Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-12 00:00:00

Позивач в особі представника гр. Онищук Д.В. 11.02.2015 року звернувся до суду з позовною заявою в якій просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 0003/2203/1047/14К від 17.01.2014 року в загальній сумі 14803,03 гривень, яка складається з розрахованого позивачем боргу станом на 23.01.2015 року в розмірі: 3520,00 гривень простроченої заборгованості за кредитом в період з 11.09.2014 року по 23.01.2015 року; 7800,00 гривень поточної заборгованості за кредитом; 2760,00 гривень за несплаченими відсотками за період з 12.08.2014 року по 23.01.2015 року; 345,00 гривень поточної заборгованості за процентами; 195,02 гривні пені за прострочення сплати основного боргу за період з 11.09.2014 року по 23.01.2015 року; 183,01 гривень пені за несвоєчасну сплату процентів за період з 12.08.2014 року по 23.01.2015 року. В судове засідання представник позивача не з'явився. В заяві, наданій суду, просить розглянути цивільну справу за його відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує, в газеті «Урядовий кур'єр» здійснив виклик відповідачів в судове засідання та надіслав відповідні докази про це, додатково заявив про стягнення як судових витрат на виклик відповідача в розмірі 231 гривня, надавши про ці витрати платіжне доручення № 368_4 від 16 квітня 2015 року. Відповідачі в судове засідання не з'явилися. Про дату, місце та час слухання справи повідомлені належним чином через оголошення в газеті «Урядовий кур'єр». У зв'язку з неявкою відповідачів в судове засідання 13 травня 2015 року постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Відповідно до статті 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (ст.1049 ЦК України). Відповідно до статті 526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 610 ЦК України, передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Частиною 1 статті 612 ЦК України встановлено, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України за договором позики передбачено повернення боргу (позики) частинами (в розстрочку). Згідно із ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 17.01.2014 року гр. [PERSON] уклав з ПАТ «Грін Банк» кредитний договір № 0003/2203/1047/14К на споживчі потреби у розмірі 15000 гривень строком до 15 січня 2016 року , і виходячи з розрахунку заборгованості станом на 23.01.2015 року відповідач по кредиту заборгував позивачу відповідно 14803,03 гривень, яка складається з розрахованого позивачем боргу станом на 23.01.2015 року в розмірі 3520,00 гривень простроченої заборгованості за кредитом в період з 11.09.2014 року по 23.01.2015 року, 7800,00 гривень поточної заборгованості за кредитом, 2760,00 гривень за несплаченими відсотками за період з 12.08.2014 року по 23.01.2015 року, 345,00 гривень поточної заборгованості за процентами, 195,02 гривні пені за прострочення сплати основного боргу за період з 11.09.2014 року по 23.01.2015 року, 183,01 гривень пені за несвоєчасну сплату процентів за період з 12.08.2014 року по 23.01.2015 року. Щодо солідарного стягнення суми заборгованості, заявленої в позові, зі співвідповідача у справі [PERSON], яка є поручителем по вказаному кредитному договору позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. За ст.553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Відповідно до ст.543ЦК України у разі солідарного обов'язку боржників кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Кредитор, який одержав виконання обов'язку не в повному обсязі від одного із солідарних боржників, має право вимагати недоодержане від решти солідарних боржників. Солідарні боржники залишаються зобов'язаними доти, доки їхній обов'язок не буде виконаний у повному обсязі. Виконання солідарного обов'язку у повному обсязі одним із боржників припиняє обов'язок решти солідарних боржників перед кредитором. Частиною 4 статті 559 ЦК України передбачено, що порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. Таким чином станом на 23.01.2015 року та до часу постановлення рішення у справі вказаний у позові співвідповідач [PERSON] без поважних причин не виконала взятого на себе зобов'язання стосовно погашення суми боргу за кредитом та процентів за користування кредитними коштами на заявлені в позові суми, порушила графік погашення кредиту, тому позовні вимоги сумарно за час порушення строку виконання зобов'язання підлягають стягненню з наведених вище підстав. Отже, позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Грін Банк» в цілому, виходячи з боргу перед позивачем за самою кредиту, ґрунтуються на вимогах закону, а тому підлягають повному задоволенню, врахувавши, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не прибули, заперечень не надіслали та про можливе застосування строків позовної давності суду не заявляли. Таким чином, в порушення вказаних умов кредитного договору, гр. [PERSON] та [PERSON] своєчасно і в повному обсязі не сплачували грошові кошти за користування кредитом, згідно якого заборгованість складає 14803,03 гривень, яка складається з розрахованого позивачем боргу станом на 23.01.2015 року в розмірі 3520,00 гривень простроченої заборгованості за кредитом в період з 11.09.2014 року по 23.01.2015 року, 7800,00 гривень поточної заборгованості за кредитом, 2760,00 гривень за несплаченими відсотками за період з 12.08.2014 року по 23.01.2015 року, 345,00 гривень поточної заборгованості за процентами, 195,02 гривні пені за прострочення сплати основного боргу за період з 11.09.2014 року по 23.01.2015 року, 183,01 гривень пені за несвоєчасну сплату процентів за період з 12.08.2014 року по 23.01.2015 року. Відповідно до ст.88 ЦПК України, судові витрати понесені позивачем при розгляді цивільної справи підлягають стягненню з відповідача в розмірі 231,00 гривня витрат на виклик відповідача в судове засідання за платіжним дорученням № 368_4 від 16 квітня 2015 року. В порядку ст.88 ЦПК України стягнути з відповідачів на користь держави судовий збір в розмірі 243,60 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved