Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-27 00:00:00

Позивач [PERSON] , інтереси якого представляє - адвокат Криган В.В. звернувся до суду з позовом про усунення перешкод в користуванні житловим будинком шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житлом та її примусового зняття з реєстраційного обліку до відповідача [PERSON] , вказавши в ньому, що він являється власником господарства розташованого по [ADDRESS] . В позовній заяві позивач вказує, що відповідач по справі - [PERSON] зареєстрована в даному господарстві так як являється колишньою дружиною позивача, з якою позивач розірвав шлюб 16.12.2015 року. Вказує, що реєстрація відповідача в даному господарстві перешкоджає позивачу у можливості розпоряджатися даним приватним нерухомим майном на свій власний розсуд як власника такого. В позові зазначається, що відповідач не проживає в належному позивачу господарстві, а тому просять усунути перешкоди в користуванні житловим будинком шляхом визнання [PERSON] такою, що втратила право користування житлом та її примусового зняття з місця реєстрації в господарстві по [ADDRESS] . Представник позивача в судовому засідання позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Відповідач та її представник в судовому засіданні позовні вимоги не визнали, просили відмовити в їх задоволення. Крім того на адресу суду надано відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач вважає, що зазначені вимоги не можуть бути задоволеними, а факти викладені в позовній заяві не відповідають фактичним обставинам справи та нормам чинного законодавства України. Відповідач також вказала, що дійсно між нею та позивачем було розірвано шлюб, однак після цього вони продовжують проживати однією сім`єю, оскільки виховують спільну доньку [PERSON] . Відповідач [PERSON] повідомила суду, що на даний час вона та позивач працюють за кордоном та всі зароблені нею кошти остання витрачала на здійснення ремонту спірного господарства та поліпшення житлово-побутових умов. Також нею сплачуються всі рахунки по газопостачанню та оплаті за отриману електроенергію. Вказує, що заявлений позивачем позов є безпідставний, оскільки вона жодним чином не чинить позивачу перешкод в користуванні їхнім спільним житловим будинком. Будучи допитаною в якості свідка [PERSON] вказала суду, що сторони по справі є її батьком та матір`ю, які приїхаючи із-за кордону спільно проживають в їхньому господарстві та ведуть спільний побут, тобто проживають однією сім`єю. Свідок [PERSON] , вказав, що він є рідним братом позивача, а також те, що безпосередньо [PERSON] останні вісім років перебуває за кордоном на заробітках. Будучи допитаною в якості свідка [PERSON] суду показала, що вона являється сестрою позивача, яка вказала що [PERSON] тривалий час знаходиться за кордоном на заробітках, та останній раз приїхав до себе додому два роки тому. Також свідок вказала, що в господарстві по [ADDRESS] проживають його донька [PERSON] та його колишня дружина [PERSON] , яка здійснює догляд за вказаним даним господарством та якою здійснюються його утримання та поліпшення у виді ремонтних робіт. Суд, вислухавши учасників справи, дослідивши письмові матеріали справи вважає, що позов задоволенню не підлягає виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивач [PERSON] являється власником господарства розташованого по [ADDRESS] , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 220014011 від 12.08.2020 року. Відповідно до ст. 41 Конституції України - кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності є непорушним. Згідно змісту ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Статтею 319 ЦК України визначено, що саме власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. За ч. 1 ст. 321 ЦК України - право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно до ст. 391 ЦК України - власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України - член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом, у разі його відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Разом з тим судом встановлено, що сторони по справі постійно та безперешкодно користуються спірним майном, що підтверджується довідкою Тарасовецької сільської ради від 19.10.2020 року, представленими квитанціями з яких вбачається що відповідач періодично сплачує кошти за комунальні, крім того з пояснень свідків, було встановлено що відповідач постійно проживає в спірному будинку та безперешкодно ним користується. Крім того, відповідач систематично доглядає разом з дочкою за спірним господарством, в даному будинку знаходяться їх особисті речі та речі які були придбані за час шлюбу з позивачем, також відповідач систематично сплачує кошти на оплату комунальних послуг за час проживання в будинку. За час спільного сімейного життя з відповідачем, позивач, вкладала свої кошти для будівництва та проведення ремонту господарства, підтримувала порядок, що підтвердили допитані свідки. Суд також враховує, що після розірвання шлюбу жодних перешкод позивачу в користуванні житловим та іншими приміщеннями відповідач не вчиняла і не вчиняє. За наведених обставин, дослідивши надані сторонами документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про усунення перешкод в користуванні житловим будинком шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житлом та її примусового зняття з реєстраційного обліку - задоволенню не підлягають. На підставі викладено, відповідно до вимог ст.ст. 317, 319, 321, 391, 405 ЦК України,

Outcome: dismissed