Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-27 00:00:00

Позивач в особі представника позивача адвоката Кіян А.В. звернувся до суду з позовом до [PERSON] про усунення перешкод у спілкуванні з дітьми та їх вихованні, встановлення способу участі у вихованні дітей і спілкуванні з ними, в якому просить суд усунути перешкоди [PERSON] , громадянину Австрії, перешкоди у вихованні та спілкуванні з доньками - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які проживають разом з матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , шляхом встановлення наступного способу участі [PERSON] у вихованні [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , та у спілкуванні з ними, а саме: [PERSON] має право на пряме та безперешкодне спілкування зі своїми доньками сам на сам та без участі матері [PERSON] та/або її представників у визначених позивачем місцях в Україні чи за кордоном, включаючи місце фактичного перебування позивача, місце фактичного проживання позивача в Республіці Австрія, місцях де проходитиме відпочинок або оздоровлення дітей та в інших місцях в наступні проміжки часу та в наступному порядку: щомісяця з 08-00 год. суботи до 20-00 год. наступної за нею неділі; щороку протягом всього календарного місяця липня та двічі на рік протягом всього часу осінніх та зимових канікул згідно встановленого навчальним закладом, які відвідують [PERSON] та [PERSON] графіку; в день побачень з доньками батько забиратиме їх з дому чи з навчального закладу особисто; повернення доньок додому здійснюється батьком особисто; [PERSON] також має право на спілкування зі своїми доньками способами, які не передбачають фізичного спілкування, зокрема телефоном та іншими доступними засобами зв`язку щодня з 08-00 год. по 21-00 год., окрім часу, коли діти перебувають в навчальному закладі. Зобов`язати [PERSON] не чинити перешкоди [PERSON] у спілкуванні з доньками [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у спосіб та в порядку, що визначені судовим рішенням. В обгрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що позивач є громадянином Республіки Австрія, з 2008 року спільно проживав, без реєстрації шлюбу, із [PERSON] . Сім`я проживала в Австрії у місцях Охлсдорф та Відень. За час шлюбних відносин у сторін в Австрії народились доньки: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . З часом стосунки між сторонами погіршилися, сімейне життя та спільне проживання не склалося, в лютому 2014 року відповідач прийняла самостійне рішення про залишення місця проживання в Австрії та без попередження та згоди позивача переїхала до України. Востаннє [PERSON] бачився з доньками у м. Львові в червні 2015 року. Після останнього побачення адреса місця проживання дітей у м. Львові, а саме: [ADDRESS] , була змінена. Оскільки відповідач розірвала всі контакти з позивачем, не повідомила про місце проживання дітей, він неодноразово впродовж 2015-2017 років приїздив за зазначеною адресою разом з перекладачем, однак двері квартири ніхто не відчиняв. Відтак з червня 2015 року позивач втратив зв`язок із дітьми. Намагання позивача здійснити грошові перекази для дітей в Україну, а також надіслати їм речі поштовими відправленням, які придбавались для дітей, згодом повертались йому назад з підстав відсутності адресата за вказаним місцем проживання. Разом з тим у квітні 2016 року відповідач звернулась до Дворічанського райсуду Харківської області із позовом до [PERSON] в якій просила стягнути з нього аліменти на утримання дітей в розмірі 20000 грн. щомісячно до досягнення ними повноліття, стягнути аліменти за минулий період та позбавити [PERSON] батьківських прав відносно доньок. 02.07.2017 року рішенням Дворічанського райсуду Харківської області відмовлено в задоволенні позову. Апеляційний суд Харківської області за скаргою [PERSON] 26.02.2018 року в задоволенні позовних вимог про стягнення аліментів за минулий період та позбавлення батьківських прав відмовив, вимогу про стягнення аліментів на утримання дітей в розмірі 20000 грн. щомісячно до досягнення дітьми повноліття задовольнив. Однак позивач ані від державного виконавця, ані від [PERSON] банківські реквізити для перерахування аліментів не отримав. Позивач неодноразово звертався з письмовими листами до відповідача з проханням визначити дату зустрічі з дітьми зручну для всіх, однак відповіді не отримав. В 2019 році позивач звертався до Служби у справах дітей Дворічанської районної державної адміністрації Харківської області та Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради із листами щодо сприяння в отриманні банківських реквізитів для сплати аліментів, про надання інформації щодо поточного місця проживання дітей, проведення обстеження умов проживання дітей. Також звертався до ГУНП в Харківській області з приводу розшуку дітей. Однак позитивної відповіді не отримав. У зв`язку з чим він вимушений звернутися до суду з зазначеним позовом. Ухвалою Орджонікідзевського райсуду м. Харкова від 16.09.2019 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження по справі, призначено підготовче засідання, залучено Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради до участі по зазначеній справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору. 26.11.2019 року представник відповідача [PERSON] адвокат Головань Т.Г. надала до канцелярії суду зустрічну позовну заяву за позовом [PERSON] до [PERSON] про позбавлення батьківських прав, яку просила прийняти до розгляду з первісним позовом. Також 26.11.2019 року представник відповідача [PERSON] адвокат Головань Т.Г. надала до канцелярії суду відзив на позовну заяву, в якому просила відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Ухвалою Орджонікідзевського райсуду м. Харкова від 20.01.2020 року відмовлено у відкритті провадження у справі за зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] , 3-я особа Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради про позбавлення батьківських прав. Ухвалою Орджонікідзевського райсуду м. Харкова від 20.01.2020 року закрито підготовче провадження та призначено зазначену цивільну справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні. 27.02.2020 року представник позивача адвокат Криштак О.О. надала до канцелярії суду заяву про уточнення позовних вимог, в якій, вточнивши позовні вимоги, просить суд усунути перешкоди [PERSON] , громадянину Австрії, перешкоди у вихованні та спілкуванні з доньками - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які проживають разом з матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , шляхом встановлення наступного способу участі [PERSON] у вихованні [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , та у спілкуванні з ними, а саме: [PERSON] має право на пряме та безперешкодне спілкування зі своїми доньками сам на сам та без участі матері [PERSON] та/або її представників у визначених позивачем самостійно місцях в Україні чи за кордоном, включаючи місце фактичного перебування позивача, місце фактичного проживання позивача в Республіці Австрія, місцях де проходитиме відпочинок або оздоровлення дітей та в інших місцях в наступні проміжки часу та в наступному порядку: один раз на місяць, кожні другі вихідні календарного місяця, а саме: з 08-00 год. суботи до 20-00 год. наступної за нею неділі; щороку протягом всього календарного місяця липня та двічі на рік протягом всього часу осінніх та зимових канікул згідно встановленого навчальним закладом, які відвідують [PERSON] та [PERSON] графіку; щороку відвідувати доньок в їх день народження з 14-00 год. до 20-00 год.; в день побачень з доньками батько забиратиме їх з дому чи з навчального закладу особисто; повернення доньок додому здійснюється батьком особисто; [PERSON] також має право на спілкування зі своїми доньками способами, які не передбачають фізичного спілкування, зокрема телефоном та іншими доступними засобами зв`язку щодня з 08-00 год. по 21-00 год., окрім часу, коли діти перебувають в навчальному закладі. Зобов`язати [PERSON] не чинити перешкоди [PERSON] у спілкуванні з доньками [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у спосіб та в порядку, що визначені судовим рішенням. Ухвалою Орджонікідзевського райсуду м. Харкова від 17.03.2020 року відмовлено представнику\~відповідача \~адвокату Кошарновській\~С.Л.\~в об`єнанні\~зустрічного позову [PERSON] до [PERSON] , 3-я особа Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради про позбавлення батьківських прав разом з первісним позовом [PERSON] до [PERSON] про усунення перешкод у спілкуванні з дітьми та їх вихованні, встановлення способу участі у вихованні дітей і спілкуванні з ними. 12.03.2020 року представник відповідача адвокат Головань Т.Г. подала до Харківського апеляційного суду апеляційну скаргу на ухвалу Орджонікідзевського райсуду м. Харкова від 20.01.2020 року про відмову у відкритті провадження у справі за зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] , 3-я особа Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради про позбавлення батьківських прав. 07.10.2020 року постановою Харківського апеляційного суду ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 20 січня 2020 року скасовано і направлено справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. 20.10.2020 року зазначена цивільна справа повернулась з Харківського апеляційного суду. Ухвалою Орджонікідзевського райсуду м. Харкова від 03.12.2020 року зустрічну позовну\~заяву [PERSON] \~до [PERSON] про\~позбавлення батьківських\~прав повернуто\~позивачу, копію зустрічної позовної заяви долучено до матеріалів справи. Представник позивача адвокат Криштак О.О. в судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини, вказані в позовній заяві, та на докази, що містяться в матеріалах справи, наполягала на його задоволенні у повному обсязі. При цьому представник позивача пояснила суду, що позивач ніколи не самоусувався від виконання своїх батьківських обов`язків, а навпаки всілякими засобами з червня 2015 року намагається дізнатися про місце знаходження дітей, надіслати грошові перекази та подарунки на утримання доньок, однак це не дало позитивних результатів. Відповідач в судове засідання не з`явилась, в письмових поясненнях, які засвідчено приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу Момот М.О. 18.01.2021 року, просила відмовити в задоволенні позову в повному обсязі, посилаючись на те що позивач самоусунувся від виховання дітей, матеріально їх не забезпечує і оскільки він має неврівноважений та агресивний характер, він є небезпечним для дітей і становить загрозу для їх психічного та фізичного здоров`я. Представники відповідача адвокати Головань Т.Г., Кошарновська С.Л. в судовому засіданні просили відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на те, що обставини, на які посилається позивач, не відповідають дійсності, відповідач вимушена була припинити спільне проживання з позивачем внаслідок невідповідної поведінки останнього. Подання даного позову не є реальним інтересом позивача до дітей, це лише штучне створення його видимості. Позивач вчиняє такі дії виключно в особистих інтересах. Виконання батьківських обов`язків його абсолютно не цікавить. Також зазначила, що висновок Департаменту служб у справах дітей по даній категорії справ є обов`язковим, проте такого висновку до суду не було надано. Представник третьої особи - Департаменту служб у справах дітей в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, в поданій до суду заяві повідомили, що за вказаною адресою місця проживання [PERSON] , а саме: [ADDRESS] було здійснено вихід спеціалістів Департаменту служб з метою обстеження умов проживання дітей та проведення бесіди з батьками, дітьми, родичами, які беруть участь у їх вихованні. Було встановлено, що за цією адресою [PERSON] разом з дітьми не мешкає. Зазначили, що розшук громадян не входить до їх компетенції. З огляду на зазначене, розгляд питання про встановлення порядку участі [PERSON] у вихованні малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , на засіданні Комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Харківської міської ради з подальшим складанням висновку органу піки та піклування не вбачається можливим. Суд, вислухавши представника позивача, представників відповідача, свідка [PERSON] , перевіривши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 3\~ст. 12, ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1\~ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Судом встановлено, що сторони по справі мають неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в свідоцтвах про народження яких батьками зазначені: батько [PERSON] , мати [PERSON] , що підтверджується відповідними копіями свідоцтв про народження (т.1 а.с. 18-21). 02.07.2017 року рішенням (заочним) Дворічанського райсуду Харківської області відмовлено в задоволенні позовних вимог [PERSON] до [PERSON] , третя особа служба у справах дітей Дворічанської районної державної адміністрації Харківської області про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів (т.2 а.с. 134-136). Постановою Апеляційного суду Харківської області від 26.02.2018 року заочне рішення Дворічанського районного суду Харківської області від 02 березня 2017 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення аліментів скасовано, ухвалено в цій частині нове рішення, яким позов [PERSON] про стягнення аліментів задоволено частково. Стягнуто з [PERSON] на [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі по 10000 грн. на кожну дитину, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 12 квітня 2016 року і до досягнення кожною дитиною повноліття. В іншій частині рішення суду залишено без змін (т.2 а.с. 137-139). Постановою Верховного Суду від 24 квітня 2019 року заочне рішення Дворічанського районного суду Харківської області від\~02 березня 2017 року та постанову Апеляційного суду Харківської області від 26\~лютого 2018 року залишено без змін (т.2 а.с. 140-147). Згідно\~ст.157 Сімейного Кодексу України, той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Статтею 159 Сімейного Кодексу України\~передбачено, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Як вбачається з матеріалів справи, позивач неодноразово звертався з письмовими листами до відповідача з проханням визначити дату зустрічі з дітьми зручну для всіх, узгодити здійснення батьківських прав та виконання батьками своїх обов`язків з проханням узгодження участі [PERSON] у вихованні дітей, у тому числі встановлення графіку побачень із доньками, шляхом направлення копії договору, однак відповіді не отримав (т.1. а.с. 46-64). В 2019 році позивач звертався до Служби у справах дітей Дворічанської районної державної адміністрації Харківської області та Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради із листами щодо сприяння в отриманні банківських реквізитів для сплати аліментів, про надання інформації щодо поточного місця проживання дітей, проведення обстеження умов проживання дітей. Як вбачається листів Департаменту служб у справах дітей від 20.02.2019 року за №№497, 498, з метою проведення бесіди з матір`ю дітей щодо отримання аліментів на малолітніх дітей та з метою обстеження умов проживання малолітніх дітей спеціалісти Служби здійснили вихід за адресою: [ADDRESS] , але потрапити до квартири їм не вдалося, оскільки двері ніхто не відчиняє. Рекомендовано звернутися до компетентних органів за місцем проживання дітей з матір`ю (т.1 а.с. 82, 85). У листі №01-31/73 від 25.02.2019 року Служба у справах дітей Дворічанської державної адміністрації Харківської області повідомила, що згідно довідки Миколаївської сільської ради Дворічанського району Харківської області від 20.02.2019 року за адресою: [ADDRESS] Джолі- [PERSON] разом з дітьми [PERSON] та [PERSON] не зареєстрована та не проживає, обстежити умови проживання дітей та посприяти [PERSON] в отриманні банківських реквізитів для сплати аліментів - не має можливості у зв`язку з відсутністю на території району. (т.1 а.с. 94). Як вбачається з листа Департаменту служб у справах дітей від 02.04.2019 року Департамент немає правових підстав для розшуку та встановлення актуального місця проживання та навчання малолітніх [PERSON] та [PERSON] (т.1 а.с 107-108). 01.04.2019 року адвокатське об`єднання «Лавринович і Партнери» в інтересах [PERSON] звернулось із заявою до ГУНП в Харківській області про розшук двох дітей [PERSON] (т.1 а.с. 96-102). Відповідно до листа ГУНП в Харківській області від 12.05.2019 року на вище зазначену заяву надано відповідь, з якої вбачається, що вжитими заходами встановлено, що [PERSON] [INFO] та [PERSON] , [INFO] перебувають разом з матір`ю [PERSON] . Відповідно даних відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУ ДМС України в Харківській області Джолі- [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . На теперішній час малолітні діти є учнями приватного закладу «Харківської школи І-ІІІ ступенів «Ангстерм» Харківської області» (т.1 а.с. 102). Відповідно до відповіді Департаменту служб у справах дітей від 24.12.2020 № 3708/0/202-20 на запит адвоката повідомляється, що з метою обстеження умов проживання дітей [PERSON] та [PERSON] ,які мешкають з матір`ю [PERSON] , спеціалістами структурного підрозділу було здіснено вихід за адресою: [ADDRESS] . Під час виходу встановлено, що сім`я орендувала житло, та більше року вони не мешкають за даною адресою, місце їх фактичного проживання не відоме у зв`язку з чим провести обстеження умов фактичного проживання дітей за вказаною адресою та вжити заходів із соціального захисту не вбачається можливим. Таким чином, судом встановлено, що відповідач по справі чинить перешкоди позивачу у спілкуванні з їх спільними дітьми, дані обставини фактично не оспорює і сама відповідач заперечуючи проти задоволення позовних вимог позивача щодо визначення участі батька у спілкуванні з дітьми. Відповідно до статті 15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Статтею 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Україною 27 лютого 1991 року, визначено принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини, а також встановлено, що найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно з ст. 3 Конвенції про права дитини, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Частиною 3 статті 9 вказаної Конвенції визначено право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Відповідно до статті 4 Конвенції про контакт з дітьми, ратифікованої Україною 20 вересня 2006 року, дитина та її батьки мають право встановлювати й підтримувати регулярний контакт один з одним. Такий контакт може бути обмежений або заборонений лише тоді, коли це необхідно в найвищих інтересах дитини. Європейський суд з прав людини зауважує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. (HUNT v. UKRAINE, № 31111/04, § 54, ЄСПЛ, від 07 грудня 2006 року). При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (MAMCHUR v. UKRAINE, № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року). Принцип «найкращих інтересів дитини» є пріоритетним при вирішенні справ цієї категорії. Отже, суд приходить до висновку про необхідність з метою в першу чергу недопущення порушення прав дітей та дотримання їх інтересів, встановити спосіб участі батька у спілкуванні з дітьми. При цьому суд вважає безпідставними посилання представника відповідача на те, що позивач не має реального інтересу до дітей, оскільки це спростовується наданими позивачем доказами, які містяться в матеріалах справи. Також суд не приймає до уваги посилання відповідача на неврівноважений та агресивний характер позивача, оскільки дані обставини не підтверджуються жодними доказами. Що стосується посилання представника відповідача на обов`язковість висновку органу опіки\~та піклування,\~передбаченого ст.19\~Сімейного Кодексу\~України,\~то суд зазначає, що відповідно до заяв Служби у справах дітей Дворічанської державної адміністрації Харківської області від 20.02.2019 року, Департаменту служб у справах дітей від 22.01.2020 року та від 24.12.2020р. за всіма адресами, вказаними представниками відповідача, як місце проживання відповідача з дітьми, було здійснено вихід спеціалістів Департаменту служб з метою обстеження умов проживання дітей та проведення бесіди, проте, за жодною з даних адрес [PERSON] разом з дітьми не мешкає, у зв`язку з чим Комісія з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Харківської міської ради не має можливості скласти відповідний висновок органу опіки та піклування. Проте, суд вважає, що відсутність висновку органу опіки та піклування не є підставою для позбавлення батька дітей - [PERSON] його права на спілкування з його дітьми, передбаченого не лише законодавством України, а також міжнародними законодавством та Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Україною 27 лютого 1991 року. Отже, суд, надавши належну оцінку наявним у справі доказам, приходить до висновку про доведеність факту перешкоджання матір`ю [PERSON] у спілкуванні батька [PERSON] з малолітніми доньками [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у їх вихованні та врахувавши інтереси дітей, а саме те, що спілкування дітей з батьком буде сприяти повноцінному вихованню дітей, їх розвитку, оскільки спілкування дітей з батьками, а батьків - з своїми дітьми служить задоволенню життєво важливих потреб дітей, їх вік, звичний розпорядок дня, потребу у відвідуванні шкілького навчального закладу, взявши до уваги, що постійне проживання малолітніх дітей з матір`ю - приходить до висновку про наявність підстав щодо часткового задоволення уточненого позову, а саме: усунути перешкоди [PERSON] , громадянину Австрії, перешкоди у вихованні та спілкуванні з доньками - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , шляхом встановлення наступного способу участі [PERSON] у вихованні [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , та у спілкуванні з ними, а саме: один раз на місяць, кожні другі вихідні календарного місяця з 08 год. 00 хв. суботи до 20 год. 00 хв. наступної за нею неділі в присутності матері [PERSON] . Зобов`язати [PERSON] не чинити перешкоди [PERSON] у спілкуванні з доньками [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у спосіб та в порядку, що визначені судовим рішенням. Такий спосіб участі позивача у вихованні дітей відповідатиме інтересам малолітніх [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , дозволить налагодити психологічний контакт дітей з батьком, проте за допомогою матері не порушуватиме звичайних для дітей умов життя та розпорядку, що склався. Що стосується іншої частини позовних вимог стосовно способу участі батька у вихованні та спілкуванні з дітьми, то суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні позовних вимог в цій частині, оскільки вони носять не конкретизований характер стосовно часу канікул дітей, способів, які не передбачають фізичного спілкування та можливості виїзду дітей на відпочинок поза межі України без дозволу та супроводу матері. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог, передбачених\~ст. 141 ЦПК України. Згідно ч.1\~ст. 141 ЦПК України\~, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сплачений ним судовий збір у сумі 1536. 80 грн. На підставі викладеного, та

Outcome: partial