Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-06 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач Акціонерне товариство комерційний Банк «Приватбанк» звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення суми боргу за кредитним договором, в обґрунтування якого зазначив, що 26.10.2011 року між Банком та відповідачем укладено кредитний договір, за яким АТ КБ\~\~«ПриватБанк»\~надало відповідачу\~грошові кошти\~у\~вигляді кредитного\~ліміту\~на платіжну\~картку. Підтвердивши свою згоду на укладення договору, який складається з заяви позичальника, Умов надання банківських послуг та Правил користування платіжною карткою, відповідач перестав виконувати взяті на себе зобов`язання, внаслідок чого станом на 18.05.2020 року за ним утворилася заборгованість за кредитним договором в розмірі 10909,68 грн, з яких: 6951,98 грн. заборгованість за простроченим тілом кредита, 1933,60 грн. заборгованість за простроченими відсотками, 2024,10 грн. нарахована пеня. Оскільки відповідачем ніяких заходів, спрямованих на погашення заборгованості за кредитним договором, не вживається, позивач просить суд стягнути з нього на його користь 10909,68 грн та судовий збір, сплачений ним при подачі позову до суду в розмірі 2102 грн. \~ \~ \~ \~Представник позивача та відповідач до судового засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Представником позивача надано на адресу суду заяву про розгляд справи без участі представника позивача, не заперечує про розгляд справи у заочному порядку. Відповідач до судового засіданні двічі не з`явився, відзиву на позов не надав, з огляду на що суд розглядає справу у заочному судовому засіданні на підставі наявних у справі доказів. Судом встановлено, що 26.10.2011 року між сторонами укладено кредитний договір (без номера), за яким позивач надав відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою річних в розмірі 3% щомісячно на суму залишку заборгованості з кінцевим терміном повернення, що відповідає дії картки (а.с.14,15-17). Уклавши договір, відповідач відповідно до п.2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Умов і Правил надання банківських послуг взяв на себе зобов`язання погашати заборгованість по кредиту, процентам за його користування, перевитраті платіжного ліміту, а також сплаті комісії на умовах, передбачених Договором, і надав свою згоду встановлення кредитного ліміту за рішенням банку, який в любий момент може змінити кредитний ліміт шляхом його зменшення, збільшення або анулювання (а.с.18,19-43). Підписання договору є прямою та безумовною згодою клієнта відносно прийняття любого розміру кредитного ліміту, встановленого банком. З письмового розрахунку Банку вбачається, що, користуючись кредитом, прийняті на себе зобов`язання, як того вимагають умови договору, відповідач належним чином не виконував. Останній платіж в сумі 81,65 грн. здійснено відповідачем 12.05.2019 року (а.с.9). Станом на 18.05.2020 року за ним утворилася заборгованість за кредитним договором в розмірі 10909,68 грн, з яких: 6951,98 грн. заборгованість за простроченим тілом кредита, 1933,60 грн. заборгованість за простроченими відсотками, 2024,10 грн. нарахована пеня (а.с.11). Згідно ст. 629 ЦК договір є обов`язковим для виконання сторонами. Зобов`язання за ним відповідно до ст.ст. 526, 527, 530 цього Кодексу повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Пунктом 2.1.1.2.4 Умов і правил надання банківських послуг визначено право Банку на встановлення клієнту кредитного ліміту в любий момент шляхом зменшення чи збільшення його розміру. Підписи сторін в Договорі свідчать про досягнення між ними домовленості щодо всіх істотних його умов, зокрема, і самостійної зміни Банком кредитного ліміту. Отже, вимоги позивача про стягнення з відповідача на його користь заборгованості за тілом кредита і процентами, зазначені в письмовому розрахунку, ґрунтуються на законі і підлягають стягненню з відповідача. Відповідно до\~ст.2\~ЗУ «Про\~тимчасові заходи\~на період\~проведення антитерористичної\~операції» на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов`язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Як встановлено судом, відповідач [PERSON] з 14 квітня 2014 року проживала в м.Димитров (Мирноград), який згідно розпорядження Кабінету Міністрів України від 02.12.2015 року №1275-р «Про затвердження\~переліку населених\~пунктів, на території\~якого здійснювалася\~антитерористична операція» визнаний таким, на території якого здійснювалася антитерористична операція. Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором, пеня стала нараховуватись відповідачу з 01.06.2019 року (а.с.9). Оскільки період нарахування пені визначений після 14 квітня 2014 року, позовні вимоги в частині стягнення пені з відповідача не ґрунтуються на законі і також задоволенню не підлягають. Таким\~чином,\~з відповідача\~на користь\~позивача має\~бути стягнута\~заборгованість за\~простроченим тілом\~кредиту в\~розмірі 6951,988\~грн.,\~а також\~заборгованість за\~простроченими відсотками\~в розмірі\~1933,60\~грн.,\~а всього\~на суму\~8885,58\~грн.\~В задоволенні\~інших вимог\~слід відмовити . Вирішуючи питання судових витрат в порядку ст.141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір пропорційно задоволених вимог в розмірі 1712,01 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial