Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-07 00:00:00

Позивач в особі голови правління Кредитної спілки «Кредитсталь» [PERSON] звернувся до Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області з даним позовом. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 08 грудня 2015 року між кредитною спілкою та [PERSON] був укладений договір кредиту № 1160, за умовами якого остання отримала кредит в сумі 5000,00 гривень строком на 12 місяців та зобовязалась повернути кредит, сплатити 33% річних за користування грішми у строки та у розмірі, передбачені договором. Проте відповідач [PERSON] свої зобовязання за договором порушувала, та з березня 2016 року жодного платежу за договором не сплатила. Заборгованість відповідача становить 5456,39 гривень, з яких 1179,39 гривень заборгованість по процентам. В подальшому представником позивача позовні вимоги неодноразово були зменьшені та на підставі викладеного, посилаючись на діюче законодавство, остаточно просить стягнути з відповідача заборгованість по кредитному договору суму у розмірі 4087,33 гривень, в тому числі проценти у розмірі 450,46 грн., а також витрати з оплати судового збору в сумі 1450,00 гривень. Представник позивача [PERSON], діюча на підставі довіреності, у судове засідання не прибула, надавши заяву про розгляд справи у її відсутність, якою позовні вимоги підтримала у повному обсязі, а також зазначила про згоду на вирішення справи у заочному порядку. Відповідач [PERSON] до суду не прибула з невідомих причин. Судові повістки надсилались рекомендованими листами із повідомленням за зареєстрованою адресою її проживання, однак були повернуті поштовим відділенням за закінченням термінів зберігання. Зважаючи на наявну згоду представника позивача, суд ухвалює рішення в заочному порядку, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України, та приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі, виходячи з наступного. Матеріалами справи встановлено, що 08 грудня 2015 року між Кредитною спілкою «Кредитсталь» (далі Кредитодавець) в особі голови правління [PERSON] з одного боку, та членом кредитної спілки [PERSON] (далі - Позичальник), з іншого, був укладений договір споживчого кредиту № 1160, за умовами якого Кредитодавець надав Позичальникові грошові кошти у кредит у сумі 5000 (три тисячі) гривень зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 33 % річних від суми залишку по кредиту, строком на 12 місяців, до 09 грудня 2016 року. Планові платежі у розмірі 495,00 гривень позичальник зобовязалась вносити щомісяця не пізніше 20 числа кожного місяця та здійснити останній платіж у розмірі 558,03 гривень не пізніше 09 грудня 2016 року. При цьому [PERSON] була ознайомлена із умовами зазначеного договору, а також із графіком та строками погашення отриманого кредиту і сплати відсотків за користування грішми, що підтверджується її особистим підписом у договорі. Згідно з положеннями ст. ст. 526, 527 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, при цьому боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання зобовязання. У відповідності до ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у тій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у тій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] згідно графіку платежів свої зобовязання систематично не виконує, до теперішнього часу нерегулярно вносить платежи за кредитом, внаслідок чого станом на 25.07.2016 року заборгованість за договором становить 4087,33 гривень та складається з суми заборгованості по тілу кредиту 3636,87 гривень, та відсотків за користування кредитними коштами в сумі 450,46 гривень. Відповідач, не бажаючи приймати участь в судовому розгляді справи і реалізувати своє процесуальне право на спростування доводів позову і доказування належного виконання нею обовязків за кредитним договором, тим самим не оспорює наявних підстав для стягнення з неї відшукуваних позивачем грошових сум та їх розміру. На підставі наведеного, суд вважає встановленим факт порушення [PERSON] умов договору кредиту, заборгованість в сумі 4087,33 гривень є доведеною, та такою, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Приймаючи до уваги положення ч. 1 ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача також підлягають стягненню судові витрати з оплати судового збору у розмірі 1378,00 гривень, так як відповідно Закону України Про судовий збір ставка судового збору при зверненні з позовною заявою майнового характеру, яка подана юридичною особою, становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати 1378 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved