Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-25 00:00:00

Позивач [PERSON]М звернулася до суду з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, посилаючись на те, що 10.03.2015 року померла її мати [PERSON]. Спадкоємцями на момент смерті [PERSON] були її чоловік [PERSON] та її дочки: [PERSON] та [PERSON], а також [PERSON], [INFO], це син [PERSON], який помер 04.12.2007 року. Чоловік [PERSON] - [PERSON] [INFO] помер 30.06.2015 року. Інші спадкоємці прийняли спадщину гр. [PERSON], так як постійно проживали з померлою на час відкриття спадщини. Онук померлої, [PERSON], [INFO], також прийняв спадщину своєї бабусі, так як на час відкриття спадщини був малолітній. Вона не подавала заяву про прийняття спадщини ввстановлений законодавством строк, постійно не проживала із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Згідно п.2 ст. 1272 ЦК України за письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини.Вона неодноразово зверталась до спадкоємців померлої з проханням надати письмову згоду на подання заяви про прийняття спадщини матері, але надавати таку письмову згоду вони відмовились. Строк для прийняття спадщини пропустила з поважної причини. Так як у [PERSON] кілька спадкоємців то їх родина вирішувала, хто саме буде приймати спадщину. В серпні 2015 року в прийняті спадщини завадила хвороба доньки [PERSON] 06.11.2012 р. н., так як 09 серпня 2015 р. їй стало погано і в понеділок, 10 серпня 2015 року, вона поступила в ДЗ «Українську алергологічну лікарню», яка знаходиться в смт. Солотвино, Закарпатської області, а вона її супроводжувала. 29.08.15р. донька виписалася, вони приїхали до м. Харкова, де її знову поклали на стаціонар в КЗ охорони здоровя «Харківська міська клінічна лікарня № 16» на лікування, де вона лікувалася з 03 вересня 2015 року до 24.09.2015 року. Сама вона також захворіла, з нею стався гіпертонічний кризис.З 31.08.2015 р. по 11. 09.2015 року знаходилася на амбулаторному лікуванні з приводу гіпертонічної хвороби II ступеня, ішемічної хвороби серця атеросклеротичного кардіосклерозу І ступеня, що підтверджується довідкою амбулаторії загальної практики сімейної медицини с. Хролі центру первинної медико-санітарної допомоги № 19 від 10.11.2015 року. У звязку з тим, що строк пропущений з поважної причини, тому просить визначати додатковий строк для прийняття спадщини. Позивач та її представник в судовому засіданні підтримали позовні вимоги і дали пояснення про обставини викладені вище. Відповідач [PERSON], яка діє в інтересах неповнолітнього [PERSON], [INFO] заперечувала проти позову, посилаючись не те, що у [PERSON] був час на подачу заяви про прийняття спадщини, вона знала коли померла мати, 30.04.15р. [PERSON] оформляла з [PERSON]М, яка діяла за дорученням від [PERSON] договір дарування однокімнатної квартири у нотаріуса і в неї була можливість знаходячись в нотаріальної контори подати цю заяву, ні яких розмов між спадкоємцями щодо прийняття спадщини не було. [PERSON] заздалегідь знала, що повезе доньку лікуватися, так як фактично кожен рік відвозила її ДЗ «Українську алергологічну лікарню», яка знаходиться в смт. Солотвино, Закарпатської області. Те, що позивач знаходилася з 31 серпня по 11 вересня 2015 року на амбулаторному лікуванні з приводу гіпертонічної хвороби II ступеня не перешкоджала їй подати цю заяву, нотаріальна контора знаходиться в 20 хвил. від дому і тому підстав для поновлення строку немає. Відповідач [PERSON] позов визнала і не заперечувала проти визначення додаткового строку для прийняття спадщини після смерті [PERSON], яка померла 10.03.2015 року. У сестри хвора донька і вона кожен рік вивозить її на лікування до смт. Солотвино, Закарпатської області тоді коли є направлення. Наприкінці серпня 2015 року [PERSON] захворіла, тому не заперечує проти подання нею заяви про прийняття спадщини. Суд, заслухавши пояснення позивача та дослідивши матеріали справи і оцінивши зібрані у справі докази, приходить до наступного. Згідно з вимогами ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно з ч.І ст. З Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. 10 березня 2015 року померла [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерті серії 1- ВЛ № 486109 виданого 11.03.2015 року відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову, Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 4142. Відповідно до статті 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємцями на момент смерті [PERSON] були: її чоловік [PERSON] та її дочки: [PERSON] та [PERSON]. Інших спадкоємців, які відносяться, відповідно до ст. 1261 ЦК України, до першої черги спадкоємців за законом, на час смерті [PERSON] не було. Померла гр. [PERSON] заповітів не складала. Всього у померлої було троє дітей: крім вищезгаданих дочок був також і син [PERSON], який помер 04.12.2007 року. Відповідно до ст.1266 ЦК України онуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Онук померлої, [PERSON], [INFO], який відповідно до вищеназваної ст.1266 ЦК України має право на спадкування тієї частки спадщини своєї баби гр. [PERSON], яка б належала його батькові, також прийняв спадщину своєї бабусі, так як на час відкриття спадщини був малолітній. Таким чином, спадщину гр. [PERSON], мають право успадкувати, в рівних частинах кожний: її чоловік [PERSON], її дочки: [PERSON] та [PERSON], та її онук [PERSON]. Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України - для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, що починається з моменту відкриття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1272 ЦК України - якщо спадкоємець протягом строку, установленого статтею 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким , що не прийняв її. Відповідно до ч.3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008р. № 7 „ Про судову практику у справах про спадкування викришуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, повязані для спадкоємця на вчинення цих дій. При цьому слід виходити з того, що поважними є причини, повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Таким чином, суд при вирішенні питання про визначення додаткового строку для прийняття спадщини повинен встановити причини пропуску строку та перевірити докази щодо поважності його пропуску та визначитися чи є ці причини поважними та чи позбавляли вони спадкоємця можливості подати заяву про прийняття спадщини в передбачений законом строк. Суд вважає, що позивачем строк для прийняття спадщини пропущений з поважної причини. 09.08.2015 року позивач [PERSON] була вимушена разом з малолітнєю [PERSON] у звязку зі станом її здоровя виїхати до смт. Солотвино, Закарпатської області і 10 серпня 2015 року [PERSON] поступила в ДЗ «Українську алергологічну лікарню», що підтверджується випискою з медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №2726/15, була виписана з лікарні 29 серпня 2015 року і по приїзду до Харкова, доньку позивачки знову поклали на стаціонар в Комунальний заклад охорони здоровя «Харківська міська клінічна лікарня № 16» на лікування, де вона перебувала з 03 вересня 2015 року, а виписали тільки 24.09.2015 року, що підтверджується випискою з медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №3592. В період з 31 серпня по 11 вересня 2015 року [PERSON] знаходилася на амбулаторному лікуванні з приводу гіпертонічної хвороби II ступеня, ішемічної хвороби серця атеросклеротичного кардіосклерозу І ступеня, що підтверджується довідкою амбулаторії загальної практики сімейної медицини с. Хролі центру первинної медико-санітарної допомоги № 19 від 10.11.2015 року. Відповідно до ст.58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Вказані медичні документи є належними доказами поважності обставин, які перешкоджали зверненню спадкоємця до нотаріальної контори в строки, встановлені ст. 1270 ЦК України. З урахуванням викладених обставин, суд задовольняє позовні вимоги у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved