Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-10 00:00:00

Позивач АТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в обґрунтування якого зазначив, що відповідно до укладеного договору № б/н від 12.09.2013 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 2900,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Позичальник зобов`язався повернути банку отриманий кредит та сплатити відсотки за користування ним у порядку та строки, обумовлені договором. Відповідачем платежі в рахунок погашення боргу здійснюються з порушенням графіку та не в повному обсязі. Станом на 09.12.2018 року сума заборгованості склала 21256,17 грн., яка складається з: суми заборгованості за кредитом у розмірі - 3179,70 грн., суми заборгованості по відсоткам за користування кредитом у розмірі - 1140,39 грн., суми заборгованості за пенею у розмірі - 15447,69 грн., штрафу (фіксована частина) - 500,00 грн., штрафу (процентна складова) - 988,39 грн. Просить суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором у розмірі 21256,17 грн., а також судові витрати по справі у вигляді судового збору у розмірі 1762,00 грн., а всього - 23018,17 грн. Представник позивача у судове засідання не прибув, надав заяву, в якій просить розглянути справу за відсутності представника позивача, на позовних вимогах наполягає та не заперечує проти заочного розгляду справи. (а.с. 4)., Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату час та місце розгляду справи відповідно до ст. 128 ЦПК України, про причини неявки суду не повідомив. Заяви про розгляд справи у його відсутність також не надходило. (а.с. 72,73)., Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши та оцінивши в судовому засіданні матеріали справи, надані докази, вважає, що позовні вимоги АТ КБ «Приватбанк» підлягають частковому задоволенню з наступних підстав: Матеріалами справи встановлено, що відповідно до укладеного договору № б/н від 12.09.2013 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 2900,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписаний договір разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/ складає між ним та Банком Договір. (а.с. 10-25). При укладанні договору сторони керувалися ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Позичальник зобов`язався повернути банку отриманий кредит та сплатити відсотки за користування кредитом у порядку та стоки, обумовлені договором. Відповідачем платежі в рахунок боргу здійснюються з порушенням графіку та не в повному обсягу. Згідно розрахунку заборгованості, яку позивач просить стягнути на його користь з відповідача станом на 09.12.2018 року сума заборгованості склала 21256,17 грн., яка складається з: суми заборгованості за кредитом у розмірі - 3179,70 грн., суми заборгованості по відсоткам за користування кредитом у розмірі - 1140,39 грн., суми заборгованості за пенею у розмірі - 15447,69 грн., штрафу (фіксована частина) - 500,00 грн., штрафу (процентна складова) - 988,39 грн. (а.с. 7-8)., Згідно п. п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Умов клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Відповідно до п.2.1.1.5.5 Умов відповідач зобов`язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. Згідно п.2.1.1.5.6 Умов у разі невиконання зобов`язань за Договором, на вимогу позивача відповідач повинен виконати зобов`язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати винагороди позивачу. Пунктом 2.1.1.7.6 Умов передбачено, що при порушенні відповідачем строків платежів по кожному з грошових зобов`язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, відповідач зобов`язаний сплатити позивачу штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості за кредитним лімітом з урахуванням нарахованих та прострочених процентів та комісій. Відповідно до п. 2.1.1.12.9 Умов боржник доручає списувати з будь - якого рахунку відкритого в банку, зокрема з Картрахунку , грошові кошти для здійснення платежу з метою повного або часткового погашення боргових зобов`язань. На підставі п. 1.1.3.2.3 Умов, банк має право на зміну Тарифів, які викладені на банківському сайті, а також інших умов обслуговування рахунку. Згідно п. 1.1.2.4 Умов, у разі незгоди зі зміною Правил та/або «тарифів Банку», позичальник зобов`язується надати Банку письмову заяву про розірвання цього договору та погасити виниклу перед банком заборгованість. Пунктом 1.1.7.12 Умов договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку жодна з сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично продовжується на той же строк. Відповідно до п. 2.1.1.12.11 Умов банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов`язань в цілому або у встановленої банком частині в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обов`язків за цим договором. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Позивач свої зобов`язання за Договором та угодою виконав в повному обсязі, про що зазначив у своєму позові. Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом; зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 527 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту, а згідно до ст. 530 ЦК України - якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 626 ЦКУ країни договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно ч. 1 ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовується положення параграфа 1 глави 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» Цивільного кодексу України. Відповідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Таким чином, суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором № б/н від 12.09.2013 року яка складається з: суми заборгованості за кредитом у розмірі - 3179,70 грн., суми заборгованості по відсоткам за користування кредитом у розмірі - 1140,39 грн., а всього 4320,09 грн. - є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Розмір заборгованості та його розрахунок відповідачем не спростований. В частині стягнення з відповідача заборгованості за пенею у розмірі - 15447,69 грн., штрафу (фіксована частина) - 500,00 грн., штрафу (процентна складова) - 988,39 грн., суд дійшов до наступних висновків: Основним зобов`язанням позичальника за кредитним договором є погашення кредитних коштів та сплата процентів за користування ними, додатковим зобов`язанням є сплата неустойки (штрафу, пені). Відповідно ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року, зокрема, громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Фінансові установи, а також кредитори зобов`язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Указом Президента України № 405/2014 від 14.04.2014 року було введено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України». Отже, антитерористична операція на території Луганської області була запроваджена з 14.04.2014 року. Розпорядженням Кабінету Міністрів України № 1275-р від 02.12.2015 року затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснюється антитерористична операція, в якому міститься с. Первомайськ Сватівського району Луганської області. Як вбачається зі справи, відповідач зареєстрований у с. Кармазинівка Сватівського району Луганської області, а тому він є суб`єктом Закону України №1669-VII від 02.09.2014 року, відносно якого, відповідно до ст. 2 вищезазначеного Закону, встановлено мораторій щодо нарахування штрафних санкцій за неналежне виконання кредитних зобов`язань. Крім того, комерційним банкам Національним банком України у листі за № 18-112/62138 від 27.10.2014 року були надані роз`яснення, згідно з якими банки зобов`язані у період проведення антитерористичної операції скасувати штрафні санкції за кредитами громадянам України, які проживають або переселилися з населених пунктів у зоні АТО, а також юридичним особам та підприємцям в зоні АТО. Національний банк України наголошує на необхідності суворого і неухильного дотримання банками положень Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» і повідомляє, що невиконання законних вимог є підставою для застосування для порушників адекватних заходів впливу. З наданого розрахунку заборгованості станом на 09.12.2018 року суд позбавлений можливості встановити, за який саме період нараховані ці штрафи відповідачу та який період вважається позивачем початком порушення відповідачем строків платежів та по якому саме з грошових зобов`язань. У зв`язку з чим суд вважає недоведеним той факт, що штрафи були нараховані не в період дії мораторію, введеного згідно із Законом України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції». За таких обставин, суд вважає, що в частині стягнення заборгованості за пенею у розмірі - 15447,69 грн., штрафу (фіксована частина) - 500,00 грн., штрафу (процентна складова) - 988,39 грн. необхідно відмовити. Вирішуючи питання стосовно судового збору суд виходить з наступного: Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. З відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені ним судові витрати, що складаються із судового збору у розмірі 1762,00 грн. пропорційно до задоволеної частини позовних вимог. Оскільки позовні вимоги задоволені на 20,32 %, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у розмірі 358,04 грн. (1762 *20,32 % / 100 = 358,04 грн.). У зв`язку з вищевикладеними обставинами, позов Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягає частковому задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: partial