Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-29 00:00:00

Позивач АТ «Державний ощадний банк України» звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за Договором про споживчий кредит,посилаючись на те, що між АТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] 06 липня 2016 року було укладено договір № 2333073/060716 комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, на умовах якого банк надав позичальнику суму кредитного розміру в загальному розмірі 12 000 грн.. Згідно п. 2.1. Кредитного договору банк зобов`язується надати позичальнику на умовах цього Договору, а позичальник має право отримати та зобов`язується належними чином використати і повернути в передбачені Кредитним договором строки Кредит, сплатити проценти за користування Кредитом та інші платежі у порядку та на умовах, визначених Кредитним договором. Згідно з п. 3.1.1. Кредитного договору банк надає кредит з моменту виконання Позичальником всіх та кожної з наведених умов договору, для надання Кредиту. Згідно з із п. 3.2.1. Кредитного договору банк здійснює надання кредиту одноразового шляхом безготівкового перерахування коштів на поточний рахунок відкритий Позичальником у Банку. За Кредитним договором виникли зобов`язання між ПАТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] , про що банк надав [PERSON] кредит в сумі 12 000 гривень 00 коп.. Згідно Договору [PERSON] зобов`язаний повернути отримані ним кредитні кошти у встановлений строк, сплачувати проценти, а також штрафні санкції (у випадку їх наявності). Відповідно до п. 4.2.1. Кредитного договору Позивач та Відповідач домовились, що Банк має право вимагати від позичальника належного викання останнім взятих на себе зобов`язань по даному договору. Згідно п. 4.2.2. Кредитного договору, встановлюється право Банку при виникненні простроченої заборгованості за основною сумою за кредитом та/або процентами, більше ніж на один місяць, а також в інших випадках, передбачених договором, вимагати дострокового повернення кредиту, сплати нарахованих процентів та інших платежів за цим договором та стягнути заборгованість за цим договором в примусовому порядку. Таким чином, Позивач виконав свої зобов`язання за Договором, надавши відповідачу кредит у встановленому Договорі розмірі. Проте, починаючи з серпня 2016 року Відповідач став порушувати умови договору щодо повернення кредиту та сплати процентів у встановленні Договору строки порядку, у зв`язку з чим, у відповідача виникла прострочена заборгованість по сплаті кредиту процентів. Однак відповідач не виконав вимог зазначених у листі - вимозі у встановлений термін. Сума заборгованості Відповідача перед банком за договором про споживчий кредит № 2333073/060716 від 06.07.2016 року станом на 29.01.2019 рік становить 14 862,31 грн., з якої: 11 967,98 грн., сума заборгованості по основному боргу; 2 518,19 грн. сума заборгованості по сплаті відсотків за користування кредитом; 14,00 грн. сума заборгованості за розрахунково-касове обслуговування, 272,45 грн. сума пені; 61,99 грн. сума інфляційних втрат від простроченої суми заборгованості; 27,70 грн. сума 3% річних від простроченої суми заборгованості. Банк виконав свої зобов`язання за договором, надавши [PERSON] кредит у встановленому договором розмірі. Проте, [PERSON] порушив умови договору щодо повернення кредиту та сплати процентів у встановлені договором строки та в порядку, з чим, у відповідача виникла прострочена заборгованість по сплаті кредиту, процентів та пені. Враховуючи викладене, позивач ПАТ «Державний ощадний банк України» просив стягнути з [PERSON] суму кредитної заборгованості в розмірі 14 862,31 грн. та судовий збір у розмірі 1 921 грн.. У судове засідання представник позивача ПАТ «Державний ощадний банк України» не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, суду надана заява про розгляд справи у відсутності представника позивача. У судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не відомі. Оскільки представник позивача у поданій заяві суду не заперечував проти заочного розгляду справи, а відповідач належним чином повідомлялася про дату, час і місце розгляду справи, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Суд, з`ясувавши дійсні обставини та давши оцінку зібраним в справі доказам, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 06 липня 2016 року [PERSON] уклав з ПАТ «Державний ощадний банк України» Договір № 2333073/060716 про споживчий кредит, на умовах якого Позивач надав Відповідачу суму кредитного розміру в загальному розмірі 12 000 грн. Відповідно до п. 4.2.1. Кредитного договору Позивач та Відповідач домовились, що Банк має право вимагати від позичальника належного викання останнім взятих на себе зобов`язань по даному договору. Згідно п. 4.2.2. Кредитного договору, встановлюється право Банку при виникненні простроченої заборгованості за основною сумою за кредитом та/або процентами, більше ніж на один місяць, а також в інших випадках, передбачених договором, вимагати дострокового повернення кредиту, сплати нарахованих процентів та інших платежів за цим договором та стягнути заборгованість за цим договором в примусовому порядку. Сума заборгованості Відповідача перед Банком за договором про споживчий кредит № 2333073/060716 станом на 29.01.2019 року становить 14 862,31 грн., з якої: 11 967,98 грн., сума заборгованості по основному боргу; 2 518,19 грн. сума заборгованості по сплаті відсотків за користування кредитом; 14,00 грн. сума заборгованості за розрахунково-касове обслуговування, 272,45 грн. сума пені; 61,99 грн. сума інфляційних втрат від простроченої суми заборгованості; 27,70 грн. сума 3% річних від простроченої суми заборгованості. Позивач виконав свої зобов`язання по договору, надавши суму кредиту, проте відповідач борг в повному обсязі не повертає та не сплачує відсотки за користування кредитом. Згідно вимог ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і відповідно до умов договору. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до вимог ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно ст. 626 ЦК України договір є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 1050ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку ,яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. [PERSON] не виконує взятих на себе за договором зобов`язань, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судові витрати по справі слід стягнути з відповідача згідно ст. 141 ЦПК України на користь позивача. Враховуючи викладене та

Outcome: approved