Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-14 00:00:00

Позивач [PERSON] у лютому 2019 року звернулася до суду з вищевказаними позовними вимогами до відповідача АТ «ЗАВОД МАЯК» та з урахуванням уточнення просила суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість по заробітній платі у розмірі 25 306,45 грн, середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 06 листопада 2018 року по день винесення рішення. Також позивач просила стягнути витрати на правничу допомогу у розмірі 6 000,00 грн. У обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що 06 листопада 2018 року вона була звільнена з роботи у АТ «ЗАВОД МАЯК» за власним бажанням за ст. 38 КЗпП України. Проте грошових розрахунків АТ «ЗАВОД МАЯК» з позивачем не провів. На час звільнення позивача заборгованість товариства по заробітної платі складала 25 306,45 грн, проте її так і не було виплачено, у зв`язку з чим позивач просить додатково стягнути середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 06 листопада 2018 року по день винесення рішення. Ухвалою суду 19 березня 2019 року за вказаним позовом відкрито спрощене позовне провадження. 26 квітня 2019 року відповідач через свого представника надав відзив, у якому визнавав позовні вимоги щодо стягнення заборгованості по заробітній платі у розмірі 25 306,45 грн та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. У частині витрат на правничу допомогу представник відповідача зазначив, що заявлена позивачем до стягнення сума витрат є значно завищеною та не відповідає реальним обставинам понесених витрат. Позивач у судове засідання не з`явилася, про час та місце судового засідання повідомлялася належним чином, її представник надав заяву про розгляд справи без їх участі. Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги визнавала. У частині стягнення витрат на правничу допомогу просила суд зменшити їх розмір. Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги необхідно задовольнити у повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. 09 серпня 2017 року позивач була прийнята на посаду прибиральника виробничих приміщень до відповідача, що підтверджується записом за № 26 у трудовій книжці (а.с.10). 06 листопада 2018 року позивач була звільнена з роботи у АТ «ЗАВОД МАЯК» за власним бажанням за ст. 38 КЗпП України (а.с.10). Відповідно до довідки АТ «ЗАВОД МАЯК» № 512 від 24.04.2019 заборгованість відповідача по заробітній платі перед позивачем складає 25 306,45 грн. Згідно ч. 3 ст. 15 Закону України «Про оплату праці» оплата праці працівників підприємства здійснюється в першочерговому порядку. Відповідно до ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Беручи до уваги наведене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до АТ «ЗАВОД МАЯК» у частині стягнення заборгованості із заробітної плати у розмірі 25 306,45 грн необхідно задовольнити. Відповідно до ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Середньоденна та середньогодинна заробітна плата позивача визначається на підставі Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 р. № 100 за два повні останні місяці роботи позивача. З урахуванням відпрацьованих днів та годин за два останні місяці середньоденна заробітна плата позивача становить 319,86 грн, про що не заперечувалося відповідачем. Таким чином до стягнення з відповідача підлягає сума середньоденного заробітку 319,86 грн х 128 робочих днів (за період з 06 листопада 2018 року по 14 травня 2019 року) = 40 942,08 грн. При цьому з вказаної суми мають бути відраховані обов`язкові платежі до державного бюджету. Відповідно до ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь позивача сплачений судовий збір у розмірі 768,40 грн. Згідно з ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Відповідно до ч. 4, 5 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Прохання позивача відшкодувати витрати на правничу допомогу в розмірі 6 000,00 грн не підтверджені фактами реального надання послуг адвоката на вказану суму саме по цій цивільній справі. На думку суду, розмір заявлених витрат на професійну правничу допомогу у сумі 6 000,00 грн є завищеним, не співмірним зі складністю справи, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, обсягом наданих послуг, ціною позову та значенням справи для сторони. У зв`язку з чим суд вважає правильним та доцільним частково стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правничу допомогу, а саме у розмірі 1 000,00 грн. На підставі викладеного, ст. 116, 117 КЗпП України, ст. 15 Закону України «Про оплату праці»,

Outcome: approved