Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-05 00:00:00

Позивач - Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення суми заборгованості в загальному розмірі 13265,39 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 03.04.2017 між сторонами укладено договір у вигляді заяви про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу, за умовами якого позивач відкрив відповідачу поточний рахунок № [NUMBER] , видав платіжну картку типу MasterCard Debit Standard, встановив кредитну лінію у сумі 12000 грн під 30% річних строком на відповідний період дії платіжної картки. Позивач свої зобов`язання за договором виконав та надав відповідачу кошти, проте відповідач взяті на себе зобов`язання не виконує, внаслідок чого станом на 15.05.2020 утворилась заборгованість в розмірі 13265,39 грн, яка складається з: основної заборгованості за кредитом - 11835,31 грн, проценти за користування кредитом - 1383,25 грн, пеня за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 13,56 грн, 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) - 22,56 грн, 3% річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 7,10 грн, втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користуванням кредитом - 0.61 грн. Вказану заборгованість позивач просить суд стягнути з відповідача, а також сплачений при подачі позову судовий збір в сумі 2102,00 грн. Ухвалою суду від 06.04.2021 відкрите провадження у справі за вказаною позовною заявою та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи, справа призначена до розгляду на 09:00 12.05.2021. 12.05.2021, 08.06.2021 протокольною ухвалою суду розгляд справи було відкладено за клопотанням відповідача та його представника відповідно. В поданому відзиві на позов відповідач просить відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на відсутність належного досудового врегулювання спору, оскільки через накладений виконавцем арешт на його банківські рахунки він був позбавлений можливості перерахувати кошти на погашення кредитної заборгованості, звернення до банку з цього приводу залишились без відповідного реагування. У відповідь на відзив представник позивача вказує на необґрунтованість вказаних доводів відповідача, оскільки [PERSON] було запропоновано механізм погашення заборгованості через транзитний рахунок банку з зазначенням конкретного платежу. В судовому засіданні представник позивача - адвокат Ющенко А.Ю. позовні вимоги підтримав, з врахуванням 100 грн сплачених відповідачем в рахунок заборгованості за процентами за користування кредитом просив стягнути з відповідача заборгованість в сумі 13165,39 грн. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав, пояснив, що ніколи і не відмовлявся сплачувати борг за кредитом, проте з об`єктивних причин - арештовані рахунки не міг цього зробити, а банк у вирішенні цього питання не йшов йому на зустріч. Відповідно до ч.1 ст.206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. За нормами ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Заслухавши пояснення учасників та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого. Судом встановлено, що 03.04.2017 [PERSON] підписав про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (а.с.7). На виконання вказаної заяви [PERSON] позивачем на підставі наданих останнім документів відповідно до вимог чинного законодавства України відкрито поточний рахунок № [NUMBER] в гривні України на умовах тарифного пакету «Зарплатний», Тарифів за користування платіжною карткою, розміщених на сайті Банку та на інформаційних стендах, що знаходиться у приміщеннях установ Банку. Також Банк надав Клієнту Платіжну картку типу Mastercard Debit Standard та пін конверт до неї. На виконання п. 6.3 заяви про встановлення відновлювальної кредитної лінії від 03.04.2017 банк встановив позивачу кредит в сумі 12000 грн, строк дії кредиту встановлювався на відповідний період дії платіжної картки, процентна ставка за кредитом є фіксованою і складає 30% річних і сплачується щомісячно (а.с.8). Відповідачем умови договору не виконувались, в зв`язку з чим станом на 15.05.2020 утворилась заборгованість в розмірі 13265,39 грн, яка складається з: основної заборгованості за кредитом - 11835,31 грн, проценти за користування кредитом - 1383,25 грн, пеня за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 13,56 грн, 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) - 22,56 грн, 3% річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 7,10 грн, втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користуванням кредитом - 0,61 грн. (а.с.36-39). Згідно зі ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно ч.1 ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Частиною 1 ст.1049 ЦК України передбачено обов`язок позичальника повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, встановлені договором. На підставі вказаних норм закону, враховуючи, що відповідач не виконував свої зобов`язання за кредитним договором, укладеним між сторонами, суд приходить до висновку, що право позивача порушене і підлягає захисту, а тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути заборгованість за кредитним договором в загальній сумі 13165,39 грн з врахуванням сплачених відповідачем 100 грн в рахунок заборгованості за процентами за користування кредитом. Відповідно до вимог ч.1 ст.142 ЦПК України та ч.3 ст.7 ЗУ «Про судовий збір» з відповідача підлягають стягненню на користь позивача 50% понесених позивачем та документально підтверджених судових витрат по сплаті судового збору.

Outcome: approved