Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася з позовом до суду та просить збільшити розмір аліментів та стягувати з відповідача на користь позивача, аліменти на утримання неповнолітньої дочки - [PERSON] , [INFO] в розмірі ј частини від всіх видів заробітку, щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. В обгрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області по справі № 2-1494/10 з відповідачастягуються аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] та неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , аліменти в розмірі 1/3 частини від всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку до досягнення дітьми повноліття, починаючи з 23.03.2010 року. З часу ухвалення рішення про стягнення аліментів розмір витрат на утримання дітей значно змінився. Старша дочка, [PERSON] , [INFO] досягла повноліття. Згідно виконавчого листа стягуються аліменти на утримання неповнолітньої дочки, [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ст. 182 Сімейного Кодексу України позивач змушена звернутися до суду про збільшення розміру аліментів. Позивач в судове засідання не з`явилась, однак подала до суду заяву згідно якої просила розгляд справи проводити за її відсутності та позовні вимоги задоволити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча був повідомлений про розгляд справи, що свідчить оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України про виклик відповідача в судове засідання на підставі ст. 128 ЦПК України, а тому суд вважає за можливе проводити розгляд справи у його відсутності в заочному порядку, на підставі документів та доказів, що є в матеріалах справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України, проти чого позивач не заперечила. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи те, що відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин, про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, а тому суд вважає необхідним ухвалити заочне рішення. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст. 3 Конвенції про права дитини, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані поважати дитину. Згідно із виконавчого листа, виданого 17.06.2010 року Стрийським міськрайонним судом Львівської області стягуються з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON] , [INFO] та дочки [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття, починаючи з 23.03.2010 року. З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 19.12.2002 Стрийським м/в РАГС, вбачається, що у сторін [INFO] народилася донька [PERSON] , актовий запис №550. Згідно довідки про склад сім`ї №2103 від 18.10.2018 року, виданої КП «Мрія», [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] , разом із доньками: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серії1 [NUMBER] , виданого 27.03.2008 відділом реєстрації актів цивільного стану м. Стрия Стрийського міськрайонного управління юстиції Львівської області, сторони розірвали шлюб, актовий запис №212. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ч.1 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Згідно ч. 3 цієї ж статті за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоровя та матеріальне становище дитини; 2) стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Як вбачається з п. 17,23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.Розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. При розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Таким чином, з дослідженими в судовому засіданні доказами встановлено, що від шлюбу у сторін народилися діти: [PERSON] , [INFO] , яка досягла повноліття та дочка [PERSON] , [INFO] , які проживають разом з матір`ю, а з відповідача стягуються аліменти на неповнолітню доньку [PERSON] , відповідно до рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 17.06.2010 року по справі № 2-1494/10 в розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття, однак даних коштів не вистачає на утримання дитини, а відтак, аліментів на повнолітню доньку [PERSON] позивач не отримує, тому звернулася до суду з позовом про збільшення розміру аліментів. Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ч.1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Як встановлено в судовому засіданні, як підставу для збільшення розміру стягуваних аліментів позивач вказує, що сума стягуваних аліментів, відповідно до рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 17.06.2010 року на даний час є недостатньою для матеріального утримання дитини, оскільки в силу свого віку дитина, природньо потребують більших витрат на матеріальне забезпечення, розвиток, освіту та інше, що тягне і відповідну зміну матеріального становища матері. Враховуючи обставини справи у їх сукупності, вимоги розумності та справедливості, суд приходить до висновку, що позов слід задоволити та стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частки всіх видів його доходу щомісячно до досягнення дитиною повноліття, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У відповідності до ч.1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до п.6 ч.1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує питання розподілу між сторонами судових витрат, а тому згідно з вимогами ст. 141 ЦПК України з відповідача в користь держави слід стягнути судовий збір в розмірі 768,40 грн, оскільки позивач при зверненні до суду була звільнена від сплати такого на підставі ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року.

Outcome: approved