Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-22 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач АТ\~«ПриватБанк» пред`явив\~до суду\~позов до\~відповідача [PERSON] \~про стягнення\~боргу за\~кредитом спадкодавця\~у розмірі\~9141,18\~гривень.\~В обґрунтування\~позовних вимог\~покликається на\~те,\~що 13\~грудня 2011\~року між\~АТ КБ\~«ПриватБанк» та\~ [PERSON] було\~укладено кредитний\~договір б/н,\~за умовами\~якого [PERSON] \~отримала кредит\~у розмірі\~9200\~гривень у\~вигляді встановленого\~кредитного ліміту\~на платіжну\~картку,\~зі сплатою\~відсотків за\~користування кредитом\~згідно умов\~договору.\~ПАТ КБ\~«ПриватБанк» свої\~зобов`язання виконав\~повністю,\~надавши [PERSON] \~можливість розпоряджатися\~кредитними коштами\~на умовах\~передбачених договором\~та в\~межах встановленого\~кредитного ліміту.\~ [INFO] [PERSON] \~померла. За життя [PERSON] скористалася кредитними коштами, однак свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконала, тому станом на 13 грудня 2011 року має заборгованість у розмірі 9141,18 гривень, яка складається із: 8852,37 гривень заборгованість за кредитом; 288,81 гривень заборгованість за відсотками. Позивачем 28 січня 2019 року була направлена претензія кредитора до приватного нотаріуса Кашанської Марії Іванівни. 15 лютого 2019 року банком було отримано відповідь приватного нотаріуса Кашанської Марії Іванівни, у якій зазначено, що єдиним спадкоємцем померлої [PERSON] є [PERSON] . 15 жовтня 2019 року банком було направлено лист-претензію до спадкоємця боржника [PERSON] , згідно яких позивач пред`явив свої вимоги, але ніяких дій не було виконано. З цих підстав, оскільки відповідач добровільно не погашає борг, позивач просить стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором б/н від 13 грудня 2011 року у розмірі 9141,18 гривень. \~ \~ \~ \~Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22 квітня 2020 року провадження у зазначеній справі було відкрите, та справу призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження, з викликом сторін. Відзиву на позовну заяву відповідач [PERSON] до суду не подавав. У судове засідання представник позивача не з`явився, однак, долучив до позовної заяви клопотання про розгляд справи за його відсутності, у якому вказав, що заявлені позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просив їх задоволити, не заперечив проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, повторно в судове засідання не з`явився, не повідомивши про причини неявки. За вказаних обставин суд приходить до переконання, що згідно з ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України слід ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки відповідач був належним чином повідомленим про дату, час та місце судового засідання, повторно не з`явився у судове засідання без повідомлення причин, не подав відзиву, а представник позивача не заперечив проти заочного вирішення справи. Судом установлено: \~ \~ \~ \~13 грудня 2011 року між АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір б/н, за умовами якого [PERSON] отримала кредит у розмірі 9200 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно умов договору, шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку. \~ \~ \~ \~ [INFO] [PERSON] померла, про що складено актовий запис №540 Відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції, що стверджується Повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть №00014523837 від 01 жовтня 2014 року. Позивачем 28 січня 2019 року судом була направлена претензія кредитора до Приватного нотаріуса Тернопільського міського нотаріального округу Кашанської Марії Іванівни, із запитом щодо кола спадкоємців померлої [INFO] [PERSON] , а також просили включити кредиторські вимоги АТ КБ «ПриватБанк» в спадкову масу. 06 лютого 2019 року Приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Кашанською М.І. направлено Акціонерному товариству комерційний банк «ПриватБанк» відповідь за №11/01-16 на претензію кредитора, у якій повідомлено, що єдиним спадкоємцем після померлої [PERSON] є її син [PERSON] . Свідоцтва про право на спадщину за заповітом видано [PERSON] 20 листопада 2014 року; 24 грудня 2014 року та 25 грудня 2014 року. Крім [PERSON] до нотаріуса інші спадкоємці із заявами про прийняття спадщини чи відмову від спадщини не зверталися. Відповідь Приватного нотаріуса Тернопільського міського нотаріального округу Кашанської М.І. від 02 лютого 2019 року отримана АТ КБ «ПриватБанк» 15 лютого 2019 року, що стверджується проставленим АТ КБ «ПриватБанк» штампом про реєстрацію вхідної кореспонденції. 15\~жовтня 2019\~року Акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» було направлено лист-претензію №SAMDN52000109102564 відповідачу [PERSON] , згідно яких Позивач пред`явив свої вимоги про погашення наявної у [PERSON] заборгованості за кредитним договором №б/н від 13 грудня 2011 року у розмірі 9141,18 гривень. Проаналізувавши в сукупності досліджені докази, встановлені ними обставини та визначені відповідно до них правовідносини сторін, суд приходить до переконання, що позовні вимоги не підлягають до задоволення, з огляду на наступне. Відповідно до ч. 4 ст. 25 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті. Згідно ст. 608 ЦК України зобов`язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою. Статтями 1216, 1218 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до частини першої статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята статті 1268 ЦК України). Оскільки зі смертю боржника зобов`язання з повернення кредиту включаються до складу спадщини, умови кредитного договору щодо строків повернення кредиту чи сплати його частинами не застосовуються, а підлягають застосуванню норми ст. 1282 ЦК України щодо обов`язку спадкоємців задовольнити вимоги кредитора у порядку, передбаченому ч. 2 цієї норми. Згідно зі ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора вони зобов`язані, задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями і кредитором не встановлено інше. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передано спадкоємцям у натурі. Відповідно до\~ст.\~1281\~ЦК України,\~спадкоємці зобов`язані\~повідомити кредитора\~спадкодавця про\~відкриття спадщини,\~якщо їм\~відомо про\~його борги. Кредиторові спадкодавця\~належить пред`явити\~свої вимоги\~до спадкоємця,\~який прийняв\~спадщину,\~не пізніше\~шести місяців\~з дня\~одержання спадкоємцем\~свідоцтва про\~право на\~спадщину на\~все або\~частину спадкового\~майна незалежно\~від настання\~строку вимоги.\~Якщо кредитор\~спадкодавця не\~знав і\~не міг\~знати про\~прийняття спадщини\~або про\~одержання спадкоємцем\~свідоцтва про\~право на\~спадщину,\~він має\~право пред`явити\~свої вимоги\~до спадкоємця,\~який прийняв\~спадщину,\~протягом шести\~місяців з\~дня,\~коли він\~дізнався про\~прийняття спадщини\~або про\~одержання спадкоємцем\~свідоцтва про\~право на\~спадщину. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. За змістом вказаних норм, спадкоємці несуть зобов`язання погасити нараховані проценти, штрафи тільки в тому випадку, якщо вони вчинені позичальникові (спадкоємцеві) за життя при умові наявності спадкового майна та пред`явлення вимоги в межах строку, визначеного статтею 1281 ЦК України. Інші нараховані зобов`язання фактично не пов`язані з особою позичальника і не можуть присуджуватися для сплати спадкоємцям. Поняття «строк пред`явлення кредитором спадкодавця вимог до спадкоємців» не тотожне поняттю «позовна давність». Так, частина четверта статті 1281 ЦК України визначає наслідком пропуску кредитором спадкодавця строків пред`явлення вимог до спадкоємців позбавлення права вимоги такого кредитора, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті. Тоді як згідно з частиною четвертою статті 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Встановлені статтею 1281 ЦК України строки це строки в межах яких кредитор, здійснюючи власні активні дії, може реалізувати своє суб`єктивне право, а не є строком позовної давності. Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 8 квітня 2015 року у справі № 6-33цс15. Відтак, визначені статтею 1281 ЦК України строки пред`явлення кредитором вимоги до спадкоємців і позовна давність є різними строками. Сплив перших має наслідком позбавлення кредитора права вимоги (припинення його цивільного права), а отже, і неможливість вимагати у суді захисту відповідного права. Натомість, сплив позовної давності не виключає наявність у кредитора права вимоги та є підставою для відмови у позові за умови, якщо про застосування позовної давності у суді заявила одна зі сторін. Положення статті 1282 ЦК України застосовуються у випадку дотримання кредитором норм статті 1281 ЦК України щодо строків пред`явлення ним вимог до спадкоємців. Оскільки не передбачено продовження даних строків вони є присічними (преклюзивними), і відповідно недотримання цих строків, позбавляє кредитора права вимоги до спадкоємців. Відповідно до статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Сплив визначених статтею 1281 ЦК України строків пред`явлення кредитором вимоги до спадкоємців має наслідком позбавлення кредитора права вимоги за основним і додатковим зобов`язаннями, а також припинення таких зобов`язань. Такий правовий висновок викладено Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 17 квітня 2018 року, у справі № 522/407/15-ц (провадження №14-53цс18). Як убачається із матеріалів вказаної цивільної справи, надана приватним нотаріусом Кашанською М.І. відповідь на претензію кредитора щодо кола спадкоємців [PERSON] , отримана Акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» 15 лютого 2019 року, проте претензію із вимогою про необхідність погашення заборгованості банк направив спадкоємцю [PERSON] 15 жовтня 2019 року, тобто поза межами передбаченого частиною другою статті 1281 ЦК України шестимісячного строку, який є присічним. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З урахуванням наведеного, суд прийшов до обґрунтованого висновку, про те, що позивач АТ КБ «ПриватБанк» не дотримався вимог статті 1281 ЦК і не скористався своїм правом на пред`явлення вимоги до спадкоємця боржника у передбачений законом шестимісячний строк, а тому, в силу приписів частини четвертої статті 1281 ЦК України, банк позбавлений права вимоги до спадкоємця. За вказаних обставин, суд приходить до переконання про відсутність підстав для задоволення позовних вимог Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості. На підставі наведеного,

Outcome: dismissed