюються умовами укладених між сторонами договору та нормами чинного законодавства України і підлягають задоволенню у повному обсязі. Таким чином, з [PERSON] на користь АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Львівського обласного управління АТ «Ощадбанк» підлягає стягненню частково заборгованість у розмірі 15925,16 грн. (14023,28 грн заборгованість за основним боргом та 1901,88 грн. проценти за користування кредитом). Згідно вимог ст. ст.76,77,79,80 ЦПК Українидоказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно ч. 1ст. 81 ЦПК Україникожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1ст. 133 ЦПК Українисудові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 1ст. 141 ЦПК Українисудовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до вимог статті 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог у сумі 2209,62грн.

Outcome: partial