Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-10 00:00:00

Позивач - Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернувся в суд з даним позовом, в обґрунтування якого вказав, що на підставі поданої відповідачем заяви від 25.06.2012 року між сторонами укладено кредитний договір у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, розмір якого за час існування правовідносин визначено на рівні 12 000,00 грн. У зв`язку з порушенням відповідачем обумовленого сторонами строку погашення кредиту та сплати відсотків, станом на 11.10.2020 року утворилась заборгованість в сумі 12 466,74 грн., з них: заборгованість за тілом кредиту - 8 547,03 грн., заборгованість за простроченими відсотками - 3334,49 грн., заборгованість за відсотками, нарахованими згідно ст. 625 ЦК України - 585,22 грн. Ухвалою суду від 07.12.2020 року по справі відкрите спрощене позовне провадження без повідомлення учасників. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між сторонами діють цивільні правовідносини, основані на договорі. Так, 25.06.2012 року між позивачем та відповідачем укладено кредитний договір, за умовами якого відповідачу було надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Станом на 11.10.2020 року загальний розмір заборгованості зі сплати використаних коштів (тіла кредиту) становить 8 547,03 грн. Вказані обставини підтверджуються анкетою-заявою позичника (а.с.13), розрахунком заборгованості (а.с. 5-10). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити проценти. У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог вказаного Кодексу. Стаття 610 ЦК України передбачає, що порушенням зобов`язання є невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За положеннями ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Відповідач не виконав свої зобов`язання з повернення фактично отриманих грошових коштів, тому вимога позивача, пред`явлена в порядку ч.3 ст. 530 ЦК України про стягнення 8547,03 грн. як фактично отриманого кредиту є обґрунтованою. Суд відмовляє у стягненні інших, зазначених позивачем як заборгованість, грошових сум. Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути відсотки, нараховані за умовами договору, а також відсотки за ч. ст. 625 ЦК України. У відповідності до ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За умови реалізації права кредитора на стягнення заборгованості в порядку ст. 530 ЦК України, тобто за наслідком пред`явлення вимог у будь-який час, простроченим слід вважати виконання зобов`язання зі спливом передбаченого частиною третьої даної норми семиденного терміну для виконання зобов`язання боржником. Позивачем не надано доказів на пред`явлення вимог до боржника в період часу до звернення з позовом, як наслідок, не виконано розрахунку відсотків, передбачених ст. 625 ЦК України, в період прострочення виконання зобов`язання. Не доведено стороною позивача фактичне погодження кредитором та боржником розміру відсотків, необхідних до сплати за використання грошових коштів. У відповідності до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, посилається на Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку. Позивачем не надано доказів на підтвердження, що саме ці Витяг з Тарифів та Витяг з Умов розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати відсотків, неустойки (пені, штрафів). За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Положення правила ч.1 ст. 634 ЦК України, за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, до вказаних правовідносин застосуватись не можуть. Вказаний висновок також наведено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року по справі № 342/180/17. Клопотання позивача про проведення огляду веб-сторінки з розміщенням умов та правил банківських послуг відхиляється судом як таке, що не направлене на збирання належних доказів. У відповідності до ст. 141 ч.1 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача пропорційно до задоволених вимог понесені позивачем судові витрати.

Outcome: partial