Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-29 00:00:00

Позивач [PERSON] у листопаді 2016 року звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики, мотивуючи позовні вимоги наступним. 19.10.2013 [PERSON] надав в борг [PERSON] грошові кошти в розмірі 10000 доларів США, які він бажав вкласти в бізнес. 04 листопада надав в борг ще 20000 гривень з тією ж метою та 25000 гривень для особистих цілей, про що відповідач написах боргову розписку 04.112013 року, згідно з якою він повинен був повернути всі грошові кошти, а також додаткові заробітки (прибуток від бізнесу) до 30.11.2013 року. В зазначеній розписці термін відповідач грошові кошти не повернув, просив ще почекати до середини 2014 року, потім ще трохи, однак до наступного часу грошові кошти відповідачем не повернуті. Посилаючись на ст. 325, ст. 1050, ст.1049 ЦК України, просить стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] заборгованість за договором позики, яка складає: 10000 доларів США - сума неповернутої позики; 898,35 доларів США - три проценти річних, 5463,25 доларів США проценти за користування позикою; а всього 16361,60 доларів США, заборгованість за договором позики, яка складає: 20000 гривень - сума неповернутої позики; 19356 грн. витрати інфляції; 1796,71 гривень 3% річних; 10951,05 грн. проценти за позикою, заборгованість за договором позики, яка складає: 25000 гривень - сума неповернутої позики; 24195 грн. витрати інфляції; 2245,98 гривень 3% річних; 13726,35 грн. проценти за позикою. Позивач в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Представник позивача адвокат [PERSON] позовні вимоги підтримала у повному обсязі, наполягала на задоволені позову. Проти позиції відповідача, що грошові кошти отримувалися ним для сумісного бізнесу із позивачем, тому відповідач не повинен їх повертати, заперечувала, зазначивши, що відповідач позичив кошти, тому повинен їх повернути, позивач не надав кошти для ведення сумісного бізнесу разом з ним, з ким відповідач планував вести бізнес не відомо. В подальшому надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, оскільки зайнята в іншому процесі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, на задоволенні позовних вимог наполягає. Відповідач та представник відповідача адвокат [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечували, відповідач визнав позов частково лише в частині позики коштів у розмірі 25000 грн., інші кошти були отримані ним від позивача для ведення сумісного бізнесу разом із позивачем, довіряв позивачеві, тому не зберіг розписок щодо повернення грошей. Оскільки бізнес вели сумісно, то підстав для повернення коштів не має. В подальшому в судове засідання не прибули, про судовий розгляд були повідомлені належним чином, про причини неявки суду не повідомлено. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: договори та інші правочини. У відповідності зі ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Статтями 525,526 ЦК закріплено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1ст. 530 цього ж Кодексу передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 629 ЦК договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. ст.1046, 1047 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Судом встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] 04.11.2013 року було укладеного договір позики у простій письмовій формі. Відповідно до умов договору позики позичальник [PERSON] отримав позику 19.10.2013 року у сумі 10000 доларів США для ведення сумісного бізнесу, 04.11.2013 року 20000 грн. додатково для сумісного бізнесу; 04.11.2013 року 25000 грн. для особистих потреб, які зобовязався повернути до 30.11.2013 року та додаткові заробітки. У відповідності до ст. ст.1049,1050 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. В порушення взятих на себе зобов'язань, відповідач [PERSON] суму боргу не повернув. Згідно ч. 2 ст. 533 ЦК України, грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.\~\~\~\~ Станом на 30.06.2017 року - дату ухвалення судового рішення, НБУ встановлено офіційний курс гривні до долара США 2609,8994 гривень за 100 доларів США. Таким чином, сума основного боргу, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача складає 260989,94 грн. (10000 доларів США) та 45000 гривень. \~Статтею 1050 ЦК України передбачено, що у разі якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. При цьому, стаття 625 ЦК України передбачає, що боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Таким чином, законом передбачено право позичкодавця на одержання від позичальника суми позики та винагороди (процентів за користування позикою) у разі, якщо інше не встановлено договором або законом. Винагорода для позикодавця встановлюється у формі процентів від суми, що надається у позику, розмір яких визначається в договором позики, або, якщо такий розмір процентів не встановлений на рівні облікової ставки Національного банку України. Саме до таких висновків при вирішенні питання обґрунтованості нарахування процентів в розмірі облікової ставки НБУ дійшов Верховний суд України в постанові від 02.07.2014 року по справі №6-36цс14, які згідно зі ст. 360-7 ЦПК України мають враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. На підставі зазначеного позивачем правомірно нараховані проценти за користування сумою позики. Суд погоджується наданих позивачемз розрахунком 3% річних, інфляційних витрат, процентів на рівні облікової ставки Національного банку України за позикою у національній валюті та із розрахунком 3% річних та процентів на рівні облікової ставки Національного банку України за позикою у доларах США і вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги в цій частині. Відповідачем суду не надано спростування розрахунку відповідача. \~Щодо вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат, суд, у відповідності з ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З матеріалів справи встановлено, що при зверненні до суду позивачем був сплачений судовий збір у сумі 551,21 грн., а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати за сплату судового збору. \~\~\~\~

Outcome: approved