Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-24 00:00:00

Позивач [PERSON] у квітні 2020 року звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. Позов обґрунтовує тим, що 23.11.2012 між нею та відповідачем було укладено шлюб. Від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] . Однак відповідач не приймає участі в утриманні дитини, не надає необхідної матеріальної допомоги. Саме тому позивач і звернулась до суду та просила стягувати щомісячно з відповідача на її користь аліменти на утримання сина у розмірі 7 000,00 грн, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня звернення до суду. Також позивач просила стягнути понесені нею судові витрати. Аліменти на утримання сина саме у розмірі 7 000,00 грн позивач обґрунтовувала тим, що вона щомісячно на купівлю їжі, забезпечення освітнього розвитку та медичного обслуговування спільної дитини витрачає близько 14 000,00 грн, а відтак вважає необхідним стягувати з відповідача на свою користь 1/2 частину вказаної суми. Також додала, що відповідач є матеріально забезпеченою особою, а тому спроможний сплачувати вказаний розмір аліментів. 20 травня 2020 року ухвалою суду відкрито спрощене провадження по справі. У судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали та просила їх задовольнити. Відповідач та його представник у судовому засіданні позовні вимоги визнавали частково, оскільки щомісячна заробітна плата [PERSON] на даний час становить 5 000,00 грн, тому його доходу не достатньо для сплати аліментів у розмірі 7 000,00 грн щомісячно. Окрім того на утриманні відповідача також перебуває його малолітня донька [PERSON] , [INFO] . На підставі зазначеного [PERSON] погоджувався сплачувати аліменти у розмірі 1/4 частини від його доходу. Заслухавши пояснення сторін та їхніх представників, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. У сторін [INFO] народився син [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження № [NUMBER] . Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до довідки № 15/06 від 15.06.2020 відповідач [PERSON] працює в ТОВ «КЕЛСІС» на посаді штукатура з посадовим окладом 5 000,00 грн. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] на утриманні відповідача також перебуває його малолітня донька [PERSON] , [INFO] . Оцінивши надані по справі докази, з огляду на те, що відповідач зобов`язаний утримувати сина до досягнення повноліття, створювати необхідні умови для його розвитку та життя, беручи до уваги стан здоров`я та працездатність відповідача, його дохід, наявність на утриманні малолітньої дитини від іншого шлюбу, суд вважає за можливе частково задовольнити вимоги позивача, а саме стягувати щомісячно з відповідача на користь позивача аліменти на утримання малолітнього [PERSON] у розмірі 2 500,00 грн, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 27 квітня 2020 року і до досягнення дитиною повноліття. Суд вважає, що такий розмір аліментів на утримання дитини щомісяця є обґрунтованим та доцільним. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Додатково суд вважає правильним зазначити, що подані позивачем фінансові документи про забезпечення освітнього розвитку та медичного обслуговування спільної дитини не стосуються предмету спору, оскільки відносяться згідно сімейного законодавства до додаткових витрат. У межах даної цивільної справи позовної вимоги про стягнення додаткових витрат позивачем не заявлено. Відповідно до ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Верховний Суд України у свої Постанові від 13 вересня 2017 року дійшов висновку, що положення ст. 185 СК України стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається цією статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат, у тому числі у зв`язку з розвитком певних її здібностей. Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними в кожному конкретному випадку. Відповідно до ст. 133, 141 ЦПК України суд присуджує до стягнення з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 840,80 грн. Відповідно до ст. 137 ЦПК України суд не вбачає можливим стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати, оскільки позивач не надала детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та документальне підтвердження здійснених нею витрат саме по цій цивільній справі.

Outcome: partial