Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-26 00:00:00

Позивач АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Вінницьке обласне управління ПАТ «Державний ощадний банк України» звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, процентів за користування кредитними коштами, 3% річних, втрат від інфляції, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 12 серпня 2019 року між АТ «Державний ощадний банк України» та відповідачем [PERSON] було укладено заяву про приєднання №136366403/120819 до умов Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб. Підписавши заяву про приєднання [PERSON] отримав доступ до кредитних програм АТ «Ощадбанк». Як зазначає позивач Додатком №1 до Договору передбачено встановлення максимальних параметрів кредитування в розмірі кредиту до 250\~000 гривень зі сплатою 38% річних, а в разі перевищення витратного ліміту по поточному рахунку (овердрафт) 60%. [PERSON] встановлено кредитний ліміт в сумі 68 400 гривень. Позичальник, отримавши кредитні кошти на умовах повернення, строковості та платності систематично порушував свої договірні зобов`язання щодо строків повернення кредиту, процентів за його користування, пені, що призвело до виникнення простроченої заборгованості. Станом на 05.07.2021 заборгованість позичальника перед банком за кредитним договором становить: 68 268, 96 грн заборгованість за основним боргом; 1 860, 53 грн заборгованість по процентах за користування кредитними коштами; 584, 72 грн 3% річних від прострочених сум заборгованості за кредитом; 79, 41 грн 3% річних від прострочених сум заборгованості за процентами; 6, 97 грн втрати від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу; 108,33 грн втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів. Таким чином, загальна заборгованість відповідача перед позивачем за кредитним договором станом на 05.07.2021складає 70 908, 82 грн, що стало підставою для звернення позивача до суду з даним позовом. У судове засідання представник позивача за довіреністю Сілагін Г.А. не з`явився, однак надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, в якій позовні вимоги підтримав та просив суд останні задовольнити з підстав, зазначених у позові, не заперечив щодо заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, хоча був повідомлений судом належним чином, про причини неявки до суду не повідомив, своїм правом на подання відзиву не скористався. Згідно із ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1)\~відповідач\~належним\~чином повідомлений\~про\~дату,\~час\~і\~місце судового\~засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність,\~допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок\~доказів у\~їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Так, в судовому засіданні достовірно встановлено, що 12 серпня 2019 року між ПАТ «Державний ощадний банк України» та відповідачем [PERSON] було підписано заяву про приєднання №136366403/120819 до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) (а.с.69-70). За умовами цієї заяви відповідач підтвердив своє письмове клопотання про отримання кредиту та усвідомлення укладення Договору в повному обсязі з врахуванням всіх його складових частин, зокрема Кредитного договору, та ознайомлення з усіма умовами Договору (п.п. 1 п. 4.1 заяви про приєднання) (а.с. 69 зворот). Згідно п. 3.4.2. заяви про приєднання №136366403/120819, підписаної сторонами, банк відкрив [PERSON] рахунок № [NUMBER] та надав клієнту платіжну картку типу MasterCard «Debit Standart». Зі змісту розрахунку заборгованості вбачається, що строк її дії до травня 2021 року (а.с.72). У заяві про приєднання №136366403/120819 до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки), підписаній відповідачем, відсутні умови договору про сплату процентів, встановлення відповідальності у неустойки (пені) за порушення зобов`язання та її розміру, тощо. Відповідно до виписки по картковому рахунку [NUMBER] [PERSON] користувався кредитними коштами (а.с.76-109). Як вбачається із розрахунку заборгованості відповідача за вказаним кредитним договором станом на 05.07.2021 виникла заборгованість щодо сплати: 68 268, 96 грн заборгованість за основним боргом; 1 860, 53 грн заборгованість по процентах за користування кредитними коштами; 584, 72 грн 3% річних від прострочених сум заборгованості за кредитом; 79, 41 грн 3% річних від прострочених сум заборгованості за процентами; 6, 97 грн втрати від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу; 108,33 грн втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів. За змістом статей\~626,\~628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою\~статті 638 ЦК України\~встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені\~законом\~як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У\~статті 526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої\~статті 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша\~статті 1048 ЦК України). Положенням частини другої\~статті 1054 ЦК України\~встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Окрім цього, згідно із частиною першою\~статті 1050 ЦК України\~якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до\~статті 625 цього Кодексу. Відповідно до частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахування встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив крім суми основного боргу стягнути складові його повної вартості, зокрема пеню за несвоєчасну сплату кредиту, процентів за користування кредитними коштами та 3% річних від простроченої суми заборгованості. Суд звертає увагу, що приймаючи рішення про стягнення сум за кредитним договором, суд виходить з того, що yа підтвердження заявлених позовних вимог АТ «Ощадбанк» надано копію lоговору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб з додатками, серед яких наявні Умови користування кредитною лінією (кредитом), паспорт споживчого кредиту, Інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит (на Загальних умовах кредитування, на умовах кредитування клієнтів, які отримують заробітну плату (або прирівняні до неї виплати) на умовах кредиту БП «Моя кредитка»), у якому визначено суму кредитного ліміту в розмірі 250000 грн строком на 60 місяців на споживчі цілі з фіксованою процентною ставкою в розмірі 38% річних та з пенею в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період, за який сплачується пеня, від суми платежу за кожен день прострочення, таблицю обчислення загальної вартості Кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за кредитним договором (а.с. 8-68). Паспорт споживчого кредиту, наданий позивачем, не містить підписів ні позивача, ні відповідача, є лише бланком, а тому його не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 12 серпня 2019 року шляхом підписання заяви про приєднання №136366403/120819. Крім цього, заява про приєднання №136366403/120819, підписана [PERSON] , не містить умов щодо розміру процентів, в матеріалах справи відсутні будь-які інші письмові докази, які б містили узгодження між ним та позивачем порядку нарахування та сплати процентів за користування кредитними коштами. За таких обставин, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді розмір процентів за користування кредитом. Відтак відповідні вимоги про стягнення заборгованості зі сплати процентів, а також інфляційних втрат, які є похідними від цієї вимоги, не підлягають до задоволення за недоведеністю. Суд наголошує, що зважаючи на особливу (компенсаційну) правову природу 3%, вони можуть нараховуватися лише на суму основного боргу, а не на проценти за користування кредитом, адже іншого у укладеному між сторонами кредитному договорі не зазначено. Вказана правова позиція висловлена у постанові Великої Палати Верховного суду від 16.01.2019 по справі № 464/3790/16-ц, провадження № 14-465цс18. Таким чином, вимоги позивача щодо сплати 3% річних від простроченої суми заборгованості за процентами не підлягає задоволенню у зв`язку із необгрунтованістю. Також Велика Палата Верховного Суду у постанові від 8 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження N 14-10 цс 18) звернула увагу судів на те, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. У даному випадку строк дії кредитної картки до травня 2024 року, однак банк скористався правом дострокового повернення всієї суми кредиту на підставі ч.2 ст.1050 ЦК України, пред`явивши відповідачу письмову претензію 28.05.2021 (а.с.71) З цього дня відповідач мав обов`язок повернути всю заборгованість за договором, а не вносити її періодичними платежами. Отже, виключно після 28.05.2021 інтереси позивача можуть бути забезпечені положеннями частини другої статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання (охоронні правовідносини). Разом із тим, згідно з розрахунком інфляційних втрат, їх нараховано за травень 2020 року (щодо тіла кредиту) (а.с.75), а 3% річних за період з березня 2020 року по травень 2020 року (а.с.73, на звороті). Враховуючи вищевикладене, відповідні позовні вимоги про стягнення 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу та втрат від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу слід залишити без задоволення. Разом із тим, з огляду на те, що фактично отримані та використані [PERSON] кошти в добровільному порядку АТ «Ощадбанк» не повернуті, суд вбачає наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача суми фактично отриманих відповідачем кредитних коштів (заборгованості за основним боргом) в розмірі 68\~268, 96 грн, тому позов в цій частині підлягає задоволенню. Витрати позивача у зв`язку із сплатою судового збору, що підтверджуються платіжним дорученням №3122 від 06.07.2021, підлягають стягненню з відповідача пропорційно до розміру задоволених вимог (96, 28%) у розмірі 2\~185 грн 56 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial