Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-22 00:00:00

Позивач [PERSON] «СК «Провідна» звернувся в суд з позовом до відповідача про про стягнення суми виплаченого страхового відшкодування у порядку регресу. Позов мотивує тим, що 04.01.2013 року, ПП Гафуровим [PERSON], як страхувальником, було підписано Поліс № АВ/8895561 добровільного страхування наземного транспорту марки, «Volvo FH 12», д/з АС 3081 ВС. 23.12.2013 року на вул. Клима Савури в м.Луцьку відповідач [PERSON] керуючи автомобілем [NUMBER], не врахував дорожню обстановку, не дотримався безпечної дистанції в результаті чого скоїв зіткнення з припаркованим автомобілем марки «Ауді», д/з АС 9643 ВН та огородження будинку № 40а по вул. Клима Савури в м. Луцьку, після чого залишив місце ДТП, не повідомивши працівників міліції. Постановою Луцького міськрайонного суду від 24.01.2014 року [PERSON] був визнаний винним у вчиненні ДТП та притягнений до адміністративної відповідальності. На момент вчинення ДТП відповідач [PERSON] перебував у трудових відносинах із страхувальником ПП Гафуровим [PERSON]. Згідно розрахунку страхового відшкодування розмір завданих збитків становив 50\~000 грн., які відшкодовано потерпілій стороні в повному обсязі. Оскільки вина відповідача у скоєнні ДТП встановлена в судовому порядку, постанова суду оскаржена не була та набрала законної сили, то відповідно до ст. 1166 ЦК України, позивач має право вимагати від відповідача відшкодування в повному обсязі майнової шкоди. А тому, просить стягнути з відповідача суму виплаченого страхового відшкодування та судові витрати у справі. Представник позивача подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги підтримує повністю з підстав наведених в позовній заяві, просить позов задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, відповідно до вимог ст.ст. 74, 76 ЦПК України. Заяви про розгляд справи за його відсутності відповідач не подав. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст.197 ЦПК України. Дослідивши письмові докази в справі, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Судом встановлено, що 04.01.2013 року, ПП Гафуровим [PERSON], як страхувальником, було підписано Поліс № АВ/8895561 добровільного страхування наземного транспорту марки «Volvo FH 12», д/з АС 3081 ВС. Згідно умов вищевказаного договору [PERSON] «СК «Провідна» було прийнято під свій страховий захист транспортний засіб марки «Volvo FH 12», 1999 р.в., д/з АС 3081 ВС (а.с. 9). Згідно п. 2 Полісу, страховим випадком, є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором (полісом). Постановою Луцького міськрайонного суду від 24.01.2014 року відповідача [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, 122-4 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. Даною постановою встановлено, що [PERSON] 23.12.2013 року, близько 21:30 год., керуючи автомобілем марки «Вольво» д.н.з. АС 3081ВС по вул. Клима Савури в м. Луцьку, не врахував дорожню обстановку, не дотримався безпечної дистанції, скоїв зіткнення з припаркованим автомобілем [NUMBER] та огородження будинку № 40а, що по вул. Клима Савури в м. Луцьку, внаслідок чого огородження та транспортні засоби отримали механічні покодження, після чого залишив місце ДТП, не повідомивши працівників міліції (а.с. 20, 21). В звязку з настанням страхової події 23.12.2013 року за участю відповідача [PERSON], який на той час перебував у трудових відносинах з ПП Гафуровим [PERSON], потерпілий [PERSON] звернувся до [PERSON] «СК «Провідна» із заявою № [NUMBER] від 17.01.2014 року про виплату страхового відшкодування (а.с. 10,11). Відповідно до звіту № 14/01-А17 про оцінку вартості відновлювального ремонту автомобіля «Audi», реєстраційний номер [NUMBER], внаслідок пошкодження транспортного засобу у ДТП, вартість відновлювального ремонту становить 168\~197,98 грн. (а.с. 23-40) Однак, п.10 Полісу передбачено розмір страхового платежу у випадку настання страхового випадку 50\~000 грн. На підставі страхового акту № [NUMBER] від 05.05.2014 року потерпілому [PERSON] було виплачено страхове відшкодування в розмірі 50\~000 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 018661 від 06.05.2014 року та відомістю ВПТ 009085 від 05.05. 2014 року (а.с. 41,42). Статтею 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до п.п. 33.1.4 ч.1 ст. 33 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобовязаний: невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону,- МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обовязок, він має підтвердити це документально. У відповідності до ст. 38 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону. Як вбачається із матеріалів справи, відповідач [PERSON] не повідомляв страховика про настання страхового випадку, який настав 23.12.2013 року. Отже, позивач набув права регресної вимоги до [PERSON] у відповідності до вищезазначених вимог закону. Проаналізувавши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що слід стягнути з відповідача в користь позивача 50000 грн. відшкодування шкоди в порядку регресу. Крім того, відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому вимоги позивача про відшкодування відповідачем судових витрат підлягають до задоволення.

Outcome: approved