Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-31 00:00:00

Позивач [PERSON] предявив до суду позов до [PERSON] територіальної громади, про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований по вулиці Шевченка, 91 у селі Козівка Тернопільського району Тернопільської області. Обґрунтовує позов тим, що після смерті його матері [PERSON], померлої 23 жовтня 2015 року, відкрилася спадщина на зазначене нерухоме майно. Будучи спадкоємцем за заповітом, позивач [PERSON] у встановлений законом строк звернувся до нотаріальної контори, однак у видачі йому свідоцтва про право на спадщину за заповітом відмовлено у зв'язку з відсутністю державної реєстрації права власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами №91 по вулиці Шевченка в селі Козівка Тернопільського району Тернопільської області. З цих підстав позивач позбавлений можливості реалізувати свої спадкові права в нотаріальному порядку, тому просив суд визнати за ним право власності на спірне нерухоме майно. В подальшому, за клопотанням представника позивача, судом замінено неналежного відповідача [PERSON] територіальну громаду належним відповідачем [PERSON] сільською радою. В судове засідання представник позивача [PERSON] [PERSON] подала заяву, згідно з якою позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити, розглянувши справу в її відсутності. Представник відповідача, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилися, не повідомивши про причини неявки. Заяви про розгляд справи в його відсутності не подавав. За вказаних обставин, з урахуванням вимог ст. 169 ЦПК України, суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній доказів, у відсутності сторін. Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, установив такі обставини: Позивач [PERSON] є сином [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ИД №224189 від 05 квітня 1950 року, виданим Козівською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області України. 23 жовтня 2015 року [PERSON] померла, що стверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ИД №195124 від 23 жовтня 2015 року, виданим Козівською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області України. Після її смерті відкрилася спадщина за заповітом, посвідченим секретарем виконкому Козівської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області [PERSON] 11 листопада 2008 року, зареєстрованим в реєстрі за № 248, згідно яким [PERSON] заповіла все належне їй майно [PERSON] Як слідує з довідки № 432, виданої 26 листопада 2015 року Козівською сільською радою, [PERSON], яка померла 23 жовтня 2015 року, постійно проживала та перебувала на реєстраційному обліку за адресою вул. Шевченка буд. № 91, село Козівка Тернопільського району Тернопільської області України. На день її смерті по даний час за цією адресою ніхто не проживав і не був зареєстрований. Житловий будинок під забороною відчуження не перебуває. Земельна ділянка для обслуговування житлового будинку та надвірних побудов і споруд в розмірі 0,25 га не приватизована, під забороною відчуження не перебуває. Відповідно до заяви про прийняття спадщини від 24 листопада 2015 року, яка знаходиться в матеріалах спадкової справи №623/2015, [PERSON] прийняв спадщину після смерті [PERSON] Як убачається зі свідоцтв про право на спадщину за заповітом від 19 вересня 2016 року, виданих державним нотаріусом Тернопільської районної державної нотаріальної контори [PERSON], [PERSON] успадкував після смерті [PERSON] земельну ділянку, площею 0,0815 га та земельну ділянку, площею 1,6938 га, які розташовані на території Козівської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ч. 1 ст. 1268 УК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Позивач у встановлений законом прийняв спадщину після смерті [PERSON] Однак, постановою державного нотаріуса Тернопільської районної державної нотаріальної контори [PERSON] № 4210/02-14 від 19 вересня 2015 року, [PERSON] відмовлено у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] у звязку з відсутністю державної реєстрації права власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами № 91 по вулиці Шевченка в селі Козівка Тернопільського району Тернопільської області. Інші спадкоємці до нотаріальної контори не зверталися. Як убачається зі свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок від 30 червня 1991 року, спірний жилий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, належить колгоспному двору, головою якого є [PERSON] З наданої суду витягу з погосподарської книги встановлено, що до членів колгоспного двору, який розташований в селі Козівка по вулиці Шевченка, 91, Тернопільського району Тернопільської області, належить [PERSON] Інших членів колгоспного двору немає. За даними інформаційної довідки про технічний стан нерухомого майна, виданої Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації від 21 грудня 2015 року № 724 станом на 16 грудня 2015 року будинковолодіння по вулиці Шевченка, 91 в селі Підгороднє Тернопільського району Тернопільської області рахується за [PERSON] Житловий будинок з прибудовою загальною площею 71 кв.м., житловою 50,4 кв.м. побудований у 1971 році, господарські будівлі і споруди до 1991 року. Пленум Верховного Суду України в п. 6 постанови №20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» роз'яснив, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Судом установлений, що зазначений жилий будинок з належними до нього будівлями та спорудами по вулиці Шевченка, 91 в селі Козівка Тернопільського району Тернопільської області належав колгоспному двору, серед членів якого була тільки голова двору [PERSON], що підтверджується матеріалами справи. Відповідач [PERSON] сільська рада, право позивача [PERSON] на спірне майно не оспорює. Однак у зв'язку з тим, що за [PERSON] як за членом колгоспного двору не оформлено право власності на зазначений житловий будинок і не одержано відповідного свідоцтва про право власності, позивач [PERSON] позбавлений можливості реалізувати свої спадкові та майнові права в позасудовому порядку. Аналізуючи в сукупності досліджені докази, встановлені ними обставини та визначені відповідно до них правовідносини сторін, враховуючи вимоги закону, які до них застосовуються, суд приходить до переконання про порушення прав позивача, які підлягають до захисту шляхом задоволення його позовних вимог визнання за [PERSON] права власності в порядку спадкування за заповітом на майно, а саме на житловий будинок № 91 по вулиці Шевченка в селі Козівка Тернопільського району Тернопільської області з відповідною частиною надвірних будівель та споруд, в порядку спадкування за заповітом після його померлої матері [PERSON] На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 392, 1218, 1223, 1233, 1268-1270, Цивільного кодексу України,

Outcome: approved