overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-28 00:00:00

Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася. Представник позивачки [PERSON] подала до суду заяву, у якій просить розглянути справу за її відсутності. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] який викликався до суду у порядку встановленому ЦПК України, у судове засідання не з`явився. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , дошлюбне прізвище [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб у виконавчому комітеті Івановецької сільської ради Кельменецького району Чернівецької області 30 липня 2004 року, про що зроблено актовий запис за № 09. Сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Позивачка просить розірвати шлюб між сторонами. Вказані обставини стверджуються свідоцтвом про одруження [PERSON] та [PERSON] виданим 30 липня 2004 року на бланку серії [NUMBER] , копією свідоцтва про народження [PERSON] виданого 12 листопада 2004 року на бланку серії [NUMBER] . Суд вважає, що подальше збереження шлюбу порушує передбачене ст. 56 Сімейного кодексу України право дружини та чоловіка на особисту свободу. Згідно ч. 3, ч. 4 ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч. 1, ч. 2 та ч. 3 ст. 55 Сімейного кодексу України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. В порушення ст. 43 ЦПК України відповідач не надав суду жодного доказу, який би підтверджував можливість примирення. Крім того, відповідач не надав суду доказів, що між ним та позивачем дійсно існують сімейні відносини як між подружжям. Враховуючи, що позивач заперечує проти збереження сім`ї, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, а тому позовні вимоги [PERSON] слід задовольнити. На підставі п. 4 ч.2 ст.18, ст.ст. 24,55, 56, 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-28 00:00:00

Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася. Представник позивачки [PERSON] подала до суду заяву, у якій просить розглянути справу за її відсутності. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] , який викликався до суду у порядку встановленому ЦПК України, у судове засідання не з`явився. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , дошлюбне прізвище [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернівецького міського управління юстиції 24 березня 2015 року, про що складено відповідний актовий запис № 415. Сторони мають малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Позивачка просить розірвати шлюб між сторонами. Вказані обставини стверджуються свідоцтвом про шлюб [PERSON] та [PERSON] виданим 24 березня 2015 року на бланку серії [NUMBER] , копією свідоцтва про народження [PERSON] виданого 22 вересня 2015 року на бланку серії [NUMBER] , копією свідоцтва про народження [PERSON] виданого 08 травня 2018 року на бланку серії [NUMBER] . Суд вважає, що подальше збереження шлюбу порушує передбачене ст. 56 Сімейного кодексу України право дружини та чоловіка на особисту свободу. Згідно ч. 3, ч. 4 ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч. 1, ч. 2 та ч. 3 ст. 55 Сімейного кодексу України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. В порушення ст. 43 ЦПК України відповідач не надав суду жодного доказу, який би підтверджував можливість примирення. Крім того, відповідач не надав суду доказів, що між ним та позивачем дійсно існують сімейні відносини як між подружжям. Враховуючи, що позивачка заперечує проти збереження сім`ї, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, а тому позовні вимоги [PERSON] слід задовольнити. На підставі п. 4 ч.2 ст.18, ст.ст. 24,55, 56, 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-30 00:00:00

Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася та подала до суду заяву в якій просить розглянути справу за її відсутності. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] , який викликався до суду у порядку встановленому ЦПК України, у судове засідання не з`явився. Суд вважає, що відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, а саме повістку було завчасно доставлено до зареєстрованого місця проживання відповідача і не вручено через його відсутність за такою адресою. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , дошлюбне прізвище [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб 28 липня 2006 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, про що зроблено актовий запис за № 1095. Сторони мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] . [PERSON] та [PERSON] спільно не проживають. Позивачка просить розірвати шлюб між сторонами. Вказані обставини стверджуються свідоцтвом про шлюб між [PERSON] та [PERSON] виданим 28 липня 2006 року на бланку серії [NUMBER] , копією свідоцтва про народження [PERSON] виданого 25 січня 2010 року на бланку серії [NUMBER] , довідкою № 2153 виданою Івановецькою сільською радою Кельменецького району Чернівецької області 16 серпня 2019 року. Суд вважає, що подальше збереження шлюбу порушує передбачене ст. 56 Сімейного кодексу України право дружини та чоловіка на особисту свободу. Згідно ч. 3, ч. 4 ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч. 1, ч. 2 та ч. 3 ст. 55 Сімейного кодексу України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. В порушення ст. 43 ЦПК України відповідач не надав суду жодного доказу, який би підтверджував можливість примирення. Крім того, відповідач не надав суду доказів, що між ним та позивачкою дійсно існують сімейні відносини як між подружжям. Враховуючи, що позивачка заперечує проти збереження сім`ї, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, а тому позовні вимоги [PERSON] слід задовольнити. На підставі п. 4 ч.2 ст.18, ст.ст. 24,55, 56, 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-20 00:00:00

Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася та подала до суду заяву у якій просить розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився та подав до суду заяву у якій визнав позовні вимоги та просить розглянути справу за його відсутності. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , дошлюбне прізвище [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб 04 грудня 2000 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Кельменецького районного управління юстиції Чернівецької області, про що зроблено відповідний актовий запис за №72. Позивачка просить розірвати шлюб між сторонами. Сторони спільно не проживають. Вказані обставини стверджуються свідоцтвом про одруження [PERSON] та [PERSON] виданим 04 грудня 2000 року на бланку серії [NUMBER] , довідками №№ 761, 762,763 виданими Росошанівською сільською радою Кельменецького району Чернівецької області 08 серпня 2019 року. Суд вважає, що подальше збереження шлюбу порушує передбачене ст. 56 Сімейного кодексу України право дружини та чоловіка на особисту свободу. Згідно ч. 3, ч. 4 ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч. 1, ч. 2 та ч. 3 ст. 55 Сімейного кодексу України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. В порушення ст. 43 ЦПК України відповідач не надав суду жодного доказу, який би підтверджував можливість примирення. Крім того, відповідач не надав суду доказів, що між ним та позивачкою дійсно існують сімейні відносини як між подружжям. Враховуючи, що позивачка заперечує проти збереження сім`ї, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, а тому позовні вимоги [PERSON] слід задовольнити. На підставі п. 4 ч.2 ст.18, ст.ст. 24,55, 56, 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-13 00:00:00

Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася. У поданій до суду заяві просить розгляд справи проводити за її відсутності. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] , який був повідомлений про час та місце розгляду справи у порядку встановленому ЦПК України, в судове засідання не з`явився. Судом встановлено, що [PERSON] , який народився [INFO] , та [PERSON] , яка народилася [INFO] , дошлюбне прізвище [PERSON] , зареєстрували шлюб у Кельменецькому районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області 20 квітня 2018 року, про що складено відповідний актовий запис №14. Позивачка просить розірвати шлюб між сторонами з тих підстав, що сторони проживають окремо та не підтримують сімейних відносин. Відповідач не з`явився у відділ ДРАЦСу для подачі спільної заяви про розірвання шлюбу. Вказані обставини стверджуються свідоцтвом про шлюб [PERSON] та [PERSON] виданим 20 квітня 2018 року на бланку серії [NUMBER] , листом [PERSON] від 21 вересня 2020 року. Суд вважає, що подальше збереження шлюбу порушує передбачене ст. 56 Сімейного кодексу України право дружини та чоловіка на особисту свободу. Згідно ч. 3, ч. 4 ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч. 1, ч. 2 та ч. 3 ст. 55 Сімейного кодексу України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. В порушення ст. 43 ЦПК України відповідач не надав суду жодного доказу, який би підтверджував можливість примирення. Крім того, відповідач не надав суду доказів, що між ним та позивачем дійсно існують сімейні відносини як між подружжям. Враховуючи, що позивачка заперечує проти збереження сім`ї, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, а тому позовні вимоги [PERSON] слід задовольнити. На підставі п. 4 ч.2 ст.18, ст.ст. 24,55, 56, 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-07 00:00:00

Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася. У позовній заяві [PERSON] просить розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про час та місцем розгляду справи, в судове засідання не з`явився. Судом встановлено, що [PERSON] , який народився [INFO] , та [PERSON] , яка народилася [INFO] , дошлюбне прізвище [PERSON] , зареєстрували шлюб у виконавчому комітеті Новоселицької сільської ради Кельменецького району Чернівецької області, про що складено відповідний актовий запис №2. Сторони мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Позивачка просить розірвати шлюб між сторонами. Вказані обставини стверджуються свідоцтвом про шлюб [PERSON] та [PERSON] виданим 13 липня 2017 року на бланку серії [NUMBER] , копією свідоцтва про народження [PERSON] виданого 10 квітня 2018 року на бланку серії [NUMBER] . Суд вважає, що подальше збереження шлюбу порушує передбачене ст. 56 Сімейного кодексу України право дружини та чоловіка на особисту свободу. Згідно ч. 3, ч. 4 ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч. 1, ч. 2 та ч. 3 ст. 55 Сімейного кодексу України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. В порушення ст. 43 ЦПК України відповідач не надав суду жодного доказу, який би підтверджував можливість примирення. Крім того, відповідач не надав суду доказів, що між ним та позивачем дійсно існують сімейні відносини як між подружжям. Враховуючи, що позивач заперечує проти збереження сім`ї, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, а тому позовні вимоги [PERSON] слід задовольнити. На підставі п. 4 ч.2 ст.18, ст.ст. 24,55, 56, 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-28 00:00:00

Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася. У позовній заяві просить розглянути справу за її відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився та подав до суду заяву у якій визнає позовні вимоги та просить розглянути справу за його відсутності. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , дошлюбне прізвище [PERSON] , зареєстрували шлюб 23 серпня 2013 року у Черьомушкінському відділі запису актів громадянського стану Управління запису актів громадянського стану Москви, про що складено актовий запис за №1387. Сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Позивач просить розірвати шлюб між сторонами. Вказані обставини стверджуються свідоцтвом про укладення шлюбу між [PERSON] та [PERSON] виданим 13 травня 2020 року на бланку серії [NUMBER] , копією свідоцтва про народження [PERSON] виданого 18 червня 2014 року на бланку серії [NUMBER] . Суд вважає, що подальше збереження шлюбу порушує передбачене ст. 56 Сімейного кодексу України право дружини та чоловіка на особисту свободу. Згідно ч. 3, ч. 4 ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч. 1, ч. 2 та ч. 3 ст. 55 Сімейного кодексу України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. В порушення ст. 43 ЦПК України відповідач не надав суду жодного доказу, який би підтверджував можливість примирення. Крім того, відповідач не надав суду доказів, що між ним та позивачем дійсно існують сімейні відносини як між подружжям. Враховуючи, що позивач заперечує проти збереження сім`ї, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, а тому позовні вимоги [PERSON] слід задовольнити. На підставі п. 4 ч.2 ст.18, ст.ст. 24,55, 56, 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-23 00:00:00

Позивач [PERSON] у судовому засіданні зменшила розмір позовних вимог та просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на її користь на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 600 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позову посилається на те, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем до 2006 р. У них народився син [PERSON], [INFO], який на цей час проживає з нею та перебуває на її утриманні. На даний час відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання сина, приховує своє місце праці, джерело та розмір свого доходу, тобто ухиляється від свого батьківського обов'язку утримувати сина, хоча спроможний надавати матеріальну допомогу. Малолітній син навчається у школі, відвідує платний гурток з футболу, Дрогобицьку танцювальну студію, Бориславську школу мистецтв, він з кожним днем зростає та потребує все більших коштів на утримання та нормальний фізичний і духовний розвиток. Добровільно домовитися з відповідачем про його участь в утриманні неповнолітнього сина вона не може. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні зменшені позовні вимоги визнав. Оглянувши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що зменшені позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони по справі [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі до 2006 року. У них народився син [PERSON], [INFO], який проживає з позивачем та перебуває на її утриманні. Відповідач не надає у добровільному порядку належної матеріальної допомоги на утримання сина [PERSON], а позивачці важко самій утримувати дитину. Згідно зі ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Оскільки відповідач належної участі в утриманні дитини не бере, а також виходячи із обов'язку батьків утримувати дитину - у відповідності до ч. 3 ст. 181, ст.184 СК України з відповідача, як це просить позивач, слід стягнути аліменти у твердій грошовій сумі саме в тому розмірі, в якому просить позивач, а саме по 600 грн. щомісячно, починаючи від дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Досліджені обставини стверджуються наявними в матеріалах справи документами, зокрема: світлокопією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 12.05.2004 р., виданого Східницькою селищною радою Львівської області на ім'я [PERSON], [INFO], батьками якого є сторони у справі [PERSON] та [PERSON]; копією свідоцтва серії [NUMBER] від 26.09.2006р. про розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] Суд прийшов до висновку, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси сторін чи інших осіб, тому суд приймає визнання відповідачем позовних вимог і приходить до висновку про задоволення позову. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-22 00:00:00

Позивач [PERSON] у судовому засіданні зменшила розмір позовних вимог та просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на її користь на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 750 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позову посилається на те, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 15.04.2004 р. У них народився син [PERSON], 2009 р.н., який на цей час проживає з нею та перебуває на її утриманні. Спільне життя з відповідачем не склалося, з серпня 2013 року вони з відповідачем проживають окремо. На даний час відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання сина. Вона працює, однак, її заробіток не великий і їй важко одній утримувати дитину. Добровільно домовитися з відповідачем про його участь в утриманні неповнолітнього сина вона не може. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, направивши на адресу суду клопотання, у якому просить справу розглянути у його відсутності, позов визнає повністю. Оглянувши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що даний позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони по справі [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 15.04.2004 року. У них народився син [PERSON], [INFO], який проживає з позивачем та перебуває на її утриманні. Відповідач не надає у добровільному порядку належної матеріальної допомоги на утримання сина [PERSON], а позивачці важко самій утримувати дитину. Згідно зі ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Оскільки відповідач належної участі в утриманні дитини не бере, а також виходячи із обов'язку батьків утримувати дитину - у відповідності до ч. 3 ст. 181, ст.184 СК України з відповідача, як це просить позивач, слід стягнути аліменти у твердій грошовій сумі саме в тому розмірі, в якому просить позивач, а саме по 750 грн. щомісячно, починаючи від дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Досліджені обставини стверджуються наявними в матеріалах справи документами, зокрема: світлокопією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 25.09.2009 р., виданого відділом РАЦС Бориславського МУЮ на ім'я [PERSON], [INFO], батьками якого є сторони у справі [PERSON] та [PERSON]; копією свідоцтва серії [NUMBER] від 15.04.2004р. про укладення шлюбу між [PERSON] та [PERSON] Суд прийшов до висновку, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси сторін чи інших осіб, тому суд приймає визнання відповідачем позовних вимог і приходить до висновку про задоволення позову. На підставі наведеного та

Outcome: approved