Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-02 00:00:00

Позивач [PERSON] сільська рада Пустомитівського району Львівської області звернувся в Пустомитівський районний суд Львівської області з позовом до відповідача, в якому просить суд припинити договір оренди між [PERSON] сільською радою та [PERSON] укладений 23.02.2007р., зареєстрований у Пустомитівському районному відділі Центру державного земельного кадастру 23.02.2007р. за № 04:07:458:00124 на земельну ділянку загальною площею 2,6820 га яка знаходиться за адресою Львівська область, Пустомитівський район с. Зимна Вода, вул. Тичини, 2, шляхом його розірвання та повернення земельної ділянки. В обґрунтування своїх вимог позивачка покликається на те, що 23 лютого 2007 року між [PERSON] сільською радою та гр. [PERSON] укладено договір оренди земельної ділянки, яка знаходиться за адресою Львівська область, Пустомитівський район, с.Зимна Вода, вул.Тичини,2 терміном на 20 років, площею 2,6820 га для розміщення житлового комплексу. Встановлено ставку річної орендної плати в розмірі 5 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що становить 22159,26 грн. протягом двох років з дня складання договору оренди земельної ділянки та 8 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що становить 35454,82 грн. протягом решти терміну оренди. Договір зареєстрований у Пустомитівському районному відділі Центру державного земельного кадастру, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 23 лютого 2007 року за № 04:07:458:00124. 16.03.2015 року на адресу [PERSON] сільської ради поступила скарга від мешканців с.Зимна Вода, щодо розірвання договору оренди земельної ділянки, оскільки вона використовується гр. [PERSON] не за призначенням, а виступає майданчиком для збору різного мотлоху, будівельного та побутового сміття, заросла чагарниками. Розглянувши дану заяву по суті комісією сільської ради було виявлено, що дійсно з часу оренди частини орендованої території , що складає самостійну замкнену ділянку площею 0,5698га, використовується не за цільовим призначенням. Листом вих.№ 107 від 06.03.2015р. [PERSON] сільська рада звернулася до гр. [PERSON] із вимогою погасити заборгованість по оплаті оренди, після чого частина заборгованості 27.03.2015 р. (в сумі 60000 грн.), р. (в сумі 70000 грн.) та 15.06.2015р. (в сумі 3394,55 грн.) була погашена, що свідчить про те , що сам гр. [PERSON] визнає, що ним порушено умови договору в частині розмірів та строку оплати оренди. Станом на час подання позову заборгованість становить у розмірі 59811,61 грн. У звязку із вищенаведеним та у відповідності до ст.32 Закону України «Про оренду землі» та ст. 141 Земельного кодексу України, [PERSON] сільська рада вимагає припинення договору оренди шляхом його розірвання із гр. [PERSON] з підстав визначених Земельним кодексом України та договором оренди, а саме - використання земельної ділянки не за цільовим призначення та систематична несплата орендної плати. В судовому засіданні представник позивача за дорученням [PERSON] позовні вимоги підтримала та просить задоволити. В судовому засіданні представник відповідача за дорученням [PERSON] позовні вимоги не визнав та заперечив. Свої заперечення мотивує тим. що хоча розмір орендної плати за землю є умовою договору оренди, разом з тим, орендна плата є формою податку на землю, справляння плати за землю є сферою регулювання податкового законодавства. В силу цього, [PERSON] здійснював сплату орендної плати на підставі податкових повідомлень-рішень, які надавались органами державної податкової служби. [PERSON] сплатив [PERSON] сільській раді за період з 23.02.2007 року по 31.12.2015 року орендну плату за користування земельною ділянкою на загальну суму 297 089,57 грн. Станом на даний час у [PERSON] існує переплата орендної плати за користування земельною ділянкою за період з 23.02.2007 року по 31.12.2015 року в розмірі 6432,91 грн. А тому, доводи позивача про існування заборгованості по орендній платі є безпідставними. Також вважає, безпідставними доводи позивача про порушення відповідачем умов договору оренди, а саме використання земельної ділянки не за цільовим призначення, оскільки земельна ділянка надана [PERSON], для розміщення житлового комплексу, будівництво якого проходить на даний час, а тому земельна ділянка використовується за цільовим призначенням. За вказаних обставин, просить суд в задоволенні позову відмовити повністю. Проаналізувавши матеріали справи та доводи сторін, дослідивши докази у справі у їх сукупності суд приходить до переконання про відсутність підстав, для задоволення позовних вимог. часткове задоволення позовних вимог позивачки, з наступних підстав : Згідно зі статтею 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Статтею 60 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ч. 1 ст. 638 ЦК України, договір, є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Судом встановлено, що 23 лютого 2007 року на підставі рішення [PERSON] сільської ради №166 від 15.02.2007 року, між позивачем [PERSON] сільською радою та відповідачем [PERSON] було укладено договір оренди землі, Договір зареєстрований у Пустомитівському районному відділі Центру ДЗК, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 23.02.2007 року за № 04:07:458:00124. Відповідно до п.1 Договору Орендодавець надає, а Орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку, яка знаходиться у с. Зимна Вода на вул. Тичини, 2 для розміщення житлового комплексу. Згідно з п.2 Договору в оренду передається земельна ділянка, загальною площею 2,6820 га, у тому числі непокриті території - 0,5698 га та інші - 2, 1122 га. Як зазначено в п.5 Договору, нормативно грошова оцінка земельної ділянки становить 443 185, 20 гривень. Відповідно до п. 8 Договору договір укладено на 20 (двадцять) років, тобто до 23 лютого 2027 року. Згідно з п.9 Договору орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі та розмірі 22 159,26 грн. в рік, протягом двох років з дня складання договору оренди земельної ділянки що становить 5 відсотків нормативної грошової оцінки земельної ділянки, та 35 454,82 в рік, протягом решти терміну оренди, що становить відповідно 8 відсотків від нормативно- грошової оцінки земельної ділянки - згідно рішення [PERSON] сільської ради від 15.02.2007р.№166. Як зазначено у п.11 Договору орендна плата вноситься до 20-го числа місяця, наступного за звітним. Як вбачається з п.38 Договору дія договору припиняється шляхом його розірвання: за взаємною згодою сторін; за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у наслідок невиконання другою стороною обовязків, передбачених договором та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав визначених законом. Судом встановлено, щоу звязку з систематичною несплатою відповідачем [PERSON] орендної плати, листом за вих. № 107 від 06.03.2015р. [PERSON] сільська рада звернулася до гр. [PERSON] із вимогою погасити заборгованість по оплаті оренди, після чого частина заборгованості 27.03.2015 р. в сумі 60000 грн., 10.04.2015 р. в сумі 70000 грн. та 15.06.2015р. в сумі 3394,55 грн. була погашена. Станом на час подання позову заборгованість становила у розмірі 59811,61 грн. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] здійснював сплату орендної плати на підставі податкових повідомлень-рішень, які надавались органами державної податкової служби. Відповідно до пп. 14.1.147 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України плата за землю - це загальнодержавний податок, який справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності. Згідно зі ст. 269 Податкового кодексу України платниками податку є власники земельних ділянок, земельних часток (паїв) та землекористувачі. Питання орендної плати за землю врегульовані ст. 288 Податковим кодексом України. Згідно з ст. 288 Податкового кодексу України підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки. Платником орендної плати є орендар земельної ділянки. Об'єктом оподаткування є земельна ділянка, надана в оренду. Розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем. Розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу: не може бути меншою: для земель сільськогосподарського призначення - розміру земельного податку, що встановлюється цим розділом; для інших категорій земель - трикратного розміру земельного податку, що встановлюється цим розділом. Відповідно до п. 288.7 ст. 288 Податкового кодексу України податковий період, порядок обчислення орендної плати, строк сплати та порядок її зарахування до бюджетів застосовується відповідно до вимог статей 285 - 287 цього розділу. У відповідності до п. 286.1 ст. 286 Податкового кодексу України підставою для нарахування земельного податку є дані державного земельного кадастру. Відповідні органи виконавчої влади з питань земельних ресурсів за запитом відповідного органу державної податкової служби за місцезнаходженням земельної ділянки подають інформацію, необхідну для обчислення і справляння плати за землю, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Згідно з п. 286.2 ст. 286 Податкового кодексу України платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному органу державної податкової служби за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов'язку подання щомісячних декларацій. При поданні першої декларації (фактичного початку діяльності як платника плати за землю) разом з нею подається довідка (витяг) про розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки, а надалі така довідка подається у разі затвердження нової нормативної грошової оцінки землі. Як вбачається з п. 286.5 ст. 286 Податкового кодексу України нарахування фізичним особам сум податку проводиться органами державної податкової служби, які видають платникові до 1 липня поточного року податкове повідомлення-рішення про внесення податку за формою, встановленою у порядку, визначеному статтею 58 цього Кодексу. Таким чином, з вищенаведеного, вбачається, що хоча розмір орендної плати за землю є умовою договору оренди, разом з тим, орендна плата є формою податку на землю, справляння плати за землю є сферою регулювання податкового законодавства. Сплата обов'язкових платежів, до яких віднесено і плату за землю (ст. 9 Податкового кодексу України) не може залежати від умов договору. У листі Державної податкової служби України від 14.03.2012 року №7267/7/17-3217 «Про плату за землю з фізичних осіб» зазначено, якщо державний акт на право власності за земельну ділянку або договір оренди за земельну ділянку державної та комунальної власності оформлений на фізичну особу, то нарахування сум податку проводиться органами державної податкової служби і видають податкові повідомлення-рішення платникові до 1 липня поточного року і сплачує плату за землю протягом 60 днів з дня вручення зазначеного повідомлення-рішення. З огляду на вищенаведене, відповідач [PERSON] правомірно здійснював сплату орендної плати на підставі податкових повідомлень-рішень, які надавались органами державної податкової служби та сплатив [PERSON] сільській раді за період з 23.02.2007 року по 31.12.2015 року орендну плату за користування земельною ділянкою на загальну суму 297 089,57 (двісті девяносто сім тисяч вісімдесят девять грн. 57 коп.) грн., що підтверджується наступними квитанціями: від 02.08.2007 на суму 4629,71 грн., від 20.11.2007 року на суму 5539,83 грн., від 28.03.2008 на суму 3323,90 грн., від 14.08.2008 на суму 6000,00 грн., від 20.11.2008 на суму 15357,00 грн., № ПН578 від 24.06.2009 на суму 17 310,53 грн., № ПН386 від 13.11.2009 на суму 15 000,00 грн., №9508 від 16.03.2010 на суму 3143,00 грн., від 25.112010 року на суму 11264 грн., №22228.381.1 від 29.08.2011 на суму 23636,55 грн., №6381/507 від 19.10.2011 на суму 2954,00 грн., №13420982 від 26.03.2015 на суму 60000,00 грн., №18 від 08.04.2015 на суму 70000,00 грн., №25 від 25.08.2015 на суму 55536,59 грн., №32 від 11.06.2015 на суму 3394,55 грн. Факт проведення орендної плати та відсутності на даний час заборгованості [PERSON] по договору оренди, позивачем не заперечується, а тому не потребує додатковому доказуванню. (ч. 1 ст. 61 ЦПК України). Частиною 1 ст. 19 Земельного кодексу України передбачено, що землі України за основним цільовим призначенням поділяються на такі категорії: а) землі сільськогосподарського призначення; б) землі житлової та громадської забудови; в) землі природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення; г) землі оздоровчого призначення; ґ) землі рекреаційного призначення; д) землі історико-культурного призначення; е) землі лісогосподарського призначення; є) землі водного фонду; ж) землі промисловості, транспорту, зв'язку, енергетики, оборони та іншого призначення. У відповідності до ст.20 Земельного кодексу України встановлення та зміна цільового призначення земель - віднесення земель до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів державної влади та органів місцевого самоврядування. Відповідно до ст.96 Земельного кодексу України землекористувачі зобов'язані забезпечувати використання землі за цільовим призначенням, тобто відповідно до встановленої категорії землі. Згідно ст.143 Земельного кодексу України використання земельної ділянки не за цільовим призначенням є підставою для примусового припинення прав на земельну ділянку в судовому порядку. Під використанням земельної ділянки не за цільовим призначенням слід розуміти експлуатацію землекористувачем земельної ділянки з іншою ціллю, ніж встановлена в рішенні відповідного державного органу про надання в користування земельної ділянки та зафіксована в державному акті на право користування землею, тобто як землі іншої категорії без проведення в установленому порядку зміни її цільового призначення (категорії). Згідно акту обстеження земельної ділянки для розміщення житлового комплексу в с. Зимна Вода, по вул. Тичини, 2 складеного комісією в складі депутатів [PERSON] сільської ради від 20.03.2015 року, на час проведення обстеження встановлено, що частина земельної ділянки площею 0,5698 га. використовується [PERSON] не за цільовим призначенням, оскільки тривалий час ділянка виступає майданчиком для збору різного мотлоху, будівельного та побутового сміття, заросла чагарниками. Як вище встановлено судом, 15 лютого 2007 року [PERSON] сільська рада прийняла рішення №166 «Про погодження проекту відведення земельної ділянки [PERSON] під розміщення житлового комплексу». Відповідно до п.1 Договору оренди земельної ділянки від 23.02.20017 року Орендодавець, [PERSON] сільська рада надала, а Орендар ,позивач [PERSON]А приймає в строкове платне користування земельну ділянку, яка знаходиться у с. Зимна Вода на вул. Тичини, 2 для розміщення житлового комплексу. Судом встановлено, що 15 грудня 2015 року ДП «УКРДЕРЖБУДЕКСПЕТИЗА» був наданий експертний звіт щодо розгляду проектної документації в частині міцності, надійності та довговічності обєкта будівництва за робочим проектом «Будівництво багатоквартирного житлового будинку з вбудованими нежитловими приміщеннями на вул. Тичини,2 в с. Зимна Вода Пустомитівського району Львівської області», згідно якого вказаний робочий проект виконано згідно з вихідними даними на проектування та розроблений з дотриманням вимог до міцності, надійності та довговічності обєкта будівництва. Проектна документація була розроблена ТзОВ «Фірма «Інтербуд» під керівництвом головного інженера проекту - [PERSON] та затверджена замовником - [PERSON] 16.12.2015 року. 03 лютого 2016 року Департаментом ДАБІ у Львівській області було зареєстровано за № ЛВ 083160350087 декларацію про початок виконання будівельних робіт «Будівництво багатоквартирного житлового будинку з вбудованими нежитловими приміщеннями на вул. Тичини,2 в с. Зимна Вода Пустомитівського району Львівської області». 25 лютого 2016 року [PERSON] було зареєстровано право приватної власності на обєкт незавершеного будівництва, багатоквартирного житлового будинку з вбудованими нежитловими приміщеннями готовністю 0,58 %, що знаходиться на земельній ділянці площею 0,5698, кадастровий номер 4623681600:01:010:0325, яка розташована за адресою: Львівська область, Пустомитівський район, с. Зимна Вода, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна від 26.02.2016 року. Таким чином, [PERSON] використовує земельну ділянку загальною площею 2, 6820 га, що знаходиться за адресою: Львівська область, Пустомитівський район, с. Зимна Вода, вул. Тичини, 2 для розміщення житлового комплексу, будівництво якого на даний час незавершене, проводиться забудова земельної ділянки, а відтак, дана земельна ділянка використовується за цільовим призначенням згідно рішення [PERSON] сільської ради від 15.02.2007 року №166 «Про погодження проекту відведення земельної ділянки [PERSON] під розміщення житлового комплексу» та договору оренди земельної ділянки від 23.02.2007 року. Належних та допустимих доказів, які б свідчили про використання [PERSON] орендованої земельної ділянки не за цільовим призначенням в порушення умов договору оренди позивачем не представлено.

Outcome: dismissed