Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-23 00:00:00

позивач Акціонерне товариство «Таскомбанк» звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому просить стягнути з [PERSON] на користь Акціонерного товариства «Таскомбанк» заборгованість за кредитним договором № 3844076009 від 07.08.2019 у розмірі 116699,32 грн., яка складається із 78370,51 грн. заборгованості за тілом кредиту, 8,75 грн. заборгованості за відсотками, 36868,56 грн. заборгованості по комісії, 751,50 грн. пені, нарахованої на суму простроченої заборгованості та 700 грн. штрафу. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 07.08.2019 між ТОВ «ФК «ЦФР», правонаступником якого є АТ «Таскомбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 3844076009, відповідно до умов якого товариство надало позичальнику кредит у виді кредитного ліміту в сумі 80080 грн. із терміном погашення не пізніше 19.08.2021, а позичальник зобов`язався погашати кредит та сплачувати комісію і відсотки за користування кредитом згідно з умовами кредитного договору відповідно до паспорту кредиту. Відповідач на даний час продовжує ухилятись від виконання зобов`язання і заборгованість за договором не погашає. З урахуванням викладеного просить позов задовольнити. Ухвалою Сихівського районного суду м.Львова від 31.05.2021 відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У судове засідання представник позивач не з`явився, проте в позові просив проводити розгляд даної справи у його відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, 15.09.2021 через канцелярію суду подав заяву, у котрій позовні вимоги визнав повністю, просив справу розглядати за його відсутності. У зв`язку з неявкою сторін та з врахуванням поданих заяв сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України. Вивчивши клопотання сторін, дослідивши долучені до справи документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне. Відповідно до Договору № 3844076009 від 07.08.2019 укладеного між ТОВ «ФК «ЦФР», правонаступником якого є АТ «Таскомбанк» та [PERSON] , останній отримав кредит у виді кредитного ліміту в сумі 80080 грн. із терміном погашення не пізніше 19.08.2021 та зобов`язався погашати кредит та сплачувати комісію і відсотки за користування кредитом згідно з умовами кредитного договору відповідно до паспорту кредиту. З вищевикладеного слідує, що між сторонами виник спір з приводу кредитних відносин щодо стягнення заборгованості по кредиту. Вирішуючи заявлені позивачем позовні вимоги суд виходить з наступного: Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ст.13 ЦПК України). Згідно із ст.ст.12,81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Уст.1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом (ч.1ст.1048 ЦК України). Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно достатті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. (ст.1050 ЦК України). При дослідженні доказів у справі судом встановлено наступне. 07.08.2019 відповідач звернувся до ТОВ «ФК «ЦФР», правонаступником якого є АТ «Таскомбанк» із заявою про надання кредиту у виді кредитного ліміту в сумі 80080 грн. (а.с.8). Згідно копії паспорта кредиту від ТОВ «ФК «ЦФР» № 4076009 відповідачу надано вищезгаданий кредит із терміном погашення не пізніше 19.08.2021 та відповідач зобов`язався погашати кредит та сплачувати комісію і відсотки за користування кредитом відповідно до встановленого графіку (а.с.9-11). Згідно копії повідомлення про відступлення прав вимоги від 07.08.2019 [PERSON] ознайомлений про те, що про відступлення прав вимоги за кредитним договором № 3844076009 відбудеться на користь АТ «Таскомбанк» (а.с.12). 07.10.2016 між ТОВ «ФК «ЦФР» та АТ «Таскомбанк» укладено договір про відступлення права вимоги № ТАСЦФР-10-2016 (а.с.13-20). З копії розрахунку заборгованості по кредитному договором № 3844076009 вбачається, що станом на 31.12.2020 у [PERSON] наявна заборгованість по кредиту, а саме: 78370,51 грн. заборгованості за тілом кредиту, 8,75 грн. заборгованості за відсотками, 36868,56 грн. заборгованості по комісії, 751,50 грн. пені, нарахованої на суму простроченої заборгованості та 700 грн. штрафу, а всього заборгованості на загальну суму 116699,32 грн. (а.с.27-28). З копії виписки по особовому рахунку за період з 07.08.2019 по 20.04.2021 вбачається, що [PERSON] прострочив заборгованість (а.с.29-32). 05.01.2021 позивачем було направлено повідомлення-вимогу на адресу відповідача з вимогою погасити заборгованість (а.с.33-35). Згідно копії статуту АТ «Таскомбанк»визначено мету та вид діяльності товариства (а.с.36-44). Відповідно до копії банківської ліцензії № 84 від 25.10.2011, така видана АТ «Таскомбанк» на право надання банківських послуг (а.с.45). Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (стаття 526 ЦК України). Визначення поняття зобов`язання міститься у ч. 1 ст. 509 ЦК України. Відповідно до цієї норми зобов`язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України). Згідно зі ст.ст. 526, 530, 610, ч. 1 ст. 612 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України). Якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін). Як вбачається з матеріалів справи позивачем умови укладеного договору виконано та надано позивачу кредит в розмірі 80080 грн. у вигляді кредитного ліміту. Однак відповідач [PERSON] взяті на себе зобов`язання за кредитним договором не виконував. Згідно з розрахунком позивача станом на 31.12.2020 у [PERSON] наявна заборгованість по кредиту, а саме: 78370,51 грн. заборгованості за тілом кредиту, 8,75 грн. заборгованості за відсотками, 36868,56 грн. заборгованості по комісії, 751,50 грн. пені, нарахованої на суму простроченої заборгованості та 700 грн. штрафу, а всього заборгованості на загальну суму 116699,32 грн. Беручи до уваги вищевикладене, з урахуванням взятих на себе відповідачем [PERSON] зобов`язань за кредитним договором, які ним не виконувалися, повне визнання позову відповідачем суд приходить до переконання про підставність позовних вимог щодо стягнення суми заборгованості в розмірі 116699,32 грн. Згідно з ч.1 ст.142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Судом встановлено, що позивачем при поданні позову до суду сплачено судовий збір у сумі 2270 грн., згідно з квитанції меморіального ордеру № 708560307 від 22.04.2021 року, банк отримувача Казначейство України, отримувач ГУК Львів/Сихівський р-н/22030101, р/р UA158999980313151206000013956, КОД ЄДРПОУ 38008294 . З огляду на викладене та враховуючи визнання відповідачем позову до початку розгляду справи по суті та подання останнім заяви про вирішення питання щодо судового збору в порядку ч.1 ст. 142 ЦПК України, суд приходить до висновку, що позивачу необхідно повернути з Державного бюджету України 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову до суду, що становить 1135 грн. Відповідно до ст.141 ЦПК України на відповідача слід покласти іншу частину сплачених позивачем при подачі позову до суду документально підтверджених судових витрат, а саме 1135 грн. судового збору. На підставі ст.ст.509,526,530,549-552,610,612,625,1048-1054 ЦК України, та

Outcome: approved