Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-17 00:00:00

Позивач в особі адвоката Харченка Д. М. звернувся до суду з вказаною позовною заявою, в обґрунтування вимог якої зазначив, що на підставі нотаріально посвідченого свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 22 серпня 2017 року він являється власником житлового будинку з господарськими будівлями по [ADDRESS] , в якому крім нього зареєстрований [PERSON] , який з 2005 року не проживає у вказаному будинку. Позивач вимушений сплачувати комунальні платежі за кількістю мешканців житлового будинку. З наведених підстав позивач просив суд визнати відповідача таким, що втратив право на користування вищевказаним житловим приміщенням. В судове засідання позивач [PERSON] та його представник в особі адвоката Харченка Д. М. не з`явилися, його представником подано клопотання з проханням розглядати справу без їх участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач, будучи належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, спрямував на адресу суду клопотання з проханням розглядати справу без його участі, висловив позицію про визнання позову. Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з`явились, відповідно до статті 247 частини 2 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін на підставі наявних матеріалів. Дослідивши наявні в справі докази, суд дійшов до наступного висновку. Відповідно до частин 1, 4 статті 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до статей 317, 319, 321 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), право власності є непорушним, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном на власний розсуд. Ніхто не може бути позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Пунктом 1 частини 1 статті 346 ЦК України передбачено, що право власності припиняється у разі відчуження власником свого майна. Відповідно до статті 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкоди у здійсненні ним права користування своїм майном. Судом встановлено, що житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] , належить [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 22 серпня 2017 року та копією Інформаційної довідки № 228624928 від 19 жовтня 2020 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (а.с. 05-09). Як вбачається з копії довідки про реєстрацію місця проживання особи № 4930 від 22 жовтня 2020 року виданої Виконавчим комітетом Скадовської міської ради Скадовського району Херсонської області, [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , з 29 грудня 1998 року по теперішній час (а.с. 10). Той факт, що відповідач [PERSON] , [INFO] , який зареєстрований за вказаною адресою, з 2005 року не проживає в будинку, підтверджується Актом обстеження житлово-побутових умов проживання від 23 жовтня 2020 року (а.с. 12). За вказаних обставин суд приходить до висновку, що наявність реєстрації відповідача в будинку, власником якого є позивач обмежує останнього у здійсненні прав на користування, володіння і розпорядження власністю, тому позовні вимоги підлягають задоволенню у заявлений позивачем спосіб. На підставі статей 319, 321, 346, 391 ЦК України та

Outcome: approved