Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-16 00:00:00

Позивач в жовтні 2013 року звернувся до суду з позовом про стягнення суми, обґрунтовуючи заявлені вимоги тим, що відповідач, є споживачем електричної енергії (особовий рахунок [NUMBER]) за адресою [ADDRESS] і зобов'язаний своєчасно вносити відповідну плату за електричну енергію. Однак, протягом тривалого часу відповідач не оплачує послуги за електроенергію, внаслідок чого станом на теперішній час утворилася заборгованість у розмірі 487,68 грн. З урахуванням вимог ч.2 ст.625 ЦК України та рекомендацій Верховного Суду України № 62-97р від 03.04.1997 року відносно порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ сума грошового зобов'язання з урахуванням індексів інфляції становить: 0,49 грн. Сума 3% річних становить 2,20 грн. Таким чином боржник повинен сплатити суму 490,37 грн., яку позивач і просить стягнути у судовому порядку з відповідача. Крім того, просить стягнути судові витрати з відповідача. В судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримав у повному обсязі. Належно повідомлений відповідач в судове засідання не з'явився з невідомих причин, заяву про причини неявки або про розгляд справи за його відсутності суду не подавав, тому суд розглядав справу на підставі ст. 224 ЦПК України заочно. Вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 64, 68 ЖК України наймач та члени його сім'ї зобов'язані своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. У відповідності до ст. 67 ЖК України плата за комунальні послуги, зокрема за електричну енергію береться за затвердженими в установленому порядку тарифами. Згідно витягу з особового рахунку, особовий рахунок [NUMBER], за адресою : [ADDRESS] відкритий на ім'я [PERSON] (а.с. 6). Відповідно до розрахунку заборгованості по оплаті за комунальні послуги, заборгованість відповідача за отриману електричну енергію за період з 16.02.2010 року по 15.04.2013 року складає 487,68 грн.(а.с. 6) Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Ч. 1 ст. 509 ЦК України встановлено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Отже, грошовим зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана сплатити гроші на користь другої сторони. Тому, з урахуванням індексів інфляції, який становить: 0,49 грн. та суми 3% річних, яка становить 2,20 грн., всього заборгованість відповідача складає 490,37 грн. (а.с. 5). За таких обставин суд приходить до висновку, що відповідач належним чином не виконує свої обов'язки по оплаті комунальних послуг. Відповідно до ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, а відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Як встановлено судом, договір на постачання електричної енергії між сторонами не укладався. Однак, відсутність договору не позбавляє споживачів обов'язку щодо оплати за надані послуги, а виконавця - зобов'язань надавати послуги належної якості. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved