Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-02 00:00:00

Позивач [PERSON] просить визнати недійсним договір поруки № 231700 від 29 вересня 2008 року, сторонами якого є Акціонерний комерційний інноваційний банк «УкрСиббанк» та [PERSON], з тих підстав, що він зазначений договір не підписував та не укладав, а про його існування дізнався з вимоги про погашення заборгованості перед ПАТ «УкрСиббанк». В судовому засіданні [PERSON] підтримав в повному обсязі заявлені позовні вимоги та доводи позовної заяви, на яких вони ґрунтуються. Стверджує, що договір поруки за нього підписала його дружина [PERSON], про що він довідався нещодавно. Третя особа [PERSON] в суді підтримала в повному обсязі заявлені [PERSON] позовні вимоги та підтвердила фактичні обставини, на яких вони гуртуються. Відповідач ПАТ «УкрСиббанк», належним чином та завчасно сповіщений про час та місце розгляду справи, в судове засідання представника не направив. Надав суду письмові заперечення проти позовних вимог, які зводяться до того, що позовні вимоги [PERSON] є безпідставними. За ухвалою суду справа розглянута за відсутності представника відповідача. Вирішуючи позовні вимоги, суд виходить з наступного. Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 09 лютого 2015 року у цивільній справі за позовом [PERSON] до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», де третя особа [PERSON], про захист прав споживача та про визнання недійним договору про надання споживчого кредиту та за зустрічним позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості (а.с. 22-26), залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 21 квітня 2015 року (а.с. 27-30) встановлені наступні фактичні обставини, які на підставі ч. 3 ст. 61 ЦПК України не підлягають повторному доказуванню. Так, судом було встановлено, що 29 вересня 2008 року між [PERSON] та Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк» укладено договір про надання споживчого кредиту з Правилами № 11399364000, відповідно до якого банк надав [PERSON] кредит у розмірі 200000 доларів США на купівлю житлової нерухомості. В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором між банком та [PERSON] 29 вересня 2008 року було укладено договір поруки № 231710, відповідно до умов якого він зобовязувався солідарно відповідати перед банком за повне та своєчасне виконання зобовязання [PERSON]. Вирішуючи позовні вимоги щодо недійсності зазначеного договору поруки, суд керується приписами ч. 1 ст. 215 ЦК України, за якою підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. В якості підстави недійсності договору поруки позивач зазначає той факт, що він вказаний договір не підписував. Відповідачем ПАТ «УкрСиббанк» був наданий оригінал їх примірника зазначеного договору поруки (а.с. 163-165), який містить підпис від імені [PERSON] Останній в судовому зсіданні категорично заперечив факт підписання зазначеного договору та стверджує, що підпис під договором належить не йому. Твердження позивача спростовані висновком призначеної за його клопотанням судової почеркознавчої експертизи № 3105-15 від 07 жовтня 2015 року (а.с. 85-90), за яким підписи від імені [PERSON] в графах «Поручитель: [PERSON]» договору поруки № 231700 від 29 вересня 2008 року виконані [PERSON]. Суд враховує той факт, що позивач та третя особа висловили незгоду з вказаним висновком експертизи та просили суд призначити повторну почеркознавчу експертизу. Разом з тим, такі заперечення позивача та третьої особи не є змістовними, носять декларативний характер, і суд не вбачає обєктивних підстав ставити висновок експертизи під сумнів. За наведених обставин, оскільки фактичні обставини, на які позивач посилався в обґрунтування позовних вимог, не знайшли свого підтвердження дослідженими судом доказами, позовні вимоги задоволенню не підлягають. Суд враховує той факт, що на примірнику договору поруки, який знаходиться у позивача (а.с. 4-6), його підпис під договором відсутній, що висновків суду не спростовує, оскільки принаймні один примірник такого договору [PERSON] підписаний, отже правочин є вчиненим. Посилання позивача на те, що згідно п.п. 5.5 та 5.10 договору поруки для дійсності договору необхідно, щоб обидва примірника договору мали підписи обох сторін, судом відхиляються як такі, що ґрунтуються на хибному тлумаченні як змісту договору так і чинних правових норм і висновків суду не спростовують. Оскільки у задоволенні позовних вимог відмовлено в повному обсязі, понесені позивачем судові витрати на підставі ст. 88 ЦПК України розподілу між сторонами не підлягають.

Outcome: dismissed