Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-05 00:00:00

Позивач в особі голови правління Кредитної спілки «Азовська кредитна компанія» Башкатова А.В. звернувся до Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області з даним позовом. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що [PERSON] є членом Кредитної спілки «Азовська кредитна компанія». 07 вересня 2018 відповідач подала заяву про надання кредиту, на підставі якої в цей день між нею та філією №2 КС «Азовська кредитна компанія» був укладений кредитний договір № 2667/18-Ф2. За умовами договору остання отримала кредит в сумі 6000 гривень строком на 18 місяців зі сплатою за користування коштами 0,17% від суми залишку кредиту за кожен день користування грішми. За весь час користування кредитними коштами відповідачка здійснила платежі за користування кредитом у загальному розмірі 6175 грн. Станом на 04 серпня 2020 року заборгованість відповідачки за договором кредиту становить 3664,56 гривень, з яких 2769,94 гривень - залишок по кредиту, 894,62 гривень - проценти за користування грошовими коштами. Також у зв`язку з неналежним виконанням відповідачкою зобов`язань за кредитним договором просить суд стягнути з останньої заборгованість за відповідно до п.3.1 кредитного договору в розмірі 416,44 грн. На підставі викладеного, посилаючись на діюче законодавство, позивач звертається до суду та просить стягнути вказану заборгованість з відповідачки, а також витрати з оплати судового збору в сумі 2102 гривень. Заявою 11 вересня 2020 року позивач в особі представника за довіреністю Бойко Ю.О. позовні вимоги збільшила, зазначивши, що станом на 15 вересня 2020 року заборгованість відповідача становить: 2769,94 гривень - залишок заборгованості по кредиту, 1092,42 гривень - проценти за користування кредитом за період з 28 січня 2020 року по 15 вересня 2020 року, а також нарахована заборгованість за відсотками за користування кредитом відповідно до п. 3.1 кредитного договору за період з 28 липня 2019 року по 27 січня 2020 року в розмірі 416,44 грн. До зали судових засідань представник позивача не прибула, через канцелярію суду подала заяву, якою просить розглядати справу за її відсутності, остаточні позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити, проти винесення заочного рішення у разі неявки відповідача не заперечує. Відповідачка про дату та місце розгляду справи була повідомлена своєчасно, належним чином, шляхом надіслання судових повісток за місцем реєстрації, проте до суду не прибула, відзиву на позов не надала, будь-яких заяв (клопотань) від неї не надходило. За наведених обставин суд, зі згоди позивача, ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, відповідно до ст. 280, 281 ЦПК України, та дійшов висновку про задоволення позову у повному обсязі, виходячи з наведеного. Так, судом встановлено, що 07 вересня 2018 року між Кредитною спілкою «Азовська кредитна компанія» (далі - Кредитодавець), з одного боку, та членом кредитної спілки [PERSON] (далі - Позичальник), з іншого, був укладений договір споживчого кредиту № 2667/18-Ф2 за умовами якого Кредитодавець надав Позичальникові грошові кошти у кредит у сумі 6000 (шість тисяч) гривень, строком на 18 місяців та сплатою відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 0,17 % від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Планові платежі у розмірі 520 гривень позичальник зобов`язався вносити щомісяця не пізніше 25 числа кожного місяця та здійснити останній платіж у розмірі 218,71 гривень не пізніше 25 лютого 2020 року. При цьому [PERSON] була ознайомлена з умовами зазначеного договору, а також із графіком та строками погашення отриманого кредиту і сплати відсотків за користування грішми, що підтверджується її особистим підписом у договорі та графіку. Згідно з положеннями ст. ст. 526, 527 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, при цьому боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання зобов`язання. У відповідності до ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у тій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у тій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] згідно графіку платежів (додаток № 1 до кредитного договору) здійснила платежі за період з 29 вересня 2018 року по 27 січня 2020 року в загальній сумі 6175 грн. Заборгованість відповідача за договором станом на 15 вересня 2020 року складається з заборгованості за кредитом в сумі 2769,94 гривень, заборгованості по процентам за користування кредитними коштами за період з 28 січня 2020 року по 15 вересня 2020 року в сумі 1092,42 гривень, що загалом становить 3862,36 гривень. Відповідач, не бажаючи приймати участь в судовому розгляді справи і реалізувати своє процесуальне право на спростування доводів позову і доказування належного виконання ним обов`язків за кредитним договором, тим самим не оспорює наявних підстав для стягнення з нього відшукуваних позивачем грошових сум та їх розміру. На підставі наведеного, суд вважає встановленим факт порушення [PERSON] умов договору кредиту, заборгованість в сумі 3862,36 гривень - доведеною, та такою, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Стосовно вимог позивача в частині стягнення з [PERSON] нарахованої заборгованості за відсотками за користування кредитом відповідно до п.3.1 кредитного договору за період з 28 липня 2019 року по 27 січня 2020 року в розмірі 416,44 грн., суд вважає їх необґрунтованими та недоведеними з наступних підстав. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до ч.1ст.95 ЦПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Згідно п. 3.1 кредитного договору № 2667/18-Ф2, плата за користування кредитом здійснюється щомісячно та у визначені Договором строку, із розрахунку 0,17% від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Згідно п. 4.3 кредитного договору № 2667/18-Ф2 кошти, отримані від позичальника (планові платежі), направляються в першу чергу на погашення відсотків за користування кредитом. Частка суми, яка залишилась після погашення відсотків, направляється на погашення суми кредиту. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] здійснила платежі за період з 29 вересня 2018 року по 27 січня 2020 року в загальній сумі 6175 грн., заборгованість за кредитним договором складає 2769,94 грн.,останній платіж відповідачкою за кредитним був здійснений 27 січня 2020 року, розрахунок заборгованості був наданий станом на 15 вересня 2020 року (232 дня), а отже сума заборгованості по процентам за користування кредитними коштами складає 1092,42 грн.( 2769,94*0,17%*232). Нарахована заборгованість за відсотками за користування кредитом в розмірі 416,44 грн. є безпідставною, та не ґрунтується на матеріалах справи, а отже суд відмовляє в задоволенні позову в цій частині. На підставі п. 36 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» вимога пропорційності присудження судових витрат при частковому задоволенні позову застосовується незалежно від того, за якою ставкою сплачено судовий збір (навіть, якщо його було сплачено за мінімальною ставкою, визначеною Законом України «Про судовий збір»). Таким чином відповідно до ст. 141 ЦПК на користь позивача з відповідача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору відповідно до частки задоволених позовних вимог, що дорівнює 1897,42 грн. (3862,36 / 4278,80 х 2102 = 1897,42). На підставі наведеного,

Outcome: partial