Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-27 00:00:00

Позивач [PERSON] у жовтні 2019 року звернувся до суду з вищевказаними позовними вимогами до відповідача ПрАТ «Київський завод по виготовленню технологічного обладнання для агропромислового комплексу». У обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що 02 жовтня 2006 року був прийнятий на посаду начальника дільниці механообробки виробничого цеху №1 у ПрАТ «Київський завод по виготовленню технологічного обладнання для агропромислового комплексу» на підставі наказу від 02.10.2006 № 144-к. 17 травня 2013 року позивач був звільнений з роботи за згодою сторін згідно п.1 ст.36 КЗпП України. Проте грошових розрахунків ПрАТ «Київський завод по виготовленню технологічного обладнання для агропромислового комплексу» з позивачем не провів. На час звільнення позивача заборгованість товариства по заробітної платі складала 20 814 грн. 39 коп., проте її так і не було виплачено, у зв`язку з чим позивач просить додатково стягнути середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 18.05.2013 року по день винесення рішення. Зазначає, що за розрахунком позивача розмір середнього заробітку у зв`язку із затримкою виплат всіх належних сум при звільненні складає: кількість відпрацьованих днів в березні, квітні 2013 становить 20+10 =30. В квітні місяці 2013 року позивач частково знаходися у відпустці. Нарахована заробітна плата в березні 2013 становить 6 719 грн. 50 коп., в квітні 2013 склала 3 277 грн. 05 коп. Звідси розрахунок (6 719,50 грн. +3 277,05 грн.) = 9 996,55 грн. : 30 =333,21 грн. Середньоденна заробітна плата позивача складає 333 грн. 21 коп. За підрахунками позивача станом на 15.10.2019 (на день подання позову) з відповідача зазначає, що слід стягнути 544 131,93 грн. (544 131,93 = (333,21 грн. х 1633 р.д.) У зв`язку з чим просив суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість по заробітній платі у розмірі 20 814 грн. 39 коп., середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 18.05.2013 року по день винесення рішення. Ухвалою суду 23.10.2019 року за вказаним позовом відкрито спрощене позовне провадження без виклику учасників справи. 12.11.2019 відповідач через свого представника надав відзив, у якому частково визнавав позовні вимоги в частині виплати заробітної плати в сумі 15 814 грн. 39 коп., в частині стягнення середнього заробітку заперечував, з посиланням на те, що у підприємства відсутня вина, враховуючи арештовані рахунки відповідача державним виконавцем в межах відкритих виконавчих проваджень, що і стало причиною не виплати заробітної плати. Окрім того, ПрАТ «ТОДАК» не погоджується з наданим позивачем розрахунком середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, та вважає його помилковим. Надає свій розрахунок середньоденної заробітної плати позивача у розмірі 187 грн. 60 коп., викладений у довідці про середній заробіток №103/3 від 12.11.2019. Згідно з ч. 1 ст.174 ЦПК України при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. За таких обставин суд розглянув справу у відсутність учасників справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги необхідно задовольнити частково з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. 02 жовтня 2006 року [PERSON] був прийнятий на посаду начальника дільниці механообробки виробничого цеху №1 у ПрАТ «Київський завод по виготовленню технологічного обладнання для агропромислового комплексу» на підставі наказу від 02.10.2006 № 144-к. 17 травня 2013 року на підставі наказу № 55-к позивач був звільнений з роботи за згодою сторін згідно п.1 ст.36 КЗпП України. Позивачем буда надана довідка Приватного акціонерного товариства «Київський завод по виготовленню технологічного обладнання для агропромислового комплексу» №21 від 19.03.2014 р. про заборгованість по заробітній платі за квітень-серпень та листопад -грудень 2012 р., квітень-травень 2013 р. в розмірі 20 814 грн. 39 коп. (а.с.15). Відповідно до довідки ПрАТ «ТОДАК» №99 датованої 31.10.2019 р. заборгованість відповідача по заробітній платі за квітень-серпень та листопад - грудень 2012 р. перед позивачем складає 15 814 грн. 39 коп. Окрім того відповідачем була надана відомість на виплату грошей №316 за грудень 2012 р., квітень та травень 2013 р. [PERSON] в загальній сумі 5 000 грн. Згідно ч. 3 ст. 15 Закону України «Про оплату праці» оплата праці працівників підприємства здійснюється в першочерговому порядку. Відповідно до ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Беручи до уваги наведене та враховуючи, часткову виплату [PERSON] заробітної плати за грудень 2012 р., квітень та травень 2013 р., суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до ПрАТ «Київський завод по виготовленню технологічного обладнання для агропромислового комплексу» у частині стягнення заборгованості із заробітної плати необхідно задовольнити частково в розмірі 15 814 грн. 39 коп., оскільки з наданих відповідачем доказів убачається, що заробітна плата в розмірі 5000 грн. сплачена позивачу відповідно до відомості про виплату грошей № 316 . Відповідно до ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100 «Про затвердження порядку обчислення середньої заробітної плати» (надалі - Порядок), нарахування виплат, що обчислюється із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, проводяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів(годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньомісячне число робочих днів розраховується діленням 2 сумарного числа робочих днів за останні два календарні місяці згідно графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим з дотриманням вимог законодавства. Відповідно до абзацу 3 ч. 3 Порядку, усі виплати включаються в розрахунок середньої заробітної плати у тому розмірі, в якому вони нараховані, без виключення сум відрахування на податки, стягнення аліментів тощо, за винятком відрахувань із заробітної плати осіб, засуджених за вироком суду до виправних робіт без позбавлення волі. З урахуванням відпрацьованих днів за два останні місяці перед звільненням 17.05.2013 р., [PERSON] за березень-квітень 2013 р. відпрацював 42 днів. Заробітна плата за березень 2013 р. склала 6719 грн. 50 коп. відповідно до довідки №103/1 від 08.11.2019 р., за квітень 2013 р. - 3277 грн. 05 коп. відповідно до довідки №103/2 від 12.11.2019 р. З урахуванням відпрацьованих днів за два останні місяці середньоденна заробітна плата позивача становить 238 грн. 01 коп., згідно розрахунку: 6719 грн. 50 коп.+ 3277 грн. 05 коп. = 9996 грн. 55 коп.; 9996 грн. 55 коп. : 42 = 238 грн. 01 коп. Таким чином, до стягнення з відповідача також підлягає сума середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні за період з 18.05.2013 року по 28 січня 2020 року, яка становить за вищевказаною формулою розрахунку: 238,01 грн х 1676 робочих днів = 398 904 грн. 76 коп. При цьому з вказаної суми мають бути відраховані обов`язкові платежі до державного бюджету. Слід зазначити, що відповідач просив відмовити у задоволенні позовної вимоги про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні з підстав відсутності вини підприємства та арештованими державним виконавцем рахунками, однак суд критично ставиться до даної позиції відповідача враховуючи те, що позивачу з 2013 року не була виплачена заборгованість по заробітній платі. Окрім того, з наданих відповідачем доказів вбачається, що Відділом державної виконавчої служби Оболонського РУЮ у м. Києві накладено арешт на рахунки відповідача в період з серпня 2014 р. по січень 2016 р., а повний розрахунок при звільненні позивача ПрАТ «Київський завод по виготовленню технологічного обладнання для агропромислового комплексу» зобов`язаний був провести в день звільнення, а саме 17.05.2013 р. Відповідно до ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 4147 грн. 19 коп. На підставі викладеного, ст. 116, 117 КЗпП України, ст. 15 Закону України «Про оплату праці»,

Outcome: partial