Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-11 00:00:00

Позивач [PERSON] праці та соціального захисту населення Адміністрації Ленінського району Харківської міської ради рнувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення грошової суми. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, відповідно до виконавчого листа №2-436 від 24.02.2006 року на користь [PERSON] з [PERSON] мають стягуватися аліменти на утримання доньки Алли, [INFO], до її повноліття. У звязку з тим, що боржник [PERSON] ухилявся від сплати аліментів, [PERSON] було призначено допомогу на період з 01.07.2013 року по 31.12.2013 року. Вказана допомога сплачена в розмірі 2200,80 грн. Після спливу останнього строку призначення допомоги [PERSON] за продовженням виплати допомоги не зверталася. На адресу відповідача [PERSON] позивачем 24.03.2014 року була направлена вимога щодо повернення виплаченої суми допомоги. Так як кошти від [PERSON] на рахунок [PERSON] не надходили, позивач змушений був звернутися до Ленінського районного суду м. Харкова з позовом про примусове стягнення суми виплаченої допомоги. Ленінським районним судом м. Харкова було встановлене нове місце реєстрації відповідача [PERSON], а саме : [ADDRESS], що територіально відноситься до Жовтневого районного суду м. Харкова. Зазначені вище обставини і змусили позивача звернутися доЖовтневого районного суду м. Харкова з даним позовом. Представник позивача [PERSON], який діє на підставі довіреності, 12.06.2015 року подав до суду заяву, в якій підтримав позов в повному обсязі та просив розглядати справу за його відсутності, не заперечував проти заочного розгляду справи. Згідно довідки [PERSON] УДМСУ в Харківській області від 23.04.2015 року відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою : [INFO]. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча відповідно до ч. 3 ст. 74 ЦПК України повідомлялася про час і місце розгляду справи, однак судова повістка від відповідача неодноразово повернулась до суду за закінченням терміну зберігання. Відповідно до ч.3 ст. 27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права та виконувати процесуальні обов'язки. У зв'язку з чим суд вважає за необхідне розглянути справу без участі відповідача , виходячи з вимог ч. 5 ст. 74 ЦПК України та рішення Конституційного суду України від 13.12.2011 року № 17-рп/2011, згідно яких в разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за адресою, вказаної в матеріалах справи (зокрема, позовна заява) ,вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Згідно статті 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло\~ заяви про розгляд справи за його відсутності, або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.\~ Суд зі згоди\~\~ представника позивача\~\~ ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно довідки Ленінського відділу Державної виконавчої служби України Харківського міського управління юстиції від 11.07.2013 року № 3314 [PERSON] відповідно до матеріалів виконавчого провадження, не отримувала аліменти з [PERSON] за період з 01.01.2013 року по 30.06.2013 року за виконавчим листом №2-612, який видано 09.03.2006 року Ленінським районним судом м. Харкова про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання доньки Алли, [INFO], у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів щомісячно. Згідно довідки Обласного центру по нарахуванню і виплаті допомог та контролю за призначенням і виплатою пенсій від 18.03.2014 року №161, [PERSON] отримала допомогу за період з 01.07.2013 року по 31.12.2013 року в сумі 2200 грн. 80 коп. Згідно з п. 7 Порядку призначення та виплати тимчасової допомоги на дітей, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 22.02.2006 року № 189 , тимчасова допомога призначається кожні шість місяців, починаючи з місяця, в якому подані усі необхідні документи. Для призначення допомоги на наступний шестимісячний строк одержувач подає лише заяву, в якій повідомляє про обставини, що можуть бути підставою для продовження виплати допомоги. Як вбачається з матеріалів справи, після спливу останнього строку призначення допомоги [PERSON] за продовженням виплати допомоги не зверталася. Відповідно до п. 12 вказаного вище Порядку, якщо виникла можливість стягнення аліментів з одного з батьків, виявлено, що один з батьків може утримувати дитину або місце проживання (перебування) одного з батьків встановлено, орган праці та соціального захисту населення звертається до суду із заявою про стягнення суми сплаченої тимчасової допомоги та стягнуті кошти зараховуються до державного бюджету. Згідно\~ст.180 СК України\~батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до частин 8-10\~ст.181 СК України,\~якщо місце проживання чи перебування батьків невідоме, або вони ухиляються від сплати аліментів, або не мають можливості утримувати дитину, дитині призначається тимчасова державна допомога, яка не може бути меншою ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Виплата тимчасової державної допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Порядок призначення та виплати тимчасової державної допомоги визначається Кабінетом Міністрів України. Суми наданої дитині тимчасової державної допомоги підлягають стягненню у судовому порядку. Частиною першою ст. 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з п. 20 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», органи праці та соціального захисту населення звільнені від сплати судового збору за подання позовів щодо призначення і виплати всіх видів державної соціальної допомоги, компенсації, виплат та доплат, установлених законодавством. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Згідно з пп.1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір у розмірі 1 відсотку від ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати. Аналізуючи наведені обставини, досліджені докази, суд приходить до висновку про наявніть правових підстав щодо задоволення вимог позивача та стягнення з [PERSON] на користь управління праці та соціального захисту населення Адміністрації Ленінського району Харківської міської ради суми сплаченої тимчасової допомоги у розмірі 2200 гривень 80 копійок. Відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved