Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-14 00:00:00

Позивач АТ КБ «Приватбанк» в особі представника за довіреністю Гребенюк О.С. звернувся до суду із позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за договором кредиту. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що відповідно до укладеного договору б/н від 30 липня 2015 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 900,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом до 25 числа місяця, що слідує за місяцем, в якому були здійснені трати, за користування кредитом, в розмірі, зазначеному в Тарифах, що діють на дату нарахування та викладені на банківському сайті, що підтверджується п. 2.1.1.12.2 Договору. Відповідно до умов укладеного договору, договір складається з заяви позичальника, Умов та правил надання банківських послуг та тарифів банку. У порушення ст. 526, 527, 530 ЦК України та умов договору відповідач зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконав, у зв`язку з чим станом на 22.05.2019 року має заборгованість на загальну суму 50 330,03 грн., яка складається з заборгованості за простроченим тілом кредиту в розмірі 1210,65 грн., пені за прострочене зобов`язання у розмірі 41 965,00 грн., пені за несвоєчасну сплату боргу на суму від 100 грн. в розмірі 4281,52 грн., штрафів відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг в сумі 500 грн. - фіксована частина та 2372,86 грн. - процентна складова. Позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 50 330,03 грн. та судовий збір в сумі 1921 грн. Представник позивача у судове засідання не з`явився, надавши клопотання про розгляд справи без його участі, на задоволенні позову наполягав, не заперечував проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] у відкрите судове засідання не з`явився за невідомих суду причин повторно, про час та місце слухання справи повідомлялася своєчасно та належним чином за місцем реєстрації. Через наведені обставини відповідач одночасно був повідомлений про дату, час і місце розгляду справи шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті «Судова влада України», проте до суду не прибув, відзиву на позов не надав, будь-яких заяв (клопотань) від нього не надходило. Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, відповідно до ст. 280 ЦПК України, згідно з якою у разі неявки в судове засідання відповідача, який був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з*явився в судове засідання без повідомлення причин та який не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим, проте таким, що підлягає частковому задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що 30.07.2015 року ПАТ КБ «ПриватБанк» уклав з [PERSON] договір, відповідно до якого відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду з умовами договору кредиту, підписавши останній та заяву. Таким чином, судом встановлено, що при укладанні договору сторони досягли домовленості щодо усіх істотних умов: мети, суми і строку кредиту; умов і порядку його видачі та погашення; способів забезпечення зобов`язань позичальника; відсоткової ставки; порядку плати за кредит; порядку зміни та припинення дії договору; відповідальності сторін за невиконання або неналежне виконання умов договорів. Договір сторони уклали в письмовій формі. На укладання договору сторони мали вільне волевиявлення і необхідний обсяг цивільної дієздатності. Договір підлягає виконанню обома сторонами. Відповідно до Умов та Правил надання банківських послуг клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Згідно з Правилами користування платіжною карткою, Умовами та Правилами надання банківських послуг, строк погашення процентів за кредитом визначено щомісячними платежами, а строк погашення кредиту в повному обсязі визначено останнім днем місяця вказаного на платіжній картці. За користування Кредитом Банк нараховує відсотки у розмірі встановленими Тарифами Банку, із розрахунку 360 календарних днів в році. За змістом Умов для надання послуг банк видає клієнту картку, її вид визначений у пам`ятці клієнта про умови кредитування і заяві, підписанням якого клієнт і банк укладають договір про надання банківських послуг. Строк дії картки вказаний на картці ( місяць, рік) Після настання зазначеного на картці терміну її дії банком випускається картка на новий термін, згідно діючих тарифів. Обставини щодо укладення кредитного договору та отримання кредитної картки відповідачем не спростовуються, та підтверджуються паспортними даними, які [PERSON] особисто засвідчував при укладанні договору. Таким чином, банк свої зобов`язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а відповідач, у свою чергу, порушив свої зобов`язання перед банком. За загальним правилом (ч.1 ст.13 ЦПК України) суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна з яких відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Проте відповідачем не надано суду жодного доказу на спростування позивних вимог АТ КБ «ПриватБанк». Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору. Відповідно до ст.509 ЦК України зобов`язанням визнається правовідношенням, на підставі якого одна сторона боржник зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майна, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договір та інші право чини відповідно до ст.11 ЦК України. Згідно ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно до статті 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. У разі порушення зобов`язань відповідно до ст.611 ЦК України настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання та на вимогу кредитора зобов`язаний виплатити останньому суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за період прострочення, а крім того, якщо за порушення зобов`язання встановлена неустойка (штраф, пеня), то вона підлягає стягненню з боржника в повному розмірі незалежно від стягнення збитків на підставі ст. 624 ЦК України. Згідно до ч.1. ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ч1. ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідно до кредитного договору відповідач зобов`язався виконувати погашення кредиту в порядку та строки відповідно до договору. З розрахунку заборгованості, наданого позивачем, вбачається, що відповідач має загальну заборгованість, яка утворилася за кредитним договором від 30.07.2015 року станом на 22.05.2019 року в розмірі 50 330,03 гривень, а саме: заборгованості за простроченим тілом кредиту в розмірі 1210,65 грн., пені за прострочене зобов`язання у розмірі 41 965,00 грн., пені за несвоєчасну сплату боргу на суму від 100 грн. в розмірі 4281,52 грн., штрафів відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг в сумі 500 грн. - фіксована частина та 2372,86 грн. - процентна складова. Таким чином, оскільки відповідач умови кредитного договору не виконує, підлягає стягненню з останнього на користь позивача сума заборгованості за кредитним договором б\\н від 30.07.2015 р. в розмірі 1210,65 грн., яка складається з заборгованості за простроченим тілом кредиту. Вимоги позивача про стягнення з відповідача нарахованих пені та штрафів не підлягають задоволенню, з огляду на наступне. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та /або штрафів на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам-підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов`язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Згідно з п. 5 ч. 2 Розпорядження № 1053-р від 30 жовтня 2014 року Кабінету Міністрів України, яким затверджено Перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, місто Маріуполь Донецької області, де зареєстрований та проживав відповідач [PERSON] , входить до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. Наказом керівника Антитерористичного центру при СБУ від 07 жовтня 2014 року № 33/6/а «Про визначення районів проведення антитерористичної операції та термінів її проведення» районами проведення АТО визначені всі населені пункти Донецької та Луганської області (без виключень). Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 року № 1275-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визначення такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України» затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція і до цього переліку включено місто Маріуполь Донецької області. Доказів того, що відповідач [PERSON] проживає поза межами м. Маріуполя суду АТ КБ «Приватбанк» не надано. До того ж, суд враховує, що АТ КБ «Приватбанк» звертаючись до суду з позовом до [PERSON] зазначив містом його проживання м. Маріуполь. Оскільки на теперішній час населені пункти Донецької області, згідно з затвердженим переліком, є територією де проводилася антитерористична операція, то визначені Законом України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» тимчасові заходи для забезпечення підтримки осіб, які проживають у зоні проведення антитерористичної операції, розповсюджуються на відповідача [PERSON] і звільняють його від обов`язку по оплаті пені та штрафів на користь АТ КБ «ПриватБанк», а позивачем безпідставно в порушення вимог зазначеного Закону нараховані пеня за прострочене зобов`язання у розмірі 41 965,00 грн., пеня за несвоєчасну сплату боргу на суму від 100 грн. в розмірі 4281,52 грн., а також штрафи на загальну суму - 2872,86 грн., а тому в цій частині позовних вимог слід відмовити. Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п. 36 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17 жовтня 2014 року вимога пропорційності присудження судових витрат при частковому задоволенні позову застосовується незалежно від того, за якою ставкою сплачено судовий збір (наприклад, його сплачено за мінімальною ставкою, визначеною Законом № 3674-VI). На підставі зазначеного, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню також витрати по сплаті судового збору в розмірі 46 грн. 20 коп. ( (1921*1210,65) / 50 330,03).

Outcome: partial