Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-07 00:00:00

Позивач [PERSON] у січні 2019 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] , яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітнього [PERSON] , треті особи - Дніпровська районна державна нотаріальна контора, орган опіки та піклування Дніпровської районної державної адміністрації в особі служби у справах дітей про встановлення факту шлюбних відносин, визнання права власності на спільно нажите майно, встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом. В обґрунтування позову зазначає, що вона з 1977 року проживала без реєстрації шлюбу з [PERSON] , у шлюбі з яким [INFO] народився син - [PERSON] . У свідоцтві про народження сина [PERSON] прізвище матері помилково записано як « [PERSON] », що зараз чинить їй перешкоди у оформленні спадкових справ після смерті сина. Також, у фактичному шлюбі з [PERSON] придбано житловий будинок загальною площею 50,4 кв.м., житловою прощею 33,3 кв.м., допоміжною площею 17,1 кв.м. з відповідною частиною господарських будівель, розташованого за адресою: [ADDRESS] , який є спільною сумісною власністю подружжя і 1/2 частина якого належить їй як дружині. [INFO] помір її чоловік [PERSON] та відкрилася спадщина у виді 1/2 частини вказаного будинку. [PERSON] на випадок своєї смерті заповідав майно сину - [PERSON] [INFO] помер [PERSON] , після смерті якого залишилася спадщина у виді 1/2 частини зазначеного будинку. Спадкоємці першої черги після смерті [PERSON] є - його мати [PERSON] , дружина [PERSON] та неповнолітній син - [PERSON] . Таким чином, кожному зі спадкоємців [PERSON] повинно перейти у спадок по 1/6 частині вказаного вище будинку. [PERSON] частково не погодилась з позовними вимогами [PERSON] та звернулася до суду з зустрічним позовом в своїх інтересах та інтересах неповнолітнього сина [PERSON] до [PERSON] , треті особи - Дніпровська районна державна нотаріальна контора, орган опіки та піклування Дніпровської районної державної адміністрації в особі служби у справах дітей про визнання права власності в порядку спадкування за законом. В обґрунтування зустрічного позову зазначає, що [INFO] помер її чоловік [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить житловий будинок загальною площею 50,4 кв.м., житловою прощею 33,3 кв.м., допоміжною площею 17,1 кв.м. з відповідною частиною господарських будівель, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] є: мати померлого [PERSON] , вона - як дружина померлого та неповнолітній син померлого - [PERSON] , за якими порівну - по 1/3 частині кожному - і повинно бути визнано право власності в порядку спадкування за законом. Представник [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги, з підстав викладених у позовній заяві, підтримав та просив суд ухвалити рішення яким: встановити факт, що [PERSON] проживала однією сім`єю з [PERSON] , без реєстрації шлюбу з 1977 року по день смерті [PERSON] - [INFO] ; визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частину житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель, розташованого за адресою: [ADDRESS] , як набутого спільного майна подружжя з [PERSON] вартістю 122 374 грн.; встановити факт родинних відносин, а саме, що [PERSON] , [INFO] є матір`ю померлого [INFO] [PERSON] , [INFO] ; визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом після смерті сина [PERSON] , померлого [INFO] на 1/6 частину житлового будинку загальною площею 50,4 кв.м., житловою прощею 33,3 кв.м., допоміжною площею 17,1 кв.м. з відповідною частиною господарських будівель, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Зустрічний позов визнає частково, не заперечує проти визнання за [PERSON] та неповнолітнім [PERSON] права власності в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка та батька відповідно [PERSON] , померлого [INFO] на 1/6 частину житлового будинку загальною площею 50,4 кв.м., житловою прощею 33,3 кв.м., допоміжною площею 17,1 кв.м. з відповідною частиною господарських будівель, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Представник [PERSON] - [PERSON] у судовому засіданні підтримав зустрічний позов, з підстав викладених у зустрічній позовній заяві, та просив суд ухвалити рішення про визнання за [PERSON] та [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] за кожним по 1/3 частину житлового будинку загальною площею 50,4 кв.м., житловою прощею 33,3 кв.м., допоміжною площею 17,1 кв.м. з відповідною частиною господарських будівель, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Не заперечував проти встановлення фактів, що [PERSON] проживала однією сім`єю з [PERSON] , без реєстрації шлюбу з 1977 року по день смерті [PERSON] - [INFO] ; та встановлення факту родинних відносин, а саме, що [PERSON] , [INFO] є матір`ю померлого [INFO] [PERSON] , [INFO] . Не заперечував проти визнання за [PERSON] права власності в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] на 1/3 частину житлового будинку загальною площею 50,4 кв.м., житловою прощею 33,3 кв.м., допоміжною площею 17,1 кв.м. з відповідною частиною господарських будівель, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Представник Дніпровської районної державної нотаріальної контори у судове засідання не з`явився, завідувач нотаріальної контори надала суду заяву про слухання справи за відсутності представника нотаріальної контори. Представник органу опіки та піклування Дніпровської районної державної адміністрації в особі служби у справах дітей у судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином, причину неявки в судове засідання суду не повідомив. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши докази у справі за принципами встановленими ст. 89 ЦПК України, дійшов до наступного. Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1. ст.4 ЦПК України). Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч. 1. ст.13 ЦПК України). Відповідно до ст. 263 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників (ст. 82 ЦПК України). Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Представник [PERSON] - [PERSON] пояснив, що [PERSON] з 1977 року проживали однією сім`єю, тобто в фактичних шлюбних відносинах з [PERSON] , [INFO]. Даний факт у судовому засіданні не заперечував і представник [PERSON] - [PERSON] . У фактичному шлюбі [PERSON] та [PERSON] [INFO] народився син [PERSON] . Фактичні шлюбні відносини між [PERSON] та померлим [PERSON] підтверджуються доказами наданими суду до позовної заяви: -довідкою Сурсько-Литовської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області від 04.02.2005 року №240 про те, що [PERSON] прописаний з 30.11.2001 року за адресою [ADDRESS] та має склад сім`ї 5 осіб: дружина [PERSON] , [INFO]., невістка [PERSON] , [INFO]., син [PERSON] , [INFO]., онук [PERSON] , [INFO]; -наявністю реєстраційного запису в паспорті [PERSON] , що свідчить про те, що вона проживала в одному будинку зі своїм померлим чоловіком [PERSON] ; -наявністю спільної дитини - [PERSON] , [INFO] . Суд розглядає справи про встановлення факту, зокрема проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу (ст. 315 ЦПК України). Враховуючи викладене вище, позовні вимоги у частині встановлення факту, що [PERSON] проживала однією сім`єю з [PERSON] , без реєстрації шлюбу з 1977 року по день смерті [PERSON] - [INFO], знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, а відтак позовні вимоги [PERSON] у цій частині підлягають задоволенню. Представник [PERSON] - [PERSON] пояснив, що за час фактичних шлюбних відносин [PERSON] та [PERSON] придбане майно - домоволодіння за адресою [ADDRESS] . Зазначений будинок придбаний за спільні кошти під час спільного проживання для сім`ї, а тому відповідно до ст. 60-61, 74 СК України є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Однак на думку суду таке твердження є хибним виходячи з наступного. Майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя (ст. 60 СК України). Відповідно до ст. 74 Сімейного кодексу України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. Так, відповідно до Договору купівлі-продажу від 17 жовтня 2001 року серії АЕЕ №209678 [PERSON] придбав житловий будинок з відповідною частиною господарських будівель, розташованого за адресою: [ADDRESS] (а.с. 13). Далі, [PERSON] подарував житловий будинок з відповідною частиною господарських будівель, розташованого за адресою: [ADDRESS] [PERSON] , що підтверджується Договором дарування будинку серія ВАА №935686 від 02 жовтня 2002 року (а.с. 21). Що повністю відповідає вимогам статей 22-24 чинного на той час Кодексу про шлюб та сім`ю. Пізніше, 26 травня 2003 року [PERSON] відповідно до Договору дарування житлового будинку серія ВАК №418911 від 26 травня 2003 року подарувала житловий будинок з відповідною частиною господарських будівель, розташованого за адресою: [ADDRESS] - [PERSON] (а.с. 22). Жоден з зазначених Договорів (договір купівлі-продажу, договори дарування) оскаржені не були, тому договір дарування серія ВАК №418911 від 26 травня 2003 року є чинним на день ухвалення судового рішення. Особистою приватною власністю дружини, чоловіка є, зокрема майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування (ст. 57 СК України). Враховуючий факт отримання [PERSON] житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель, розташованого за адресою: [ADDRESS] на підставі Договору дарування, зазначений будинок не може бути об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, а відповідно до ст. 57 СК України є особистою приватною власністю [PERSON] . Таким чином, позовні вимоги [PERSON] у частині визнання за нею права власності на 1/2 частину житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель, розташованого за адресою: [ADDRESS] як набутого спільного майна подружжя з [PERSON] задоволенню не підлягають, на підставі викладених вище норм чинного законодавства. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER] виданого 11 квітня 2007 року Виконком Сурсько-Литовської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області (а.с. 33). Після смерті [PERSON] відрилася спадщина, яка в тому числі складалася з житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1216-1217 ЦК України). На випадок своєї смерті [PERSON] , 26 травня 2003 року склав заповіт, згідно якого все належне йому майно заповідав синові - [PERSON] (а.с. 34). [PERSON] та [PERSON] на момент смерті [PERSON] проживали та були зареєстровані зі спадкодавцем за однією адресою, що підтверджується довідкою Сурсько-Литовської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області №240 від 04.02.2005 року, та довідкою Сурсько-Литовської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області №1536 від 20.07.2017 року. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї (ст. 1268 ЦК України). Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст. 1270 ЦК України). Отже, [PERSON] як спадкоємець за заповітом після смерті [PERSON] , проживаючи постійно із спадкодавцем вважається таким, що прийняв спадщину, оскільки він протягом шести місяців не заявив про відмову від неї. Як пояснив представник [PERSON] - [PERSON] , сама [PERSON] не заперечувала проти того, щоб її син [PERSON] успадкував за заповітом майно після померлого [PERSON] у виді житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] , [PERSON] вступив у володіння і розпорядження спадковим майном - житловим будинком з відповідною частиною господарських будівель, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Із заявою про прийняття спадщини після померлого [PERSON] до нотаріальної контори у передбачений законодавством строк [PERSON] не звернувся, спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилася (а.с. 129-130). [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER] виданим 05 травня 2016 року виконавчим комітетом Сурсько-Литовської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області (а.с. 35). Після його смерті відрилася спадщина у виді житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель, розташованого за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] заповіту не складав, тому після його смерті відкрилася спадщина за законом. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово (ст. 1258 ЦК України). У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст. 1261 ЦК України). В 2000 році [PERSON] вступив у шлюб з гр. [PERSON] . Від вказаного шлюбу народився син - [PERSON] , [INFO] . Спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] є: мати померлого - [PERSON] , дружина померлого - [PERSON] та неповнолітній син померлого - [PERSON] , [INFO] , які успадковують майно у рівних частках по 1/3 кожному, що випливає з вимог чинного законодавства. У встановлений ст. 1270 ЦК України строк спадкоємці першої черги [PERSON] , [PERSON] в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього [PERSON] звернулися до Дніпровської районної нотаріальної контори з завами про прийняття спадщини, що підтверджується копією спадкової справи після смерті [PERSON] (а.с. 131-154). Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 01 березня 2019 року [PERSON] та [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлого [PERSON] у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують право власності спадкодавця на спадкове майно. Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. У відповідності зі ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Також, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлого [PERSON] у зв`язку з неможливістю встановити факт родинних відносин. Суд розглядає справи про встановлення факту, зокрема факту родинних відносин між фізичними особами (ст. 315 ЦПК України). Судом встановлено, що [PERSON] (уроджена [PERSON] ) народилася [INFO] в м. Тавда Свердловської області Росії. 28 грудня 1972 року вона вступила в шлюб з гр. [PERSON] , [INFO], шлюб зареєстровано відділом РАЦС м. Тавда Свердловської області РФ актовий запис №460. Вказаний шлюб між мною та [PERSON] до цього часу не розірваний. Як зазначив представник [PERSON] - [PERSON] , з 1976 року [PERSON] не проживає з гр. [PERSON] однією сім`єю та виїхала на постійне місце проживання в Дніпропетровську область. З 1977 року вона стала проживати з гр. [PERSON] , [INFO]. однією сім`єю, тобто в фактичних шлюбних відносинах. В ході фактичних шлюбних відносин і народилася дитина - [PERSON] , [INFO] . [INFO] батько дитини - [PERSON] зареєстрував сина [PERSON] на своє прізвище в Сурсько-Литовській сільській раді Дніпропетровського району Дніпропетровської області актовий запис №34 від 14 квітня 1979 року. Матір`ю дитини в актовому записі та у свідоцтві про народження [PERSON] з невідомих причин записали [PERSON] , але за прізвищем [PERSON] . Станом на квітень 1979 року, [PERSON] перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . Шлюб між ними був розірваний лише 21 січня 1982 році актовий запис №55 від 21.01.82 в Бабушкінському відділі ДРАЦС м. Дніпропетровська. [PERSON] , в свою чергу, як на момент народження сина [PERSON] так і до цього часу перебуває у шлюбі з гр. [PERSON] . За таких обставин саме [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] , зареєстрований згідно актового запису №34 від 14 квітня 1979 року виконавчим комітетом Сурсько-Литовської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області, що підтверджується актовим записом про народження [PERSON] де вказані її ім`я та по батькові, та дата її народження. Враховуючи викладене вище, суду доведено, що [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] , та позовні вимоги в цій частині знайшли своє підтвердження, а відтак суд встановлює факт родинних відносин, а саме, що [PERSON] , [INFO] є матір`ю померлого [INFO] [PERSON] , [INFO] . Таким чином, враховуючи неможливість вирішити спір у позасудовому порядку, після смерті [PERSON] , померлого [INFO] за кожним зі спадкоємців - [PERSON] , [PERSON] та неповнолітнім [PERSON] у судовому порядку необхідно визнати право власності на 1/3 частину за кожним житлового будинку загальною площею 50,4 кв.м. з відповідною частиною господарських будівель, розташованого за адресою: [ADDRESS] , що є задоволенням зустрічного позову у повному обсязі. Враховуючи часткове задоволення позовних вимог [PERSON] , відповідно до ст. 141, 142 ЦПК України з [PERSON] на користь [PERSON] підлягає сплачений при подачі позову судовий збір пропорційно задоволеним позовним вимогам в сумі 768 грн. 40 коп. та на користь держави недоплачений при подачі позову судовий збір за дві позовні вимоги немайнового характеру про встановлення фактів в сумі 1 536 грн. 80 коп. Крім того, враховуючи задоволення зустрічного позову у повному обсязі, відповідно до ст. 141, 142 ЦПК України з [PERSON] на користь [PERSON] необхідно стягнути сплачений останньою при подачі позову судовий збір в сумі 1 536 грн. 80 коп.

Outcome: partial