Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-02 00:00:00

Позивача звернувся до суду з позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що він перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 2002 по 2013 рік. Рішенням Ковпаківського районного суду міста Суми по справі №592/9972/15-ц від 09.11.2015 року за [PERSON] (відповідач) було визнано право власності на Уі частину квартири за адресою: [ADDRESS], інша частина квартири на праві власності належить мені - [PERSON]. Квартира розташована на 5 поверсі 9-ти поверхового будинку, має загальну площу - 29,71 м. кв., житлову площу - 17.3 м. кв., кухня - 5 кв. м., вбиральня - 2,4 м. кв., коридор - 3, 6 м. кв., балкон - 2,7 м. кв. З червня 2016 року відповідачка по справі припинила брати участь в оплаті спожитих комунальних послуг. З червня 2016 року комунальні послуги оплачуються мною, що підтверджується копіями квитанцій, а відповідач відмовляється вносити плату за комунальні послуги та відшкодовувати мені свою частку витрат. За період з червня 2016 року по даний час мною було сплачено: А-Мусон, КП «Сумижилкомсервіс», ТОВ «КК»Коменерго-Суми», ФОП [PERSON], ТОВ «СУМИГАЗ ЗБУТ» всього 11832 грн. 00 коп. Відповідно частка відповідача становить 5916 грн. 00 коп., яку він просить стягнути з неї. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав суду заяву з проханням розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує і просить стягнути з відповідача заборгованість в повному обсязі. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи сповіщений належним чином, заперечень на позов на надав. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді цієї справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. За змістом ст.ст.6, 627 ЦК України - сторони є вільними в укладенні договору. Судом встановлено, що позивач перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 2002 по 2013 рік. Рішенням Ковпаківського районного суду міста Суми по справі №592/9972/15-ц від 09.11.2015 року за [PERSON] (відповідач) було визнано право власності на Уі частину квартири за адресою: [ADDRESS], інша частина квартири на праві власності належить мені - [PERSON]. Квартира розташована на 5 поверсі 9-ти поверхового будинку, має загальну площу - 29,71 м. кв., житлову площу - 17.3 м. кв., кухня - 5 кв. м., вбиральня - 2,4 м. кв., коридор - 3, 6 м. кв., балкон - 2,7 м. кв. З червня 2016 року відповідачка по справі припинила брати участь в оплаті спожитих комунальних послуг. З червня 2016 року комунальні послуги оплачуються мною, що підтверджується копіями квитанцій, а відповідач відмовляється вносити плату за комунальні послуги та відшкодовувати мені свою частку витрат. За період з червня 2016 року по даний час мною було сплачено: А-Мусон, КП «Сумижилкомсервіс», ТОВ «КК»Коменерго-Суми», ФОП [PERSON], ТОВ «СУМИГАЗ ЗБУТ» всього 11832 грн. 00 коп. Відповідно частка відповідача становить 5916 грн. 00 коп., Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Відповідно до ст. 322 ЦК України власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. При цьому згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Між сторонами відповідного договору у розумінні вимог ч. 1 ст. 626 ЦК України щодо утримання майна, яке перебуває у їх спільній часткові власності в наявності не має. В даному випадку, відповідачка повинна брати участь у таких витратах у межах своєї частки у праві спільної часткової власності, а саме за 1/2 частину. Згідно ч. 1 ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Як передбачено ч. 1 ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Статтею 360 ЦК України передбачено, що власник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов'язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов'язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов'язаннями пов'язаними зі спільним майном. З наведеної норми вбачається, що в разі доведеності одним із співвласників понесення ним витрат на управління, утримання та збереження спільного майна, участь у ньому (управлінні, утриманні, збереженні) пропорційно своїй частці зобов'язаний приймати інший співвласник, який ухиляється від свого обов'язку. Особа, яка зазнала втрат, має право на їх відшкодування у передбаченому законом порядку. Зокрема, такими способами захисту права є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди (п. 8 ч. 2 ст. 16 ЦК України). Відповідно до вимог ст.ст. 156, 160 ЖК України витрати з утримання житла несуть власники та повнолітні члени сім'ї власника житла. Що стосується неповнолітньої дитини, то її витрати несуть батьки у рівних частках. Окрім того, за змістом статті 162 ЖК України плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Відсутність самого договору між сторонами не звільняють мешканців квартири від обов'язку оплати комунальних послуг, оскільки в силу вимог ст. 162 ЖК України наймач (власник) зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату і та плату за комунальні послуги. Незважаючи на те, що у ч. 1 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» і передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, проте відповідно до пункту 1 частини першої статті 20 цього Закону споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного і

Outcome: approved