Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-06 00:00:00

Позивач [PERSON] просить суд стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісяця, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття, а також стягнути [PERSON] кошти на її утримання в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, до досягнення дитиною [PERSON], [INFO] трьох років. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, але від неї надійшла заява про розгляд справи за її відсутності. В частині стягнення позовних вимог на утримання дитини наполягає, в частині стягнення коштів на її утримання погоджується на 1/8 частину. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, проте надав суду заяву, у відповідності до якої вказав, що не заперечує проти позовних вимог в частині стягнення аліментів на утримання дитини, в частині стягнення коштів на утримання позивачки згоден на 1/8 частину. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заяв сторін про слухання справи за їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги і заперечення, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позову, враховуючи таке: В ході судового розгляду було встановлено, що 28 вересня 2013 року сторони уклали шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER], виданого 28 вересня 2013 року. Згідно свідоцтва про народження [NUMBER] виданого 21 серпня 2015 року міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції [PERSON] народилася [INFO], батьком дитини зазначено - [PERSON], матір'ю - [PERSON]. Дитина [PERSON] проживає спільно з позивачкою, окремо від відповідача, що підтверджується довідкою Тимошівської сільської ради Михайлівського району Запорізької області від 27 квітня 2017 року. Позивачка не працює та знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Сторони сумісно не проживають, сумісного господарства не ведуть, сімейні відносини між собою не підтримують по причині їх розпаду. Відповідач ухиляється від надання дитині в добровільному порядку матеріальної допомоги. Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до частини 3 статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. За ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно із ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 3 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Згідно ч. 4 ст. 84 СК України право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 80 СК України, аліменти присуджуються одному із подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення аліментів на утримання дитини, обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки позивачка потребує матеріальної допомоги, а відповідач не надав доказів неможливості сплати ним аліментів у визначеному позивачкою розмірі. Стосовно вимог про стягнення коштів на утримання позивачки, суд враховує, що відповідач на теперішній час не працює, але має працездатний вік. Натомість вимоги позивачки в повному обсязі підтверджуються довідкою про те, що дитина знаходиться в неї на утриманні та копією свідоцтва про народження дитини, де батьком зазначений відповідач. Отже, з відповідача підлягають стягнення кошти на її утримання але в меншому розмірі. Крім того, позивачка не заперечує проти стягнення аліментів на її утримання в розмірі 1/8 частини. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави в розмірі 640 коп.

Outcome: partial