Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-18 00:00:00

Позивач [PERSON] у вересні 2013 року звернувся до суду з позовом до Страхової компанії «Альянс» Товариства з додатковою відповідальністю «Альянс Україна» (далі-страхова компанія), третя особа: [PERSON] про стягнення суми страхового відшкодування в розмірі 19 483,11 грн.. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що 17.10.2012 року о 12 год. 35 хв. в смт. Чорноморка Одеської області, відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів «Фольксваген», н./з. [NUMBER], під керуванням [PERSON] та автомобіля «Міцубісі», н./з. [NUMBER], під керуванням [PERSON], яка сталася з вини [PERSON], що також підтверджується Постановою Київського районного суду м. Одеси від 07.11.2012 року, якою [PERSON] було визнано винною у скоєнні даної ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності. В результаті даної ДТП, його автомобілю, який належить йому на праві власності були заподіяні ушкодження. Цивільно-правова відповідальність [PERSON], згідно полісу страхування, застрахована в СК «Альянс». Він подав до СК «Альянс» заяву про виплату страхового відшкодування та ряд інших необхідних для виплати документів, а також 20.11.2012 року постанову суду про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності. Висновком спеціаліста авто-товарознавця ФОП «[PERSON]» № 374, який був складений на замовлення СК «Альянс» встановлено, що вартість відновлювального ремонту його автомобіля, з урахуванням зносу, становить 71,561 14 грн.. 04.12.2012 року СК «Альянс» на його рахунок перерахувала частину суми страхового відшкодування у розмірі 29 516,89 грн.. Однак, залишок суми страхового відшкодування у розмірі 19,483,11 грн. йому з боку страхової компанії, не перерахований по цей час. 15.03.2013 року за вх. № 40 до СК «Альянс», ним було надане звернення з проханням виплатити вказану суму, однак вона залишилася без розгляду. Більш того, з боку страхової компанії на його адресу, не надходили будь-які повідомлення щодо здійснення на його користь виплати. Згідно ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50 000 гривень, тому страхова компанії повинна виплатити на його користь, за мінусом встановленої франшизи (у разі її наявності), ще 19,483,11 грн.. В судове засідання 19.03.2014 року з'явився представник позивача [PERSON] - [PERSON] (діє на підставі довіреності від 19.11.2012), який позов підтримав та зазначив, що страхова компанія своїм другим дослідженням встановила суму відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля позивача у розмірі 118 000 грн., залишкову вартість автомобіля у розмірі 80 000 грн., та з урахуванням ринкової вартості такого ж автомобіля, у розмірі 110 000 грн., виплатили позивачу різницю між цими сумами у розмірі 29 516,89 грн.. Проте автомобіль позивача був фактично відновлений за першим проведеним дослідженням за № 374 від 30.10.2012 року, яким було встановлено суму відновлювального ремонту у розмірі 71 561,14 грн., тому відповідач не мав права застосовувати положення страхового законодавства щодо повного знищення автомобіля, а мав застосувати положення ст. 29 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Представник відповідача Страхової компанії «Альянс» Товариства з додатковою відповідальністю «Альянс Україна» - Новіцький А.О. (діє на підставі довіреності від 20.12.2013) в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, хоча був повідомлений належним чином у встановленому порядку (згідно ч.5 ст.74 ЦПК України) про час та місце судового засідання. При цьому, в минулих судових засіданнях представник зазначив, що позов не визнає, відновлення транспортного засобу було недоцільним та відповідно до ст. 30 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» виплачується різниця між сумами ринкової вартості автомобіля та його залишковою вартістю. Вони направляли позивачу листи щодо останнього розрахунку виплати страхового відшкодування, однак ці листи повернулися до страхової компанії з відміткою про не вручення. Оскільки, страхова компанія не отримала від позивача згоду на визнання його автомобіля фізично знищеним, то нею був обраний спосіб розрахунку відповідно до п. 30.2 ст. 30 вказаного закону, а не відповідно до ст. 29 закону, так як автомобіль автомобіль визнаний фактично знищеним. Також, представник відповідача надав суду письмові заперечення (а.с.30-34) в обґрунтування яких зазначив, що Висновком експертного авто-товарознавчого дослідження № 374 від 30.10.2012 року встановлено, що відновлення автомобіля позивача економічно не доцільне, оскільки ринкова вартість автомобіля становить 110 616,89 грн., а вартість відновлювального ремонту складає 118 606,76 грн., тобто більше за вартість автомобіля. В судове засідання не з'явилася третя особа [PERSON], але 28.10.2013 року надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності в якій зазначила, що позовні вимоги позивача вважає обґрунтованими та за сімейними обставинами не може бути присутньою. Суд, у зв'язку з неявкою відповідача та неповідомленням про причини такої неявки в судове засідання, ухвалив слухати справу у відсутності відповідача, згідно ст. 169 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що 17.10.2012 року о 12 годині 35 хвилин, в смт. Чорноморка Одеської області на вул. Овідіопольській, [PERSON], керуючи автомобілем марки «Фольксваген», н./з. [NUMBER], скоїла зіткнення з автомобілем «Міцубісі», н./з. [NUMBER], який перебував під керуванням позивача [PERSON], в результаті якого автомобілю [PERSON] були спричинені механічні пошкодження, що підтверджується довідкою про ДТП, яка була видана 17.10.2012 року співробітниками ДАІ (а.с.63). Автомобіль «Міцубісі», н./з. [NUMBER], належить [PERSON] на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER], що підтверджується копією вказаного свідоцтва (а.с.8). Судом встановлено, що Постановою Київського районного суду м. Одеси від 07.11.2012 року, якою [PERSON] було визнано винною у скоєнні даної ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КпАП України, за яким суд наклав на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень (а.с.7). Цивільно-правова відповідальність винної у ДТП особи, тобто [PERSON] на момент скоєння ДТП, була застрахована у Страховій компанії «Альянс» Товариства з додатковою відповідальністю «Альянс Україна» (надалі Відповідач), згідно полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АА/0012191, строк дії якого з 23.11.2011 року по 22.11.2012 року включно, укладеного між Відповідачем та [PERSON], що підтверджується копією цього полісу (а.с.35). Згідно полісу № АА/0012191, копія якого міститься у матеріалах справи (а.с.35) вбачається, що ліміт відповідальності відповідача за шкоду, заподіяну майну на одного потерпілого становить 50 000 грн. та зменшується на суму франшизи, яка полісом встановлена у розмірі 1 000 грн..(а.с.35). Судом встановлено, що 18.10.2012 року позивач [PERSON] звернувся до відповідача ТДВ «Альянс Україна» з заявою про страхове відшкодування, реєстраційний № 125, що підтверджується наявною у справі копією заяви (а.с.64-65). Відповідач визнав страховим випадком зазначену дорожньо-транспортну пригоду, та на цій підставі 24.10.2012 року звернувся до фізичної особи-підприємця [PERSON], який є фахівцем експертом авто-товарознавцем, з заявою про проведення експертного авто-товарознавчого дослідження, метою якого було визначення вартості відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу автомобіля «Міцубісі», н./з. [NUMBER], 2007 року випуску, який був пошкоджений внаслідок вказаної ДТП. 30.10.2012 року вишевказаним експертом товарознавцем було складено Дослідження № 374 з експертного авто-товарознавчого дослідження щодо визначення вартості відновлювального ремонту, з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу, автомобіля «Міцубісі», н./з. [NUMBER], 2007 року випуску, яким було встановлено наступний висновок (дослівно): - На підставі зроблених досліджень та розрахунків, вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту зносу, пошкодженого у ДТП автомобіля «Міцубісі», н./з. [NUMBER], 2007 року випуску, складає 71 561,14 грн. (а.с.9-11). Зазначене дослідження проведено на підставі акту огляду пошкодженого автомобіля від 26.10.2012 року, який був складений судовим експертом [PERSON] у присутності позивача, представника відповідача та третьої особи. Вказаний акт був наданий представником відповідача разом з заявою від 19.03.2014 року. Зазначений висновок сторонами не оспорював ся та не був визнаний у встановленому порядку недійсним. При цьому до вказаного дослідження, було додано Додаток № 1 «Висновок про економічну доцільність відновлення вказаного транспортного засобу», яким було встановлено, що ринкова вартість пошкодженого автомобіля, становить 110 616,89 грн., а вартість його відновлювального ремонту, становить 118 606,76 грн., та у зв'язку з п. 8.2. методики, такий транспортний засіб відновлювати економічно не доцільно. Вказаний додаток, був наданий суду Відповідачем, згідно заяви від 19.03.2014 року. З матеріалів справи вбачається, що відповідачем на адресу позивача направлявся лист за вих. № Н-1300/11 від 20.11.2012 року , якими відповідач звернувся до позивача з повідомленням щодо економічної недоцільності відновлення його автомобіля відповідно до висновку №374 від 30.10.2012р., оскільки його ринкова вартість становить 110 616,89 грн., а вартість відновлювального ремонту згідно висновку № 374 від 30.10.2012 року, складає 118 606,76 грн., тобто більше за вартість автомобіля. Вказаними листами відповідач також пропонував позивачу отримати страхове відшкодування в розмірі 29 516,89 грн., яке було розраховано за наступною формулою: 110 616,89 грн. (ринкова вартість автомобіля на день ДТП, до її скоєння) - 80 100 грн. (вартість пошкодженого автомобіля) - 1 000 грн. (франшиза) = 29 516,89 грн.. Також, у листах було зазначено, що до 06.12.2012 року пошкоджений автомобіль буде придбаний у позивача за 80 100 грн., в разі його згоди на його продаж, та для того щоб відповідач мав змогу виплатити у найкоротший термін страхове відшкодування за вказаною формулою, позивачу необхідно погодитися на таку позицію щодо розміру і порядку виплати. Також судом встановлено, що Відповідач на користь позивача, згідно заяви на видачу готівки від 04.12.2012 року, перерахував кошти на відшкодування відновлювального ремонту автомобіля позивача у розмірі 29 516,89 грн., що підтверджується копією заяви-квитанції (а.с.12), копією наказу ТДВ «Альянс» від 28.11.2012 року № 712127212 (а.с.40), копією платіжного доручення № 13746 від 28.11.2012 року (а.с.41) та копією відомості № 150 щодо призначення платежів (а.с.42). Також в судовому засіданні позивач підтвердив отримання ним коштів у розмірі 29 516,89 грн . 15.03.2013 року позивач звернувся до Відповідача з заявою в якій зазначив, що йому не зрозуміло чому Відповідач на його користь сплатив лише 29 516,89 грн., а не всю суму відповідно до полісу, лімітом виплати якого, встановлена сума у розмірі 50 000 грн., що сплачується за вирахуванням суми франшизи, яка згідно полісу, встановлена у розмірі 1 000 грн., та просив виплатити йому залишок суми страхового відшкодування у розмірі 19 483,11 грн.. Копія вказаної заяви міститься у матеріалах справи (а.с.13). З листа ТДВ «Альянс Україна» вих. № Н-198/03 від 22.03.2013 року вбачається, що оскільки вони не отримали від позивача відповіді на їх пропозицію відповідно до листа від 20.11.2012р. відповідач був змушений застосувати положення п.30.2 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та

Outcome: approved