overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-16 00:00:00

Позивач [PERSON] у лютому 2016 року звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Зазначені позовні вимоги обґрунтовує тим, що шлюб зареєстровано 24 липня 2010 року, про що зроблено актовий запис № 905 Відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області. Від шлюбу народилася дочка - [PERSON]. Сімейні стосунки з відповідачем не склались, оскільки між ними часто виникають сварки та відсутнє взаєморозуміння, в них різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, у зв'язку із цим припинилися їх подружні стосунки та вони перестали вести спільне господарство. З цих підстав позивач [PERSON] вважає, що подальше спільне життя і збереження сім'ї стали неможливими та суперечить її інтересам. В судове засідання позивач [PERSON] подала заяву, згідно з якою заявлені позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила розглядати справу в її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання подав заяву, в якій просив слухати справу у його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує проти задоволення позову. Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив такі обставини: 24 липня 2010 року сторони вступили у зареєстрований шлюб, про що зроблено актовий запис № 905 Відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області. Від даного шлюбу в подружжя є дочка - [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 04 січня 2011 року, видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Луцького міського управління юстиції Волинської області. Як слідує з викладених у позовній заяві обставин, якими позивач [PERSON] обґрунтовує свої позовні вимоги, між сторонами відсутнє взаєморозуміння, виникають сварки, в них різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. У зв'язку із цим припинилися їх подружні стосунки та сторони перестали вести спільне господарство. Сім'я сторін фактично розпалася і шлюб носить формальний характер. За вказаних обставин судом установлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що мають істотне значення, тому відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України, шлюб підлягає до розірвання.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-05 00:00:00

Позивач [PERSON] у лютому 2016 року звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Зазначені позовні вимоги обґрунтовує тим, що шлюб зареєстровано 25 липня 2010 року, про що зроблено актовий запис №915 Відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції. Від шлюбу народилася дочка - [PERSON]. Сімейні стосунки з відповідачем не склались, оскільки між ними часто виникають сварки та відсутнє взаєморозуміння, в них різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, різне виховання, у зв'язку із цим припинилися їх подружні стосунки, вони стали чужими людьми. З цих підстав позивач [PERSON] вважає, що подальше спільне життя і збереження сім'ї стали неможливими та суперечить її інтересам. В судове засідання позивач [PERSON] подала заяву, згідно з якою заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила розглянути справу в її відсутності. Не заперечила проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, повторно до суду не з'явився, не повідомивши про причини неявки. Заяви про розгляд справи за його відсутності не подавав. За вказаних обставин суд приходить до переконання, що згідно з ч. 4 ст. 169, ч. 1 ст. 224 ЦПК України слід ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач згідно з поданою нею письмовою заявою не заперечила проти такого вирішення справи, та відповідно до вимог ст. 225 ЦПК України судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив такі обставини: 25 липня 2010 року сторони вступили у зареєстрований шлюб, про що зроблено актовий запис №915 Відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції. Від даного шлюбу в подружжя є дочка - [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 28 грудня 2010 року, видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції. Як слідує з викладених у позовній заяві обставин, якими позивач [PERSON] обґрунтовує свої позовні вимоги, між сторонами відсутнє взаєморозуміння, виникають сварки, в них різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, різне виховання. У зв'язку із цим припинилися їх подружні стосунки, сторони стали чужими людьми. Сім'я сторін фактично розпалася і шлюб носить формальний характер. За вказаних обставин судом установлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення, тому відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, шлюб підлягає до розірвання. На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 110, 112, ч. 2 ст. 115 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-06 00:00:00

Позивач [PERSON] у лютому 2016 року звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Зазначені позовні вимоги обґрунтовує тим, що шлюб зареєстровано 26 січня 2013 року, про що зроблено актовий запис №63 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції. Від шлюбу народився син - [PERSON]. Сімейні стосунки з відповідачем не склались, оскільки між ними часто виникають сварки та відсутнє взаєморозуміння, в них різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, у зв'язку із цим припинилися їх подружні стосунки, вони перестали вести спільне господарство. З цих підстав позивач [PERSON] вважає, що подальше спільне життя і збереження сім'ї стали неможливими та суперечить її інтересам. В судове засідання позивач [PERSON] подала заяву, згідно з якою заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила розглянути справу в її відсутності. Не заперечила проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, повторно до суду не з'явився, не повідомивши про причини неявки. Заяви про розгляд справи за його відсутності не подавав. За вказаних обставин суд приходить до переконання, що згідно з ч. 4 ст. 169, ч. 1 ст. 224 ЦПК України слід ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач згідно з поданою нею письмовою заявою не заперечила проти такого вирішення справи, та відповідно до вимог ст. 225 ЦПК України судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив такі обставини: 26 січня 2013 року [PERSON] та [PERSON] вступили у зареєстрований шлюб, про що зроблено актовий запис №63 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції. Від даного шлюбу в подружжя є син - [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 14 червня 2013 року, видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції. Як слідує з викладених у позовній заяві обставин, якими позивач [PERSON] обґрунтовує свої позовні вимоги, між сторонами відсутнє взаєморозуміння, виникають сварки, в них різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. У зв'язку із цим припинилися їх подружні стосунки, сторони перестали вести спільне господарство. Сім'я сторін фактично розпалася і шлюб носить формальний характер. За вказаних обставин судом установлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення, тому відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, шлюб підлягає до розірвання. На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 110, 112, ч. 2 ст. 115 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-15 00:00:00

Позивач [PERSON] у лютому 2016 року звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Зазначені позовні вимоги обґрунтовує тим, що шлюб зареєстровано 29 червня 2013 року, про що зроблено актовий запис № 889 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції. Сімейні стосунки з відповідачем не склались, оскільки між ними відсутнє взаєморозуміння та часто виникають сварки, в них різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, у зв'язку із цим припинилися їх подружні стосунки та вони перестали вести спільне господарство. З цих підстав позивач [PERSON] вважає, що подальше спільне життя і збереження сім'ї стали неможливими та суперечить її інтересам. В судове засідання позивач [PERSON] подала заяву, згідно з якою заявлені позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просить розглядати справу в її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання подав заяву, в якій просить слухати справу у його відсутності, проти розірвання шлюбу не заперечує. Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив такі обставини: 29 червня 2013 року сторони вступили у зареєстрований шлюб, про що зроблено актовий запис № 889 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції. Від даного шлюбу в подружжя дітей немає. Як слідує з викладених у позовній заяві обставин, якими позивач [PERSON] обґрунтовує свої позовні вимоги, між сторонами відсутнє взаєморозуміння, виникають сварки, в них різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. У зв'язку із цим припинилися їх подружні стосунки та сторони перестали вести спільне господарство. Сім'я сторін фактично розпалася і шлюб носить формальний характер. За вказаних обставин судом установлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що мають істотне значення, тому відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України, шлюб підлягає до розірвання.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-23 00:00:00

Позивач [PERSON] у лютому 2016 року звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Зазначені позовні вимоги обґрунтовує тим, що шлюб зареєстровано 31 грудня 1983 року, про що зроблено актовий запис №1631 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції. Сімейні стосунки з відповідачем не склались, у зв'язку із цим їх подружні стосунки припинилися та вони перестали разом проживати з 1993 року. З цих підстав позивач [PERSON] вважає, що подальше спільне життя і збереження сім'ї стали неможливими та суперечить її інтересам. В судове засідання позивач [PERSON] подала заяву, згідно з якою заявлені позовні вимоги підтримала та просила розглядати справу в її відсутності. Проти винесення заочного рішення не заперечила. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, повторно до суду не з'явився, не повідомивши про причини неявки. Заяви про розгляд справи за його відсутності не подавав. За вказаних обставин суд приходить до переконання, що згідно з ч. 4 ст. 169, ч. 1 ст. 224 ЦПК України слід ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач згідно з поданою нею письмовою заявою не заперечила проти такого вирішення справи, та відповідно до вимог ст. 225 ЦПК України судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив такі обставини: 31 грудня 1983 року сторони вступили у зареєстрований шлюб, про що зроблено актовий запис №1631 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції. Судом встановлено, що від даного шлюбу в подружжя неповнолітніх дітей немає. Як слідує з викладених у позовній заяві обставин, якими позивач [PERSON] обґрунтовує свої позовні вимоги, між сторонами сімейні стосунки не склались, у зв'язку із цим їх подружні стосунки припинилися та вони перестали разом проживати з 1993 року. Сім'я сторін фактично розпалася і шлюб носить формальний характер. За вказаних обставин судом установлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення, тому відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, шлюб підлягає до розірвання. На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 110, 112, ч. 2 ст. 115 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-28 00:00:00

Позивач [PERSON] у лютому 2017 р. звернувся до суду з зазначеним вище позовом, посилаючись на те, що він перебуває з відповідачкою в зареєстрованому шлюбі з 10 лютого 2007 року. Від даного шлюбу подружжя спільних дітей не має. Позивач зазначив, що останні три роки він з відповідачкою проживають окремо, спільного господарства не ведуть, шлюбно-сімейні стосунки не підтримують, оскільки подружжя має різні погляди на сімейні цінності та обов'язки, що призводить до постійних сварок, у зв'язку з чим просить шлюб розірвати, строку для примирення не потребує. Позивач в судове засідання не з'явився, просив розглянути справу за його відсутності, позов підтримав та просили його задовольнити. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності позивача. Відповідачка в судове засідання не з'явилась, про час та місце слухання справи повідомлялась судом належним чином, шляхом розміщення оголошення на сайті Святошинського районного суду м. Києва, а тому суд на підстав ст. 224 ЦПК України, вважає можливим розглянути справу за відсутності останньої на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню за такими обставинами. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 10.02.2007 р. (а.с. 10). Від даного шлюбу сторони спільних дітей не мають. Як встановлено в судовому засіданні, сторони тривалий період часу не підтримують шлюбно-сімейні стосунки, спірного господарства не ведуть, мають окремий бюджет та проживають окремо. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України - суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхнім дітей, що мають істотне значення. Суд приходить до висновку, що збереження шлюбу сторін буде суперечити інтересам позивача. Таким чином, в судовому засідання достовірно встановлено, що сторони тривалий час не підтримують шлюбно-сімейні відносини, спільного господарства не ведуть, при цьому позивач категорично зазначив, що не має наміру примиритися з відповідачкою, доказів відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України, які б спростовували б позовні вимоги, відповідачка суду не надала, в зв'язку з чим суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-28 00:00:00

Позивач [PERSON] у лютому 2017 р. звернувся до суду з зазначеним вище позовом, посилаючись на те, що він перебуває з відповідачкою в зареєстрованому шлюбі з 19 червня 2015 року. Від даного шлюбу відповідачка [INFO] р. народила дочку [PERSON]. Позивач зазначив, що з жовтня 2016 р. їх з відповідачкою відносини почали погіршуватись, у зв'язку з він з січня 2017 р. проживає окремо, спільного господарства з відповдіачкою не ведуть, шлюбно-сімейні стосунки не підтримують, оскільки подружжя має різні погляди на сімейні цінності та обов'язки, що призводить до постійних сварок та конфліктів в сім'ї, у зв'язку з чим просить шлюб розірвати, строку для примирення не потребує. Позивач в судове засідання не з'явився, просив розглянути справу за його відсутності, позов підтримав та просили його задовольнити. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності позивача. Відповідачка в судове засідання не з'явилась, про час та місце слухання справи повідомлялась судом належним чином, шляхом розміщення оголошення на сайті Святошинського районного суду м. Києва, а тому суд на підстав ст. 224 ЦПК України, вважає можливим розглянути справу за відсутності останньої на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню за такими обставинами. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 19.06.2015 р. (а.с. 3). У період даного шлюбу відповідачка [INFO] р. народила дочку [PERSON] (а.с. 4). Як встановлено в судовому засіданні, сторони тривалий період часу не підтримують шлюбно-сімейні стосунки, спірного господарства не ведуть, мають окремий бюджет та проживають окремо. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України - суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхнім дітей, що мають істотне значення. Суд приходить до висновку, що збереження шлюбу сторін буде суперечити інтересам позивача. Таким чином, в судовому засідання достовірно встановлено, що сторони тривалий час не підтримують шлюбно-сімейні відносини, спільного господарства не ведуть, при цьому позивач категорично зазначив, що не має наміру примиритися з відповідачкою, доказів відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України, які б спростовували б позовні вимоги, відповідачка суду не надала, в зв'язку з чим суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-04 00:00:00

Позивач [PERSON] у лютому 2018 р. звернувся до суду з зазначеним вище позовом, посилаючись на те, що він перебуває з відповідачкою в зареєстрованому шлюбі з 02 серпня 2005 року. У період даного шлюбу відповідачка [INFO] народила дочку [PERSON]. Позивач зазначив, що тривалий період часу подружжя проживає окремо, спільного господарства з відповідачкою не ведуть, шлюбно-сімейні стосунки не підтримують, між подружжям відсутнє взаєморозуміння, що унеможливлює збереження сім'ї, у зв'язку з чим позивач просить шлюб розірвати, строку для примирення не потребує. Сторони в удове засіданя не з'явились, подали заяви в яких просили розглянути справу за їх відсутності, позивачка позов підтримала, відповідач позов визнав (ас. 17, 18). Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін. Згідно ч. 4 ст. 200 ЦПК України, ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, заслухавши сторони, їх представників та дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 р. за № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» - у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальні частині рішення посилання на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Судом встановлено, що відповідачrа [PERSON] повністю визнала позовні вимоги [PERSON], що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, у зв'язку з чим поданий позов підлягає повному задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-22 00:00:00

позивач [PERSON] у лютому 2019 звернулася до суду із вказаним позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений 17 вересня 1992 року у Відділі запису актів громадянського стану Московської районної державної адміністрації у м. Києві між [PERSON] та [PERSON] , актовий запис № 1009, посилаючись на те, що сімейне життя з відповідачем не склалося і шлюбні відносини між ними фактично припинені, сімейного бюджету не ведуть, проживають окремо з травня 2017 року. Збереження шлюбу вважає неможливим. Від шлюбу у сторін у 1999 році народився син [PERSON] , який на даний час є повнолітнім. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 11 березня 2019 року відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче засідання. 08 травня 2019 року судом закритопідготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач та її представник у судовому засіданні 16.07.2019 позов підтримали та просили його задовольнити. Відповідач у судовому засіданні 16.07.2019 позов визнав. Заслухавши пояснення відповідача, позивача та її представника, дослідивши письмові докази по справі, а також з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, а також враховуючи інші обставини життя подружжя, суд вважає, що позовні вимоги належить задовольнити з наступних підстав. Згідно свідоцтва про укладення шлюбу 17 вересня 1992 року у Відділі запису актів громадянського стану Московської районної державної адміністрації у м. Києві між позивачем та відповідачем було зареєстровано шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 1009 (а.с.8). Під час шлюбу сторін у них [INFO] народився син [PERSON] (а.с.7). Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що між сторонами у справі склалися негативні стосунки, оскільки сторони між собою не знаходять порозуміння, втратили один до одного почуття поваги та кохання, внаслідок чого вже тривалий час між подружжям не підтримуються сімейно-шлюбні стосунки, сторони не ведуть спільного господарства, проживають окремо з травня 2017 року, наміру зберігати сім`ю позивач не має, а відтак збереження шлюбу суперечило б її інтересам. На підставі ст. 133, 141 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 768,40 грн. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved