Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-24 00:00:00

Позивач АТ «Страхова компанія «ІНГО» звернувся до суду з позов до відповідача [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регресу в розмірі 36082,82 грн. та судових витрат в розмірі 2270,00 грн. Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 05 липня 2021 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та без проведення судового засідання. Згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення відповідач отримав ухвалу суду про відкриття провадження у справі та копію позовної заяви з доданими до неї документами 02.08.2021 року, однак у наданий судом строк та станом на 25.08.2021 року своїм правом подання до суду клопотань про розгляд справи з повідомленням сторін та відзиву на позовну заяву не скористався, відзиву на позов не надходило, заперечення щодо розгляду справи в спрощеному порядку подано не було, будь-яких клопотань та заяв від відповідача подано до суду не було, відтак у відповідності до ч. 8 ст.178 та ч. 5 ст.279 ЦПК України, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Суд встановив, що 10.10.2018 року близько 13 год. 40 хв. [PERSON] керуючи транспортним засобом марки «Hyundai Santa FE», д.н.з. « [NUMBER] », по автодорозі Р-41 «Обхід м. Тернополя» 0 км + 730 м не був уважний, не стежив за дорожньою обстановкою, не дотримався безпечної дистанції та швидкості руху та допустив зіткнення з транспортним засобом марки «Volkswagen Getta», д.н.з. « [NUMBER] », під керуванням [PERSON] , яка рухалась попереду в попутному напрямку, внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Своїми діями [PERSON] порушив вимоги пп. 2.3б, 12.1, 13.1 ПДР України. Вина відповідача у скоєнні вищезазначеної ДТП підтверджується постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області № 607/21502/18 від 13 листопада 2018 року. Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно ч. ч. 1, 2 ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом. Згідно ч. 3 ст. 22 ЦК України збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. На момент дорожньо-транспортної пригоди автомобіль «Volkswagen Getta», д.н.з. « [NUMBER] », який належить на праві власності ТОВ «Перша лізингова компанія» був застрахований у ЗАТ «Акціонерна страхова компанія «ІНГО Україна» на підставі генерального договору страхування №47-07 по страхуванню засобів транспорту, цивільної відповідальності та від нещасних випадків від 07.06.2007 року. Вказане також підтверджується Бордеро № 58_18 до Генерального договору страхування №47-07 від 07.06.2007 року. Автомобіль марки «Hyundai Santa FE», д.н.з. « [NUMBER] » на момент дорожньо-транспортної пригоди був забезпечений страховим полісом серії АМ № 006447521 виданим ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» з лімітом страхового відшкодування за завдану майнову шкоду у розмірі 100 000 грн. Начальник відділу страхування ТОВ «Перша лізингова компанія» [PERSON] 06.12.2018 року звернувся до позивача із заявою про виплату страхового відшкодування. Відповідно до акту огляду ТЗ від 18.10.2018 року було оглянуто пошкоджене майно та зафіксовано перелік пошкоджень. Згідно страхового акту № 1837516 від 06.12.2018 року, розмір страхового відшкодування власнику автомобіля «Volkswagen Getta», д.н.з. « [NUMBER] », становить 136 082,82 грн. Відповідно до платіжного доручення №9978 від 14.12.2018 року позивачем на рахунок ТОВ «Перша лізингова компанія» сплачено страхове відшкодування у сумі 136 082,82 грн. На підставі ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 Цивільного кодексу України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно положень ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до правової позиції, висловленої Судовою палатою у цивільних та господарських справах Верховного Суду України у справі № 6-2878цс15, за змістом статті 1194 ЦК України в системному зв`язку зі статтею 993 цього Кодексу та ст. 27 Закону України «Про страхування», можна дійти висновку про те, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, переходить право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки у разі недостатності страхової виплати для повного відшкодування завданої нею шкоди в межах різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Суд встановив, що відповідно до страхового полісу серії АМ № 006447521, що діяв на момент дорожньо-транспортної пригоди та яким було забезпечено автомобіль марки «Hyundai Santa FE», д.н.з. « [NUMBER] », яким керував відповідач на час скоєння дорожньо-транспортної пригоди, страховий ліміт за завдану майнову шкоду становив 100 000,00 грн. (розмір франшизи 0 грн), а відтак вказаний ліміт менший ніж розмір спричиненої шкоди, у зв`язку із чим з відповідача на користь позивача підлягає стягненню різниця між фактичним розміром завданої шкоди та страховою сумою, що становить 36082,82 грн. (136 082,82 грн. - 100 000,00 грн.). За правилами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що в даному випадку порушені права позивача відповідачем, тому позовні вимоги підлягають до задоволення шляхом стягнення з відповідача в користь позивача 36082,82 грн. у рахунок відшкодування шкоди, а також 2270,00 грн. сплаченого судового збору.

Outcome: approved