Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-19 00:00:00

Позивач АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Харківське обласне управління АТ «Державний ощадний банк України» звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] , в якому просить стягнути з останнього на свою користь заборгованість за Договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та Заявою на встановлення відновлювальної кредитної лінії (кредиту) в загальному розмірі 16 068, 53 грн., а також судові витрати в сумі 2 102, 00 грн. Позовні вимоги позивач мотивує тим, що 04.03.2017 між АТ «Ощадбанк» і відповідачем [PERSON] було укладено договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, який розміщений на інтернет-сторінці Банку www/oshadbank.ua, до умов якого відповідач приєднався підписавши Заяву про приєднання та Заяву на встановлення відновлювальної кредитної лінії (кредиту), якими він погодився на одержання кредиту та його умовами. На підставі даного Банк встановив відповідачу відновлювальну кредитну лінію у розмірі 12 690, 00 грн. на строк 36 місяців, з процентною ставкою 28% річних на картковий рахунок з використанням платіжної картки. Відповідач отримав кредитні кошти на рахунок та використав їх. Проте, з боку відповідача має місце неналежне виконання своїх зобов`язань за кредитним договором, у зв`язку з чим виникла заборгованість, яка станом на 03.01.2020 року, з урахуванням втрат від інфляції та 3% річних, становить 16 068, 53 грн. Представник позивача Рябова С.П. в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву, в якій просила позов задовольнити, розглянути справу за відсутності позивача , при цьому не заперечувала проти заочного розгляду справи (ас.24-25,70). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час і місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином, як за місцем проживання, зареєстрованим у встановленому законом порядку, так і шляхом опублікування оголошення про виклик до суду на офіційному веб порталі судової влади України (ас.39, 40, 66-68), при цьому відзив на позов не надіслав. Частина ч.7 ст. 128 ЦПК України передбачає, що у разі ненадання учасниками справи іншої адреси судова повістка надсилається фізичній особі, яка не має статусу підприємця, за адресою місця її проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Згідно вимог ч.1 ст. 131 ЦПК України у разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не значиться. За таких обставин, виходячи з вищевказаних вимог закону, відповідач вважається повідомленим про судові засідання. В ході розгляду справи судом вчинено наступні процесуальні дії: - 22.04.2020 року постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі та її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження (ас.33-35); - 20.05.2020 року постановлено ухвалу про проведення заочного розгляду справи (ас.72). Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Виходячи з наведеного та приймаючи до уваги те, що представник позивача не заперечував проти заочного розгляду справи, про що зазначив у заяві про розгляд справи за відсутності позивача (ас. 70), те, що відповідач не з`явився в судове засідання без повідомлення причин своєї неявки, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце судового засідання та будь - який відзив, заперечення проти позову не подав, суд знаходить можливим провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за правилами спрощеного позовного провадження з особливостями встановленими гл. ІІ «Заочний розгляд справи» ЦПК України, при цьому відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснює фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши письмові матеріали додані до справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають до задоволення з наступних підстав: - так, судом встановлено, що 04.03.2017 між ПАТ (нині АТ) «Ощадбанк» і відповідачем [PERSON] було укладено договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, який розміщений на інтернет-сторінці Банку www/oschadbank.ua, до умов якого відповідач приєднався підписавши Заяву про приєднання № 1602091/070916, Заяву на встановлення відновлювальної кредитної лінії (кредиту) та повідомлення про умови кредитування за яким останньому було встановлено відновлювальну кредитну лінію у розмірі 12 690, 00 грн. на строк 36 місяців, з можливим продовженням на той самий строк з процентною ставкою 28% річних на картковий рахунок з використанням платіжної картки (а.с. 6-14). Згідно з пунктом 1.2. Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (далі ДКБО) для отримання Кредиту Клієнт особисто надає Банку Заяву на встановлення відновлювальної кредитної лінії (Кредиту), оформлену за встановленою Банком формою та підписану Клієнтом, і документ згідно з визначеним Банком переліком. Цей Договір, в тому числі Заява на встановлення відновлювальної кредитної лінії (Кредиту) та інші документи, які є їх невід`ємними частинами є Кредитним договором, укладеним між Банком та Клієнтом. Згідно пункту 1.24 ДКБО Банк має право вимагати від Клієнта дострокового повернення Кредиту, сплати процентів за користування ним та інших платежів за Договором та застосувати процедуру звернення стягнення на майно Клієнта згідно із Законодавством (в т.ч. звернути стягнення на грошові кошти, що розміщені на будь-якому рахунку Клієнта), у випадку невиконання або неналежного виконання Клієнтом зобов`язань щодо вчасного повернення Кредиту ( в тому числі сплати суми обов`язкового щомісячного платежу), сплати процентів за користування ним та інших платежів, в тому числі, але не виключно у випадку: 1) затримання сплати Клієнтом Кредиту (його частини, в тому числі в розмірі обов`язкового щомісячного платежу) та/або перевищення витратного ліміту (несанкціонованого овердрафту) та /або процентів, обов`язок сплати яких передбачений Заявою на кредит, щонайменше на один календарний місяць (ас.8). Позивач свої обов`язки виконав в повному обсязі, шляхом надання відповідачу можливості розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач [PERSON] умови кредитного договору не виконав, у зв`язку з чим виникла заборгованість, яка станом на 03.01.2020 року становить 16 068, 53 грн. та складається з наступного: - загальна сума основної заборгованості (основного боргу) 12 679, 36 грн.; - загальна сума заборгованості по сплаті відсотків за користування кредитом 2 893, 43 грн.; - загальна сума заборгованості за РКО - 10, 00 грн.; - загальна сума нарахованої пені - 301, 67 грн.; - сума втрат від інфляції на суму нарахованих та несплачених процентів - 50, 05 грн.; - розмір 3 % річних (згідно ст. 625 ЦК України) на суму простроченого кредиту - 65, 65 грн.; - розмір 3 % річних (згідно ст. 625 ЦК України) на суму нарахованих та несплачених процентів - 68, 36 грн. Наявність заборгованості у зазначеному розмірі підтверджується відповідними розрахунками, наявними в матеріалах справи (а.с. 15-21). Відповідно до ст. ст. 526, 1054 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу; за кредитним договором позичальник зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до статті 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Як зазначено в ч. 1 статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Враховуючи, що відповідач взятих на себе кредитних зобов`язань в строки, передбачені договором кредиту, належним чином не виконав, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та заявою на встановлення відновлювальної кредитної лінії у розмірі 16 068, 53 грн. Постановою КМУ № 568 від 05 червня 2019 року було змінено тип Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» з публічного на приватне та перейменовано його в акціонерне товариство «Державний ощадний банк України», відповідні зміни внесені до Статуту та здійснена їх державна реєстрація в ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань 18 липня 2019 року. Враховуючи ту обставину, що зміна типу товариства в розумінні ч. 2 ст. 5 Закону України «Про акціонерне товариство» не є його перетворенням, а зміна назви юридичної особи не тягне за собою правонаступництва, зазначені зміни зареєстровані в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, суд вважає можливим стягнути вищевказану заборгованість на користь АТ «Державний ощадний банк України». Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України, та вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір, сплачений ним при подачі позову в розмірі 2102,00 грн. (ас.1).

Outcome: approved