Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-01 00:00:00

Позивач Войціховська Тетяна Валеріївна звернулася в суд із позовом до [PERSON]апро стягнення аліментів на утримання дитини: сина [PERSON],[INFO] року народження, посилаючись на те, що відповідач не надає жодної допомоги на утримання дитини. Просить стягнути із нього аліменти на утримання дитини в розмірі 700грн. на місяць, починаючи від дня пред»явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування вимог вказала, що дитина проживає разом із нею та перебуває повністю на її утриманні, потребує матеріальної допомоги. Відповідач самоусунувся від виконання батьківського обов'язку щодо утримання дитини. В судове засідання позивач не з'явилась, подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, в якій вказала, що позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не з'явився, подавши суду заяву, в якій визнає позовні вимоги частково - в розмірі 400грн. Також, подав довідку з місця роботи про заробітну плату . Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 21.07.2015року. В шлюбі у сторін народився син [PERSON], [INFO] року народження (свідоцтво про народження серії [NUMBER], актовий запис за №2136, зроблений відділом РАГС Тернопільського міського управління юстиції 10.12.2002р.). Дитина проживає разом із позивачем [PERSON] по [ADDRESS] Відповідач [PERSON]працює у ПП «Альма-Віта» менеджером та його середньомісячний дохід складає 1497грн., що підтверджується довідкою виданою 10.09.2015р. ПП «Альма-Віта». Згідно із вимогами ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як регламентує Постанова Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» №14 від 18.12.2009року, рішення суду як найважливіший акт правосуддя покликане забезпечити захист гарантованих Конституцією України прав і свобод людини та здійснення проголошеного Основним Законом України принципу верховенства права. У зв'язку з цим суди повинні неухильно додержувати вимог про законність і обґрунтованість рішення у цивільній справі. Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до статті 2 ЦПК, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до статті 8 ЦПК, а також правильно витлумачив ці норми. Відповідно до положень статей 10 і 11 ЦПК суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позивачем вимог та зазначених і доведених ним обставин. Відповідно до статті 19 Конституції України, статті 1 ЦПК та з урахуванням положення частини четвертої статті 10 ЦПК вийти за межі заявлених вимог (вирішити незаявлену вимогу, задовольнити вимогу позивача у більшому розмірі, ніж було заявлено) суд має право лише у випадках, прямо передбачених законом. Наприклад, суд має право вийти за межі заявлених вимог і з власної ініціативи вирішити питання про стягнення аліментів на дитину одночасно з позбавленням батьківських; застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину. Оскільки позивачем заявлено розмір аліментів у твердій грошовій сумі, а законодавством передбачено стягнення у твердій грошовій сумі лише тоді, коли платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі (ч.1 ст.184 Сімейного кодексу України), суд вважає, що в даному випадку слід вийти за межі позовних вимог та визначити розмір аліментів у частці заробітку (доходу), яка не може бути меншою ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, так як відповідач працює та отримує дохід, що підтверджено довідкою про заробітну плату з місця роботи. Згідно із вимогами ч.1 ст.183 Сімейного кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом . За нормами ст.191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, так як в даному випадку має місце порушення прав дитини, які підлягають захисту шляхом стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання дитини: сина [PERSON],[INFO] року народження в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, однак не менше 30% прожиткового мінімуму доходу громадян на дитину відповідного віку, починаючи з 15.09.2015року і до повноліття дитини. В силу вимог статті 88 ЦПК України, слід стягнути із відповідача на користь держави судові витрати, а саме 487,20 грн. судового збору.

Outcome: partial