Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-03 00:00:00

позивач, АТ КБ «Приватбанк», звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № б/н від 31.05.2010 у розмірі 125258,54 грн., яка складається з наступного: 3786,14 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 121472,40 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом. В обґрунтування посилається на те, що відповідно до умов кредитного договору від 31 травня 2010 року, позивач надав відповідачу кредит у розмірі 4700 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % річних, на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Стверджує, що відповідач належним чином не виконує зобов`язання за кредитним договором, у зв`язку з чим утворилась заборгованість. Зазначає, що не заперечує проти розгляду справи за відсутності представника та ухвалення заочного рішення. Ухвалою Новогродівського міського суду Донецької області від 23.12.2020 відкрито провадження у справі та призначено судовий розгляд за правилами спрощеного позовного провадження. Представник позивача належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явися, про причини неявки не повідомив. Відповідач, належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилась, надала заяву, згідно якої позовні вимоги визнала частково, визнала заборгованість по тілу кредиту у розмірі 3786,14 грн. Суму заборгованості по процентам визнала лише у розрахунку заборгованості по 30 відсотків річних, просить розглянути справу без її участі та перерахувати заборгованість по процентам. З урахуванням ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв`язку з неявкою всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши законодавство, яким врегульовані спірні правовідносини, суд дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що 31 травня 2010 року ПАТ КБ «Приватбанк» (правонаступником якого є АТ КБ «Приватбанк») надано відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % річних, на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (платіжна карта кредитка «Універсальна» 55 Днів пільгового періоду) на підставі заяви-анкети та довідки про умови кредитування. Вказані документи містять підпис відповідача. Згідно довідки про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» сторонами погоджені наступні умови кредитування: базова процентна ставка в місяць 2,5 % (нараховується на залишок заборгованості, виходячи з розрахунку 360 днів у році); розмір щомісячних платежів - 7% від заборгованості, але не менш ніж 50 грн., та не більше залишку заборгованості; строк щомісячних платежів - до 25 числа місяця, наступного за звітним; штраф за порушення строків платежів по будь-якому з грошових зобов`язань - 500 грн., + 5% від суми заборгованості по кредитному договору з урахуванням нарахованих та прострочених процентів та комісій; пеня за несвоєчасне погашення заборгованості - пеня (1) + пеня (2), де пеня (1) = базова процентна ставка по договору/30 - нараховується за кожен день прострочення кредиту, пеня (2) - 1% від заборгованості, але не менше 30 грн. в місяць. Згідно зі ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Положеннями ч. 1 ст. 628, ст. 629 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені між ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частинами 1, 2 ст. 639 ЦК України визначено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1 ст.1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів установлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Сторони мають виконувати зобов`язання належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 ЦК України). Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України). Згідно зі ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно до ст. 598 ч.1 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Згідно до ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Як зазначено у ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Матеріалами справи, зокрема, випискою по картковому рахунку відповідача, підтверджується, що позивач зобов`язання за договором виконав повністю. У свою чергу відповідач своїх зобов`язань за договором належним чином не виконує, не здійснює погашення кредиту та не сплачує проценти за його користування у встановленому договором порядку. Внаслідок неналежного виконання відповідачем зобов`язань за кредитним договором станом на 31.05.2019 утворилась заборгованість по кредиту в розмірі 3786,14 грн. та по процентам за користування кредитом у розмірі 121472,40 грн. за період з 31.05.2010 по 28.09.2018. Наявність заборгованості по кредиту в розмірі 3786,14 грн. підтверджена розрахунком заборгованості, тому, вимоги позивача про стягнення заборгованості по кредиту в сумі 3786,14 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Щодо заборгованості за процентами за користування кредитом суд зазначає наступне. З розрахунку заборгованості за договором № б/н від 31.05.2010 станом на 31.05.2019 року, в частині нарахування процентів вбачається, що проценти за користування кредитом відповідачу нараховані з 31.05.2010 - 30 % річних, з 01.09.2014- 34,80% річних, з 1 квітня 2015 - 43,20% річних, та становлять за період з 31.05.2010 по 28.09.2018 - 121472,40 грн. З матеріалів справи вбачається, що позивач надав відповідачу кредит зі сплатою 30 % річних, на суму залишку заборгованості за кредитом (тобто процентна ставка по кредиту - фіксована). Відповідно до частини першої статті 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Згідно із частиною третьою цієї статті фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено банком в односторонньому порядку. Умова договору щодо права банку змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною. У частині четвертій указаної статті передбачено, що в разі застосування змінюваної процентної ставки кредитор самостійно, з визначеною у кредитному договорі періодичністю, має право збільшувати та зобов`язаний зменшувати процентну ставку відповідно до умов і в порядку, встановлених кредитним договором. Кредитодавець зобов`язаний письмово повідомити позичальника, поручителя та інших зобов`язаних за договором осіб про зміну процентної ставки не пізніш як за 15 календарних днів до дати, з якої застосовуватиметься нова ставка. У кредитному договорі встановлюється порядок розрахунку змінюваної процентної ставки із застосуванням погодженого сторонами індексу. Порядок розрахунку змінюваної процентної ставки повинен дозволяти точно визначити розмір процентної ставки за кредитом на будь-який момент часу протягом строку дії кредитного договору. Кредитор не має права змінювати встановлений кредитним договором порядок розрахунку змінюваної процентної ставки без згоди позичальника. У разі підвищення банком процентної ставки з`ясуванню підлягають визначена договором процедура підвищення процентної ставки (повідомлення позичальника чи підписання додаткової угоди тощо); дії позичальника щодо прийняття пропозиції кредитора тощо. З огляду на вищенаведене боржник вважається належно повідомленим про збільшення розміру процентної ставки за користування кредитом в односторонньому порядку в тому разі, якщо банк не лише відправив на адресу такого боржника листа про зміну умов кредитного договору, а й довів факт його вручення адресатові під розписку. Таку правову позицію викладено Верховним Судом України в постанові від 17 жовтня 2017 року у справі за № 6-1374цс17. Матеріали справи не містять даних щодо повідомлення позивачем відповідача про зміну процентної ставки відповідно до процедури, встановленої законом. Тому, суд вважає, що підвищення процентної ставки порівняно з погодженою сторонами - 30%, є неправомірним та слід застосувати саме процентну ставку у розмірі 30% річних. Виходячи з наданого позивачем розрахунку, обґрунтованими є вимоги позивача про стягнення заборгованості за процентами за користування кредитом в сумі 397,53 грн., які нараховані з моменту укладення договору по 31.08.2014 за процентною ставкою 30% річних. Нарахування в подальшому позивачем процентів за підвищеною позивачем в односторонньому порядку процентною ставкою є неправомірним. Здійснивши перерахунок, суд дійшов висновку, що сума процентів за користування кредитом, яка підлягає стягненню з відповідача, нарахованих за процентною ставкою 30% річних за період з 01.09.2014 по 28.09.2018 становить: 3786,14 грн. х 30 % : 360 днів х 1489 днів = 4697,97 грн. Отже, стягненню підлягає заборгованість по процентах за користування кредитом, нарахованих з часу укладання договору по 28.09.2018 включно в загальній сумі 5095,5 грн. (4697,97 грн. + 397,53 грн.). З огляду на викладене, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором у розмірі 8881,64 грн., яка складається з 3786,14 грн. - заборгованість за кредитом, 5095,5 грн. - заборгованість за процентами за користування кредитом за період з 31.05.2010 по 28.09.2018. Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial