Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-17 00:00:00

· Позивач в лютому 2015 року звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача коштів за договором позики. В судовому засіданні представник позивача пояснила, що 24.12.2013 року позивач позичив відповідачу кошти в сумі 7993 грн., обумовивши еквівалент позики - 1000 доларів США. Позику у відповідному еквіваленті відповідач зобов'язався повернути до 24.12.2014 року, однак свого обов'язку не виконав. Відповідач боргу до цього часу добровільно не повернув, тому позивач просить стягнути із нього в судовому порядку загальну суму боргу з урахуванням розрахунку відсотків та інфляційних у розмірі 44952,57 грн., а також понесені судові витрати. Відповідач у судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, хоча про час та місце судового розгляду справи був повідомлений в установленому законом порядку. Суд вважає за можливе справу по суті розглянути за відсутності відповідача в судовому засіданні, постановивши заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити частково з наступних мотивів. Відповідно до ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Між сторонами 24.12.2013 року було укладено договір позики № 5 на суму 7993,00 грн. під 20% річних строком повернення до 24.12.2014 року в письмовій формі, про що свідчить відповідний договір, наявний в матеріалах справи. Еквівалентом переданої в борг суми сторони визначили 1000 доларів США. Позивач обов'язок передачі грошей за договором виконав, тоді як відповідачем не виконано добровільно свого обов'язку із повернення в установлений між сторонами строк суми позики та процентів за користування нею. За п. 2 укладеного між сторонами договору позичальник зобов'язався отриману позику та проценти за користування нею повернути позикодавцю готівкою в національній валюті в сумі, еквівалентній доларам США за офіційним курсом Національного банку України станом на день повернення позики. Пунктом 6 договору сторони обумовили обов'язок позичальника в разі неповернення своєчасно суми позики сплатити на вимогу позикодавця суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також сто відсотків річних від простроченої суми. При поданні позову позивачем визначено суму заборгованості, виходячи із офіційного курсу НБУ станом на 18.02.2015 року 26,799 грн. за 1 долар США. Станом на дату розгляду справи офіційний курс змінився і становить 23,297 грн. за 1 долар США. Як вбачається із роз'яснень, викладених в абз. 2 п. 14 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року N 14 «Про судове рішення у цивільній справі», у мотивувальній частині рішення суду належить наводити розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення. Таким чином, виходячи із наведених позивачем в розрахунку до позовної заяви формул, складові та суми стягнення з відповідача на користь позивача є наступними: · позика в еквіваленті до 1000 доларів США становитиме 23297 грн., · відсотки за користування позикою за 422 дні (з 24.12.2013 року по 18.02.2015 року згідно заявлених позовних вимог) - 5387,03 грн. (23297 х 20% х 422 : 365), · 100% (неустойка) за прострочення платежу за період з 25.12.2014 року по 18.02.2015 року (56 днів) - 3574,33 грн. (23297 х 100% х 56 : 365), · сума інфляційних за весь час прострочення платежу, тобто з 25.12.2014 року - 1995,22 грн., - а всього - 34253,58 грн. Крім того, позивачем понесені витрати на оплату судового збору в сумі 450 грн., які також слід стягнути з відповідача на користь позивача - пропорційно до задоволених позовних вимог, тобто в сумі 342,54 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial