Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-24 00:00:00

Позивач Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі АТ КБ «ПриватБанк») звернувся в суд із позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості в розмірі\~231 548,33 грн. В обґрунтування вимог вказує, що 17.09.2019 між позивачем та відповідачем\~укладено договір, згідно умов якого останній отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Взяті на себе зобов`язання відповідач не виконує, у зв`язку з чим представник позивача просить суд позов задовольнити, стягнути з боржника заборгованість по кредиту та судові витрати. Представник відповідача подав відзив на позов, в якому вказав, що на підтвердження того, що сторони уклали договір приєднання, позивачем було надано анкету-заяву разом з витягом Умов та Правил надання банківських послуг (далі Умови) та Тарифами Банку, а також паспорт споживчого кредиту. Проте,\~жодних доказів\~того,\~що саме\~ці Умови\~та Тарифи\~розумів відповідач\~та ознайомився\~і погодився\~з ними,\~підписавши 05.07.2019\~анкету-заяву,\~а також\~те,\~що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитної картки взагалі містили умови, зокрема, щодо сплати процентів за користування кредитними коштами саме у нарахованому банком розмірі, позивачем не надані і в матеріалах справи не містяться. Додана позивачем до позовної заяви довідка про основні умови кредитування, підписана відповідачем 05.07.2019, містить інформацію, зокрема, щодо основних умов кредитування, щодо реальної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту за кредитними картками «Універсальна», «Універсальна Gold», «Картка Platinum», «Картка МС World Black Edition», «Картка Visa Signature», «Картка MC WorldElite», «Картка Visa Infinite». Проте ця довідка не містить інформації про те, яку саме картку видано відповідачеві: «Універсальна», «Універсальна Gold», «Картка Platinum», «Картка МС World Black Edition», «Картка Visa Signature», «Картка MC WorldElite» чи «Картка Visa Infinite», що відповідно позбавляє можливості визначити, який із зазначених у цій довідці розмір процентної ставки за користування кредитною карткою підлягав нарахуванню відповідачеві: 43,20%, 43,00%чи 37,20% річних. Зі змісту наданого Позивачем паспорту слідує, що умови договору про споживчий кредит можуть відрізнятися від інформації, наведеної в цьому паспорті споживчого кредиту та будуть залежати від проведеної кредитодавцем оцінки кредитоспроможності споживача з урахуванням, зокрема, наданої ним інформації про майновий та сімейний стан, розмір доходів, тощо. Отже, зазначений паспорт споживчого кредиту містить узагальнену інформацію про умови кредитування та орієнтовану загальну вартість кредиту за кредитними картками та передує укладенню кредитного договору з позичальником, оскільки передбачає проведення оцінки кредитодавцем кредитоспроможності споживача. Крім того, підпис споживача не є власноручним підписом особи та не має письмової форми вираження, а зроблений на планшеті Банку в електронному вигляді, відтак він не має правового статусу, який би забезпечував можливість його використання за згодою сторін без вчинення сторонами окремої письмової угоди. Позивачем була підписана анкета-заява, яка містила лише його персональні та контактні данні, ніяких відомостей про істотні умови договору та заява, яка була надана позивачу не містила. В ній відсутні будь-які відомості про предмет договору, строк кредитування, розмір кредитного ліміту, розмір відсотків за користування кредитом, умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, комісії, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру, та строк дії такого договору. За наведених обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитом, надані банком витяг з Тарифів і витяг із Умов та правил надання банківських послуг не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. В підписаній відповідачем анкеті-заяві відсутні будь-які відомості про строк дії даного договору, тобто сторонами не визначений строк виконання зобов`язань, а тому позивач повинен був діяти у відповідності до ч.2 ст.530 ЦК України, проте жодної вимоги відповідачу пред`явлено від позивача не було. Крім того, наданий позивачем розрахунок заборгованості станом на 15 листопада 2020 року за договором №б/н від 17 вересня 2019 року, за яким відповідачу нарахована заборгованість: за поточним тілом кредиту 231 548 гривень 33 копійки. Проте, сам по собі вищезгаданий розрахунок заборгованості не є підтвердженням наявності у відповідача заборгованості за поточним тілом кредиту, оскільки він складений невідомою особою, яка не є представником позивача. До того ж, в матеріалах справи відсутні будь-які відомості, що свідчать про наявність у даної особи кваліфікації та спеціальних знань, які необхідні для складання такого виду документів. А тому, вважає, що даний розрахунок є неналежним доказом, яким не можливо встановити наявність заборгованості та її розмір, адже законом передбачені чіткі вимоги до таких документів. Належними доказами щодо заборгованості по тілу кредиту за кредитним договором є виписки за рахунками. Надані позивачем документи не відповідають вимогам чинного законодавства, що пред`являються до оформлення документів такого виду і не можуть розглядатися як документ, яким засвідчується будь-який факт та (або) проведення банком фінансової операції. З вищезазначеного випливає висновок, що позовні вимоги позивача є абсолютно безпідставними та необґрунтованими, а тому, представник відповідача вважає, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити повністю. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав, обґрунтованих в позовній заяві, та просив позов задовольнити. \~ \~ \~ \~Представник відповідача у судовому засіданні заперечив проти задоволення позову з підстав та обґрунтувань, викладених у відзиві на позов та просив відмовити в його задоволенні. \~ \~ \~ \~Представник позивача відповідь на відзив не подав. При розгляді справи судом, учасниками справи подано заяви та клопотання та судом було вчинено інші процесуальні дії, зокрема. Ухвалою суду відкрито провадження у справі. Заслухавши пояснення учасників справи, перевіривши, дослідивши об`єктивно та оцінивши зібранні у справі докази у їх сукупності, судом встановлено фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено,\~що 17.09.2019\~між\~АТ КБ\~«ПриватБанк» та\~ [PERSON] \~укладено кредитний\~договір,\~згідно з\~умовами якого\~останній отримав\~кредит,\~шляхом підписання\~анкети-заяви\~про приєднання\~до Умов\~та Правил\~надання банківських\~послуг у\~Приватбанку,отримавши платіжну картку та персональний ідентифікаційний номер для авторизації з кредитними лімітом. У заяві зазначено, що відповідач згідний з тим, що дана заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг, а також, що він ознайомився та погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді. До кредитного договору банк додав Витяг з Тарифів обслуговування преміальних кредитних карток Platinum, World Black Edition, WorldElite», Infinite», Visa Signature та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті https://privatbank.ua/terms/. Також, 10.12.2019 [PERSON] підписав паспорт споживчого кредиту, за змістом якого встановлено умови кредитування: тип кредиту\~відновлювальна кредитна лінія, шляхом встановлення кредитного ліміту на кредитній картці; максимальна сума ліміту 200 000 грн; строк договору\~240 місяців, та строк кредитування\~до 240 місяців; спосіб та строк надання кредиту\~на картковий рахунок (безготівковий); процентна ставка в межах та поза межами пільгового періоду визначена у розмірі 37,2 % річних; тип процентної ставки\~фіксована (може бути змінена за згодою кредитодавця та споживача шляхом укладання додаткової угоди до договору про споживчий кредит); орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом 222 000 грн; встановлена реальна річна процентна ставка 6,10 %; процентна ставка, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту 74,40 % річних. Згідно із наданим банком розрахунком, заборгованість\~\~ [PERSON] за вказаним кредитним договором станом на 15.11.2020 становить 267 033,24 грн, з яких: 231 548,33 грн заборгованість за тілом кредита; 24 833,61 грн заборгованість за простроченими відсотками; 10 651,30 грн заборгованість за нарахованими відсотками. Однак, представник позивача просить стягнути заборгованість лише за тілом кредиту у розмірі 231 548,33 грн. Відповідно до частин першої, другої\~статті 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей\~626,\~628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою\~статті 638 ЦК України\~встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У\~статті 526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст.\~615\~ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Відповідно до частини першої\~статті 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша\~статті 1048 ЦК України). Частиною другою\~статті 1054 ЦК України\~встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою\~статті 633 ЦК України\~публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом\~статті 634 цього Кодексу\~договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «ПриватБанк»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей\~633,\~634 ЦК України\~можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просить стягнути заборгованість, яка складається з заборгованості за прострочене тіло кредиту. В Україні визнається і діє принцип верховенства права.\~Конституція України\~має найвищу юридичну силу; закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі\~Конституції України\~і повинні відповідати їй, що прямо передбачено у\~статті 8 Конституції України. Відповідно до частини четвертої\~статті 42 Конституції України\~держава захищає права споживачів. Згідно з частиною першою\~статті 1 ЦК України\~цивільні відносини засновані на засадах юридичної рівності, вольного волевиявлення та майнової самостійності їх учасників. Основні засади цивільного законодавства визначені у\~статті 3 ЦК України. Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у пункті 3 частини першої\~статті 3 ЦК України. Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини першої\~статті 3 ЦК України. Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору. У частинах першій, третій\~статті 509 ЦК України\~вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. У даному випадку договірні правовідносини виникли між банком та фізичною особою - споживачем банківських послуг (частина перша\~статті 11 Закону України від 12 травня 1991 року № 1023-XII«Про захист прав споживачів»\~(далі - Закон №1023-XII). Згідно з пунктом 22 частини першої статті 1 Закону № 1023-XIIспоживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. У пункті 19 Резолюції Генеральної Асамблеї ООН «Керівні принципи для захисту інтересів споживачів», прийняті 09 квітня 1985 року №39/248 на 106-му пленарному засіданні Генеральної Асамблеї ООН зазначено, що споживачі повинні бути захищені від таких контрактних зловживань, як односторонні типові контракти, виключення основних прав в контрактах і незаконні умови кредитування продавцями. Конституційний Суд України у рішенні у справі за конституційним зверненням громадянина щодо офіційного тлумачення положень другого речення преамбули\~Закону України від 22 листопада 1996 року № 543/96-В «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань»\~від 11 липня 2013 року у справі №1-12/2013 зазначив, що з огляду на приписи частини четвертої\~статті 42 Конституції України\~участь у договорі споживача як слабшої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, звужує дію принципу рівності учасників цивільно-правових відносин та свободи договору, зокрема у договорах про надання споживчого кредиту. З урахуванням основних засад цивільного законодавства та необхідності особливого захисту споживача у кредитних правовідносинах, Велика Палата Верховного Суду зауважує, що пересічний споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити свої права бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту та Умов та правил надання банківських послуг, оскільки Умови та правила надання банківських послуг це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору. Тому відсутні підстави вважати, що при укладенні договору з [PERSON] , АТ КБ «ПриватБанк» дотримав вимог, передбачених частиною другою\~статті 11 Закону № 1023-XII\~про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими банк. Інший висновок не відповідав би принципу справедливості, добросовісності та розумності та уможливив покладання на слабшу сторону - споживача невиправданий тягар з`ясування змісту кредитного договору. Також, суд зауважує, що безпосередньо укладений між сторонами кредитний договір від 17.09.2019 у вигляді заяви-анкети, підписаної сторонами, не містить і строку повернення кредиту (користування ним). Однак, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не повернуті, а також вимоги частини другої\~статті 530 ЦК України\~за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд вважає, що банк вправі вимагати захисту своїх прав, шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. При цьому, суд зауважує, що відповідно до положень ч. 1\~ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором позичальник зобов`язується повернути\~\~всю суму кредиту, яку він отримав від кредитора. Судом встановлено, що заборгованість за тілом кредиту складається з поточної заборгованості (в розрахунку заборгованості це графа «Тіло кредита поточне») та простроченої заборгованості ( графа «Тіло кредиту прострочене»). Прострочений кредит це кредитні кошти, які були наданні клієнту та не були поверненні у строк, передбачений договором. Відтак, основними вимогами банку за кредитним договором до боржника є повернення наданих кредитних коштів і ця умова є істотним фактором при наданні кредитних коштів. Отже, оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, та враховуючи факт невиконання відповідачем умов кредитного договору, суд приходить до висновку, що в даному випадку мають місце порушення останнім майнових прав позивача, які підлягають захисту шляхом стягнення з відповідача на користь позивача суму заборгованості за кредитом в розмірі \~231 548,33 грн, з яких: 160\~639,50 грн заборгованість за поточним тілом кредиту; 70\~908,83 грн заборгованість за простроченим тілом кредиту. Згідно з вимогами ч. 1\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до частин 1 і 3\~статі 133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно зі\~статтею 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Оскільки позовні вимоги задоволені повністю, а тому, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір в розмірі 3\~473,22 грн. На підставі наведеного,

Outcome: approved