Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-29 00:00:00

Позивач АТ «Державний ощадний банк України» звернулось в суд із позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості, обґрунтовуючи це тим, що 21.11.2006 р. між позивачем та відповідачем укладено кредитний договір № 185, згідно якого банк надав позичальнику кредит в сумі 29 000,00 дол. США зі сплатою 11,5 % річних, а позичальник зобов`язався повернути кредит не пізніше 20.11.2009 р. Однак, відповідач не виконує взятих на себе зобов`язань щодо вчасного повернення кредиту та відсотків, у результаті чого виникла заборгованість у розмірі в розмірі 51 859,19 дол. США. У зв`язку з цим, позивач просить стягнути з відповідача дану заборгованість та судові витрати. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала та просила позов задовольнити, не заперечила щодо заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з`явився, не повідомивши суду про причини своєї неявки, хоча про день та час слухання справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, вважає за необхідне проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Судом встановлено, що 21.11.2006 р. між ВАТ «Державний ощадний банк України», який змінив своє найменування на АТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] укладено договір № 185, надалі - кредитний договір. Згідно умов кредитного договору, позивач надав відповідачу кредит в сумі 29000,00 дол. США зі сплатою 11,5 % річних, а останній в свою чергу зобов`язався повернути кредит не пізніше 20.11.2009 р. Згідно п. 1.3 кредитного договору, кредит надається одноразово готівкою з кредитного рахунку Банку. Згідно п. 1.5 кредитного договору, Позичальник зобов`язаний сплачувати Банку відповідну плату (проценти) в порядку, розміри та строки, . визначених в цьому договорі. Згідно п. 1.6 кредитного договору, Позичальник зобов`язався погасити заборгованість в сумі 29 000,00 дол. США до 20 листопада 2009 року шляхом внесення готівки до каси банку або шляхом безготівкових перерахувань. Відповідно до п. п. 3.3.1. - 3.4.3 кредитного договору, Позичальник зобов`язався належним чином точно в строки обумовлені цим Договором повернути кредит в сумі 29 000,00 доларів США, своєчасно сплачувати проценти за користування Кредитом, своєчасно сплачувати комісійні винагороди, встановлені цим договором, а у випадку невиконання або неналежного виконання взятих на себе зобов`язань по цьому Договору сплатити штрафні санкції, у строки та на умовах, що визначені цим Договором. Відповідно по п. 3.3.2 кредитного договору, Позичальник (відповідач) зобов`язався відповідати всіма власними коштами та майном по своїх зобов`язаннях, що випливають з цього Договору. Згідно п. 3.3.1 кредитного договору, Позичальник зобов`язався у випадку неналежного виконання взятих на себе зобов`язань по цьому Договорі на вимогу Банку достроково повернути Кредит зі сплатою процентів нарахованих на фактичний залишок заборгованості за Кредитом, комісії, а також сплатити штрафні санкції, які не передбачено в Договорі, а також відшкодувати в повному обсязі збитки. Частина 1 статті 1054 ЦК України визначає, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредити) позичальникові у розмірі та умовах, встановленні договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Позивач свої зобов`язання за кредитним договором виконав, надавши відповідачу кредит у розмірі 29 000,00 доларів США, на терміни і на умовах, передбачених у кредитному договорі. Згідно п. 3.2.2 Договору визначено, що при виникненні простроченої заборгованості за Кредитом та/або процентами, а також в інших випадках, передбачених цим Договором, банк вправі вимагати дострокового повернення кредиту та нарахованих процентів і стягнути заборгованість в примусовому порядку, в тому числі, шляхом звернення стягнення на заставне майно. В забезпечення виконання зобов`язання за кредитним договором між позивачем та відповідачем укладено і нотаріально посвідчено 21.11.2006 р. та зареєстровано в реєстрі за № 2348 договір іпотеки та укладено договір застави товарів в обороті № 1 від 21.11.2006 р. з майновим поручителем МП «Подолянка». Предметом іпотеки за вищевказаним договором є житловий будинок зі всіма невід`ємними його принадлежностями, який знаходиться за адресою: с. Великий Глибочок, Тернопільського району, Тернопільської області і належить відповідачу на праві особистої власності на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Тернопільською новою біржею 23 липня 1989 року за реєстровим № 80, зареєстрованого в Тернопільському районному бюро технічної інвентаризації 05 листопада 1989 року. Пунктом 6.7 Кредитного договору сторони домовилися про збільшення строків позовної давності, відповідно до ч. 1 ст. 259 ЦК України, до 3 років для всіх грошових зобов`язань Позичальника. У зв`язку із невиконанням позичальником своїх зобов`язань, Банк звернувся із позовною заявою до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області про дострокове стягнення боргу в сумі 37 750,52 дол. США, шляхом звернення стягнення на належне на праві власності [PERSON] та передане ним нерухоме майно: житловий будинок зі всіма невід`ємними його принадлежностями, який знаходився в с. Великий Глибочок, Тернопільського району, згідно іпотечного договору № б/н від 21.11.2006 року посвідченого державним нотаріусом Тернопільської районної державної нотаріальної контори Чопик І .Я. від 21.11.2006 та зареєстровано в реєстрі за № 2348. 02 грудня 2010 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області винесено рішення у справі № 2-10050/2010, яким позов задоволено частково, та вирішено стягнути з [PERSON] в користь ВАТ «Державний ощадний банк України» заборгованість по кредитному договору в розмірі 31 880,19 доларів США, що еквівалентно 253 064,94 грн., шляхом звернення стягнення на належне на праві власності [PERSON] та передане ним нерухоме майно: житловий будинок зі всіма невід`ємними його принадлежностями, який в с . Великий Глибочок, Тернопільського району , згідно іпотечного договору № б/н від 21.11.2006 посвідченого державним нотаріусом Тернопільської районної державної нотаріальтної контори Чопик І.Я. від 21.11.2006 та зареєстровано за № 2348, а також сплачений судовий збір в сумі 1700 грн. та 120 грн. витрат з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Отже, факт отримання коштів [PERSON] в сумі 29000,00 дол. США встановлений рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 02 грудня 2010 року та не підлягає доказуванню у даній справі. Позивач неодноразово звертався з вимогами про усунення порушення до [PERSON] . Остання вимога надіслана відповідачу 27.08.2018 р. рекомендованою кореспонденцією. Дана вимога вручена 29.08.2018 р., однак відповідач дану вимогу залишив без задоволення. Стаття 629 ЦК України встановлює, що договір є обов`язковий до виконання сторонами. Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, при чому зобов`язання має виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору. Із статей 610, 611, 612 ЦК України вбачається, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушення умов, визначених змістом зобов`язання. У разі порушення зобов`язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема зміна умов зобов`язання та сплата неустойки. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Згідно ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона передає іншій у власність грошові кошти, а інша - зобов`язується повернути позикодавцю таку ж суму грошових коштів. Як вбачається з статей 1048, 1049 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 1050 ЦК України передбачено право позикодавця вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати належних процентів у випадку прострочення повернення чергової частини позики. Відповідно до статті 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Тобто пеня - це санкція, яка нараховується з першого дня прострочення й до тих пір, поки зобов`язання не буде виконано. Її розмір збільшується залежно від продовження правопорушення. Відповідно до п. 4.2 кредитного договору, за порушення взятих на себе зобов`язань по своєчасному поверненню основної суми Кредиту та сплати процентів за користування Кредитом Позичальник зобов`язується сплатити на користь Банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного Банку України, яка діяла на період, за який сплачується пеня від суми простроченого платежу за кожний день прострочення. Як вбачається із наданих позивачем розрахунків заборгованості за кредитним договором, станом на 08.10.2018 р. відповідач має загальну заборгованість у розмірі 51 859,19 дол. США, яка складається з: 25 026,53 дол. США - заборгованість по основному боргу; 26 832,66 дол. США - сума пені за несвоєчасне погашення основного боргу та нарахованих відсотків. Таким чином, відповідач неналежно виконує взятих на себе зобов`язань за кредитним договором, в результаті чого виникла заборгованість за кредитним договором у розмірі 51 859,19 дол. США. Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, суд приходить до висновку, що в даному випадку мають місце порушення відповідачем майнових прав позивача, які підлягають захисту шляхом стягнення з [PERSON] на користь акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» заборгованості за кредитним договором № 185 від 21.11.2006 р. в розмірі 51 859,19 дол. США. Згідно з вимогами ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідачем не представлено суду жодних доказів щодо безпідставності вимог позивача. Крім того, на підставі ч.1 ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, а саме, судовий збір в розмірі 21 700,70 грн. На підставі наведеного,

Outcome: approved