overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-04 00:00:00

Позивач [PERSON] у жовтні 2014 року звернувся у суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. У позові вказав, що на даний час сім'я сторін фактично розпалась. Підставою для розпаду сім'ї стало непорозуміння та протилежні погляди на життя, у зв'язку з чим сторони з серпня 2012 року проживають окремо, шлюбні відносини між нами припинено. Позивач примиритися категорично не бажає. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], народження [INFO]. Позивач у судове засідання не з'явився, на адресу суду надіслав заяву у якій просив справу слухати у його відсутність, позовні вимоги підтримує. Відповідач у судове засідання не з'явилася, на адресу суду надіслала заяву у якій просила справу слухати у її відсутність, позовні вимоги визнає. Згідно ст. ст. 10, 60 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб виникає спір. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши всі зібрані по справі докази у їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з огляду на наступне. Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Судом установлено, що факт перебування сторін у шлюбі підтверджується повторним свідоцтвом про одруження виданим 20.08.2014 відділом реєстрації актів цивільного стану Гребінківського районного управління юстиції Полтавської області (а.с. 5). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину: [PERSON], народження [INFO] (а.с. 6). Спору про місце мешкання якої у сторін не виникає. Неповнолітня [PERSON] залишається проживати з матір'ю [PERSON] При розгляді справи про розірвання шлюбу судом було всебічно з'ясовано взаємостосунки сторін, дійсні мотиви розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. З'ясувавши фактичні взаємини подружжя, врахувавши норми сімейного законодавства, та те, що шлюбні відносини між сторонами припинені, суд рахує, задовольнити позов та розірвати шлюб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-11 00:00:00

Позивач [PERSON] у жовтні 2014 року звернулася у суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. У позові вказав, що на даний час сім'я сторін фактично розпалась. Підставою для розпаду сім'ї стало непорозуміння та постійні сварки, у зв'язку з чим сторони близько проживають окремо, шлюбні відносини між ними припинено. Позивач примиритися категорично не бажає. Від шлюбу спільних дітей не мають. Сторони у судове засідання не з'явилися, на адресу суду надали заяви у яких просили справу слухати у їх відсутність. Позивач свої вимоги підтримує у повному обсязі з підстав викладених у позові. Просить не відновлювати їй дошлюбне прізвище. Відповідач визнає позов, не заперечує проти розірвання шлюбу. Згідно ст. ст. 10, 60 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб виникає спір. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши всі зібрані по справі докази у їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з огляду на наступне. Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Судом установлено, що факт перебування сторін у шлюбі підтверджується свідоцтвом про одруження виданим 06.03.2003 Відділом реєстрації актів громадянського стану Пирятинського районного управління юстиції Полтавської області (а.с. 5). При розгляді справи про розірвання шлюбу судом було всебічно з'ясовано взаємостосунки сторін, дійсні мотиви розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. З'ясувавши фактичні взаємини подружжя, врахувавши норми сімейного законодавства, та те, що шлюбні відносини між сторонами припинені, сторони заперечують проти подальшого перебування у шлюбних відносинах, суд рахує, задовольнити позов та розірвати шлюб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-02 00:00:00

Позивач [PERSON] у жовтні 2015 р. звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що перебував у шлюбі з відповідачем. Від спільного подружнього життя мають малолітню дочку [PERSON], [INFO]. На сьогоднішній день вони спільно не проживають та на утримання дочки відповідач матеріальної допомоги не надає. Просив стягувати з відповідача аліменти на утримання дочки у розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для відповідного віку дитини. В судове засідання позивач та відповідач не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Від них надійшли заява, в яких вони прохають розглянути справу у їх відсутність, позивач позов підтримує, відповідач позов визнає. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони по справі перебували у шлюбі. Від спільного подружнього життя мають малолітню дочку [PERSON], [INFO]. На сьогоднішній день сторони спільно не проживають та на утримання дочки, яка проживають з позивачем, відповідач матеріальної допомоги не надає, чим порушує вимогу ст. 180 сімейного кодексу України, яка зазначає, що батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення їм повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-25 00:00:00

Позивач [PERSON] у жовтні 2015 р. звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що перебуває у шлюбі з відповідачем. Від спільного подружнього життя мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. На сьогоднішній день вони спільно не проживають та на утримання сина відповідач матеріальної допомоги не надає. Просила стягувати з відповідача аліменти на утримання дочки у розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для відповідного віку дитини. В судове засідання позивач та відповідач не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Від них надійшли заява, в яких вони прохають розглянути справу у їх відсутність, позивач позов підтримує, відповідач позов визнає. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони по справі перебувають у шлюбі. Від спільного подружнього життя мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. На сьогоднішній день сторони спільно не проживають та на утримання сина, який проживає з позивачем, відповідач матеріальної допомоги не надає, чим порушує вимогу ст. 180 сімейного кодексу України, яка зазначає, що батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення їм повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-17 00:00:00

Позивач [PERSON] у жовтні 2015 р. звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що перебуває у шлюбі з відповідачем. Від спільного подружнього життя мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. На сьогоднішній день вони спільно не проживають та на утримання дочки відповідач матеріальної допомоги не надає. Просила стягувати з відповідача аліменти на утримання дочки у розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для відповідного віку дитини. В судове засідання позивач та відповідач не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Від них надійшли заява, в яких вони прохають розглянути справу у їх відсутність, позивач позов підтримує, відповідач позов визнає. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони по справі перебувають у шлюбі. Від спільного подружнього життя мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. На сьогоднішній день сторони спільно не проживають та на утримання дочки, яка проживає з позивачем, відповідач матеріальної допомоги не надає, чим порушує вимогу ст. 180 сімейного кодексу України, яка зазначає, що батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення їм повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-26 00:00:00

Позивач [PERSON] у жовтні 2015 р. звернулась до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що перебуває у шлюбі з відповідачем. Від спільного подружнього життя мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. На сьогоднішній день вони спільно не проживають та на утримання сина відповідач матеріальної допомоги не надає. Просила стягувати з відповідача аліменти на утримання сина у розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку, але не менш 30 % прожиткового мінімуму для відповідного віку дитини, щомісячно, до повноліття дитини. В судове засідання позивач та відповідач не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Від них надійшли заява, в яких вони прохають розглянути справу у їх відсутність, позивач позов підтримує, відповідач позов визнає. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони по справі перебувають у шлюбі. Від спільного подружнього життя мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. На сьогоднішній день сторони спільно не проживають та на утримання сина, який проживає з позивачкою, відповідач матеріальної допомоги не надає, чим порушує вимогу ст. 180 сімейного кодексу України, яка зазначає, що батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення їм повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-21 00:00:00

Позивач [PERSON] у жовтні 2015 р. звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що перебуває у шлюбі з відповідачем. Від спільного подружнього життя мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. На сьогоднішній день вони спільно не проживають та на утримання сина відповідач матеріальної допомоги не надає. Просила стягувати з відповідача аліменти на утримання сина у розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для відповідного віку дитини. В судове засідання позивач та відповідач не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Від них надійшли заява, в яких вони прохають розглянути справу у їх відсутність, позивач позов підтримує, відповідач позов визнає. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони по справі перебувають у шлюбі. Від спільного подружнього життя мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. На сьогоднішній день сторони спільно не проживають та на утримання сина, який проживає з позивачем, відповідач матеріальної допомоги не надає, чим порушує вимогу ст. 180 сімейного кодексу України, яка зазначає, що батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення їм повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-07 00:00:00

Позивач [PERSON] у жовтні 2015 року звернувся до Першотравневого районного суду м.Чернівці з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилався на те, що з відповідачкою вони перебувають у шлюбі, який між ними зареєстровано 18 жовтня 1998 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Чернівецького міськвиконкому м.Чернівці, про що зроблено актовий запис за №1480. Від шлюбу у них 11 лютого 2002 року народився син [PERSON]. Разом з тим, їх подружнє життя не склалося через несумісність характерів та відсутність взаєморозуміння. З цього приводу між ними часто виникали суперечки, внаслідок чого вони втратили почуття поваги та любові один до одного. На даний час вони не підтримують подружніх відносин та не ведуть спільного господарства. Вважає, що подальше спільне життя з відповідачкою і збереження шлюбу неможливе і суперечить його інтересам. У звязку із тим, що їх шлюб носить лише формальний характер, просив його розірвати. В судове засідання позивач [PERSON] не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Надав заяву, у якій розгляд справи просив провести без його участі. Позовні вимоги підтримав в повному обємі та просив їх задовольнити. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не зявилася, хоча належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи. Надала заяву, у якій розгляд справи просила провести у її відсутність. Позовні вимоги визнала повністю та не заперечувала проти розірвання шлюбу. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав: Так, судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який між ними зареєстровано 18 жовтня 1998 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Чернівецького міськвиконкому м.Чернівці, про що зроблено актовий запис за №1480 (а.с.8). Від шлюбу у сторін 11 лютого 2002 року народився син [PERSON] (а.с.6). Спільне життя сторін склалось невдало через несумісність характерів та відсутність взаєморозуміння. На даний час вони не підтримують фактичних шлюбних відносин та не ведуть спільного господарства. Таким чином, суд вважає, що збереження сім»ї неможливе, оскільки сім»я сторін розпалася остаточно, на даний час їх шлюб носить формальний характер. Шлюбні відносини між ними фактично припинені. Враховуючи наведені вище обставини та фактичні взаємини сторін, суд приходить до висновку, що сім»я у сторін остаточно розпалась і зберегти її уже неможливо. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Враховуючи зазначені вище вимоги закону, суд вважає, що шлюб між сторонами необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-25 00:00:00

Позивач [PERSON] у жовтні 2015 року звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Зазначені позовні вимоги обґрунтовує тим, що шлюб зареєстровано 28 вересня 2014 року, про що зроблено актовий запис № 1787 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції. Сімейні стосунки з відповідачем не склались, оскільки в них різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, у звязку із цим припинилися їх подружні стосунки, вони перестали вести спільне господарство та разом проживати. З цих підстав позивач [PERSON] вважає, що подальше спільне життя і збереження сім'ї стали неможливими та суперечить його інтересам. В судове засідання позивач [PERSON] подав заяву, згідно з якою заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просить розглянути справу в його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання подала заяву, відповідно до якої позовні вимоги визнала в повному обсязі, не заперечує проти задоволення позову та просить розглядати справу в її відсутності. Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив такі обставини: 28 вересня 2014 року сторони вступили у зареєстрований шлюб, про що зроблено актовий запис № 1787 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції. Від даного шлюбу в подружжя дітей немає. Як слідує з викладених у позовній заяві обставин, якими позивач [PERSON] обґрунтовує свої позовні вимоги, сімейні стосунки між сторонами не склались, оскільки в них різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, у звязку із цим припинилися їх подружні стосунки, вони перестали вести спільне господарство та разом проживати. Сім'я сторін фактично розпалася і шлюб носить формальний характер. За вказаних обставин судом установлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що мають істотне значення, тому відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України, шлюб підлягає до розірвання. На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 110, 112, ч. 2 ст. 115 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-02 00:00:00

Позивач [PERSON] у жовтні 2015 року звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Зазначені позовні вимоги обґрунтовує тим, що шлюб зареєстровано 04 жовтня 1991 року, про що зроблено актовий запис № 1444 Відділом ЗАГСУ Міськвиконкому. Сімейні стосунки з відповідачем не склались, у звязку із цим вони перестали вести спільне господарство та разом проживати. З цих підстав позивач [PERSON] вважає, що подальше спільне життя і збереження сім'ї стали неможливими та суперечить її інтересам. В судове засідання позивач [PERSON] подала заяву, згідно з якою заявлені позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просить розглянути справу в її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання подав заяву, відповідно до якої не заперечує проти розірвання шлюбу та просить розглядати справу в його відсутності. Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив такі обставини: 04 жовтня 1991 року сторони вступили у зареєстрований шлюб, про що зроблено актовий запис № 1444 Відділом ЗАГСУ Міськвиконкому. Від даного шлюбу в подружжя неповнолітніх дітей немає. Як слідує з викладених у позовній заяві обставин, якими позивач [PERSON] обґрунтовує свої позовні вимоги, сімейні стосунки між сторонами не склались, у звязку із цим припинилися вони перестали вести спільне господарство та разом проживати. Сім'я сторін фактично розпалася і шлюб носить формальний характер. За вказаних обставин судом установлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що мають істотне значення, тому відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України, шлюб підлягає до розірвання. На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 110, 112, ч. 2 ст. 115 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-03 00:00:00

Позивач [PERSON] у жовтні 2015 року звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Зазначені позовні вимоги обґрунтовує тим, що шлюб зареєстровано 21 травня 2009 року, про що зроблено актовий запис № 528 Відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції. Сімейні стосунки з відповідачем не склались, оскільки між ними часто виникають сварки та відсутнє взаєморозуміння, в них різні погляди на життя, у зв'язку із цим припинилися їх подружні стосунки та вони перестали вести спільне господарство. З цих підстав позивач [PERSON] вважає, що подальше спільне життя і збереження сім'ї стали неможливими та суперечить її інтересам. В судове засідання позивач [PERSON] подала заяву, згідно з якою заявлені позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просить розглянути справу в її відсутності. Проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, повторно до суду не з'явився, не повідомивши про причини неявки. Заяви про розгляд справи за його відсутності не подавав. За вказаних обставин суд приходить до переконання, що згідно з ч. 4 ст. 169, ч. 1 ст. 224 ЦПК України слід ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач згідно з поданою нею письмовою заявою не заперечила проти такого вирішення справи, та відповідно до вимог ст. 225 ЦПК України судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив такі обставини: 21 травня 2009 року сторони вступили у зареєстрований шлюб, про що зроблено актовий запис №528 Відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції. Від даного шлюбу в подружжя дітей немає. Як слідує з викладених у позовній заяві обставин, якими позивач [PERSON] обґрунтовує свої позовні вимоги, між сторонами часто виникають сварки та відсутнє взаєморозуміння, в них різні погляди на життя. У зв'язку із цим припинилися їх подружні стосунки та вони перестали вести спільне господарство. Сім'я сторін фактично розпалася і шлюб носить формальний характер. За вказаних обставин судом установлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення, тому відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, шлюб підлягає до розірвання. На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 110, 112, ч. 2 ст. 115 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-22 00:00:00

Позивач [PERSON] у жовтні 2016 р. звернувся до суду з зазначеним вище позовом, посилаючись на те, що з 31.08.2013 р. він перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою [PERSON], яка [INFO] народила сина [PERSON] з часу народження якого перешкоджає бачитись з ним, на телефоні дзвінки не відповідає та повністю ігнорує його спроби спілкування з дитиною, у зв'язку з чим Розпорядженням Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації № 357 від 08.06.2016 р. було визначено наступний графік побачень з малолітнім сином [PERSON], а саме: щосуботи з 10 год. 00 хв. по 12 год. 00 хв. Проте, вказане розпорядження відповідачка не виконує та не надає можливості зустрітись позивачу з сином, у зв'язку з чим позивач просить суд зобов'язати відповідачку [PERSON] не чинити перешкоди спілкуванні з малолітнім сином [PERSON], [INFO] та визначити порядок спілкування та участі у вихованні останнього, встановивши наступний графік побачень: щосуботи з 12 год 00 хв. та щосереди 18 год. 00 хв. 18.01.2017 р. до суду надійшов Висновок Служби у справах дітей Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації, відповідно до якого рекомендовано визначити наступний спосіб участі позивача [PERSON] у вихованні та спілкуванні з малолітнім сином [PERSON], а саме: щоп'ятниці з 18,00 год. по 20,00 год., щосуботи з 12,00 год. по 16,00 год. В судовому засіданні позивач позовні вимоги з урахуванням Висновку служби у справах дітей підтримав. Відповідачка [PERSON] позов з урахуванням Висновку служби у справах дітей визнала та не заперечувала проти його задоволення. Представник третьої особи Служби у справах дітей Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації в судове засідання не з'явився, у своєму листі на адресу суду просив розглянути справу за його відсутності (а.с. 27). Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності представника третьої особи. Суд, заслухавши сторін та дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку про задоволення позову. Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 р. за № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» - у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальні частині рішення посилання на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Судом встановлено, що відповідачка [PERSON] повністю визнала позовні вимоги [PERSON], що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, у зв'язку з чим поданий позов підлягає повному задоволенню.

Outcome: approved