Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-16 00:00:00

Позивач [PERSON] листопада 2017 року предявила до суду позов до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, покликаючись на те, що одружилась із відповідачем 23 жовтня 2000 року відповідно із актовим записом за № 1 від 23 жовтня 2000 року Баворівської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області . Від шлюбу 03 липня 2000 року народився син [PERSON],16 липня 2012 року народилася дочка [PERSON] . Заявлені позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідач знайшов іншу жінку, яка чекає від нього дитину . За таких обставин просить шлюб розірвати, проти примирення категорично заперечує, оскільки перебування у шлюбі суперечить її інтересам, що мають істотне значення. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявилася, однак подала заяву про розгляд справи за її відсутності, вказала, що підтримує позовні вимоги та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, подавши заяву про розгляд справи за його відсутності, зазначив ,що заявлені позовні вимоги про розірвання шлюбу визнає у повному обсязі . За приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив такі обставини: Сторони вступили у зареєстрований шлюб 23 жовтня 2000 року, про що зроблено актовий запис за №1 Баворівської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області , якою 23 жовтня 2000 року видане Свідоцтво про одруження серії І-ИД №053723. Від шлюбу сторін 03 липня 2000 року народився син [PERSON], 16 липня 2012 року народилася дочка [PERSON] . Відповідач перебуває у фактичних шлюбних стосунках з іншою жінкою, яка чекає від нього дитину, що призвело до того, що сім»я сторін розпалася. Згідно із вимогами ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Натомість позивачкою зазначено, що перебування у шлюбі суперечить її інтересам, що мають істотне значення. Відповідно до вимог ст. 112 Сімейного кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На цьому ж наголошує Верховний Суд України в п. 10 Постанови Пленуму за № 11 від 21 грудня 2007 року Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійним та поділ спільного майна подружжя - проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. За вказаних обставин, суд вважає , що сімя сторін фактично розпалася і шлюб носить формальний характер. Таким чином, судом установлено, що між сторонами втрачено почуття поваги та любові, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є таким, що суперечить інтересам позивача, що мають істотне значення, тому відповідно до вимог ст.112 Сімейного кодексу України, шлюб підлягає до розірвання. На підставі наведеного та

Outcome: approved