Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-20 00:00:00

Позивач - Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» від імені якої діє філія - Чернівецьке обласне управління звернувся в суд із позовом до відповідача [PERSON] про стягнення боргу за договором про споживчий кредит, мотивуючи позовні вимоги тим, що 27.09.2018 року відповідач [PERSON] отримала відповідно до договору про споживчий кредит №73-048 був наданий кредит в розмірі 25000,00 грн. строком на 60 місяців з терміном остаточного повернення кредиту не пізніше 26.09.2023 року, якщо інший строк та/або термін не буде встановлено згідно умовами кредитного договору. Зазначають, посилаючись на вимоги чинного законодавства, що у зв`язку з порушенням відповідачем [PERSON] взятих на себе кредитних зобов`язань, станом на 12.09.2019 року утворилася заборгованість, що становить 21729,70 грн. та складається із заборгованості по сумі кредиту - 18927,88 грн., прострочених відсотків - 2701,25 грн., пені - 77,41 грн., трьох процентів річних - 23,16 грн. Відповідачу [PERSON] направлялися повідомлення з вимогами погашення заборгованості та вимогу про дострокове повернення кредиту, проте вона залишила їх без уваги. Просять, заявлені позовні вимоги про стягнення заборгованості у зазначеній вище сумі і судових витрат задовольнити в повному обсязі. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 01.10.2019 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Від представника позивача Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» від імені якої діє філія - Чернівецьке обласне управління Петровича Ю.Ф. до суду поступила заява про зменшення розміру позовних вимог, у зв`язку з тим, що відповідач частково сплатила заборгованість по споживчому кредиту та відповідно до якої просили стягнути 19936,14 грн. та складається із заборгованості по сумі кредиту - 17134,32 грн., прострочених відсотків - 2701,25 грн., пені - 266,55 грн., трьох процентів річних - 212,30 грн.; судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1921,00 грн.; поступила письмова заява з клопотанням справу розглянути у відсутність представника позивача, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] , про дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином, у встановлений судом строк відзиву на позовну заяву не надала. Відповідно до ст. 247 ч. 2 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів. Вивчивши матеріали справи, розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно дослідивши і оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків. Згідно ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Положеннями статей 15, 16 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Судом, належними доказами по справі встановлено, що 27.09.2018 року відповідач [PERSON] отримала відповідно до договору про споживчий кредит №73-048 кредитні кошти в розмірі 25000,00 грн. строком на 60 місяців з терміном остаточного повернення кредиту не пізніше 26.09.2023 року, якщо інший строк та/або термін не буде встановлено згідно умовами кредитного договору (а.с.17-23). У зв`язку з порушенням відповідачем [PERSON] взятих на себе кредитних зобов`язань, станом на 16.10.2019 року утворилася заборгованість, що становить 19936,14 грн. та складається із заборгованості по сумі кредиту - 17134,32 грн., прострочених відсотків - 2701,25 грн., пені - 266,55 грн., трьох процентів річних - 212,30 грн. (а.с.53-58). Розрахунок заборгованості по кредиту (а.с.53-58) відповідача [PERSON] перед Акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» від імені якої діє філія - Чернівецьке обласне управління станом на 16.10.2019 року свідчить про те, що сума заборгованості по наведеній вище сумі відповідачем не погашена. Вищенаведені правовідносини, виходячи з сукупності досліджених по справі доказів, у системному зв`язку регулюються наступними вимогами закону. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Стаття 530 ЦК України передбачає, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлюється договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Стаття 1049 ЦК України передбачає, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій же сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій же кількості, такого ж роду та такої ж якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, встановлені договором. Відповідно ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму або не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів. На підставі ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом, як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ст. 625 ч. 2 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Разом з тим позовні вимоги в частині стягнення 3 % річних в розмірі 212,30 грн. задоволенню не підлягають, оскільки відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Проте згідно п.п.2.4.1 договору про споживчий кредит №73-048 від 27.09.2018 року було визначено розмір процентної ставки за користування кредитними коштами, яка є фіксованою і складає 56,00 % річних за користування кредитними коштами (а.с.17-22). Таким чином, вимога банку про стягнення з відповідача 3% річних є подвійною відповідальністю і суперечить ст.61 Конституції України. Вказана позиція викладена у постанові Верховного Суду України № 6-2003цс15 від 21 жовтня 2015 року. На думку суду позивачем в порушення ст.61 Конституції України неправомірно застосовано два види відповідальності за порушення умов кредитного договору, а тому вимога Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» від імені якої діє філія - Чернівецьке обласне управління в частині стягнення з відповідача 3% річних в розмірі 212,30 грн. задоволенню не підлягає, а отже в задоволенні вимоги в цій частині слід відмовити. Враховуючи зазначені вище вимоги закону, а також умови кредитного договору, суд вважає, що з відповідача на користь позивача має бути стягнуто заборгованість за кредитним договором в сумі 19723,84 грн., що складається із заборгованості по сумі кредиту - 17134,32 грн., прострочених відсотків - 2701,25 грн., пені - 266,55 грн. Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України, загальними засадами цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність. Згідно положень ст. 12, 13 ЦПК України, учасники справи, мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно грунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обгрунтованим, ухваленим відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, має відповідати завданню цивільного судочинства. На основі всебічно з`ясованих обставин, на які посилається позивач, як учасник справи, як на підставу заявлених вимог підтверджених доказами, перевіреними в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги грунтуються на законі і підлягають до задоволення частково. У відповідності до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином з відповідача [PERSON] підлягають стягненню судові витрати по справі, в повернення оплаченого позивачем судового збору, належним чином підтвердженого платіжним дорученням від 16.09.2019 року, в розмірі 960,50 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial