Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-19 00:00:00

Позивач виконком Луцької міської ради в інтересах малолітнього [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON], [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини. Свій позов обгрунтовує тим, що 14.05.2015 року малолітній [PERSON] був взятий на облік в службу у справах дітей як дитина, яка опинилась в складних життєвих обставинах. Батьки дитини ведуть асоціальний спосіб життя, не працюють, зловживають спиртними напоями. Дитина хвора на дитячий аутизм і потребує особливого піклування. Батьки не приділяли необхідної уваги медичному обстеженню, лікуванню, розвитку та догляду сина. Дитина проживає з бабусею та дідусем, які займаються вихованням та утриманням малолітнього онука, проходять із ним медичне обстеження, лікування, забезпечують дитину усім необхідним відповідно до вікових потреб. Батьки дитиною не цікавляться, не приїжджають. Відповідачі підписали заяву-згоду на тимчасове позбавлення їх батьківських прав щодо малолітнього сина [PERSON] на користь [PERSON], [PERSON] За вказаних обставин позивач просить позбавити відповідачів батьківських прав відносно малолітнього [PERSON], [INFO] та стягнути з них аліменти на утримання дитини в розмірі по 600 грн. з кожного щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову до суду та до досягнення дитиною повноліття на користь майбутнього піклувальника дитини. Представник позивача та прокурор в судовому засіданні підтримали позовні вимоги з підстав викладених в позовній заяві. Просили позов задовольнити. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення участників судового розгляду, свідків [PERSON], [PERSON], з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітнього [PERSON], який народився [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим 01.10.2009 року (а.с.11). З медичного висновку на дитину-інваліда віком до 18 років від 20.01.2015 року вбачається, що [PERSON] хворіє дитячим аутизмом (а.с.7). В судовому засіданні встановлено, що батьки дитини ведуть асоціальний спосіб життя, не працюють, зловживають спиртними напоями, дитиною не цікавляться. Дана обставина підтверджується повідомленням Служби у справах дітей Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації (а.с.10). 21.02.2015 року [PERSON] та [PERSON] надали нотаріально посвідчену заяву-згоду на тимчасове позбавлення їх батьківських прав на користь [PERSON] та [PERSON] (а.с.12). В судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] суду пояснили, що дитина проживає з ними, знаходиться на повному їхньому утриманні, займаються його вихованням, проходять із ним медичне обстеження, лікування, забезпечують дитину усім необхідним відповідно до вікових потреб. Наказом служби у справах дітей від 14.05.2015 року малолітній [PERSON] був взятий на облік в Службу у справах дітей Луцької міської ради як дитина, яка опинилась в складних життєвих обставинах (а.с.6.). До висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] прийшла служба у справах дітей, що підтверджується висновком від 13.05.2015 року № 75 «Про доцільність позбавлення батьківських прав гр.[PERSON], [PERSON].» (а.с.5). Рішенням виконавчого комітету Луцької міської ради від 20.05.2015 року № 306-2 затверджений висновок служби у справах дітей про позбавлення гр.[PERSON], [PERSON] батьківських прав щодо малолітнього сина [PERSON] (а.с.4). Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до ст.18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ч. 1 ст. 151 СК України батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Статтею 153 СК України передбачено, що мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли це право обмежене законом. Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Пленум Верховного Суду України в п.п. 15 та 16 постанови від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками. Таким чином, судом встановлений факт ухилення від виконання батьківських обов'язків відповідачами, що є підставою відповідно до ст. 164 СК України для позбавлення їх батьківських прав. Вимога позивача про стягнення з відповідачів аліментів на утримання малолітнього [PERSON] є передчасною, оскільки опікун дитини на даний час не призначений, тому така вимога до задоволення не підлягає. Судові витрати у справі, згідно ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідачів в дохід держави. На підставі ст.150, 164, 166, 167 СК України,Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав»,

Outcome: partial