Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася з позовною заявою в суд до відповідача та просить розірвати шлюб, який був зареєстрований 8 листопада 2014 року Галицьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, про що зроблено актовий запис за №408, свідоцтво серії 1-СГ№303833. Від даного шлюбу у них народилася дочка [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що спільне життя з відповідачем не склалося. Вони не змогли створити міцну та дружню сім»ю. Відповідач зловживає алкоголем, неодноразово піднімав на неї руку. Вона втратила любов та повагу до чоловіка. Напружені відносини між ними призвели до того, що вони стали практично чужими людьми. Сім»я фактично розпалася, шлюб носить лише формальний характер. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю, посилаючись на підстави, викладені в позовній заяві. Додала, що наданий судом термін на примирення не дав позитивного результату. Відповідач не змінив своє ставлення до сім»ї. Останній неодноразово піднімав на неї руку, перебуваючи в стані алкогольного сп»яніння. Все це відбувалося на очах малолітньої дитини, що негативно впливало на її психологічний розвиток. На даний час, коли вони проживають окремо, дитина стала краще спати. Нервова система її заспокоїлася. Вона не бачить змісту продовжувати жити в шлюбі з чоловіком, відносини між ними неможливо відновити. Просила суд розірвати шлюб та залишити їй прізвище «Боруц». Відповідач в судовому засіданні вказав, що має намір зберегти сім»ю, але час, який був судом даний на примирення не призвів до позитивного результату. Просив суд надати повторно термін для примирення, так як він бажає зберегти шлюб. Заслухавши думку сторін, перевіривши матеріали справи, суд дав оцінку зібраним доказам, вважає, що позов слід задоволити, оскільки є підстави для ухвалення рішення про задоволення позову, так як вимоги позивача є законними та достатньо вмотивованими і ґрунтуються на наявних у справі доказах. Згідно із ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ст. 10, 60, 61 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини, визнанні сторонами, не підлягають доказуванню. Відповідно до положень ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони уклали шлюб 08.11.2014 року в галицькому відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 408, що стверджується оригіналом свідоцтва про шлюб Серії І-СГ №303833 від 28 березня 2017 року. Від даного шлюбу у сторін 08 червня 2015 року народилася дочка [PERSON]-В.В. Згідно із ст. 24 СК України, шлюб має ґрунтуватись на вільній згоді жінки та чоловіка. При цьому, відповідно до ч. 3 та 4 ст.56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування подружжя до припинення шлюбних стосунків чи їх збереження є неприпустимим і є порушенням права на свободу та особисту недоторканість. Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, суд може розірвати шлюб за позовом одного із подружжя. Як встановлено в судовому засіданні, наданий судом термін для примирення між позивачем та відповідачем до позитивного результату не привів, позивач поновлювати сімейні стосунки не бажає, а відповідач в свою чергу не представив суду доказів та не навів суду жодних обставин, за яких можливе примирення з позивачем та ним не наведено аргументованих фактів та підстав, які б свідчили про можливе збереження сімї. Таким чином, суд приходить до висновку, що з огляду на вказані обставини подальше застосування будь-яких заходів щодо примирення подружжя, є недоцільним та неефективним, оскільки не бачить можливості такого примирення між ними. Цей строк не змінить відношення позивача до шлюбу, його небажання відновлювати подружні стосунки з відповідачем. Беззаперечно встановлено той факт, що сімя «Боруц» фактично розпалася, існує тільки формально, так як вони не підтримують шлюбних відносин, сімєю не проживають та не ведуть спільного господарства, позивач твердо переконана, що міцної сімї у них не буде, примирення між ними неможливе, втратила почуття поваги та любові до чоловіка. Розлад в сімї позивача та відповідача носить стійкий характер, Аналізуючи наведені докази, встановивши дійсні мотиви розлучення та зясувавши фактичні взаємини подружжя, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим і недоцільним, суперечило б інтересам сторін та інтересам неповнолітніх дітей, а тому з огляду на вказане позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved