Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-18 00:00:00

Позивач [PERSON] управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON], за участю третьої особи без самостійних вимог щодо предмету спору Вінницької міської ради, про звільнення земельної ділянки, який в процесі судового розгляду уточнив, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що позивач є орендарем земель територіальної громади міста, загальною площею 0,0357 га, згідно договору оренди земельної ділянки від 17.03.2006 року та плану розташування земельної ділянки. Так, за експлікацією земельних угідь площа забудованих гаражів складає 172 кв.м. (26,72 м. х 6,30 м.), а ділянка, виділена позивачу для обслуговування гаражів 185 кв.м. (26,72 м. х 6,84 м.), решта території відводиться в оренду для спільного користування і створення спільного проходу з приватним підприємством кафе «Світанок», розміром 31 кв.м. (26,72 м. х 1,20 м.). У березні 2016 року при проведенні інвентаризації земельної ділянки, яка перебуває в оренді позивача, було здійснено обміри орендованої ділянки та встановлено, що відстань від забудованих гаражів до приміщення кафе відповідача загалом має складати 8 метрів. Дана територія мала б створити умови для вільного проїзду до гаражів і до кафе, можливість маневру чи розвороту службових автомобілів позивача. Однак власник приватного підприємства кафе «Світанок» - відповідач по справі прибудував капітальну опорну стіну, зменшивши орендовану земельну ділянку позивача майже на 2 метри. Бетонна опорна стіна заглиблюється у фундамент до 0,70 м. Побудувавши дану конструкцію власник кафе створив на спірній території місце відпочинку для персоналу кафе шириною 2,80 метра, виклав його тротуарною плиткою, розташував мангал. 23.05.2016 року Департаментом самоврядного контролю Вінницької міської ради у присутності працівника орендаря [PERSON], [PERSON] проведена позапланова перевірка дотримання вимог законодавства при використанні земель, розташованих за адресою: м. Вінниця, вул. А. Первозванного (Стахурського) біля буд. 56, 56а, про яку Вінницька міська рада повідомляла відповідача завчасно, шляхом надсилання останньому попередження від 26.04.2016 року. За результатами даної перевірки складено акт дотримання вимог законодавства при використанні земель м. Вінниці від 23.05.2016 року за № 72/9-03-3. Перевіркою встановлено факт використання відповідачем трьох земельних ділянок по вул. А. Первозванного (Стахурського), біля буд. 56, 56а у м. Вінниці, загальною площею 0,0742 га, із них: земельна ділянка, площею 0,0586 га, кадастровий номер 0510136600:02:064:0060, за адресою: вул. [PERSON] (Стахурського), 56а, м. Вінниця, власником якої є відповідач; земельна ділянка, площею 0,0099 га, із земель територіальної громади м. Вінниці за адресою: вул. [PERSON] (Стахурського) біля буд. 56а, м. Вінниця, яка використовується відповідачем для обслуговування комплексу та кафе-бару «Світанок», шляхом розміщення літнього майданчика для відвідувачів без правовстановлюючих документів, що підтверджується результатами тахеометричної зйомки земельної ділянки від 27.04.2016 року, проведеної МКП «Вінницький муніципальний центр містобудування і архітектури» та кадастровим планом, земельна ділянка огороджена бетонним парканом, обєкти нерухомого майна відсутні; земельна ділянка, площею 0, 0057 га, із орендованих у Вінницької міської ради земель Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області за адресою: вул. [PERSON] (Стахурського) біля буд. 56, м. Вінниця, використовується відповідачем для обслуговування кафе-бару «Світанок» без правовстановлюючих документів, що підтверджується результатами тахеометричної зйомки від 27.04.2016 року МКП «Вінницький муніципальний центр містобудування і архітектури» та кадастровим планом, земельна ділянка огороджена бетонним парканом та опорною стінкою з бетону, обєкти нерухомості на ділянці відсутні. Відповідач плату за землю за дану земельну ділянку не сплачував, що є порушенням ст.206 Земельного кодексу України та ст.287 Податкового кодексу України. З урахуванням вищевикладеного відповідачу повідомлено про необхідність звільнити самовільно зайняту ділянку із орендованих земель позивача за адресою: вул. [PERSON], біля буд. 56, площею 0,0057 га, яка використовується без правовстановлюючих документів, шляхом перенесення паркану, опорної стінки та приведення її в первинний стан; сплатити плату за землю за фактичне використання земельної ділянки без правовстановлюючих документів, загальною площею 0,0057 га, по вул. А. Первозванного, біля буд. 56, згідно вимог чинного законодавства. Примірник акту перевірки отримано працівником орендаря [PERSON] для передачі [PERSON] 26.05.2016 року, про що свідчить надпис разом із підписом на акті перевірки від 26.05.2016 року. Крім того, примірник акту перевірки разом із кадастровим планом та фото направлявся 27.05.2016 року [PERSON] Однак, вищезазначені вимоги були проігноровані відповідачем, що стало підставою для звернення позивача до суду з даним позовом, в якому просив зобовязати відповідача звільнити самовільно зайняту земельну ділянку, площею 0,0057 га, за адресою: вул. [PERSON] (вул. Стахурського), біля буд. 56, м. Вінниця, шляхом перенесення паркану, опорної стінки та приведення земельної ділянки у первинний стан відповідно до вимог, визначених планом відведення земельної ділянки позивачу за рахунок відповідача (а.с.1-5, 71-72). В судовому засіданні представник позивача за довіреністю [PERSON] уточнені позовні вимоги підтримала та просила суд останні задовольнити з підстав, зазначених у позові. Представник відповідача за довіреністю [PERSON] позовні вимоги не визнав та просив суд в задоволенні останніх відмовити у звязку з безпідставністю. Представник третьої особи на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, за довіреністю [PERSON] не заперечував проти задоволення позовних вимог позивача. Заслухавши пояснення сторін, показання свідка [PERSON], всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, об'єктивно оцінивши зібрані докази, які мають значення для розгляду справи, давши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних міркувань. Так, в судовому засіданні достовірно встановлено, що позивач є орендарем земель територіальної громади міста, загальною площею 0,0357 га, згідно договору оренди земельної ділянки від 17.03.2006 року (а.с.6-8) та проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки Головному управлінню Пенсійного фонду України у Вінницькій області для будівництва та обслуговування гаражів службового використання вул. Стахурського, 56 (а.с.73-76). За експлікацією земельних угідь площа забудованих гаражів складає 172 кв.м. (26,72 м. х 6,30 м.), а ділянка, виділена позивачу для обслуговування гаражів 185 кв.м. (26,72 м. х 6,84 м.), решта території відводиться в оренду для спільного користування і створення спільного проходу з приватним підприємством кафе «Світанок», розміром 31 кв.м. (26,72 м. х 1,20 м.) (а.с.88). У березні 2016 року при проведенні інвентаризації земельної ділянки, яка перебуває в оренді позивача, було здійснено обміри орендованої ділянки та встановлено, що відстань від забудованих гаражів до приміщення кафе відповідача загалом має складати 8 метрів. Дана територія мала б створити умови для вільного проїзду до гаражів і до кафе, можливість маневру чи розвороту службових автомобілів позивача. Однак власник приватного підприємства кафе «Світанок» - відповідач по справі прибудував капітальну опорну стіну, зменшивши орендовану земельну ділянку позивача майже на 2 метри. Бетонна опорна стіна заглиблюється у фундамент до 0,70 м. Побудувавши дану конструкцію власник кафе створив на спірній території місце відпочинку для персоналу кафе шириною 2,80 метра, виклав його тротуарною плиткою, розташував мангал. Відповідно до доповідної записки МКП «Вінницький муніципальний центр містобудування і архітектури» вих.№231 від 22.04.2016 року вбачається, що за результатами тахеометричної зйомки визначено межі та площу земельної ділянки, яка використовується без правовстановлюючих документів. Площа земельної ділянки територіальної громади міста, якою користується [PERSON] складає 0,0099 га. Площа земельної ділянки Головного управління Пенсійного фонду, якою користується [PERSON] складає 0,0057 га (а.с.14), що також підтверджується змістом кадастрового плану ФОП [PERSON] (а.с.14 зворот). 23.05.2016 року Департаментом самоврядного контролю Вінницької міської ради у присутності працівника орендаря [PERSON], [PERSON] проведена позапланова перевірка дотримання вимог законодавства при використанні земель, розташованих за адресою: м. Вінниця, вул. А. Первозванного (Стахурського) біля буд. 56, 56а, про яку Вінницька міська рада повідомляла відповідача завчасно, шляхом надсилання останньому попередження від 26.04.2016 року (а.с.11). За результатами даної перевірки складено акт дотримання вимог законодавства при використанні земель м. Вінниці від 23.05.2016 року за № 72/9-03-3 (а.с.12-13), згідно якого встановлено факт використання відповідачем трьох земельних ділянок по вул. А. Первозванного (Стахурського), біля буд. 56, 56а у м. Вінниці, загальною площею 0,0742 га, із них: земельна ділянка, площею 0,0586 га, кадастровий номер 0510136600:02:064:0060, за адресою: вул. [PERSON] (Стахурського), 56а, м. Вінниця, власником якої є відповідач; земельна ділянка, площею 0,0099 га, із земель територіальної громади м. Вінниці за адресою: вул. [PERSON] (Стахурського) біля буд. 56а, м. Вінниця, яка використовується відповідачем для обслуговування комплексу та кафе-бару «Світанок», шляхом розміщення літнього майданчика для відвідувачів без правовстановлюючих документів, що підтверджується результатами тахеометричної зйомки земельної ділянки від 27.04.2016 року, проведеної МКП «Вінницький муніципальний центр містобудування і архітектури» та кадастровим планом, земельна ділянка огороджена бетонним парканом, обєкти нерухомого майна відсутні; земельна ділянка, площею 0, 0057 га, із орендованих у Вінницької міської ради земель Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області за адресою: вул. [PERSON] (Стахурського) біля буд. 56, м. Вінниця, використовується відповідачем для обслуговування кафе-бару «Світанок» без правовстановлюючих документів, земельна ділянка огороджена бетонним парканом та опорною стінкою з бетону, обєкти нерухомості на ділянці відсутні. З урахуванням вищевикладеного відповідачу повідомлено про необхідність звільнити самовільно зайняту ділянку із орендованих земель позивача за адресою: вул. [PERSON], біля буд. 56, площею 0,0057 га, яка використовується без правовстановлюючих документів, шляхом перенесення паркану, опорної стінки та приведення її в первинний стан; сплатити плату за землю за фактичне використання земельної ділянки без правовстановлюючих документів, загальною площею 0,0057 га, по вул. А. Первозванного, біля буд. 56, згідно вимог чинного законодавства. Примірник акту перевірки отримано працівником орендаря [PERSON] для передачі [PERSON] 26.05.2016 року, про що свідчить надпис разом із підписом на акті перевірки від 26.05.2016 року. Крім того, примірник акту перевірки разом із кадастровим планом та фото особисто направлявся 27.05.2016 року [PERSON]С (а.с.15). Згідно ч.1 ст.83 ЗК України землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, є комунальною власністю. У комунальній власності перебувають: а) усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності; б) земельні ділянки, на яких розташовані будівлі, споруди, інші об'єкти нерухомого майна комунальної власності незалежно від місця їх розташування (ч.2 ст.83 ЗК України). Відповідно до ч.1 ст.116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Набуття права власності громадянами та юридичними особами на земельні ділянки, на яких розташовані об'єкти, які підлягають приватизації, відбувається в порядку, визначеному частиною першою статті 128 цього Кодексу. Згідно ч.2 ст.116 ЗК України набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. У відповідності до ст.125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Стаття 1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» визначає, що самовільне зайняття земельної ділянки будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними. Згідно ч.ч.1, 2, 3 ст. 212 ЗК України самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними. Приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки. Повернення самовільно зайнятих земельних ділянок провадиться за рішенням суду. Таким чином, зважаючи на те, що земельна ділянка, за адресою: вул. [PERSON], біля буд. 56, площею 0,0057 га, у власність або користування відповідачу не надавалась, відповідач користується самовільно захопленою земельною ділянкою, що перебуває в оренді Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області та належить територіальній громаді міста Вінниці, суд дійшов обґрунтованого висновку про зобовязання відповідача звільнити самовільно зайняту земельну ділянку, площею 0,0057 га, що розташована за адресою: м. Вінниця, вул. Андрія Первозванного (вул. Стахурського), біля будинку №56, шляхом перенесення паркану, опорної стінки та приведення земельної ділянки у первинний стан відповідно до вимог, визначених планом відведення земельної ділянки Головному управлінню Пенсійного фонду України у Вінницькій області, за рахунок відповідача. Окрім того, суд звертає увагу, що рішенням апеляційного суду Вінницької області від 26.12.2016 року у цивільній справі №127/18683/16-ц за позовом Вінницької міської ради до [PERSON], за участю третьої особи на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про звільнення земельної ділянки також встановлено факт самовільного зайняття відповідачем спірної земельної ділянки (а.с.32-34). Згідно ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Що ж стосується тверджень представника відповідача, що згідно листа Головного Управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 26.05.2008 року №1614/06-36/06 було внесено зміни в земельно-облікові документи, а саме передано із орендованої управлінням земельної ділянки, площею 0,0003 га, для обслуговування торгово-побутового комплексу «Світанок», що розташований за адресою: вул. Стахурського, 56а, м. Вінниця, і належить фізичній особі-підприємцю [PERSON] (а.с.90), і, як наслідок, було здійснено затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки [PERSON] відповідно до додатка 3 до рішення Вінницької міської ради від 24.12.2008 року №2216 «Про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, передачу в оренду та продаж земельних ділянок несільськогосподарського призначення» (а.с.91-93), то в судовому засіданні встановлено, що незважаючи на вищезазначений дозвіл позивача та рішення третьої особи будь-які зміни в земельно-облікові документи щодо земельної ділянки, площею 0,0003 га, що розташована за адресою: м. Вінниця, вул. Стахурського, 56а, не проводились, оскільки стороною відповідача не надано належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів, які б свідчили про протилежне. Що ж стосується думок та тверджень сторони відповідача, що саме позивачем самостійно побудовано опорну стіну та бетонний паркан у звязку з виконанням рішення апеляційного суду Вінницької області від 13.04.2007 року у цивільній справі за позовом [PERSON] до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, державного підприємства «Вінницяагропроект», Державної податкової адміністрації у Вінницькій області, про усунення перешкод в користуванні власністю та знесення самовільно збудованих будівель, яким зобовязано Управління ПНУ усунути перешкоди в користуванні позивачем торгівельним комплексом «Світанок» в м. Вінниці по вул. Стахурського, 56-а та привести будівництво 4-х належних відповідачу гаражів, розташованих у м. Вінниці по вул. Стахурського, 56 у відповідність з державними будівельними нормами шляхом їх перебудови (а.с.35-36). В той час, як сторонами було прийнято компромісне рішення. Так, одним із способів усунення порушень було відмежування земельної ділянки Г УПФ України у Вінницькій області бруствером. Роботи проводились Г УПФ України у Вінницькій області, шляхом створення рельєфу (насипання землі) і облаштування опорної стінки. Проте, суд не погоджується з думками та твердження відповідача з наступних міркувань. Г УПФ України у Вінницькій області, яке діяло на момент виникнення спірних правовідносин на підставі Положення про головні управління Пенсійного фонду України, затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 27.06.2002 року №11, є бюджетною установою та кошторис видатків на утримання апарату головного управління на 2008 рік та звіт про його виконання складені у відповідності до Бюджетних кодексу України, Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», Положення про Державне казначейство України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.12.2005 року №1232, з метою встановлення єдиних вимог щодо складання річних фінансових звітів за 2008 рік установами та організаціями, постанов Кабінету Міністрів України від 28.02.2000 року №419 «Про затвердження Порядку подання фінансової звітності», від 28.02.2002 року №228 «Про затвердження Порядку складання, розгляду, затвердження та основних вимог до виконання кошторисів бюджетних установ» та від 17.05.2002 року №659 «Про затвердження переліку груп власних надходжень бюджетних установ, вимог щодо їх утворення та напрямів використання» (із змінами), наказу Міністерства фінансів України від 28.01.2002 року №57 «Про затвердження документів, що застосовуються в процесі виконання бюджету», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 01.02.2002 року за №86/6374 (із змінами) та інших нормативно-правових актів з питань бюджетних відносин в Україні, якими встановлюється порядок складання та подання річних фінансових звітів за звітний рік установами та організаціями, які отримують кошти державного або місцевих бюджетів. В той час, як згідно кошторису на 2008 рік апарату головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області та звіту про його виконання в останніх відсутні видатки на капітальне будівництво (а.с.77-78, 79, 83-85). Відтак, будівництво опорної стінки та бетонної огорожі, як стверджувала сторона відповідача не могло бути здійснено за рахунок коштів головного управління. А, зважаючи на те, що опорна стіна слугує огородженням спірної території, де відповідач створив на місце відпочинку для персоналу кафе шириною 2,80 м., виклавши його тротуарною плиткою, що достеменно підтверджується фото, наявними в матеріалах справи (а.с.52-70), є всі достатні підстави вважати, що опорну стіну та бетонний паркан було побудовано саме відповідачем, а тому підлягають перенесенню саме ним та за його кошти. Тому, суд, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що позовні вимоги позивача знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а тому підлягають задоволенню. Оскільки, відповідно до п.18 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються Пенсійний фонд України та його органи, судовий збір у розмірі 1\~600,00 грн. в силу ч.1 ст.141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь держави. На підставі викладеного та

Outcome: approved