Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася з позовом до відповідача [PERSON] , про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог вказала, що вона є власником квартири [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу, зареєстрованого на регіональній товарній біржі «Юго-Восток» від 24.06.1998 року № 70 та реєстраційного посвідчення БТІ м.Димитров від 17.09.1998 року. Відповідачі у справі - її син [PERSON] , [INFO] . Відповідач зареєстрований у вказаній квартирі, однак не проживає в ній без поважних причини з 01.04.2014 року, мешкає в Російській Федерації, адреса проживання їй невідома. З квітня 2014 року відповідач жодного разу не виявив бажання проживати за місцем реєстрації, покинув місце реєстрації добровільно в 2014 році, його особистих речей в квартирі немає. Факт реєстрації відповідача перешкоджає їй розпорядитися належною їй квартирою. Просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житлом, а саме квартирою [ADDRESS] . В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги, обґрунтовуючи їх викладеними в позовній заяві обставинами. Відповідачі до судового засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений у порядку, передбаченому ЦПК України. Відповідно до ст.280 ЦПК України суд вважає можливим ухвалити по справі заочне рішення на підставі доказів, що є в матеріалах справи, оскільки відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання, не повідомив причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Вислухавши пояснення позивача, свідків та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав. Судом встановлено, що позивачу належить квартира [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу, зареєстрованого на регіональній товарній біржі «Юго-Восток» від 24.06.1998 року № 70, який зареєстрований в Бюро технічної інвентаризації м.Димитров 17.09.1998 року за реєстровим №45 (а.с.3, 4). Згідно з довідкою Відділу ведення Реєстру територіальної громади виконавчого комітету Мирноградської міської ради №11494 від 06.09.2019, в квартирі [ADDRESS] зареєстровані позивач [PERSON] , [INFO] , та відповідач [PERSON] , [INFO] (а.с.7). Згідно з актом №503 від 09.09.2019, складеним Координаційним комітетом органів самоорганізації населення міста Мирноград, [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: квартира [ADDRESS] , але з 01.04.2014 року і по теперішній час фактично не проживає за вказаною адресою (а.с. 8). Свідки [PERSON] та [PERSON] пояснили суду, що вони підтверджують, що в квартирі [ADDRESS] мешкає позивачка, а її син [PERSON] не проживає у вказаній квартирі з 2014 року. Згідно з ч.2 ст.405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі його відсутності в житлі без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Таким чином, судом встановлено, що відповідач не проживає в квартирі [ADDRESS] з 2014 року і по теперішній час, загалом вже понад п`ять років. Поважних причин не проживання відповідача у цій квартирі судом не встановлено. Враховуючи вищенаведене, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved