Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-01 00:00:00

Позивач адвокат Петрова О.О., в інтересах [PERSON] , звернулася до суду із позовом до відповідача [PERSON] , про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, в якому просила визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, квартирою [ADDRESS] . Позовні вимоги обґрунтовані тими обставинами, що позивачу належить квартира [ADDRESS] , у якій окрім позивача зареєстрований як член сім`ї відповідач, який не проживає за вищевказаною адресою з 2004 року. Реєстрація відповідача призводить до надмірного нарахування комунальних послуг та порушує право позивача на вільне користування та розпоряджання своєю власністю. Ухвалою від 17.09.2020 року прийнято до розгляду позовну заяву, відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання по справі. Позивач та представник позивача в судове засідання не з`явились. Представник позивача через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи без її участі та участі позивача, позовні вимоги підтримала, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. У судове засідання у час призначений для розгляду справи за суттю, відповідач повторно не з`явився. Про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, зокрема шляхом направлення судових повісток про виклик за відомим суду зареєстрованим у встановленому законом порядком місцем його проживання, опублікування оголошень на офіційному веб-сайті судової влади України: https://court.gov.ua/unknown/sud2125. 02.03.2021 року постановлено ухвалу про заочний розгляд даної справи. За таких обставин, суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутність сторін, враховуючи згоду позивачів на заочний розгляд справи, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів в порядку ст. ст. 280, 281 ЦПК України. Згідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 14.09.2013 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб, в зв`язку з чим позивач змінила прізвище з [PERSON] на [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серії [NUMBER] виданого 14.09.2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпровського районного управління юстиції у м.Херсоні, актовий запис №498 Позивачу [PERSON] , належить квартира [ADDRESS] , що підтверджується: Договором купівлі-продажу 1/12 частки квартири від 03.04.2017 року, посвідченого приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Нікодон О.О., зареєстрованого в реєстрі за №345; Договором купівлі-продажу 1/4 частки квартири від 14.09.2016 року, посвідченого приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Нікодон О.О., зареєстрованого в реєстрі за №1314; Договором дарування 1/3 частини квартири від 14.09.2016 року, посвідченого приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Нікодон О.О., зареєстрованого в реєстрі за №1312; Свідоцтвом про право на спадщину від 12.09.2016 року, посвідченого приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Нікодон О.О. зареєстрованого в реєстрі за №1288; Свідоцтвом про право власності від 20.11.2006 року виданого Фондом комунального майна м.Херсона. З довідки про склад сім`ї №584 від 02.07.2020 року вбачається, що у квартирі [ADDRESS] , зареєстрований відповідач [PERSON] , який прописаний за вказаною адресою, але не проживає з 2004 року. Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном (ст. 391 ЦК України). Згідно з ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Статтею 41 Конституції України гарантовано право кожного володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ч. 1 ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб. Ч. 1, ч. 2 ст. 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Примусове відчуження об`єктів права власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього та повного відшкодування їх вартості, крім випадків, встановлених ч. 2 ст. 353 цього Кодексу. Враховуючи вищевказане, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, оскільки позивач є власником майна, а тому має право на володіння, користування та розпорядження належним йому майном на власний розсуд, а реєстрація відповідача обмежує таке право. Судовий збір по справі складає 840,80 грн., які повністю сплачено позивачем при зверненні до суду. На підставі ст.ст. 16, 316, 317, 319, 321, 379, 383, 386, 391, 405 ЦК України, ст.ст. 141, 258, 259, 264-265, 280-282 ЦПК України, суд,-

Outcome: approved