Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-01 00:00:00

Позивач в липні 2015 року звернувся до суду, вказавши, що між ним та відповідачем 16.05.2012 року було укладено договір № 120309321 про надання в оренду на умовах фінансового лізингу обладнання, за яким позивач надав відповідачу в оренду обладнання первісною вартістю 5444,00 грн., а відповідач зобов'язався сплатити при його отриманні 33,33% його вартості, а також ще два місячних лізингових платежі рівними частинами щомісяця до 20-го числа кожного місяця, тобто три платежі по 1814,67 грн. Відповідач сплатив лише 3714,67 грн., з них на погашення плати за прострочення щомісячних платежів зараховано 85,33 грн., решту 3629,34 грн. зараховано на погашення місячних орендних платежів. Просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за невиконання договірних зобов'язань у розмірі 23905,79 грн. Представник позивача, будучи належно повідомленим про час та місце судового розгляду справи, звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності, не заперечуючи проти заочного розгляду справи. Відповідача було своєчасно повідомлено судом про час та місце судового розгляду справи телефонограмою, отриманою за місцем його роботи. Будь-яких заяв від нього до суду не надходило. За таких обставин суд вважає за можливе розгляд справи провести за відсутності представника позивача та відповідачів в судовому засіданні, без фіксування судового засідання технічними засобами звукозапису, на підставі наявних у справі доказів, ухваливши заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити частково з наступних мотивів. Судом встановлено, що між сторонами 16.05.2012 року було укладено договір про отримання обладнання в системі LeaseIT № 120309321, за яким позивач передав відповідачу обладнання - мобільний телефон Apple iPhone 4, за пакетом фінансування LeaseIT Трійка, на умовах сплати платежу при отриманні обладнання 33,33% від загальної суми платежів (від 5444,00 грн.), а також ще двох платежів рівними частинами щомісяця. Сторони погодили, що видом договору є фінансовий лізинг. Відповідач сплатив місячні платежі частково: перший - своєчасно і в повному розмірі (1814,67 грн.), другий - своєчасно в сумі 1900 грн., тобто на 85,33 грн. більше від необхідного, третього платежу (1814,66 грн.) сплачено не було. У відповідності до п. 14.2 Правил отримання ІТ-обладнання, інших товарів та послуг у системі LeaseIT, дотримуватись котрих відповідач зобов'язався за п. 8.7 договору, позивач зарахував вище вказану суму 85,33 грн. в рахунок неустойки за прострочення місячного платежу. При цьому, як вбачається із наданої позивачем структури грошових нарахувань та надходжень, неустойку (за термінологією договору - плату за прострочення платежу) було нараховано в сумі 90,73 грн. (5% від погашеної суми простроченого платежу), тоді як позивач має право на неустойку в сумі 10% від суми простроченого платежу, тобто 181,46 грн. Таким чином, неустойка в сумі 96,13 грн. (181,46 грн. - 85,33 грн. = 96,13 грн.) залишається до даного часу не сплаченою і підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Також слід стягнути суму невнесеного третього місячного платежу (1814,66 грн.), оскільки його не сплачено добровільно. В решті в задоволенні позову слід відмовити, оскільки позивач нарахував плату за прострочення платежів не на самі несплачені платежі, а на неустойку за прострочення їх сплати (штраф нараховано на штраф), що не передбачено умовами укладеного між сторонами договору і виключається з огляду на те, що особу не може бути притягнуто двічі за одне порушення до одного і того ж виду відповідальності. При цьому позивач помилково ототожнює місячний платіж з заборгованістю на кінець місяця, оскільки поняття місячних платежів випливає з умов договору, яким передбачено, що їх є лише три і вони вносяться рівними частинами щомісяця. Таким чином, вичерпний перелік місячних платежів, обумовлений укладеним між сторонами договором, - це по 1814,67 грн. в травні та червні 2012 року, а також 1814,66 грн. в липні 2012 року. Зазначене узгоджується і зі ст. 16 Закону України «Про фінансовий лізинг», згідно котрої сплата лізингових платежів здійснюється в порядку, встановленому договором; лізингові платежі можуть включати: суму, яка відшкодовує частину вартості предмета лізингу; платіж як винагороду лізингодавцю за отримане у лізинг майно; компенсацію відсотків за кредитом; інші витрати лізингодавця, що безпосередньо пов'язані з виконанням договору лізингу. Таким чином, з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за договором в сумі 1910,79 грн. Судовий збір в сумі 243,60 грн. сплачений позивачем і його слід стягнути з відповідача на його користь пропорційно до задоволених позовних вимог в силу ст. 88 ЦПК України, а саме в сумі 19,47 грн. Отже, загалом з відповідача на користь позивача слід стягнути 1930,26 грн. (1910,79 грн. + 19,47 грн. = 1930,26 грн.). На підставі викладеного та

Outcome: partial