Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-21 00:00:00

Позивач, [PERSON] , у лютому 2005 року, звернулася до суду із позовом до відповідача - [PERSON] , визначивши третьою особою на стороні відповідача [PERSON] , в якому прохала визнати за нею право власності на Ѕ частину домоволодіння в порядку спадкування за заповітом після смерті її чоловіка [PERSON] та усунути перешкоди в користуванні її майном (т. 1, а.с. 4-5). В подальшому, позивач [PERSON] зверталася до суду з кількома уточненими позовами. В останній редакції від 26 листопада 2015 року вона прохала визнати за нею право власності на ј частину домоволодіння [ADDRESS] , виділити їй в натурі ј частину домоволодіння [ADDRESS] , яка складається з квартири [ADDRESS] з наступними приміщеннями в житловому будинку літ.А-2: 1-4+1-6 (3,5 кв.м) - передпокій;1-7 (22,8 кв.м) - обладнати під кухню-їдальню (об`єднання приміщення електрифікованої кухні і житлової кімнати в єдину кухню-їдальню); 1-5 (5,5 кв.м) - обладнати під санвузол (встановити унітаз); підвал під частиною приміщення квартири [ADDRESS] ; разом 31,8 кв.м; надвірні споруди та будівлі ј вимощення І; ј споруд І+ІІ; ринкова вартість квартирі [ADDRESS] з надвірними будівлями та спорудами І співвласника ј частки - 262977 грн. та усунути перешкоди в користуванні ј частиною домоволодіння [ADDRESS] , виділити їй в натурі ј частину домоволодіння [ADDRESS] , яка складається з квартири [ADDRESS] з наступними приміщеннями в житловому будинку літ.А-2: 1-4+1-6 (3,5 кв.м) - передпокій; 1-7 (22,8 кв.м) -обладнати під кухню-їдальню (об`єднання приміщення електрифікованої кухні і житлової кімнати в єдину кухню-їдальню); 1-5 (5,5 кв.м) - обладнати під санвузал (встановити унітаз); підвал під частиною приміщення квартири [ADDRESS] ; разом 31,8 кв.м; надвірні споруди та будівлі ј вимощення І; ј споруд І+ІІ шляхом вселення в вказану частину домоволодіння (т. 2, а.с. 148-152). В обґрунтування позовних вимог послалася на те, що з 05 березня 2001 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , який [INFO] помер. Після його смерті відкрилася спадщина на Ѕ частину домоволодіння [ADDRESS] , яку, відповідно до заповіту, померлий заповів їй. При зверненні до Сьомої дніпропетровської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини 23 грудня 2004 року, постановою нотаріуса їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів. На теперішній час вона не може користуватися зазначеним домоволодінням. 03 травня 2005 року [PERSON] звернулася до суду із зустрічним позовом в інтересах неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в якому прохала суд визнати заповіт [PERSON] недійсним та визнати за [PERSON] право власності на ј частину домоволодіння [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті його батька [PERSON] (т. 1, а.с. 26-30). 13 травня 2013 року до суду надійшов зустрічний позов [PERSON] , в якому він прохає визнати заповіт його батька [PERSON] недійсним та визнати за ним право власності на ј частину домоволодіння [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті його батька [PERSON] (т. 1, а.с. 229-231). В остаточній редакції зустрічного позову від 25 лютого 2015 року [PERSON] прохав суд визнати недійсним заповіт, що складений від імені [PERSON] на ім`я [PERSON] від 05 вересня 2003 року за реєстром №4-2680, встановити факт прийняття ним спадщини після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] та визнати за ним право власності на ј частину домоволодіння [ADDRESS] . В обґрунтування своїх позовних вимог зазначив, що він є рідним сином [PERSON] та [PERSON] , які перебували у зареєстрованому шлюбі з 20 вересня 1985 року. Шлюб між ними було розірвано. На підставі свідоцтва про право власності на житловий будинок від 01 жовтня 1993 року, який видано на підставі рішення виконавчого комітету Бабушкінської районної у м. Дніпропетровську ради № 910 від 17 вересня 1993 року, домоволодіння [ADDRESS] належало наступним особам: Ѕ частина - [PERSON] і Ѕ частина - [PERSON] . Право власності зареєстровано в КП ДМБТІ із записом у реєстраційній книзі № 502 під реєстровим № 115 від 01 жовтня 1993 року. 05 березня 2001 року [PERSON] зареєстрував шлюб із [PERSON] . [INFO] [PERSON] помер. Спадкова маса після смерті [PERSON] складається з Ѕ частини домоволодіння [ADDRESS] . Він є спадкоємцем першої черги за законом. На момент смерті батька він був неповнолітнім і його інтереси представляла його мати, [PERSON] . Зі слів матері йому стало відомо, що вона у шестимісячний строк прийняла спадщину шляхом подачі заяви до нотаріальної контори, але при огляді ксерокопії спадкової справи заява про прийняття спадщини була відсутня. Крім подачі заяви до нотаріальної контори його мати прийняла спадщину фактично, шляхом вступу в управління та розпорядження частиною спадкового майна. Після похорон батька [PERSON] та [PERSON] отримали фотоальбом і документи на ім`я [PERSON] . В червні 2005 року з позовної заяви [PERSON] йому стало відомо про те, що за 2 тижні до смерті, [PERSON] склав заповіт, відповідно до якого заповів усе своє майно його дружині [PERSON] . Зазначений заповіт було посвідчено Сьомою дніпропетровською державною нотаріальною конторою 05 вересня 2003 року за реєстром № 4-2680. [PERSON] помер від цирозу печінки і до дня своєї смерті довгий час хворів. З липня 2003 року він фактично не пересувався та не міг тримати в руках навіть ложку. Тому вважає, що заповіт складено не його батьком. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги свого позову в останній редакції підтримали в повному обсязі, прохали їх задовольнити. Не заперечували проти задоволення зустрічного позову [PERSON] в частині визнання за ним права власності в порядку спадкування після смерті батька на ј частину домоволодіння [ADDRESS] . Представники відповідача [PERSON] - [PERSON] та [PERSON] , зустрічний позов підтримали, прохали задовольнити в повному обсязі. Первісний позов [PERSON] визнали частково в частині визнання за нею права власності в порядку спадкування після смерті чоловіка на ј частину домоволодіння [ADDRESS] . Не заперечували проти задоволення первісного позову в цій частині, в іншій частині - прохали відмовити. Представник [PERSON] - [PERSON] , позов [PERSON] визнав частково в частині визнання за нею права власності в порядку спадкування після смерті чоловіка на ј частину домоволодіння [ADDRESS] та не заперечував проти задоволення її позову в цій частині. Вважає, що зустрічний позов [PERSON] підлягає задоволенню у повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення учасників процесу, перевіривши фактичні обставини справи письмовими доказами, суд приходить до висновку про можливість часткового задоволення первісного позову та про задоволення зустрічного позову у повному обсязі, виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідно до довідки Бабушкінського районного управління юстиції м. Дніпропетровська № 190/03-70 від 16 червня 2004 року, [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 05 березня 2001 року (т. 1, а.с. 16). [PERSON] є рідним сином [PERSON] від його шлюбу з [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] (т. 2, а.с. 4). На підставі свідоцтва про право власності на житловий будинок, що видано 01 жовтня 1993 року на підставі рішення виконавчого комітету Бабушкінської районної у м. Дніпропетровську ради № 910 від 17 вересня 1993 року, домоволодіння [ADDRESS] належить наступним особам: Ѕ частина - [PERSON] і Ѕ частина - [PERSON] (т. 1 а.с. 11, 12). Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , [INFO] [PERSON] помер (т. 1 а.с. 15). Після його смерті відкрилася спадщина на Ѕ частину домоволодіння [ADDRESS] . Ще за життя [PERSON] склав заповіт, який було посвідчено Сьомою Дніпропетровською державною нотаріальною конторою 05 вересня 2003 року, за реєстром № 4-2680, згідно з яким все своє майно він заповів своїй дружині [PERSON] (т. 1, а.с. 155). Відповідно до висновку судово-почеркознавчої експертизи від 20 листопада 2014 року, підпис від імені [PERSON] у графі підпис заповіту від 05 вересня 2003 року реєстр № 4-2680 виконано не самим [PERSON] , а іншою особою із наслідуванням його справжнього підпису (т. 2 а.с. 65-68). Згідно з вимогами ст. 529 ЦК України (в редакції 1963 року), при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 545 ЦК України (в редакції 1963 року), якщо заповіт буде визнано недійсним, то спадкоємець, який за цим заповітом був позбавлений спадщини, одержує право спадкувати на загальних підставах. Нормою ст. 548 ЦК України (в редакції 1963 року) визначено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається такою, що належить спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 549 ЦК України (в редакції 1963 року), спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. З наведених норм чинного законодавства України та фактичних обставин справи випливає наступне. [PERSON] з 05 березня 2001 року перебувала у зареєстрованому шлюбі із [PERSON] , який помер [INFO] . Після його смерті відкрилася спадщина на Ѕ частину домоволодіння [ADDRESS] , що належала йому на праві приватної власності. За життя [PERSON] склав заповіт, відповідно до якого все своє майно заповів своїй дружині [PERSON] . Згідно з висновком судово-почеркознавчої експертизи, підпис у заповіті не є підписом [PERSON] , у зв`язку з чим суд доходить висновку про визнання даного заповіту недійсним. Спадкоємцями першої черги за законом є дружина померлого [PERSON] та його син [PERSON] , який на момент смерті батька був неповнолітнім. Після смерті батька неповнолітнього [PERSON] його мати [PERSON] , як законний представник неповнолітнього, фактично прийняла спадщину шляхом вступу в управління та розпорядження частиною спадкового майна. Через це, суд вважає за можливе визнати той факт, що [PERSON] прийняв спадщину після смерті його батька [PERSON] та визнати за ним право власності, в порядку спадкування за законом, на ј частину домоволодіння [ADDRESS] . Оскільки заповіт померлого [PERSON] слід визнати недійсним, дружина померлого [PERSON] - [PERSON] має право на спадкування за законом, як спадкоємець першої черги після смерті її чоловіка, а тому суд вважає за необхідне визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом на ј частину домоволодіння [ADDRESS] . Судові витрати суд стягує із сторін за приписами ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: partial