Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-27 00:00:00

Позивач [PERSON] спілка «Істок» звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, в обґрунтування якого посилався на ту обставину, що 04.08.2017 року відповідача прийнято у члени [PERSON] спілки «Істок», того ж дня останній сплатив вступний внесок та обовязковий пайовий внесок. 12.06.2018 року відповідач подав заяву на отримання кредиту, про що позивачем було прийнято рішення про надання кредиту, внаслідок чого між сторонами 12.06.2018 року укладено кредитний договір. За умовами кредитного договору, відповідач отримав кредит у сумі 8\~000,00 грн, з процентною ставкою 0,001% річних, строком дії договору 12 місяців. Оскільки, умовами договору передбачено обовязок позичальника щомісячно сплачувати платежі, а відповідач системо порушував умови договору, позивач просив достроково стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] спілки «Істок» заборгованість за договором про споживчий кредит №ДНК-2158 від 12.06.2018 року, яка станом на 17.12.2018 року становила 15\~746, 02 грн з яких: заборгованість за основною сумою кредиту 6\~134,47 грн, заборгованість за платою 4\~042,45 грн, заборгованість по відсоткам 0,04 грн, інфляційні нарахування 366,37 грн, 100% річних 2\~202,68 грн, штраф 3\~000,00 грн та стягнути сплачений судовий збір 1762,00 грн. Представник позивача у судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, про час, дату та місце розгляду справу повідомлявся у встановленому законом порядку шляхом надіслання судової повістки та виклику через оголошення на офіційному веб-сайті «Судова влада України». На підставі ч.1 ст.280 ЦПК України, суд, постановивши ухвалу про заочний розгляд справи, розглянув справу на підставі наявних у справі доказів. Всебічно, повно, обєктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозвязок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, а тому позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. У судовому засіданні встановлено, що 04.08.2017 року [PERSON] прийнято до членів КС «Істок», що вбачається з витягу із Протоколу засідання правління кредитної спілки «Істок» №161 від 04.08.2017 року (а.с.7). За прибутковим касовим ордером №410 від 04.08.2017 року, [PERSON] сплатив вступний внесок у розмірі 5,00 грн (а.с.9). За прибутковим касовим ордером №411 від 04.08.2017 року, [PERSON] вніс обовязковий пайовий внесок у розмірі 5,00 грн (а.с.10). 12.06.2018 року відповідач подав заяву на отримання кредиту, про що позивачем було прийнято рішення про надання кредиту, внаслідок чого між сторонами 12.06.2018 року укладено кредитний договір №ДНК-2158. За умовами кредитного договору, відповідач отримав кредит у сумі 8\~000,00 грн, з процентною ставкою 0,001% річних, строком дії договору 12 місяців. Умовами договору передбачено обовязок позичальника щомісячно сплачувати платежі (п.4.1. Договору). Станом на 17.12.2018 року [PERSON] має заборгованість у розмірі 15\~746, 02 грн з яких: заборгованість за основною сумою кредиту 6\~134,47 грн, заборгованість за платою 4\~042,45 грн, заборгованість по відсоткам 0,04 грн, інфляційні нарахування 366,37 грн, 100% річних 2\~202,68 грн, штраф 3\~000,00 грн Таким чином, між сторона виникли кредитні правовідносини, де відповідачем порушено право позивача на отримання заборгованості, тому при вирішенні вказаного спору суд керувався ст.526 ЦК України, відповідно до якої зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.ст.627-629, 638 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов'язковим для виконання сторонами і є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив зобовязання, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Таким чином, вимоги позивача щодо стягнення заборгованості у розмірі 15746,02 грн (пятнадцять тисяч сімсот сорок шість гривень 02 копійки) за кредитним договором №ДНК-2158\~від 12.06.2018\~рокупідлягають задоволенню. Щодо позовної вимоги про стягнення суми судових витрат, суд виходив з того, що ч.1 ст.141 ЦПК України передбачає, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Як вбачається із квитанції №0.0.1214564492.1 від 17.12.2018 року, позивачем при подачі позовної заяви сплачено судовий збір у розмірі 1762,00 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) гривні. Тому, оскільки позовні вимоги позивача підлягають задоволенню у повному обсязі, суд стягує з відповідача суму судових витрат у розмірі 1762,00 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) гривні. Враховуючи вищевикладене, на підставі ст.ст.526, 527, 610-612, 627- 629,638 ЦК України,

Outcome: approved