Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-20 00:00:00

позивач [PERSON] національний педагогічний університет імені [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] [PERSON] про стягнення 13836 грн. 72 коп. в якості відшкодування використаних відповідачкою кредитних коштів, відсотків за користування кредитом та пені за кожен день прострочки виконання зобовязання та судові витрати в сумі 1378 грн. 00 коп. Позовні вимоги мотивує тим, що на підставі «Порядку надання цільових пільгових державних кредитів для здобуття вищої освіти», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.06.2003 року № 916 між [PERSON] національним педагогічним університетом імені [PERSON] (на той час [PERSON] державним педагогічним університетом) та [PERSON], яка після укладення шлюбу 13 серпня 2010 року змінила прізвище на [PERSON] [PERSON], було укладено дві угоди про надання пільгового державного кредиту для здобуття вищої освіти: - угода №03008 від 11.12.2003 року, відповідно до якої навчальний заклад надав відповідачці цільовий пільговий державний кредит для здобуття вищої освіти за рахунок коштів державного бюджету за освітньо-кваліфікаційним рівнем бакалавр та напрямом підготовки (спеціальністю) педагогіка і методика середньої освіти українська мова і література, код (6.010100), за денною формою навчання, у розмірі 1400 грн. за навчальний рік та 5 600,00 грн. на весь термін навчання. - угода №240 від 31.08.2007 року, відповідно до якої навчальний заклад надав відповідачці цільовий пільговий державний кредит для здобуття вищої освіти за рахунок коштів державного бюджету за освітньо-кваліфікаційним рівнем спеціаліст та напрямом підготовки (спеціальністю) педагогіка і методика середньої освіти мова і література (англ.) та укр.мова і література, код (7.010103), за денною формою навчання, у розмірі 3200,00 грн. за навчальний рік. Відповідно до п.7.2 укладених угод у випадку ухилення одержувача кредиту від повернення кредиту чи відсотків за користування ним, одержувач кредиту сплачує навчальному закладу пеню у розмірі подвійної кредитної ставки Національного банку України від неповернутої у строк суми. Університет виконав всі свої обовязки, передбачені угодами, відповідачка свої зобовязання по поверненню кредиту не виконала і її заборгованість становить 13836 грн. 72 коп., яка складається з: - за угодою № 03008 від 11.12.2003 року: 4853 грн. 34 коп. заборгованості за тілом кредиту, 448 грн.49 коп. заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 3204 грн. 66 коп. пені по кредиту, - за угодою № 240 від 31.08.2007 року: 3200 грн. 00 коп. заборгованість за тілом кредиту, 274 грн. 59 коп. заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 1855 грн. 64 коп. пені по кредиту. Посилаючись на зазначені обставини, позивач просить суд стягнути з відповідачки заборгованість в сумі 13836 грн. 72 коп. за угодами №03008 від 11.12.2003 року та №240 від 31.08.2007 року. В судове засідання позивач не зявився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує в повному обсязі (а.с.83). Відповідачка, належним чином повідомлена про час і місце судового засідання, до суду не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі (а.с.81). Відповідачка надала письмові заперечення, у яких зазначила, що визнає позов частково на загальну суму 3498,80 грн., а саме: по угоді №03008 від 11.12.2003 року за 2008 -2016 роки на суму 2216,92 грн., а по угоді №240 від 31.08.2007 року за 2009 -2016 роки на суму 1281,88 грн., проти позову заперечила, посилаючись на ті обставини, що 11 травня 2011 року у неї народилася дитина і до 11 травня 2014 року вона перебувала у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, у звязку з чим строк повернення кредиту по угоді №03008 від 11.12.2003 року продовжився до 2025 року, а строк по угоді №240 від 31.08.2007 року продовжився до 2026 року. Згідно ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. З урахуванням зазначеного положення ЦПК України та клопотання сторін суд вирішив можливим розглянути справу у їх відсутність. Відповідно до положення ч.2 ст.197 ЦПК України суд провів розгляд справи без фіксування судового процесу технічними засобами. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені юридичні факти і відповідні їм правовідносини. Між [PERSON] державним педагогічним університетом та [PERSON] (після шлюбу [PERSON] [PERSON] (а.с.11) [PERSON], було укладено дві угоди про надання пільгового державного кредиту для здобуття вищої освіти - за №03008 від 11.12.2003 року та за № 240 від 31.08.2007 року (а.с.7-8, 9-10). Згідно з розпорядженням Кабінету Міністрів України від 16.07.2008 року №958-р [PERSON] державному педагогічному університету присвоєно імя [PERSON] (а.с.14). Указом Президента України від 01.10.2009 року № 792/2009 [PERSON] державному педагогічному університету імені [PERSON] надано статус національного (а.с.15). Відповідно до розділу І угоди №03008 від 11.12.2003 року навчальний заклад відповідно до Порядку надання цільових пільгових державних кредитів для здобуття вищої освіти, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.06.2003 року № 916, надав відповідачці цільовий пільговий державний кредит для здобуття вищої освіти за рахунок коштів державного бюджету за освітньо-кваліфікаційним рівнем бакалавр та напрямом підготовки (спеціальністю) педагогіка і методика середньої освіти українська мова і література, код (6.010100), за денною формою навчання, у розмірі 1400 грн. за навчальний рік та 5 600,00 грн. на весь термін навчання. (а.с.7) Відповідно до розділу І угоди №240 від 31.08.2007 року, навчальний заклад надав відповідачці цільовий пільговий державний кредит для здобуття вищої освіти за рахунок коштів державного бюджету за освітньо-кваліфікаційним рівнем спеціаліст та напрямом підготовки (спеціальністю) педагогіка і методика середньої освіти мова і література (англ.) та укр.мова і література, код (7010103), за денною формою навчання, у розмірі 3200,00 грн. за навчальний рік. (а.с.9) Правовідносини, які виникли між сторонами регулюються Законом України від 17.01.2002 року № 2984-III «Про вищу освіту», Законом України від 05.02.1993 року № 2998-XII «Про сприяння соціальному становленню та розвитку молоді в Україні». Відповідно до ст.3 Закону України від 17.01.2002 року № 2984-III «Про вищу освіту», який діяв на час виникнення правовідносин між сторонами, реалізація державної політики у галузі вищої освіти забезпечується, зокрема, шляхом надання цільових, пільгових державних кредитів особам для здобуття вищої освіти у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ч.3 ст.11 Закону України від 05.02.1993 року № 2998-XII «Про сприяння соціальному становленню та розвитку молоді в Україні» молоді громадяни можуть одержувати за рахунок коштів державного чи місцевих бюджетів пільгові довгострокові кредити для здобуття освіти у вищих навчальних закладах за різними формами навчання, незалежно від форм власності, що діють на території України. Зазначені кошти передбачаються у відповідних бюджетах окремим рядком. Порядок надання зазначених кредитів визначає Кабінет Міністрів України. Такий Порядок надання цільових пільгових державних кредитів для здобуття вищої освіти затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 16.06.2003 року № 916. Позивач свої зобовязання за укладеними угодами виконав. Відповідачці було надано пільговий державний кредит для здобуття вищої освіти, що підтверджується видатковими касовими ордерами (а.с.40, 41, 42, 44). Відповідно до наказу № 246 від 28.06.2008 року відповідачці, яка повністю виконала навчальний план за спеціальністю 7.010103 Педагогіка і методика середньої освіти. Мова та література (англійська). Українська мова і література, склала державні екзамени, присвоєно кваліфікацію вчителя англійської мови, зарубіжної літератури, української мови та літератури, видано їй диплом спеціаліста про закінчення [PERSON] державного педагогічного університету і відраховано зі складу студентів у звязку з закінченням терміну навчання з 30.06.08 року (а.с.60). Таким чином позивачем надано відповідачці освітню послугу в повному обсязі. Відповідно до пунктів 3.3 угод №03008 від 11.12.2003 року і № 240 від 31.08.2007 року відповідачка, як одержувач кредиту, зобовязана повернути протягом 15 років всю суму наданого навчальним закладом кредиту та три відсотки річних за користування кредитом після закінчення навчання, починаючи з дванадцятого місяця, а у разі відрахування одержувача кредиту із навчального закладу - починаючи з третього місяця після відрахування. Згідно з угодою №03008 від 11.12.2003 року відповідачка зобовязана повернути кредит, починаючи з 1 липня 2008 року до 1 липня 2022 року, згідно з угодою № 240 від 31.08.2007 року - починаючи з 1 липня 2009 року до 1 липня 2023 року. За умовами п.6.1 укладених між сторонами угод відповідачка, як одержувач кредиту, зобовязувалася повертати використаний на навчання кредит у сумі відповідно 5600 грн. та 3200 грн. й відсотки за користування ним у сумі 3% річних, готівкою або в безготівковому порядку на банківський рахунок позивача до 31 грудня кожного року 1/15 частину від загальної суми одержаного кредиту та відсотків за користування ним. Відповідно до ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини 1 ст.530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно зі ст.549 ЦК України, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до пунктів 7.2 обох укладених угод у випадку ухилення відповідачки, як одержувача кредиту, від повернення кредиту чи відсотків за користування кредитом вона сплачує навчальному закладу пеню у розмірі подвійної кредитної ставки Національного банку України від неповернутої в строк суми. З наданого позивачем розрахунку заборгованості за пільговим державним кредитом для здобуття вищої освіти вбачається, що відповідачка свої зобовязання по поверненню кредиту не виконала і її заборгованість становить 13836 грн. 72 коп., яка складається з: - за угодою № 03008 від 11.12.2003 року: 4853 грн. 34 коп. заборгованість за тілом кредиту, 448 грн.49 коп. заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 3204 грн. 66 коп. пеня по кредиту, - за угодою № 240 від 31.08.2007 року: 3200 грн. 00 коп. заборгованість за тілом кредиту, 274 грн. 59 коп. заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 1855 грн. 64 коп. пеня по кредиту (а.с.12). Пунктом 22-1 «Порядку надання цільових пільгових державних кредитів для здобуття вищої освіти» передбачено, що одержувач кредиту, який має одну дитину, звільняється від сплати відсотків за користування кредитом. У разі народження дитини під час повернення кредиту одержувач кредиту звільняється від сплати відсотків за користування кредитом з дати народження першої дитини; з дати народження другої дитини - за рахунок бюджетних коштів погашається 25 відсотків суми зобовязань за кредитом, а з дати народження третьої дитини - 50 відсотків зазначеної суми. Згідно зі свідоцтвом про народження серії І-БП № 14761, виданим 26 квітня 2013 року, відповідачка має дочку [PERSON] [PERSON], яка народилася 11.05.2011 року (а.с.33). Таким чином, з 2011 року відповідачка звільнена від сплати відсотків за користування кредитом і як вбачається з розрахунку заборгованості позивач врахував ці обставини. Перевіривши надані розрахунки боргу за угодою №03008 від 11.12.2003 року та угодою № 240 від 31.08.2007 року, суд вважає їх вірними. Підстави для неповернення відповідачкою кредиту, передбачені п.6.4 угод, відсутні. Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Виходячи з положень ст.ст.1050, 1054 ЦК України, якщо договором встановлено обовязок позичальника повернути кредит частинами (із розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, та сплати процентів, належних йому від суми кредиту. Передбачене ст.1050 ЦК України право кредитодавця вимагати від позичальника дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, є самостійним. Згідно правової позиції, викладеній у постанові Верховного Суду України від 03.02.2016 року у справі за № 6-18 цс16, і яка в силу ст.360-7 ЦПК України має враховуватися всіма судами загальної юрисдикції, у разі порушення боржником строків сплати чергових платежів, передбачених договором, відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України кредитор протягом усього часу до встановленого договором строку закінчення виконання останнього зобовязання вправі заявити в суді вимоги про дострокове повернення тієї частини позики (разом з нарахованими процентами ст.1048 ЦК України), що підлягає сплаті. За таких обставин доводи відповідачки про те, що її заборгованість має бути обрахована по угоді №03008 від 11.12.2003 року з 2008 року до 2016 року, а по угоді №240 від 31.08.2007 року є безпідставними. З наданого позивачем розрахунку заборгованості за угодами вбачається, що відповідачка не погашала узятий нею кредит у строки, встановлені умовами укладених угод, не сплатила відсотків. Сплачена нею сума заборгованості врахована позивачем у розрахунку. Згідно правової позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 11.02.2015 року у справі № 6-246цс14, за змістом ч.3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення рішення. Як вбачається з матеріалів справи, заява про застосування позовної давності до суду до ухвалення рішення по суті спору відповідачкою не подавалась. Відповідачка не оспорювала угод, укладених між нею і позивачем, не надала суду доказів, що угоди укладені нею проти її справжньої волі. Відповідно до ст.60 ЦПК України відповідачка не надала доказів тих обставин, на які вона посилається, як на підставу своїх заперечень проти позову, а саме про те, що вона не отримувала кредит на навчання, що дії відповідача не відповідають Порядку надання цільових пільгових державних кредитів для здобуття вищої освіти, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України № 916 від 16 червня 2003 року, що після першого семестру вона перейшла на бюджетну основу, що не могла погашати кредит. Суд вважає, що заперечення відповідача проти позову повністю спростовується проаналізованими в ході судового розгляду законодавчими актами та доказами. Судом не встановлено підстав для відмови у позові. З урахуванням вищевикладених обставин, позовні вимоги підлягають задоволенню і з відповідачки на користь позивача слід стягнути 13836 грн. 72 коп. заборгованості, яка складається з: - за угодою №03008 від 11.12.2003 року: 4853 грн. 34 коп. заборгованість за тілом кредиту, 448 грн. 49 коп. заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 3204 грн. 66 коп. пеня по кредиту, - за угодою №240 від 31.08.2007 року: 3200 грн. 00 коп. заборгованість за тілом кредиту, 274 грн. 59 коп. заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 1855 грн. 64 коп. пеня по кредиту. Відповідно до ст.88 ЦПК України документально підтверджені судові витрати, понесені позивачем [PERSON] національним педагогічним університетом імені [PERSON] щодо сплати судового збору за подачу позову у сумі 1378 грн. 00 коп. (а.с.2) підлягають стягненню з відповідачки.

Outcome: approved