Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-21 00:00:00

Позивач [PERSON] у березні 2018 року звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 20 серпня 2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції у м. Донецьку Донецької області між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб. В шлюбі з відповідачем народилося двоє дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають і після розірвання шлюбу будуть проживати з нею. Зазначила, що сімейне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними. Сторони разом не проживають та не ведуть спільного господарства з листопада 2016 року. Подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін та дітей. Позивач у судове засідання не з'явилася, через канцелярію суду подала заяву, в якій просила розглядати справу без її участі, просила не вживати заходів, направлених на примирення подружжя. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, через канцелярію суду подав нотаріально посвідчену заяву, в якій зазначив, що не заперечує проти задоволення позову та, як наслідок, розірвання шлюбу, спір щодо місця проживання дітей та поділу майна відсутній. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи судом встановлено, що 20 серпня 2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції у м. Донецьку Донецької області між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб, про що складено відповідний актовий запис № 340, прізвище дружини після реєстрації шлюбу [PERSON], що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища №00019982424 сформованого 19 квітня 2018 року. В шлюбі у сторін народилися спільні діти [PERSON], [INFO], про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції у м. Донецьку, Донецької області 26 листопада 2010 року складено відповідний актовий запис № 918, що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-НО №375747 та [PERSON], [INFO], про що Відділом державної реєстрації актів громадянського стану Ленінського районного управління юстиції м. Донецька, Донецької області 10 червня 2002 року складено відповідний актовий запис № 294, що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-НИ 276591. Також, встановлено, що між сторонами були фактично припинені шлюбні стосунки з листопада 2016 року, з цього ж часу сторони не ведуть спільного господарства, між ними примирення неможливе. Діти після розірвання шлюбу будуть проживати з матір'ю, спір з цього приводу та щодо поділу майна у сторін відсутній. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 Сімейного кодексу України. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. З огляду на особливий характер сімейних відносин, зважаючи на положення ст.ст.111, 112 Сімейного кодексу України та на те, що фактично сімейні відносини між подружжям припинені, суд вважає примирення сторін неможливим. Крім того, згідно з ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З огляду на викладене, а також враховуючи, що відповідач визнав повністю позовні вимоги та не заперечував проти розірвання шлюбу, суд доходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову. При постановленні рішення суд враховує те, що сімейно-шлюбні відносини припинені, спір щодо місця проживання дітей відсутній, сторони наполягали на розірванні шлюбу, зберігати шлюб не бажають, тому суд дійшов висновку, що сім'я сторін розпалася остаточно та не може бути відновлена. Відповідно до ч.2 ст.114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при поданні позову було сплачено судовий збір на загальну суму 704 гривні 80 коп., який з урахуванням задоволення позовних вимог підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved