Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-20 00:00:00

Позивач [PERSON], яка діє в інтересах неповнолітніх дітей: [PERSON], [PERSON] звернулася до суду з позовом у якому просить ухвалити рішення, у відповідності до якого встановити між співвласниками [PERSON] та неповнолітніми [PERSON], [PERSON] порядок користування квартирою № 338 в будинку № 80 по Набережній лейтенанта Дніпрова в м. Кременчуці, згідно до якого виділити в користування [PERSON] житлову кімнату площею 11,8 кв. м., в користування неповнолітнім [PERSON] та [PERSON] виділити житлову кімнату площею 17,3 кв. м. Допоміжні приміщення, а саме кухню площею 9,4 кв. м., санвузол площею 4,1 кв. м, коридор площею 5,1 кв. м. та коридор площею 2,2 кв. м. залишити в спільному користуванні співвласників; зобовязати ТОВ «Місто для людей Кременчук» відкрити окремі особові рахунки на імя [PERSON] як на представника неповнолітніх співвласників [PERSON] та [PERSON], та на імя відповідача [PERSON], згідно до виділених в їх користування житлових приміщень. Свої вимоги обґрунтувала тим, що відповідач по справі [PERSON] та наші неповнолітні діти [PERSON] та [PERSON] є співвласниками квартири [ADDRESS] Дніпрова в м. Кременчуці. Право власності по 1/3 частині квартири за кожним із співвласників було визнане на підставі ухвали Крюківського районного суду м. Кременчука від 24.05.2017 року про затвердження мирової угоди по цивільній справі №2/537/450/2017 про визнання частково недійсним свідоцтва про право власності на житло, визнання права власності та підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. Квартира складається з двох ізольованих кімнат, площею 11,8 кв. м. та 17,3 кв. м., кухні площею 9,4 кв. м., санвузла площею 4,1 кв. м., коридору площею 5,1 кв. м. та коридору площею 2,2 кв.м. В квартирі на даний час є зареєстрованими 5 осіб, окрім співвласників там зареєстрована також вона та її малолітня донька [PERSON], [INFO] Спірна квартира на даний час використовується нею та її неповнолітніми дітьми, вона одноособово вносить платежі за надавані комунальні послуги. Як до визнання за нашими неповнолітніми дітьми права власності на частину квартири, так і після цього, відповідач [PERSON] відмовляється в добровільному порядку вирішити питання про сплату комунальних платежів за послуги, які надаються або виходячи з розміру житлової площі (послуги з централізованого опалення, утримання прибудинкової території) так і за послуги що надаються за відсутності лічильника виходячи з кількості зареєстрованих в квартирі осіб (газопостачання, водопостачання та водовід ведення). Така ситуація призводить до виникнення заборгованості по сплаті комунальних платежів, яку вона самотужки не маю можливості погашати. Мої звернення до батька дітей з проханням вирішити питання в добровільному порядку позитивного результату не дали, і для можливого вирішення виниклої проблеми шляхом відкриття окремих особових рахунків на житлові кімнати в квартирі потрібно встановити порядок користування квартирою. Ухвалою суду від 21.12.2017 року вимоги в частині зобовязання ТОВ «Місто для людей Кременчук» відкрити окремі особові рахунки залишено без розгляду. В судове засідання позивач та її представник за угодою адвокат [PERSON] не зявилися, остання надала до суду заяву відповідно до якої, просить розгляд справи проводити без її участь, позов підтримує, просить його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, про причини неявки суд не повідомив. Відповідач ТОВ «Місто для людей Кременчук» свого представника в судове засідання не направив, надав до суду клопотання, відповідно до кого просить розгляду справи проводити за відсутності представника ТОВ «Місто для людей Кременчук». Також, надав до суду заперечення відповідно до кого, просить позов задовольнити частково, а саме в частині встановлення порядку користування житловим приміщенням, в іншій частині просить відмовити, оскільки зобовязання ТОВ «Місто для людей Кременчук» щодо розподілу особових рахунків не є необхідною умовою, оскільки рішення суду про встановлення порядку користування квартирою є підставою для розподілу особистих рахунків. Третя особа в судове засідання не зявилася, надала до суду заяву, відповідно до якої, просить розгляд справи проводити без часті її представника, просить винести рішення на розсуд суду. Враховуючи, що відповідач, який був належним чином повідомлений про місце і час розгляду справи не зявився в судове засідання без повідомлення причин своєї неявки та з урахуванням заяв інших учасників процесу, суд вирішив на підставі ст. 247 ЦПК України, провести розгляд справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу та на підставі наявних у справі доказів. Суд, повно, обґрунтовано, всебічно та безпосередньо дослідивши всі наявні докази у справі, зясувавши всі обставини, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог та заперечень, приходить до наступного. Судом встановлено, що [PERSON] та неповнолітні [PERSON], [PERSON] є співвласниками квартири № 38 будинку № 80 по Набережній Лейтенанта Дніпрова у м. Кременчуці, що підтверджується копією витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 92327448 від 19.07.2017 року та ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука від 24.05.2017 року, яка набрала законної сили 30.05.2017 року. Відповідно довідки № 1575/36 від 27.07.2017 року, виданої ТОВ «Місто для людей Кременчук» , у квартирі № 38 будинку № 80 по Набережній Лейтенанта Дніпрова у м. Кременчуці зареєстровано пять осіб, а саме: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Згідно технічного паспорту виготовленого ФОП «Дмитренко Наталія Іванівна» від 23.06.2017 року, квартири 38 будинку № 80 по Набережній Лейтенанта Дніпрова у м. Кременчуці, загальна площа становить 50,8 кв. м., житлова - 29,1 кв. м., яка складається із двох відокремлених кімнат площами 11,8 кв. м. та 17,3 кв. м., а також: кухні площею 9,4 кв. м., ванної та вбиральні 4,1 кв. м., коридору площею 5,1 кв. м., коридору площею 2,2 кв. м., балкону площею 0,9 кв. м., який межує з кімнатою площею 17, 3 кв. м. За нормою\~статті 358 ЦК України\~право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Ця стаття свідчить про те, що первинне значення у врегулюванні відносин між співвласниками має домовленість. Очевидним є те, що рішення суду не може підмінити собою їх домовленість. Водночас, при виникненні конфліктної ситуації, яка унеможливлює добровільне встановлення порядку користування спільним майном між співвласниками, такий порядок користування може встановити суд. При здійсненні права власності співвласниками щодо спільного майна потрібно враховувати правову природу такої власності, адже співвласникам належить так звана ідеальна частка у праві власності на спільне майно, яка є абстрактним вираженням співвідношення в обсязі прав співвласників спільної власності. Отже, кожному з них належить не частка у спільному майні, а частка у праві власності на це майно. Визнання за кожним зі співвласників права на конкретну частину майна в натурі спричинить припинення спільної власності. Поняття ж реальної частки використовується при поділі спільного майна в натурі в разі припинення його спільного правового режиму, а також може застосовуватися відповідно до частини третьої\~статті 358 ЦК України при встановленні співвласниками порядку користування спільним майном в натурі згідно з розмірами належних їм часток. Таким чином, потрібно розмежовувати порядок поділу спільної власності з метою припинення такого її режиму і порядок встановлення користування спільним майном. Оскільки спірні правовідносини не стосуються розподілу майна для припинення права спільної часткової власності і такий правовий режим зберігається, суд виділяє в користування сторонам спору в натурі частки, адекватні розміру їх часток у праві власності на спільне майно. При цьому допускається можливість відійти в незначних обсягах від відповідності реальних часток ідеальним у зв'язку з неможливістю забезпечити їх точну відповідність. Таке рішення не змінює розміру часток співвласників у праві власності на спільне майно, не порушує їх прав як власників. Вищевказана правова позиція була висловлена Верховним Судом України в Постанові від 17 лютого 2016 року в справі № 6-1500цс15. Відповідно ч. 1\~ст. 364 ЦК України, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Враховуючи, що [PERSON], [PERSON] та [PERSON] є власниками по 1/3 частки квартири, належна їм частина квартири складає по 9,7 кв. м. житлової площі. При цьому, позивач просить виділити у користування неповнолітнім [PERSON], [PERSON] кімнату площею 17,3 кв. м., балкон площею 0,9 кв. м. який межують з кімнатою площею 17, 3 кв. м. яка є відокремленою, а [PERSON] - відокремлену кімнату площею 11,8 кв. м. Решту місць загального користування, а саме: кухні площею 9,4 кв. м., ванної та вбиральні 4,1 кв. м., коридору площею 5,1 кв. м., коридору площею 2,2 кв. м. - залишити у загальному користуванні. Відповідно ст. ст.\~317,\~319 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Згідно\~ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися\~\~ і розпоряджатися\~\~ своєю\~\~ власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно\~ст. 155 Житлового кодексу України, жилі будинки (квартири), що є у приватній власності громадян, не може бути в них вилучено, власника не може бути позбавлено права користування жилим будинком (квартирою), крім випадків, установлених законодавством. За нормою ч. 2\~ст. 11 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. На підставі вище викладеного, з урахуванням порядку користування квартири, що фактично склався, суд приходить до висновку, що позов [PERSON], яка діє в інтересах неповнолітніх дітей: [PERSON], [PERSON] до [PERSON], ТОВ «Місто для людей», за участю третьої особи Органу опіки та піклування Кременчуцької міської ради Полтавської області про встановлення порядку користування квартирою підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в сумі 640 гривень, який було сплачено позивачем при подачі позову.

Outcome: approved