Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-01 00:00:00

Позивач [PERSON] обґрунтовує позовні вимоги тим, що з 24 травня 2008 року по 08 травня 2012 року перебувала в шлюбі з відповідачем [PERSON] За час перебування в шлюбі , 31 травня 2008 року [PERSON] та [PERSON] як подружжям , за спільні кошти, на підставі біржової угоди купівлі-продажу транспортного засобу від 31.05.2008 року, було придбано автомобіль марки - ВАЗ 2108, 1989 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], що зареєстрований за [PERSON]. Просила визнати автомобіль ВАЗ 2108, 1989 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] спільною сумісною власністю подружжя та провести розподіл майна, шляхом залишення у її власності автомобіля з присудженням сплати [PERSON] грошової компенсації в розмірі 1/2 частини його вартості. Так як місцезнаходження автомобіля на час розгляду справи невідоме, позивач [PERSON] в ході розгляду справи позовні вимоги змінила та просила провести розподіл майна шляхом присудження сплати [PERSON] їй грошової компенсації в розмірі 1/2 частини його вартості. Позивач [PERSON] звернувся до суду із зустрічним позовом про поділ спільного майна. У позовній заяві зазначає, що за спільні кошти в період шлюбу з [PERSON] придбано не лише автомобіль , а також інше майно, а саме: скутер вартістю 6000 грн.,пральну машину вартістю 1200 грн., телевізор вартістю 4000 грн., праску вартістю 100 грн., мікрохвильову піч вартістю 400 грн., DVD програвач вартістю 400 грн., пластикове вікно вартістю 700 грн., пилосос вартістю 300 грн., шафу вартістю 1000 грн., всього на загальну суму 14100 грн. Після припинення шлюбу ними було поділено майно, відповідно до якого йому залишився автомобіль , а [PERSON] все інше перераховане майно, яким вона користується і на даний час. Просить поділити майно, набуте за час шлюбу з [PERSON] наступним чином: виділити йому у власність автомобіль ВАЗ 2108, 1989 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], а [PERSON] виділити у власність скутер,пральну машину , телевізор , праску, мікрохвильову піч, DVD програвач, пластикове вікно, пилосос, шафу. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала та просила визнати автомобіль ВАЗ 2108, 1989 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] спільною сумісною власністю подружжя та провести розподіл майна, шляхом присудження сплати [PERSON] їй грошової компенсації в розмірі 1/2 частини його вартості. Заперечила доводи відповідача [PERSON] про те, що між ними поділ майна, придбаного за спільні кошти подружжя був проведений добровільно. Зустрічний позов не визнала та пояснила, що скутер, пластикове вікно , шафу купувала її мати у своє користування , а не вона з відповідачем [PERSON] Телевізор був придбаний до вступу шлюб , про що свідчить контрольний талон від 18.12.2007 року. Майно : пральна машина , праска, мікрохвильова піч, DVD програвач, пилосос дійсно придбане у шлюбі з відповідачем , проте вона категорично не погоджується із вартістю вказаного майна , яку зазначає відповідач та вважає, що вартість зазначеного майна повинна бути визначена на час його поділу. Відповідач [PERSON] позовні вимоги [PERSON] не визнав, пояснивши, що після розірвання шлюбу був проведений добровільний розподіл майна, відповідно до якого йому залишився автомобіль , а все інше майно: скутер, пральна машина , телевізор , праска, мікрохвильова піч, DVD програвач, пластикове вікно, пилосос, шафа залишилося в користуванні [PERSON] Підтримав заявлений ним зустрічний позов та просив його задовольнити. Суд , заслухавши сторони , дослідивши матеріали справи , всебічно і повно з»ясувавши всі фактичні обставини , на яких грунтується позов , об»єктивно оцінивши докази , які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті , вважає , що позов [PERSON] підлягає задоволенню. В задоволенні зустрічного позову [PERSON]слід відмовити з наступних підстав. Судом встановлено, що 24 травня 2008 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, про що свідчить копія свідоцтва про шлюб, який, рішенням Срібнянського районного суду Чернігівської області від 08 травня 2012 року розірвано. Під час шлюбу, ними було придбано майно, яке вони поділити між собою в добровільному порядку не можуть. Відповідно ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Згідно ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. За правилами ст. 372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Статтею 60 СК України передбачено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійно заробітку (доходу). В ст. 63 СК України вказано, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Відповідно ст.65 СК України дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя за взаємною згодою. Відповідно до ст.ст. 68, 69, 70 СК України розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. У разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно до ст. 71 СК України майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Суд може ухвалити рішення про присудження майна одному з подружжя з покладенням на нього обов'язку виплати другому з подружжя компенсацію замість його частки у праві спільної сумісної власності. Судом встановлено, що за час перебування в шлюбі [PERSON] та [PERSON] як подружжям було набуто належне їм на праві спільної сумісної власності наступне майно: автомобіль марки - ВАЗ 2108, 1989 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], що зареєстрований за [PERSON] , а також: пральна машина , праска, мікрохвильова піч, DVD програвач, пилосос . Домовленості між сторонами щодо добровільного поділу майна не досягнуто та не укладено жодних угод щодо часток у спільній сумісній власності або поділу належного їм на праві спільної сумісної власності майна, тобто частки позивача та відповідача, як співвласників у праві спільної сумісної власності, є рівними. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Доводи відповідача [PERSON] про те, що вказаний автомобіль зареєстрований на нього і в даний час переданий в користування іншій невідомій особі, тому не може бути об»єктом поділу, є необґрунтованими . Оформлення правовстановлюючого документа лише на одного з подружжя на майно, набуте за час шлюбу, жодним чином не впливає на зміну правового режиму майна і не тягне за собою обмеження прав другого з подружжя на свою частку у спільній власності.Тому підлягають задоволенню позовні вимог [PERSON] про визнання автомобіля ВАЗ 2108, 1989 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] спільною сумісною власністю подружжя та проведення розподілу майна, шляхом присудження сплати [PERSON] грошової компенсації [PERSON] в розмірі 1/2 частини його вартості, виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи, а саме 26210 грн.80 коп., що визначено висновком судової автотоварознавчої експертизи автомобіля від 25 квітня 2014 року (26210 грн.80 коп.: 2 = 13105 грн.40 коп.) . Відносно переліку майна, зазначеного [PERSON] у зустрічному позові, як набутого в шлюбі, суд виходить з наступного. [PERSON] у заяві наводить перелік майна, не зазначаючи його конкретного найменування, моделі, року виготовлення та придбання, що суперечить положенням ст. ст. 58, 60 ЦПК України. Зі змісту поданої заяви [PERSON] не вбачається, з чого він виходив, визначаючи вартість такого майна. На підтвердження своїх позовних вимог він не надав жодного доказу, від проведення товарознавчої експертизи, яка б визначила вартість майна на час поділу, відмовився. За таких обставин суд позбавлений можливості провести розподіл вказаного майна . Щодо майна: скутер, пластикове вікно , шафа ,телевізор, то позивач за зустрічним позовом [PERSON] не надав суду доказів , що вказане майно було придбане за час перебування в шлюбі [PERSON] та [PERSON] як подружжям, та є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, а відповідач [PERSON] заперечила факт набуття даного майна як подружжям за час шлюбу. Отже, в задоволенні зустрічного позову [PERSON] слід відмовити. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі ст. ст. 10, 59-60, 212, 214-215 ЦПК України, ст. ст. 368, 372 ЦК України, ст.ст. 57, 60, 61, 68, 69, 70, 71 Сімейного кодексу України, суд -

Outcome: approved