Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-04 00:00:00

Позивач - акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до відповідача [PERSON] вказавши, що останній звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву б/н від 23.04.2012 року, згідно якої він отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 17000,00 грн.. 14.06.2018 року відбулась державна реєстрація та змінено повне та скорочене найменування позивача з Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» ( скорочена назва - ПАТ КБ «ПриватБанк) на Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (скорочена назва - АТ КБ «ПриватБанк». Позивач вказує на те, що при укладенні договору відповідач підтвердив свою згоду, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складають між ним та банком договір про надання банківських послуг. За умовами цього договору власник картрахунку, тобто відповідач, надав згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, його зміну за рішенням та ініціативою банку та зобов`язався слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення овердрафту, яким визнається короткостроковий кредит, який надається банком клієнту у разі перевищення суми операції за платіжною карткою над сумою залишку коштів на його рахунку в розмірі ліміту кредитування. АТ КБ «ПриватБанк» свої зобов`язання за договором про надання банківських послуг виконав в повному обсязі, а саме: надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач у порушення умов кредитного договору, а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України зобов`язання за вказаним договором не виконав, оскільки не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, у зв`язку з чим АТ КБ «ПриватБанк» просить стягнути з відповідача заборгованість, яка утворилася станом на 16.09.2020 року у розмірі 41331,65 грн., яка складається з наступного: 25815,83 грн. - заборгованості за тілом кредиту; в т.ч.: 0,00 грн. - заборгованості за поточним тілом кредиту; 25815,83 грн. - заборгованості за простроченим тілом кредиту; 9232,78 грн. - заборгованості за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України; 6283,04 грн. - нарахованої пені. Крім того, АТ КБ «ПриватБанк» просить суд стягнути з відповідача понесені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2102,00 грн.. Ухвалою суду від 27.10.2020 р. провадження у справі відкрито та справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Представник позивача АТ КБ «ПриватБанк» у судове засідання не з`явився, в матеріалах справи міститься клопотання про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у позові. Просив справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження та не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, надавши до суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, позов визнає частково. Не визнає позов в частині стягнення пені в сумі 6283,04 грн.. Фіксація судового розгляду справи технічними засобами не проводилась, згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Встановлено, що 23.04.2012 року [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків: [NUMBER] , підписав анкету-заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг у АТ «Приватбанк» (а.с. 14). До цієї анкети-заяви на підтвердження умов кредитування банк додав Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», «Універсальна, 55, «Універсальна CONTRACT», «Універсальна GOLD» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг, розміщених на сайті https://privatbank.ua (а.с. 15-40). Згідно з довідкою АТ КБ «Приватбанк» [PERSON] відкрито картковий рахунок: № [NUMBER] , дата відкриття - 23.04.2012 р., термін дії - 03/16; № [NUMBER] , дата відкриття - 12.11.2014 р., термін дії - 05/18; № [NUMBER] , дата відкриття - 21.09.2018 р., термін дії - 09/22 (а.с.13). Відповідно до довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на ім`я [PERSON] , [INFO] старт карткового рахунку № [NUMBER] , де кредитний ліміт станом на 23.04.2012 р. - 300,00 грн., який неодноразово змінювався, так останній раз 13.10.2017 р. на 17000,00 грн. (а.с.12). Згідно з наданим банком розрахунком заборгованість [PERSON] за вказаним кредитним договором станом на 16.09.2020 року у розмірі 41331,65 грн., яка складається з наступного: 25815,83 грн. - заборгованості за тілом кредиту; в т.ч.: 0,00 грн. - заборгованості за поточним тілом кредиту; 25815,83 грн. - заборгованості за простроченим тілом кредиту; 9232,78 грн. - заборгованості за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України; 6283,04 грн. - нарахованої пені (а.с. 5-11). Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Відповідно до статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти . За положеннями статті 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти. Розмір процентів може встановлюватися договором. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням (ст. 610 ЦК України). Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Оскільки відповідачем фактично отримані та використані кошти кредитні кошти, однак в добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не повернуті, прострочене тіло кредиту підлягає стягненню на користь позивача. За положеннями статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно зі ст. 625 ЦК України. Відповідно до ч.ч.3,4 ст. 12, ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, та несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Таким чином, тягар доведення обґрунтованості вимог позову за загальними правилами процесуального закону покладається саме на позивача, а не реалізовується у спосіб спростування доводів пред`явлених вимог стороною відповідача, як беззаперечних. В обґрунтування розміру суми нарахованої пені позивач посилається на Умови та правили надання банківських послуг в ПриватБанку, які суд не приймає до уваги, оскільки матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Умови розумів відповідач при підписання анкети-заяви про надання банківських послуг. Роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування. Цей висновок узгоджується із правовою позицією, викладеною у постанові Великої Палати Верховного Суду від 3 липня 2019 року у справі № 342/180/17 (провадження № 14-131цс19). Також суд зауважує, що безпосередньо укладений між сторонами кредитний договір від 23.04.2012 р. у вигляді заяви-анкети, підписаної сторонами, не містить строку повернення кредиту (користування ним), пені та інші щомісячні платежі за несвоєчасне погашення кредиту не зазначені. Так, вимоги позивача про стягнення з відповідача пені, що зазначена у розрахунку як складова заборгованості, не ґрунтуються на законі, а тому задоволенню не підлягають. На підставі викладеного, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог в частині стягнення простроченого тіла кредиту в сумі 25815,83 грн. та відсотків нарахованих на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України в сумі 9232,78 грн., а всього 35048,61 грн.. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги АТ КБ «Приватбанк» задовольняються частково, сплачений позивачем при зверненні до суду судовий збір за платіжним дорученням від 24.09.2020 у розмірі 2102 грн. (а.с.1) підлягає стягненню з відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тобто 1796,58 грн..

Outcome: partial