Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-06 00:00:00

Позивач [PERSON] свої вимоги до суду мотивувала тим, що вона є власником земельної ділянки площею 0,5793 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Терешківської сільської ради Барського району. Позивач набула права власності на вказану земельну ділянку 08.11.2012 р. тобто з дати отримання державного акта на право власності на земельну ділянку серії серія [NUMBER]. Її земельною ділянкою неправомірно користується ТОВ «Сади Поділля». Розпорядженням №244 «Про передачу в оренду земельної ділянки на території Терешківської сільської ради» від 30 травня 2007 року Барська районна державна адміністрація надала ТОВ «Сади Поділля» в оренду терміном на 20 років земельну ділянку - ріллю загальною площею 100 га на території Терешківської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва - садівництва багаторічних насаджень. На виконання вказаного розпорядження 04 червня 2007 року між Барською районною державною адміністрацією та ТОВ «Сади Поділля» було укладено договір оренди землі, зареєстрований у Вінницькій регіональній філії ДП «Центр ДЗК», про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 06 червня 2007 року №040785000001. Земельна ділянка позивача розташована в межах земельної ділянки, наданої ТОВ «Сади Поділля» в оренду. Внаслідок набуття права власності на земельну ділянку до [PERSON] перейшли права та обов'язки орендодавця за договором оренди землі від 4 червня 2007 року між Барською районною державною адміністрацією Вінницької області та ТОВ «Сади Поділля», зокрема, до неї перейшов обов'язок передати земельну ділянку в користування орендарю та право отримувати орендну плату. Однак, з 08.11.2012 р. позивач жодного разу не отримала орендної плати, що є підставою для розірвання договору оренди землі. Позивач просила суд припинити шляхом розірвання договір оренди земельної ділянки в частині площі 0,5793 га на території Терешківської сільської ради Барського району, укладений 04 червня 2007 року між Барською районною державною адміністрацією та ТОВ «Сади Поділля», яка належить [PERSON], та стягнути витрати по справі. У судовому засіданні представник позивача адвокат Іванова В.О. позовні вимоги підтримала повністю та наполягала на їх задоволенні. Представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Сади Поділля» Вешковський Олег Миколайович у судове засідання не з'явився. Надав письмові заперечення проти позову, у яких зазначив, що ТОВ «Сади Поділля» позов не визнає, заперечує проти його задоволення, оскільки з моменту отримання державного акту на землю, Позивач жодного разу не зверталась до ТОВ «Сади Поділля», не надавала документів, що підтверджують її право власності на землю. Таким чином ТОВ «Сади Поділля» не було відомо, хто саме є власником земельної ділянки. ТОВ «Сади Поділля» в свою чергу, дізнавшись з позовної заяви про те, що [PERSON] являється власником земельною ділянки, що знаходиться в оренді у ТОВ «Сади Поділля», перерахували на ім'я [PERSON] орендну плату за весь час користування земельною ділянкою, з врахуванням інфляції, перерахунку та навіть штрафних санкцій, через Укрпошту. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача, ТОВ «Агрокомплекс Барський» Бердник К.А. заперечувала проти задоволення позову у зв'язку з його безпідставністю. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача, Барської РДА Вінницької області Повальна Т. у судове засідання не з'явилася, надала суду письмову заяву про те, що з 01.01.2013 р. райдержадміністрації не надані повноваження щодо розпорядження землями сільськогосподарського призначення, тому просила справу розглянути без її участі. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що його мати, позивач у справі, [PERSON] має у власності земельну ділянку на території Терешківської сільської ради. Земельну ділянку використовує ТОВ «Агрокомплекс Барський». До ТОВ «Сади Поділля» документи про передачу у користування земельної ділянки позивач не надавала. Місцезнаходження такого товариства позивачу невідоме. Орендну плату [PERSON] не отримувала жодного разу. Листоноша двічі приносила гроші до дому, однак, він від імені [PERSON] написав розписку про відмову в отриманні грошових коштів. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що він займає посаду сільського голови Терешківської сільської ради. Він підписав довідку № 807 від 06.09.2016 р. Терешківської сільської ради у якій вказано про те, що земельну ділянку [PERSON] використовує ТОВ «Агрокомплекс Барський». Викладена у довідці інформація не відповідає дійсності, є помилковою та спростована довідкою Терешківської сільської ради Барського району Вінницької області №171 від 13.09.2016 р. Сільська рада не уповноважена володіти такою інформацією. Місцезнаходження земельної ділянки [PERSON] йому невідоме. Свідок [PERSON] суду пояснила, що вона має у власності земельну ділянку на території Терешківської сільської ради, яку використовувало господарство «Перше Травня». На даний час правовстановлюючі документи на земельну ділянку знаходяться у неї, договір оренди вона не укладала. На її думку землю використовує ТОВ «Агрокомплекс Барський». Свідок [PERSON] суду пояснила, що вона має у власності земельну ділянку на території Терешківської сільської ради, яку не використовує та не передавала нікому в оренду. На її думку землю використовує ТОВ «Агрокомплекс Барський». Свідок [PERSON] суду пояснила, що [PERSON] має у власності земельну ділянку на території Терешківської сільської ради. Її земельну ділянку використовує ТОВ «Агрокомплекс Барський». Свідку про це говорили люди. Там працює техніка. Свідок [PERSON] суду пояснив, що він працює землевпорядником сільської ради. Земельну ділянку [PERSON] використовує ТОВ «Агрокомплекс Барський». Там працюють люди та техніка, йде обрізка дерев. Хто наймав цих людей на роботу йому не відомо. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, представника ТОВ «Агрокомплекс Барський», розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, встановивши правовий характер спірних правовідносин, шляхом дослідження всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно наявних у справі доказів, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у сукупності, з'ясувавши усі обставини по справі, які складають правову підставу позову, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог, у зв'язку з чим у позові слід відмовити. До такого висновку суд дійшов з наступного. [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,5793 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Терешківської сільської ради Барського району Вінницької області на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії серія [NUMBER]. Позивач набула права власності на вказану земельну ділянку 08.11.2012 р. тобто з дати отримання державного акта. Згідно з договором оренди від 04 червня 2007 року Барська районна державна адміністрація Вінницької області передала земельні ділянки на території Терешківської сільської ради Барського району Вінницької області загальною площею 100га (з них ріллі: 100га) в оренду ТОВ «Сади Поділля» строком на 20 років. Договір зареєстрований у Вінницькій регіональній філії ДП «Центр ДЗК», про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 6 червня 2007 року № 040785000001. Земельна ділянка позивача також належала до орендованої ТОВ «Сади Поділля» ділянки загальною площею 100га. Згідно з ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Рішенням господарського суду Вінницької області від 27 березня 2012 року у справі № 12/2/2012/5003 за позовом ТОВ «Сади Поділля» до Барської районної державної адміністрації про визнання недійсними відмови від договору, розпорядження відповідача та відновлення становища, що існувало до порушення права позивача, встановлено, що угода про розірвання договору оренди землі не зареєстрована у встановленому законом порядку, тобто не вчинена у тій формі, у якій було укладено основний договір. Отже, в силу ст. 639 ЦК України вона не є укладеною, позивач не відмовився від договору, а лише надіслав відповідачеві пропозицію про розірвання договору, але у встановленому порядку він не розірваний, земельна ділянка позивачем відповідачу у встановленому порядку, тобто за актом приймання-передачі, не повернута. Таким чином, рішенням суду у господарській справі, яке набрало законної сили, встановлено, що договір оренди землі від 4 червня 2007 року між Барською районною державною адміністрацією Вінницької області та ТОВ «Сади Поділля» не припинений. Відповідно до ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Ч. 1 ст. 25 цього Закону встановлено право орендаря, зокрема, самостійно господарювати на землі з дотриманням умов договору оренди землі. За загальним правилом у разі зміни власника речі, переданої у найм (оренду), до нового власника переходять права та обов'язки наймодавця, якщо договором не встановлено його припинення у разі відчуження наймодавцем речі. Відтак, внаслідок набуття права власності на земельну ділянку до [PERSON] перейшли права та обов'язки орендодавця за договором оренди землі від 4 червня 2007 року укладеного між Барською районною державною адміністрацією Вінницької області та ТОВ «Сади Поділля», зокрема, до неї перейшло право на отримання орендної плати та обов'язок передати земельну ділянку в користування орендарю. Ст. 24 Закону України «Про оренду землі» містить перелік обов'язків орендодавця, тобто позивача, а ст. 25 містить перелік обов'язків орендаря. Відповідно до ст. 24 Закону України «Про оренду землі» орендодавець зобов'язаний передати в користування земельну ділянку у стані, що відповідає умовам договору оренди та має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати. Натомість [PERSON], в порушення зазначеної норми Закону, з часу набуття права власності на земельну ділянку, не виконала обов'язок по передачі земельної ділянки в користування ТОВ «Сади Поділля» та не скористалася своїм правом вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати. У судовому засіданні встановлено, що з моменту отримання державного акту на землю, тобто набуття права власності на неї, позивач жодного разу не зверталась до ТОВ «Сади Поділля», не надавала документів, що підтверджують її право власності на землю. Таким чином ТОВ «Сади Поділля» не було відомо, хто саме є власником земельної ділянки. ТОВ «Сади Поділля» в свою чергу, дізнавшись з позовної заяви про те, що [PERSON] являється власником земельною ділянки, що знаходиться в оренді у ТОВ «Сади Поділля», перерахували на ім'я [PERSON] орендну плату за весь час користування земельною ділянкою, з врахуванням інфляції, перерахунку та штрафних санкцій, через Укрпошту. Так 21.09.2016 року ТОВ «Сади Поділля» на ім'я Позивача було перераховано 5630 грн. (квитанція 3/4). 26.09.2016 року [PERSON] відмовилась отримувати орендну плату, про що свідчить надпис на поштовому відправленні. 12.10.2016 року ТОВ «Сади Поділля» повторно здійснило перерахування орендної плати у сумі 5725 грн. (квитанція 0/4). 24.10.2016 року [PERSON] знову відмовилась отримувати орендну плату. Вказане свідчить про те, що саме [PERSON] ухиляється від дотримання умов договору та систематично відмовляється отримувати орендну плату. Відповідно до ч. 1 ст. 141 Земельного кодексу України, підставою припинення права користування земельною ділянкою являється систематична несплата орендної плати. Тобто чинне законодавство передбачає як необхідну умову для розірвання Договору оренди землі це - систематичне невиконання умов договору, в тому числі й систематична несплата орендної плати. Ст. 21 Закону України «Про оренду землі» передбачає орендну плату за землю. У той же час порядок та підстави розірвання договору оренди земельної ділянки передбачений ч. 1 ст. 32 вказаного Закону відповідно до якої на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору. Ст. 792 ЦК України регулює загальні підстави оренди земельної ділянки, оскільки відповідно до вказаної статті за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов'язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Земельна ділянка може передаватись у найм разом з насадженнями, будівлями, спорудами, водоймами, які знаходяться на ній, або без них. Відповідно до ч. 2 ст. 651 ЦК України, договір може бути розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Правова позиція Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України у справі № 6-146цс12 та № 6-977цс16: «Згідно з ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. За змістом ст. 21 Закону України «Про оренду землі» розмір та умови орендної плати, що зазначені в договорі оренди, не можуть суперечити чинному на час укладення договору оренди. Відповідно до ч. 1 ст. 32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України. Відповідно до п. «д» ч. 1 ст. 141 ЗК України підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати». У судовому засіданні син позивачки свідок у справі [PERSON] підтвердив, що після набуття права власності на земельну ділянку, позивачка не надала документи про право власності на земельну ділянку Відповідачеві, тобто не передала її для використання, не повідомила жодним чином, що саме вона є власником і не зверталась за отриманням орендної плати. Крім того [PERSON] підтвердив, що Позивачка свідомо відмовилась від отримання орендної плати, що надійшли на її адресу від ТОВ «Сади Поділля». Суд ставиться критично та не приймає як доказ показання свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] в частині використання земельної ділянки позивача ТОВ «Агрокомплекс Барський», оскільки вони є припущеннями, що доведено у судовому засіданні. А саме, свідки факт використання землі ТОВ «Агрокомплекс Барський» мотивували на свою думку, техніку та працюючих людей не ідентифікували, не вказала конкретно на якій земельній ділянці проводилися сільськогосподарські роботи та ким саме. У позові до суду [PERSON] не вказала та не обґрунтувала розмір орендної плати за кожен період прострочення, який відповідач зобов'язаний її сплатити. Позивач не обґрунтувала чому з часу набуття права власності на земельну ділянку, а саме з 08.11.2012 р., вона не ставила питання про отримання орендної плати та не пояснила, з якого часу її стало відомо про використання її земельної ділянки відповідачем. Вказані обставини виключають ознаку систематичності несплати орендної плати. У довідці № 807 від 06.09.2016 р. Терешківська сільська рада вказала, що земельну ділянку [PERSON] використовує ТОВ «Агрокомплекс Барський». Вказана довідка була анульована довідкою Терешківської сільської ради Барського району Вінницької області №171 від 13.09.2016 р. а тому не може бути доказом у справі. Відповідно до ст. 10 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цих кодексом. Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» виходячи з принципу процесуального рівноправ'я сторін та враховуючи обов'язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів в порядку, передбаченому ст. ст. 185,187,189 ЦПК України. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір, згідно ст. 60 ЦПК України. Факт використання земельною ділянкою Позивачки сторонньою особою, замість ТОВ «Сади Поділля», в судовому засіданні не був доведений. Таким чином порушення умов договору з боку ТОВ «Сади Поділля» відсутні, і відповідно відсутні підстави для розірвання договору оренди земельної ділянки між ТОВ «Сади Поділля» та [PERSON] Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати присуджуються стороні, на користь якої ухвалено рішення. Оскільки в задоволенні позову слід відмовити, тому вимога позивача про стягнення на його користь судових витрат задоволенню не підлягає.

Outcome: dismissed