Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-27 00:00:00

позивач акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» від імені якого діє філія - Кіровоградське управління (далі - АТ «Ощадбанк») звернувся до Долинського районного суду Кіровоградської області з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості, в якому, крім іншого, просив стягнути з відповідача на свою (позивача) користь: - заборгованість, яка станом на 31.07.2020 становить 22 765,71 грн., з яких: сума основного боргу - 19 467,33 грн.; сума заборгованості по сплаті відсотків за користування кредитом - 3 118,76 грн.; сума заборгованості за РКО - 48,64 грн.; 3 відсотки річних на суму простроченого кредиту - 73,55 грн.; 3 відсотки річних на суму нарахованих та несплачених процентів - 19,29 грн.; втрати від інфляції на суму простроченого кредиту - 25,46 грн.; втрати від інфляції на суму нарахованих та несплачених процентів - 12,68 грн.: - витрати по сплаті судового збору в розмірі 2102,00 грн. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 17.04.2019 між АТ «Ощадбанк» та [PERSON] , [INFO] , підписано заяву про приєднання № 44971012/170419 до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки). Згідно з пунктом 3.1 Заяви про приєднання № 44971012/170419 від 17.04.2019, шляхом підписання цієї Заяви про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки), Клієнт беззастережно приєднався до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, затвердженого постановою правління АТ «Ощадбанк» від 01.04.2019, в редакції на день підписання цієї Заяви на приєднання, розміщений на інтернет-сторінці на офіційному сайті Банку http://www.oschadnybank.ua та уклав з Банком Договір, складовою частиною якого є умови договору банківського рахунку. Відповідач з 19.04.2019 розпочав користуватися кредитними коштами Банку, а саме встановленим кредитним лімітом у сумі 5000 грн., з процентною ставкою 38 відсотків річних за користування кредитними коштами, використовуючи їх на власний розсуд. 07.10.2019 відповідачу було збільшено кредитний ліміт до 20600,00 грн. за заявою [PERSON] до АТ «Ощадбанк» на встановлення (збільшення) відновлюваної кредитної лінії (Кредиту). При цьому, відповідач у порушення пункту 1.17 розділу ХХІІ Договору частково здійснював повернення Кредиту, а тому з лютого 2020 року по Кредиту виникла прострочена заборгованість. Внаслідок невиконання взятих на себе зобов`язань відповідачем за користування кредитним лімітом, заборгованість його перед АТ «Ощадбанк» станом на 31.07.2020 становить 22 634,73 грн., з яких: сума основного боргу - 19 467,33 грн.; сума заборгованості по сплаті відсотків за користування кредитом - 3 118,76 грн.; сума заборгованості за РКО - 48,64 грн. А також, згідно з частиною 2 статті 625 ЦК України інфляційні втрати та 3 відсотки річних від прострочених сум заборгованості за кредитом з лютого 2020 року по 31.07.2020 в сумі 130,98 грн. а саме: 3 відсотки річних на суму простроченого кредиту - 73,55 грн., 3 відсотки річних на суму нарахованих та несплачених процентів - 19,29 грн., втрати від інфляції на суму простроченого кредиту - 25,46 грн., втрати від інфляції на суму нарахованих та несплачених процентів - 12,68 грн. Таким чином, загальна сума заборгованості [PERSON] перед АТ Державний ощадний банк України, складає - 22 765,71 грн. Ухвалою від 25.08.2020 зазначену позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за вказаним позовом та постановлено здійснювати розгляд даної справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Копію зазначеної ухвали відповідачем отримано 28.08.2020, що підтверджується, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Заперечення від відповідача проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до суду не надходило. Відзив на позовну заяву від відповідача до суду не надходив. Позивач, який про дату, час і місце розгляду справи, був повідомлений належним чином засобами поштового зв`язку, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення 28.08.2020, - в судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки суду не повідомив, клопотання про відкладення судового засідання від позивача до суду не надходило. Поряд з цим, представник позивача звернувся до суду із заявою, зареєстрованою в суді 23.09.2020 за вх. № ЕП-1565/20, в якій просив розгляд справи проводити за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач, який про дату, час і місце розгляду справи, був повідомлений належним чином засобами поштового зв`язку, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення 28.08.2020, - в судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки суду не повідомив, клопотання про відкладення судового засідання від відповідача до суду не надходило. Відповідно до положень частини 3 статті 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до положень частини 1 статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Відповідно до положень частини 2 статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За наведених вище обставин та положень цивільного процесуального законодавства, суд дійшов висновку про заочний розгляд справи за відсутності сторін без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу на підставі наявних у суду матеріалів справи. Дослідивши докази по справі в їх сукупності, з`ясувавши підстави та предмет позову, характер спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернувся позивач, виходячи з положень статей 12 та 13 ЦПК України, за якими цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів та доведення перед судом їх переконливості, при цьому суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів сторін, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з огляду на таке. На підставі наявних матеріалів справи судом встановлено, що 17.04.2019 між [PERSON] та АТ «Ощадбанк» укладено кредитний договір, згідно з умовами якого відповідач отримав кредит у розмірі 5000 грн., шляхом підписання заяви про приєднання № 44971012/170419 до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) (далі - Заява). 07.10.2019 [PERSON] звернулася до АТ «Ощадбанк» з заявою на встановлення (збільшення) відновлюваної кредитної лінії (Кредиту) з метою збільшення кредитного ліміту. Після розгляду заяви, [PERSON] було збільшено кредитний ліміт до 20600,00 грн. Згідно з пунктом 3.1 Заяви, шляхом підписання цієї Заяви про приєднання до Договору, Клієнт беззастережно приєднується до Договору у редакції, що на день підписання цієї Заяви на приєднання розміщені на Інтернет - сторінці Банку www.oschadnybank.ua та укладає з Банком Договір, складовою частиною якого є умови договору банківського рахунку, Кредитного договору. Пунктом 3.2. Заяви передбачено, що відповідно до умов Договору Банк відкриває на ім`я Клієнта поточний рахунок, операції за яким можуть здійснюватися з використанням електронного платіжного засобу (далі - Картка/платіжна картка) за дебетовою кредитною схемою. Відповідно до пункту 3.4 Заяви Банк на підставі наданих Клієнтом відповідно до вимог чинного законодавства України документів відкриває Клієнту поточний рахунок за тарифним пакетом. За змістом пункту 4.1.1 Заяви, Клієнт підтверджує своє письмове клопотання на отримання Кредиту та усвідомлення того, що укладає Договір в повному обсязі, з урахуванням всіх його складових частин, зокрема, договору банківського рахунку, договору банківського вкладу (депозиту), Кредитного договору, умови яких викладені в Особливій частині Договору. За пунктом 4.1.3 Клієнт погоджується, що Заява про приєднання та додатки до Договору, зокрема Умови розміщення депозитів (вкладів) фізичними особами, Умови користування кредитною лінією (Кредитом), Паспорт споживчого кредиту, Таблиця сукупної вартості Кредиту, інші види заяв/повідомлень встановленої Банком форми, використання яких передбачено умовами Договору, складають єдиний документ - Договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб. Згідно Додатку № 5 Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб від 01.04.2019 процентна ставка за Кредитом є фіксованою, і складає 38 процентів річних за користування кредитними коштами на момент укладення цього Договору, та може бути змінена в порядку та на умовах визначених Договором, крім випадку користування кредитними коштами протягом Грейс-періоду. Строк кредитування становить 60 місяців. Клієнт щомісячно здійснює часткове повернення Кредиту в розмірі обов`язкового щомісячного платежу, який складає 5 відсотків від суми заборгованості за кредитом (оплата якої не прострочена), визначеної за звітний (білінговий) період на дату сплати обов`язкового щомісячного платежу, в порядку та на умовах, передбачених Договором. Відповідно до пункту 1.18 розділу ХХІІ Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб від 01.04.2019 за користування Кредитом Клієнт зобов`язаний сплачувати Банку проценти в порядку та розмірах, визначених в Умовах користування кредитною лінією (Кредитом), що застосовується до відповідної категорії Клієнтів, в тому числі, з урахуванням змін умов кредитування згідно пункту 11.1.3 розділу ХХ Договору. Проценти нараховуються методом факт/факт на фактично отриману клієнтом суму Кредиту та за строк фактичного користування ним, починаючи з першого дня отримання Кредиту включно а до дня фактичного повернення Кредиту(його частини), за виключенням випадків, передбачених Кредитним договором та /або додатками до нього. При нарахуванні процентів день отримання Клієнтом Кредиту приймається до розрахунку як один повний день користування Кредитом, а день повернення Кредиту (його частини) до розрахунку процентів не включається. Обов`язковий щомісячний платіж за Кредитом розраховується від фактично отриманої Клієнтом суми Кредиту(його частини), повернення якої не прострочено Клієнтом, станом на 25 число кожного місяця. Відповідно до частин 1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1 статті 1048 ЦК України). Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною 1 статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. За змістом статті 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до частини 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Частинами 1, 2 статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Згідно із частиною 1 статті 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Згідно з частиною 1 статті 1 ЦК України цивільні відносини засновані на засадах юридичної рівності, вільного волевиявлення та майнової самостійності їх учасників. Основні засади цивільного законодавства визначені у статті 3 ЦК України. Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у пункті 3 частини 1 статті 3 ЦК України. Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини 1 статті 3 ЦК України. Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору. У частинах 1, 3 статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (стаття 625 ЦК України). Відповідач порушив зобов`язання за кредитним договором, а тому з нього підлягає стягненню заборгованість за цим договором. Отже, заборгованість відповідача за кредитним договором становить 22 717,07 грн., а саме: сума основного боргу - 19467,33 грн.; сума заборгованості по сплаті відсотків за користування кредитом - 3118,76 грн.; 3 відсотки річних на суму простроченого кредиту - 73,55 грн., 3 відсотки річних на суму нарахованих та несплачених процентів - 19,29 грн., втрати від інфляції на суму простроченого кредиту - 25,46 грн., втрати від інфляції на суму нарахованих та несплачених процентів - 12,68 грн. Нарахування позивачем заборгованості із комісії за обслуговування кредитного договору в сумі 48.64 грн. є необґрунтованим, а тому у стягненні суми комісії має бути відмовлено (висновок щодо незаконності нарахування комісії відображений, зокрема у постанові Верховного Суду України від 16 листопада 2016 року (справа № 6-1746цс16), у постанові Верховного Суду від 18 грудня 2019 року (справа № 2-4009/11). На підставі вищевикладеного, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів, наданих сторонами, суд дійшов висновку про обґрунтованість та доведеність позивачем позовної вимоги про стягнення заборгованості у розмірі 22 717,07 грн., у зв`язку з чим, позов в цій частині слід задовольнити, а іншу частину позовних вимог залишити без задоволення. Питання розподілу судових витрат слід вирішити відповідно до положень статті 141 ЦПК України, якими, крім іншого, передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, на підставі чого, враховуючи що позов задоволено частково, - суд дійшов висновку, що судові витрати, що складаються з судового збору, сплаченого позивачем в розмірі 2102,00 грн., слід стягнути частково - пропорційно розміру задоволених позовних вимог з відповідача на користь позивача в розмірі 2 097,51 грн. (2 102,00 х 22 765,71 / 22 717,07).

Outcome: partial