Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася з позовом до ПАТ «Українська страхова компанія «Гарант-Авто» про стягнення суми страхового відшкодування, пені та індексу інфляції, та 3% річних, мотивуючи тим, що 28.12.2013 з вини [PERSON] сталася дорожньо-транспортна пригода по вул. М. Донця (буд. 3) в м. Києві, внаслідок якої було пошкоджений її автомобіль марки «Mitsubishi Galant» (д. н. [NUMBER]), чим завдано матеріальних збитків. У судове засідання позивач не з'явився, подав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує та просить його задовольнити, проти заочного розгляду не має заперечень. Відповідач в судове засідання не з'явився, про місце та час розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяви, клопотання та письмові заперечення не було подано. За вказаних обставин, суд на підставі ч. 1 ст. 224 ЦПК України, з огляду на відсутність заперечень позивача, визнав можливим провести заочний розгляд справи, у відсутність відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі даних та доказів, які вважає достатніми для правильного вирішення справи. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. 28.12.2013 сталася дорожньо-транспортна пригода по вул. М. Донця (буд. 3) в м. Київ, внаслідок зіткнення автомобіля «Mitsubishi Galant» (д. н. [NUMBER]) під керуванням позивача та автомобіля «Fiat» (д. н. [NUMBER]), під керуванням [PERSON], внаслідок якої автомобілю позивача завдано механічних пошкоджень. Постановою Солом'янського районного суду м. Києва від 03.02.2014 [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП /а. с. 13/. Цивільно-правова відповідальність позивача застрахована за полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АС/8774918, укладеним з відповідачем ПАТ «Українська страхова компанія «Гарант-Авто» 15.11.2013 /а. с. 15/. За наслідками розгляду заяви страхового випадку, ПАТ «Українська страхова компанія «Гарант-Авто» прийнято рішення за вих. № 889/в від 25.02.2014 про виплату позивачу страхового відшкодування у розмірі 14 969,98 грн. /а. с. 16/. Позивач неодноразово звертався до відповідача ПАТ «УСК «Гарант-Авто», щодо отримання інформації про дату здійснення виплати страхового відшкодування у розмірі 14969,98 грн., а також направляв відповідачу письмові скарги (вх. № 5789/в від 16.09.2014 та вх. № 7а-6754 від 21.10.2015) /а. с. 17, 18-19, 20, 21/. Відповідно до ст. 61 ч. 4 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до ст. 988 ЦК України, страховик зобов'язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням транспортних засобів, а згідно з ч. 2 цієї статті, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій основі володіє транспортним засобом, використання якого створює підвищену небезпеку. Пунктом 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Відповідно до п. 36.2 ст. 36 даного Закону, страховик протягом 15 днів з узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у ст. 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніше як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування та виплатити його. Статтею 992 ЦК України передбачено майнову відповідальність страховика за несвоєчасне здійснення страхового відшкодування, а саме у разі несплати страховиком страхувальникові або іншій особі страхової виплати страховик зобов'язаний сплатити неустойку в розмірі, встановленому договором або законом. У відповідності до п. 36.5 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування з вини страховика особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє у період, за який нараховується пеня. Також, відповідно до ст.ст. 536, 625 ЦК України, відповідач зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за увесь час прострочення, а також 3% річних з простроченої суми. Враховуючи викладене, позовні вимоги позивача щодо стягнення пені в розмірі 4100,54 грн., інфляційних витрат 10853,65 грн. та трьох відсотки річних в розмірі 760,39 грн. підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, а саме судовий збір в розмірі 487,20 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved