Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-28 00:00:00

Позивач в жовтні 2015 року звернувся до суду, вказавши, що 28.12.2012 року між ВАТ «Державний ощадний банк України» та відповідачем було укладено договір № 3979 про відкриття фізичній особі поточного рахунку для зарахування заробітної плати та здійснення платіжних операцій з використанням платіжної картки за дебетово-кредитною платіжною схемою, за яким відповідач отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту в сумі 8700 грн. Відповідач виконав зобов'язання частково, заборгувавши станом на 08.01.2013 року 10183,61 грн., з них 8700,00 грн. заборгованість за кредитом, 1483,61 грн. - заборгованість по процентах за користування кредитом. Згідно Генерального договору № 06/КР/БПК добровільного страхування кредитів, укладеного між позивачем та ВАТ «Державний ощадний банк України» 11.02.2011 р., позивачем на користь АТ «Ощадбанк» було виплачено страхове відшкодування в розмірі 10183,61 грн., які на праві зворотної вимоги позивач просить стягнути з відповідача на свою користь, а також стягнути сплачену суму судового збору. Представник позивача в судове засідання не зявився, про час та місце судового розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, вказуючи, що позовні вимоги підтримує повністю, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце судового розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, про причини неявки не повідомив. За таких обставин суд вважає за можливе розгляд справи провести за відсутності в судовому засіданні представника позивача та відповідача, без фіксування судового засідання технічними засобами звукозапису, на підставі наявних у справі доказів, постановивши заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження. Судом встановлено, що 11.02.2011 між ВАТ «Державний ощадний банк України» та ТОВ СК «ПСК-ЗАХІД» було укладено Генеральний договір № 06/КР/БПК добровільного страхування кредитів. 28.12.2012 року між ВАТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] було укладено договір № 3979 про відкриття фізичній особі поточного рахунку для зарахування заробітної плати та здійснення платіжних операцій з використанням платіжної картки за дебетово-кредитною платіжною схемою, за яким відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту в сумі 8700 грн. (п. 7.1 договору). Відповідач допустив прострочення по кредиту та процентам за користування ним, заборгувавши станом на 08.01.2013 року 10183,61 грн., з них 8700,00 грн. заборгованість за кредитом, 1483,61 грн. - заборгованість по процентах за користування кредитом. На підставі заяви про страхове відшкодування та страхового акту АТ «Ощадбанк» позивачем було виплачено страхове відшкодування в сумі 10183,61 грн. Відповідно до ст. 993 Цивільного кодексу України та ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяння збитків. Так, сплативши страхове відшкодування АТ «Ощадбанк», позивач має право відшкодування з відповідача цих витрат в порядку регресу. Оскільки відповідач добровільно заборгованості не сплатив, тому вказані суми коштів слід стягнути з нього на користь позивача в судовому порядку. Судовий збір в сумі 1218,00 грн. сплачений позивачем і підлягає стягненню на його користь з відповідача в силу ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved