overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-11 00:00:00

Позивач [PERSON] просить стягнути солідарно з відповідачів [PERSON] та [PERSON] 11094,23 грн. суми 3% річних з заборгованості, а також судові витрати по справі, мотивуючи тим, що рішенням Апеляційного суду АРК від 06.02.2013р. стягнуто солідарно з відповідачів [PERSON] та [PERSON] суму у розмірі 395787,53 грн. та судовій збір 3326,36 грн., яке в повному обсязі не виконано, відповідачами сплачено у виконання рішення тільки 4436 грн. Відповідачі про день, час та місце розгляду справи сповіщалися належним чином, у судове засідання не з,явилися. Представник позивача просив про проведення справи у відсутності відповідачів, та винесенню по справі заочного рішення. Суд вважає можливим проведення заочного розгляду справи у відсутності відповідачів згідно ст. 224 ЦПК України, оскільки в матеріалах справи достатньо даних про права та обов'язки сторін. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд вважає позов підлягаючим задоволенню по наступних підставах. Судом із матеріалів справи встановлено, що рішенням Апеляційного суду АРК від 06.02.2013р. стягнуто солідарно з відповідачів [PERSON] та [PERSON] суму у розмірі 395787,53 грн. та судовій збір 3326,36 грн. Згідно із ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням проведеним належним чином. На час розгляду справи зобов'язання встановлене рішенням Апеляційного суду АРК в повному обсязі не виконано, відповідачами сплачено у відшкодування боргу 4436 грн., проти чого не заперечував представник позивача. Відповідно до вимог ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Так, рішення апеляційного суду набуло чинності 06.02.2013 року, а тому з вказаної дати слід розраховувати 3% річних. У період з 06.02.13 року по 14.01.2014 року прострочка становить 342 дні. Таким чином 3% річних у відповідності зі ст. 625 ЦК України складає 11094,23 грн., які складються з 395787,53 грн. боргу + 3326,36 грн. боргу по судовому збору - 4436 грн. сплачених відповідачами у відшкодування боргу х 3%/365 днів х342 дні. Підлягають також стягненню з відповідачів на користь позивача 243,60 грн. витрат по сплаті судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-01 00:00:00

Позивач [PERSON] просить стягувати з [PERSON] на її користь на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], аліменти щомісячно в розмірі ? частини з усіх видів доходів відповідача, але не менш ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви до суду і до повноліття дитини. Свої вимоги позивач мотивує тим, що з 28 квітня 2007 року перебувала у шлюбі з відповідачем, який розірвано згідно рішення Звенигородського районного суду Черкаської області від 03 жовтня 2012 року. Від шлюбу у них народилася дочка [PERSON], [INFO]. Дочка знаходиться на її повному утриманні. Відповідач коштів на утримання дитини не надає, в додаткових витратах повязаних з утриманням та вихованням дитини участі не приймає. Також позивач просить стягнути з відповідача понесені нею витрати на за надання правової допомоги в розмірі 300 грн. В судове\~засідання позивач [PERSON] не з'явилась. Подала до суду заяву, в якій просить розглянути справу за її відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Не заперечує проти ухвалення рішення при заочному розгляді справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився. Причини неявки суду не повідомив. Про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином відповідно до виомг ч. 5 ст. 74 ЦПК України. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ч. 4 ст. 169 та ст. 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] та позивачка [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано згідно рішення Звенигородського районного суду Черкаської області від 03.10.2012 року (а.с. 6). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини (а.с. 5). Згідно довідки про склад сімї № 4937 від 06.07.2015 року, виданої виконавчим комітетом Звенигородської міської ради Черкаської області неповнолітня дочка [PERSON] проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні (а.с. 7). Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Позивач вказує, що відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання дитини, яка на даний час знаходиться на її утриманні. За таких обставин з відповідача, який є батьком неповнолітньої дитини [PERSON] і на якого покладено обов'язок по її утриманню, слід стягнути аліменти на користь позивача в розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходів, починаючи з дня подачі заяви до суду 13 серпня 2015 року і до повноліття дитини, щомісячно, але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах платежу за один місяць. На підставі ст. 88 ЦПК України стягнути із [PERSON] судовий збір в дохід держави в сумі 243 грн. 60 коп. Стягнути з позивача [PERSON] на користь позивача [PERSON] витрати на правову допомогу в сумі 300 грн. На підставі ст.ст. ст. 180, 181, 182, 183 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-09 00:00:00

Позивач [PERSON] просить стягувати з відповідача [PERSON] на його утримання аліменти в розмірі 1/2 частини з усіх видів заробітку(доходу) відповідача, щомісячно, пожиттєво. Позивач посилається на те, що відповідач є його сином. У 2007 році позивач переніс інфаркт міокарда, на теперішній час тяжко хворіє у нього післяінфарктний стан, кардіосклероз, гіпертонічна хвороба, остеохондроз поперекового відділу хребта, він потребує операції на серці та санаторного лікування. Відповідач працює в відокремленому підрозділі експлуатаційне вагонне депо Козятин Державного територіально-галузевого об'єднання «Південно-Західна залізниця» і займає посаду оглядача-ремонтника вагонів 5 розряду пункту технічного обслуговування вагонів Козятин-1. Відповідач ніякої допомоги йому не надає, проживає один, ніяких утриманців не має, аліменти нікому не платить, і в нього є можливість надавати матеріальну допомогу. В судове засідання позивач та його представник не з'явились, однак подали заяви, в яких позов підтримують та просять справу слухати у їхню відсутність(а.с.16,18 ). Відповідач в судове засідання не з'явився, однак подав заяву, в якій позовні вимоги визнав, просить справу слухати у його відсутність (а.с.22). Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов необхідно задовольнити. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є сином позивача [PERSON] (а.с.3). Позивач [PERSON] тяжко хворіє, у нього післяінфарктний кардіосклероз, гіпертонічна хвороба, остеохондроз поперекового відділу хребта, він потребує операції на серці та санаторного лікування.,потребує сторонньої допомоги, що доведено картою амбулаторного хворого(а.с.8-10). Позивач проживає один, що доведено довідкою про склад сім'ї, довідкою про фактичне місце проживання відповідача (а.с.5, 7). Відповідач працездатний, інших утриманців не має, має змогу надавати матеріальну допомогу(а.с.6), проте в добровільному порядку таку допомогу не надає, тому право позивача порушено і підлягає захисту за судовим рішенням. Правовідносини, які склались між сторонами, відповідають вимогам ч. 1 ст. 202 СК України, згідно з якими повнолітні дочка, син зобов'язані утримувати батьків. які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-29 00:00:00

Позивач [PERSON] просить стягувати з відповідачки [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON], 09.10. [INFO], в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку(доходу) відповідачки, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Позивач посилається на те, що він 14.12.2010 року уклав шлюб з відповідачкою у Журбинецькій с/раді Козятинського р-ну, від спільного проживання мають доньку [PERSON], [INFO]. Донька проживає з ним і знаходиться на його утриманні. Відповідачка не надає належної матеріальної допомоги для нормального фізичного і духовного розвитку дитини. хоча зобовязана це робити відповідно до законодавства. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала та підтвердила зазначені вище обставини Відповідачка в судове засідання не зявилась, хоча належним чином була повідомлена про час і місце слухання справи. про що свідчить повідомлення пошти. Судом прийнято рішення про проведення заочного розгляду справи. Заслухавши представника позивача, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов необхідно задовольнити. Судом встановлено, що 14.12.2010 року позивач уклав шлюб з відповідачкою у Журбинецькій с/раді Козятинського р-ну за актовим записом №4. Заочним рішенням Козятинського міськрайсуду від 28.12.2012 року шлюб між сторонами розірвано(а.с.6). Від спільного проживання сторони мають доньку [PERSON], 09.10. [INFO](а.с.7), яка проживає з позивачем і знаходиться на його утриманні(а.с. 9-10). Відповідачка не надає належної матеріальної допомоги для нормального фізичного і духовного розвитку дитини. Відповідачка працездатна, інших утриманців не має, має змогу надавати матеріальну допомогу, проте в добровільному порядку таку допомогу не надає, тому право позивача порушено і підлягає захисту за судовим рішенням. Правовідносини, які склались між сторонами, відповідають вимогам ст. 180 СК України, згідно з якою батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 ч.2 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-19 00:00:00

Позивач [PERSON] просить суд визнати за нею право приватної власності на житловий будинок з господарчими будівлями та спорудами, розташований в [ADDRESS], дійсною інвентаризаційною вартістю 48641 гривень, який до дня смерті - [INFO] належав її матері - [PERSON], без документів про право власності. В судове засідання позивач не з'явилася, надіслала заяву, в якій просить суд розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надіслав заяву, в якій просить суд розглянути справу без його участі, позовні вимоги визнає, не заперечує проти їх задоволення. Відповідно до вимог частини першої ст. 61 ЦПК України, обставини визнані сторонами, доказуванню не підлягають. Позовні вимоги підтверджуються: заповітом, технічним паспортом на житловий будинок, довыдкою-характеристикою, свідоцтвом про смерть, довідками Мар'янівської сільської ради. Правовідносини регулюються цивільним законодавством. Відповідно до ст.ст. 377, 392, 1261,1268 ЦК України, позов слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-13 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Позивач [PERSON] просить суд визнати за ним [PERSON] право власності на колісний трактор марки Т-40М рік випуску 1987, заводський № 303718, номер двигуна [NUMBER], марка двигуна Д-144, об»єм двигуна 4150 см. куб., та зобов»язати інспекцію Держтехнагляду зареєструвати трактор. Визнати за ним, [PERSON], право власності на причеп марки 2ПТС-4 рік випуску 1988 та зобов»язати інспекцію Держтехнагляду зареєструвати вищезазначений причіп, мотивуючи позов тим, що трактор та причіп він придбав у свого знайомого. Документів на цей транспортний засіб не було, громадянин, в якого він придбав цей транспортний засіб продавав його без документів. У зв»язку зі своєю необізнаністю, позивач не вимагав у продавця документів. Відновити втрачені документи немає можливості. Вважає, що він є власником трактора та причіпа, однак через те, що відсутні правовстановлюючі документи не може ним володіти та розпоряджатися. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Суд вважає, що заява підлягає до задоволення з таких підстав; \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Як встановлено в судовому засіданні, позивач придбав в 2006 році колісний трактор марки Т-40 М рік випуску 1987, заводський № 303718, номер двигуна [NUMBER], марки двигуна Д-144, об»єм двигуна 4150 см. куб. та причеп марки 2ПТС-4 рік випуску 1988. З попереднім власником договору купівлі-продажу він не укладав, документи на трактор були відсутні. Даний трактор та причіп він використовує відкрито. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~З акту технічного огляду від 28.02.2011 року, виданого інспекцією Державного технічного нагляду, вбачається, що трактор колісний марки Т-40М заводський номер 303718 (дублюючий), номер двигуна [NUMBER]; рік випуску 1987, на момент огляду машина комплектна. Обліково-ідентифікаційна табличка на двигуні в наявності. При її візуальному огляді ознак підроблення не виявлено. Обліково-ідентифікаційна таблична із заводським номером відсутня. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~З акту технічного огляду від 28.02.2011 року, виданого інспекцією Державного технічного нагляду, вбачається, що причеп марки 2ПТС-4 заводський номер б/н, рік випуску 1988, на момент огляду машина комплектна. Обліково-ідентифікаційна табличка відсутня. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Як вбачається з матеріалів справи, довідки № 178 від 28.02.2011 р., виданої виконкомом Новояричівської селищної ради [PERSON] дійсно має у власному господарстві трактор та причіп, користується близько п»яти років, претензій з боку мешканців села і правоохоронних органів до власника трактора і причіпа не відмічалось. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Таким чином, судом встановлено, що володілець набув права власності на спірне майно на підставі правочину, тобто з підстав, що не заборонені законом, а тому заява підлягає до задоволення. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Враховуючи вищенаведене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-01 00:00:00

Позивач [PERSON] просить суд визнати за ним право власності на 1/6 частину, а [PERSON] на 5/6 частин жилого будинок [ADDRESS], як за спадкоємцями після смерті [PERSON], яка померла [INFO], та якій належав вказаний вище будинок. В судовому засіданні позивач [PERSON] та представник позивачів підтримали позов з тих підстав, що позивачі є єдиними спадкоємцями за законом і за заповітом після смерті [PERSON], але прийняти у спадок вказаний будинок вони не можуть, оскільки за життя право власності на цей будинок в державних органах не зареєстровано. Представник відповідача Тетерівської сільської ради до суду не з'явився, але він повідомив до суду, що позов визнає, справу просить розглянути без його участі. Заслухавши пояснення учасників судового процесу, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Так, судом встановлено, що жилий будинок [ADDRESS] належить померлій [PERSON], після смерті якої єдиними спадкоємцями є позивачі. Викладені факти підтверджуються наданими позивачами доказами, зокрема, свідоцтвом про смерть [PERSON], свідоцтвом про народження [PERSON], свідоцтвом про одруження [PERSON] та померлої [PERSON], заповітом 13.11.1996 року, відповідно до якого [PERSON] заповіла своїм синам [PERSON] та [PERSON] все своє майно, заявою від 24.08.2009 року, згідно якої [PERSON] відмовляється від своєї частини спадкового майна після смерті матері на користь [PERSON], довідкою з БТІ про те, що право власності за померлою на вказаний будинок не зареєстровано, довідкою сільради про те, що згідно погосподарської книги будинок рахувався за померлою, та постановами нотаріуса від 06.01.2010 року №12/02-31 та №13/02-31 про відмову позивачам у видачі на їх ім'я свідоцтва про право на спадщину за законом на вказаний будинок у зв'язку тим, що відсутні правовстановлюючі документи про належність цього будинку померлій. Отже, судом встановлено, що між сторонами діють цивільні правовідносини. Таким чином, наявність того факту, що позивачі, як спадкоємці за законом та за заповітом після смерті [PERSON] не можуть через нотаріальні органи здійснити своє спадкове право на спірний будинок, який за життя належав померлій, є підставою для повного задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-05 00:00:00

Позивач [PERSON] просить суд визнати за ним право власності на 2/8 частин квартири [ADDRESS] в порядку приватизації відповідно до свідоцтва про право власності на житло, виданого 19.08.1993 року органом приватизації житлового фонду Державного підшипникового заводу № 8, зареєстрованого в КП «Харківське МБТІ» 25.08.1993 року. Свої вимоги обґрунтовує тим, що вказана квартира була приватизована на 4-х осіб в спільну сумісну власність і що частки кожної із сторін є рівними. Відповідач [PERSON] проти позову не заперечує, підтвердив, що він є спадкоємцем після смерті [PERSON], [PERSON]. Представник Харківської міської ради в судове засідання не з'явився, направив до суду письмові заперечення проти позову, в яких зазначив, що відсутні докази порушення прав власності позивача на зазначену квартиру, що відсутні докази відмови інших співвласників укласти з позивачем договір про поділ нерухомого майна. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло, виданого 19.08.1993 року органом приватизації житлового фонду Державного підшипникового заводу № 8, зареєстрованого в КП «Харківське МБТІ» 25.08.1993 року, квартира [ADDRESS] була приватизована в спільну сумісну власність [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а.с.3). Співвласник вказаної квартири [PERSON] померла [INFO] року, а співвласник [PERSON] помер [INFO] року. Їх спадкоємцем є відповідач [PERSON], а тому інші особи до участі в розгляді справи як співвідповідачі не залучалися. В зазначеній квартирі зареєстровані лише сторони по справі [PERSON] і [PERSON] Рішенням Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 12.11.2009 року між позивачем [PERSON] і відповідачем [PERSON] було визначено порядок користування вказаною квартирою. Відповідно до ст. 370 ч.2 ЦК України у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Із матеріалів справи вбачається, що при приватизації вказаної квартири між учасниками приватизації не було домовленості про те, що їх частки у праві власності не є рівними. Зважаючи на це, що законом і рішенням суду не встановлено не рівність часток учасників приватизації у праві власності на вказану квартиру, суд задовольняє позовні вимоги про визнання за [PERSON] права власності на ? частину квартири [ADDRESS] в порядку її приватизації. Заперечення на позов третьої особи по справі не заслуговують на увагу, так як відносини, що склалися між сторонами по справі свідчать про те, що відповідач [PERSON] не бажає укласти з позивачем договір про поділ нерухомого майна. Також суд враховує, що [PERSON] не оформив свої спадкові права після смерті [PERSON], а тому в позасудовому порядку вирішити спір неможливо.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-03 00:00:00

Позивач [PERSON] просить суд визнати за ним право власності на квартиру [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після його батька [PERSON], який помер 09 вересня 2011 року. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що нотаріус відмовився видати позивачу свідоцтво про право на спадщину, оскільки батько позивача пайовий внесок за вказану кооперативну квартиру сплатив, однак не отримав свідоцтво про право на спадщину та не зареєстрував своє право власності. Сторони та треті особи, належним чином та завчасно сповіщені про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявилися. Позивач [PERSON] через свого представника надав суду письмову заяву, за якою підтримав в повному обсязі заявлені позовні вимоги та доводи позовної заяви, на яких вони ґрунтуються. Просить справу розглянути за його відсутності та відсутності його представника. Відповідачі [PERSON] та Обслуговуючий кооператив «Житлово-будівельний кооператив № 364» також надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності. Дніпропетровська міська рада повідомила суд про причини неявки свого представника до суду, які визнані судом неповажними. За ухвалою суду справа розглянута за відсутності сторін та третіх осіб в порядку ст. 224 ЦПК України заочно за наявних в справі доказів. На підставі досліджених доказів судом встановлені наступні фактичні обставини: Згідно копії свідоцтва про смерть (а.с. 7), 09 вересня 2011 року помер [PERSON]. Вирішуючи питання щодо майна, яке увійшло до складу спадщини після його смерті, суд враховує наступне. За довідкою Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив № 364» (а.с. 10), повна вартість кооперативної квартири [ADDRESS] була сплачена членом кооперативу [PERSON] у вересні 1992 року. Згідно ч. 1 ст. 15 Закону України «Про власність», член житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані йому в користування, набуває права власності на це майно. З копії свідоцтва про укладення шлюбу (а.с. 84) вбачається, що на момент виплати пайового внеску [PERSON] перебував у шлюбі з відповідачкою [PERSON]. Як передбачено ч. 1 ст. 22 Кодексу про шлюб та сімю, яка діяла на момент виплати пайового внеску, майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. За наведених обставин [PERSON] та [PERSON] як такі, що в період шлюбу сплатили пайовий внесок на квартиру, на підставі ч. 1 ст. 15 Закону України «Про власність» набули право власності на квартиру [ADDRESS] і квартира згідно ч. 1 ст. 22 Кодексу про шлюб та сімю є їх спільною сумісною власністю. Суд,

Outcome: partial