overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-07 00:00:00

позивач [PERSON] через свого представника [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення суми боргу, стягнення інфляційних витрат та трьох процентів річних. Свій позов обґрунтовую тим, що 26.06.2016 між ним та відповідачкою був укладений договір позики, за умовами якого позивач надав у борг відповідачу грошові кошти у розмірі 200000,00 грн., в свою чергу відповідач зобов»язалась повернути борг позивачу до 15.08.2016 року. Вказане підтверджується відповідною розпискою. Відповідач зобов»язання належним чином не виконує, а тому позивач звернувся до суду. Відповідачу направлялись листи з вимогою про повернення коштів, проте відповідач суму заборгованості не повернув, а тому позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь грошові кошти в сумі 262629,96 грн., з яких: 200000 грн. - основний борг, 52263,50 грн. - інфляційні витрати та 10366,36 грн. - 3% річних, а також суму сплаченого судового збору. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва 01.06.2018 року, у справі відкрито провадження для розгляду за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 23.07.2018 року, у справі закінчено підготовче провадження та призначено справу до розгляду. У судове засідання представник позивач не з'явився. Подав суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, просив озов задовольнити з викладених в ньому підстав, проти ухвалення заочного рішення у справі не заперечував. Відповідач в судове засідання не з»явилась. Про розгляд справи повдомлялась належним чином. Про причини неявки суд не повідомила. Відзив та інші заяви з процесуальних питань від неї до суду не надходило. Враховуючи викладене, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи, а також, оскільки, сторона позивача не заперечувала проти заочного розгляду справи у загальному позовному провадженні, суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-29 00:00:00

позивач [PERSON] через свого представника [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON], в якому просила суд шлюб, зареєстрований 07.07.2017 року між нею та відповідачем Центральним відділом державної реєстрації шлюбів Головного територіального управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 1341, - розірвати. Від шлюбу вони дітей не мають. В обґрунтування позову позивач вказала, що шлюбні відносини із відповідачем припинені, спільне господарство не ведеться, вони проживають окремо, відновлення стосунків неможливе, а тому вона вимушена звернутись з даним позовом до суду та просить суд розірвати шлюб. Позивач в судове засідання не з'явилась. До суду позивач та її представник подали письмову заяву про розгляд справи без їх участі. Просили позов задовольнити та шлюб розірвати. Відповідач в судове засідання не з'явився. Судом про розгляд справи повідомлявся належним чином. Про причини неявки суд не повідомив. З будь-якими клопотаннями до суду не звертався. Враховуючи викладене, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи, а також на підставі ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню за наступних підстав. Відповідно до вимог ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено, що між сторонами 07.07.2017 року Центральним відділом державної реєстрації шлюбів Головного територіального управління юстиції у м. Києві, було зареєстровано шлюб, актовий запис № 1341 (а.с. 4). Під час перебування в зареєстрованому шлюбі у сторін дітей немає. Судом встановлено, що шлюбні відносини між позивачем та відповідачем по справі припинені, спільне господарство не ведеться, відновлення подружніх стосунків неможливе та сторони проживають окремо, та доказів зворотному суду з боку відповідача надано не було. Згідно із роз'ясненнями, викладеними у п.п. 10, 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що має місце припинення подружніх стосунків, суд вважає, що збереження сім'ї неможливе, а тому позов є обґрунтований та законний, в зв»язку з чим підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-23 00:00:00

Позивач [PERSON], через свого представника [PERSON] звернулася до Макарівського районного суду з позовом до Великокарашинської сільської ради Макарівського району Київської області, третя особа: Макарівська районна державна нотаріальна контора Київської області, в якому просила визнати їй додатковий строк у три місяці для подання до нотаріуса заяви про прийняття спадщини після смерті її батька [PERSON], який помер 26.05.2014 року. В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що нотаріусом йому було відмовлено в оформлені спадщини після смерті [PERSON], оскільки вона пропустила передбачений ч.1 ст.1270 ЦК України строк для її прийняття. Проте, даний строк вона пропустила з поважної причини, а саме через хворобу та непрофесійну отриману консультацію від юриста. В судове засідання позивач не зявився, її представник [PERSON] подала до суду заяву, в якій просила слухати справу за її відсутності, позов підтримала, просила задовольнити. Відповідач у судове засідання свого представника не направили, надіслали до суду заяву, в якій просили суд слухати справу у їх відсутності. Проти задоволення позовних вимог не заперечили. Третя особа про свою участь у справі не заявила, тому відповідно до ст. 36 ЦПК України, тому справа розглядається без участі вказаної третьої особи. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. 26.05.2014 року помер гр. [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ОК № 310313 від 28.05.2014 року. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина за законом на спадкове майно, яке складається з житлового будинку в с. Малий Карашин по вул. Будівельній, 26 Макарівського району Київської області та земельної ділянки, площею 0,114 га, що розташована за тією ж адресою. Позивач по даній справі відповідно до свідоцтва про народження серії І-ФМ №471119 від 29.12.1973 року та свідоцтва про укладення шлюбу серії І-ФМ №273824 від 12.08.1995 р. є дочкою померлого, тобто спадкоємцем першої черги за законом. Відповідно до наявних у матеріалах справи заяв, інші спадкоємці, [PERSON] та [PERSON] від своєї частки у спадщині відмовилися на користь позивача. Наявність інших спадкоємців судом не встановлено. З заявою про прийняття спадщини позивач вчасно до нотаріуса не звернулася, оскільки є важко хворою людиною, що підтверджується випискою із медичної карти №4782. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Частинами ч.3 ст. 1272 ЦК України визначено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Враховуючи викладене, а також те, що строк для прийняття спадщини позивачем пропущено з поважної причини, то суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-26 00:00:00

Позивач [PERSON] через свого представника - [PERSON] подала в суд позов до Акціонерно-комерційного банку соціального розвитку «Укрсоцбанк», третя особа: Постійно діючий третейський суд при асоціації українських банків про визнання недійсними кредитного договору, договору про відкриття відновлюваної кредитної лінії, договору застави в частині третейського застереження та визнання недійсним рішення третейського суду. Свої позовні вимоги обґрунтовувала тим, що 26.08.2008 року між нею та Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» було укладено кредитний договір № 839/3/27/38/8-603, предметом якого було надання банком позичальнику грошових коштів у розмірі 66 000 (шістдесят шість тисяч) доларів США строком до 10.08.2015 року. 26.08.2008 року між Позичальником та Банком було укладено договір відновлюваної кредитної лінії № 839/3/27/38/8-604, п. 1.1.1. ст. 1 якого було передбачене надання кредиту, яке буде здійснюватись окремими частинами - «Траншами» зі сплатою 24,00 процентів річних за кредитом в межах максимального ліміту заборгованості позичальника за кредитом в сумі 1 278 (одна тисяча двісті сімдесят вісім) грн. 82 коп. з кінцевим терміном погашення заборгованості за кредитом не пізніше 10.08.2015 року. 26.08.2008 року між Позичальником та Банком було укладено Іпотечний договір № 839/4/27/38/8-566, відповідно до умов п. 1.1. ст. 1 якого, Іпотекодавцем Іпотекодержателю було передано в іпотеку нерухоме майно, а саме: трикімнатну квартиру № 80, загальною площею 66,0 кв.м., житловою площею 42,7 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Грицевця, буд. № 27 для забезпечення виконання зобов'язань щодо повернення кредиту за кредитним договором № 839/3/27/38/8-603 від 26.08.2008 року та договором відновлюваної кредитної лінії № 839/3/27/38/8-604 від 26.08.2008 року. Пункти 6.2 ст. 6 договору кредиту та договору відновлюваної кредитної лінії, п. 5.2 ст. 5 іпотечного договору містять третейське застереження, в якому передбачено, що у випадку неможливості вирішення спору шляхом переговорів, сторони,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-11 00:00:00

Позивач [PERSON] через свого представника адвоката [PERSON] звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просив розірвати шлюб між ним та відповідачкою, зареєстрований 08.02.1997 року Центральним відділом державної реєстрації шлюбів Головного територіального управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 140. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. В обґрунтування позову позивач вказував, що шлюбні відносини із відповідачем припинені, спільне господарство не ведеться, відновлення подружніх відносин, збереження сім'ї неможливо, у зв'язку із різними поглядами на життя, різними характерами та інтересами. Збереження формально зареєстрованого шлюбу суперечить його інтересам, в зв»язку з чим він звернувся до суду. Представник позивача та відповідач в судове засідання не з'явились. Суду подали письмову заяву про розгляд справи без їх участі. Просили позов задовольнити та шлюб розірвати. Враховуючи викладене, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню за наступних підстав. Відповідно до вимог ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 08.02.1997 року Центральним відділом державної реєстрації шлюбів Головного територіального управління юстиції у м. Києві було зареєстровано шлюб між сторонами, про що зроблено актовий запис № 140 (а.с. 4). Від шлюбу сторони мають повнолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с.6), неповнолітніх дітей сторони не мають. Шлюбні відносини між позивачем та відповідачем по справі припинені, спільне господарство не ведеться, відновлення подружніх відносин та збереження сім'ї неможливе. Згідно із роз'ясненнями, викладеними у п. п. 10, 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Враховуючи викладене та приймаючи до уваги те, що має місце припинення подружніх стосунків, що виключає відновлення колишніх сімейних відносин, зважаючи на визнання позову відповідачем, суд вважає, що збереження сім'ї неможливе, а тому позов є обґрунтований та законний, в зв»язку з чим підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-31 00:00:00

Позивач, [PERSON], через свого представника, адвоката [PERSON], пред'явив позов до відповідача, [PERSON], в якій сторона позивача просить розірвати шлюб між позивачем, [PERSON], [INFO], та відповідачем, [PERSON], [INFO], який був зареєстрований 17 грудня 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Семенівського районного управління юстиції Чернігівської області, про що зроблений актовий запис № 79. В обґрунтування вимог стороною позивача у позові зазначено про те, що 17 грудня 2011 року позивач уклав шлюб з [PERSON]. Від шлюбу дітей немає. Спільне життя з відповідачем не склалося, в зв'язку з тим, що останнім часом у сторін спостерігаються складні взаємовідносини в родині. У судове засідання позивач [PERSON] та представник позивача, адвокат [PERSON], не з'явилися, подали суду письмові відомості про розгляд справи за їх відсутності, за змістом яких позов підтримали та просили його задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, була повідомлена належним чином про час та місце судового засідання, подала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, де зазначила відомості про те, що позов нею визнається повністю, наслідки визнання позову їй зрозумілі. Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, вважає за необхідне позов задовольнити повністю за наступних обставин. У справі з'ясовано, що позивач з відповідачем зареєстрували шлюб 17 грудня 2011 року. Від шлюбу неповнолітніх дітей немає. На цей час спільне життя позивача з відповідачем не склалося по суті з причин складних взаємовідносин між сторонами. Сторони у справі практично припинили ведення спільного побуту. За таких обставин суд приходить до висновку, що спільне життя позивача з відповідачем та збереження шлюбу не можливі. Через те, що позов підлягає повному задоволенню, відповідно до вимог ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України суд вважає за потрібне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-16 00:00:00

Позивач [PERSON] , через свого представника - адвоката Афенді В.В., звернувся до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області з позовом [PERSON] про виділ частки із майна, що є у спільній частковій власності. Враховуючи складність виготовлення повного тексту рішення, суд вважає можливим оголосити вступну та резолютивну частини рішення, а повний текст виготовити протягом трьох днів.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-24 00:00:00

Позивач [PERSON] через свого представника адвоката Кінах Я.В. звернувся в суд з позовом до відповідачів Головного управління Національної поліції у Волинській області, Волинської обласної прокуратури, Державної казначейської служби України у Волинській області про відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок незаконного притягнення до кримінальної відповідальності. Позов обґрунтовано тим, що СВ Луцького ВП ГУНП у Волинській області у 2018 році приводилось досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань №12018030130000115 за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України. 27 лютого 2018 року у вказаному кримінальному провадженні позивачу було оголошено повідомлення про підозру, відповідно до змісту якого [PERSON] , знаходячись поблизу домогосподарства по [ADDRESS] , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-02 00:00:00

Позивач [PERSON] , через свого представника адвоката Ковальова Д.В., звернулася до суду з даним позовом про стягнення з відповідача [PERSON] боргу 12768,05 доларів США, мотивуючи його тим, що 9.02.2018р. між [PERSON] та [PERSON] укладено договір позики, за яким останній отримав у неї у борг 10000 доларів США. 30.12.2018р. [PERSON] пред`явила [PERSON] вимогу щодо повернення позики, однак останній цю вимогу не задовольнив. Також просив суд стягнути судові витрати. Представник позивача підтримав позов, просив його задовольнити, надавши суду письмову заяву. Відповідач у засідання не прибув повідомлявся належним чином про час та місце його проведення. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що 9.02.2018р. відповідач нотаріально підтвердив, що 9.10.2017р. отримав від [PERSON] 271240 грн., про що склав заяву від 9.02.2018р. (а.с.9). При цьому строку повернення боргу у заяві не зазначено. Також адвокатом позивача надано вимогу позивачки до відповідача (а.с.10), згідно якої вона вимагає від відповідача, зокрема, повернути 271240,20 грн. згідно заяви [PERSON] від 9.02.2018р., що еквівалентно 10000 євро, ця заява датована 30.12.2018р. Статтею 1047 ЦК України встановлено, що договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ст. 526 ЦПК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Статтею 530 цього ж Кодексу передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк(термін). Оскільки у зазначеній заяві від 9.02.2018р. не встановлено строк повернення позики, а вимога позивачки від 30.12.2018р. не отримана відповідачем, бо доказів такого отримання останнім цієї вимоги стороною позивача суду не надано, то суд вважає, що строк виконання зобов`язання не настав, а отже вимога щодо стягнення боргу заявлена стороною позивача передчасно, тому позов задоволенню не підлягає. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-03 00:00:00

Позивач [PERSON] , через свого представника адвоката Корнієнка А.А., звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб, зареєстрований 15 квітня 2003 року відділом РАГС Свердловського міського управління юстиції Луганської області, відповідний актовий запис № 117, між нею та відповідачем [PERSON] з тих підстав, що у подружжя відсутнє взаєморозуміння, почуття любові та поваги один до одного. Позивач [PERSON] та її представник адвокат Корнієнко А.А. в судове засідання не з`явилися. В позовній заяві просять справу розглянути за відсутності позивача та представника позивача. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, місце та час слухання справи повідомлявся належним чином. Відзив на позовну заяву не надав, заяви про розгляд справи за його відсутності не надходило. 04 жовтня 2021 року постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Із свідоцтва про одруження, що було видане 15 квітня 2003 року відділом РАГС Свердловського міського управління юстиції Луганської області вбачається, що сторони одружились 15 квітня 2003 року, відповідний актовий запис № 117 (а.с. 32). Сторони від шлюбу мають спільну неповнолітню дитину сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується ксерокопією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 11 листопада 2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Свердловського міського управління юстиції Луганської області, відповідний актовий запис № 485 (а.с. 19). З позовної заяви встановлено, що спільне життя подружжя не склалося у зв`язку з відсутністю взаєморозуміння, несумісності характерів, поваги один до одного. Сторони тривалий час не проживають однією сім`єю, не ведуть спільного господарства, не підтримують сімейні відносини, подальше спільне життя із збереженням шлюбу буде суперечить їх інтересам. У сторін відсутні спори з приводу розподілу спільного майна та щодо місця проживання дитини. Відповідно ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно статті 112 СК України судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу стали неможливими, позивач наполягає на розірванні шлюбу. В порядку статті 113 СК України, після розірвання шлюбу, залишити [PERSON] прізвище [PERSON] . За таких обставин, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, тому позовні вимоги [PERSON] про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Згідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З огляду на зазначене, суд вважає за необхідне судові витрати покласти на сторони порівну. На підставі\~викладеного та\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-02 00:00:00

Позивач [PERSON] через свого представника адвоката Шевченка О.І. звернувся до суду із вказаним позовом. Враховуючи, що виготовлення повного тексту рішення вимагає значного часу, суд відповідно до вимог ч. 6 ст. 259 ЦПК України проголошує лише його вступну та резолютивну частини. На підставі викладеного,

Outcome: approved