Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-08 00:00:00

Позивач - [PERSON] подав в суд позовну заяву, в якій просить стягнути з відповідача - [PERSON] суму боргу зо договором позики у сумі 4 600 грн. та 74 грн. 50 коп. - 3% річних від суми боргу, а всього 4 674 грн. 50 коп.; стягнути з відповідача судові витрати. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач покликається на такі обставини: 01.04.2013 року позивач та відповідач уклали між собою договір позики коштів, згідно якого позивач передав відповідачу гроші в сумі 4 600 грн. На підтвердження, при одержанні вказаної суми, позичальником надано розписку від 01.04.2013 року на суму 4 600 грн. У розписці відповідач зобов'язався повернути кошти через шість місяців - 01.10.2013 року. Однак в зазначений термін і до теперішнього часу відповідач свого обов'язку не виконав. Позивач неодноразово звертався до відповідача з проханням повернути борг згідно укладеного договору, однак відповідач у добровільному порядку відмовляється повертати борг. Позивачем було скеровано повідомлення рекомендованим листом до відповідача з вимого повернути зазначену суму коштів у розписці. Однак відповідач кошти не повернув. На підставі наведеного представник позивач просить суд позов задоволити. В судовому засіданні позивач - [PERSON] заявлені позовні вимоги підтримав, просить суд позов задоволити. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився і не повідомив суд про причини неявки, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. У зв'язку із повторною неявкою відповідача, який належним чином повідомлений і від яких не надійшло заяви про розгляд справи за їхньої відсутності, враховуючи, що позивач не заперечує проти такого, судом ухвалено провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі даних та доказів. Суд, проаналізувавши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, встановив, що позов є підставним та підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 01.04.2013 року [PERSON] та [PERSON] уклали між собою договір позики коштів, згідно якого [PERSON] передав [PERSON] гроші в сумі 4 600 грн. Ці обставини об'єктивно стверджуються Розпискою від 01.04.2013 року (а.с. 6). Відповідно до ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Встановлено, що [PERSON] 02.04.2014 року звернулася із Вимогою до [PERSON] про повернення грошових коштів в розмірі 4 600 грн., що стверджується Листом та Квитанцію про відправлення рекомендованого листа з повідомленням (а.с. 10-11). Відповідно до ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 610 ЦК України несплата боржником суми боргу вважається порушенням зобов'язання. У відповідності до ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення. Як вбачається із розрахунку до позовної заяви (а.с. 4) сума 3% річних від суми боргу становить 74 грн. 50 коп. На підставі наведеного суд приходить до переконання, що заявлені позовні вимоги є підставними та підлягають до задоволення.

Outcome: approved