Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-12 00:00:00

Позивач [PERSON] у січні 2019 року звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про зміну розміру аліментів. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 14.05.2002 з нього були стягнуті аліменти на користь [PERSON] на утримання дитини дочки [PERSON], [INFO], у розмірі ј частини зі всіх його доходів щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Судовим наказом Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 29.10.2018 з позивача стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини сина [PERSON], [INFO], у розмірі ј частини зі всіх видів заробітку (доходів), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Позивач вважає, що розмір стягнутих аліментів на двох дітей перевищує 1/3 частину його доходів, а тому просить змінити їх розмір по 1/6 частини його доходів на кожну дитину. Крім того просив закрити виконавчі провадження за вказаними рішеннями суду. 13 лютого 2019 року ухвалою суду зазначену позовну заяву прийнято, відкрито провадження з призначенням її до розгляду на 13 березня 2019 року о 10-00 год. з повідомленням учасників справи. Відповідач [PERSON] надала до суду відзив на позовну заяву, згідно якого вважає непоґрунтованими позовні вимоги позивача, оскільки стягнення аліментів з [PERSON] на двох дітей в розмірі 18/2 частини від його доходів не суперечить Закону України «Про виконавче провадження». Також вказує, що позивач має постійний, стабільний прибуток, добрий стан здоровя та спроможний сплачувати аліменти визначені судовими рішеннями. Позивач [PERSON] до судового засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності на задоволенні позовних вимог наполягав. Відповідач [PERSON] до судового засідання не зявилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, проти позову не заперечувала. Відповідач [PERSON] до судового засідання не зявилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, заперечувала проти позову з підстав викладених у відзиві. \~ \~ \~ \~Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 14.05.2002 з позивача були стягнуті аліменти на користь [PERSON] на утримання дитини дочки [PERSON], [INFO], у розмірі ј частини зі всіх його доходів щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. (а.с. 6) Судовим наказом Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 29.10.2018 з позивача стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини сина [PERSON], [INFO], у розмірі ј частини зі всіх видів заробітку (доходів), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. (а.с. 7) Позивач [PERSON] працює прохідником шахти «Тернівська» ПАТ «Кривбасзалізрудком» та з його заробітної плати утримуються аліменти на користь відповідачів. (а.с. 8) Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 pоку, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 pоку № 789-ХІІ та набула чинності для України 27 вересня 1991 pоку, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно з частиною другою статті 150 СК України батьки зобов'язані піклуватись про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до статей 181, 182 СК України за відсутності домовленості між батьками про спосіб виконання ними обовязку утримувати дитину розмір аліментів визначається судом з урахуванням стану здоровя та матеріального становища дитини, стану здоровя та матеріального становища платника аліментів, наявності у платника аліментів інших дітей, непрацездатного чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інших обставин, що мають істотне значення. За змістом зазначених норм права будь-які витрати на утримання дітей мають визначатись за домовленістю між батьками або за рішенням суду. При цьому слід враховувати, що у разі спору суд має визначати не лише сам факт стягнення витрат, а також їхній розмір. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з частиною першою статті 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до положень частини пятої статті 183 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Згідно статті 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Положення частини пятої статті 183 СК України передбачають обовязок платника аліментів сплачувати аліменти на двох дітей в розмірі однієї третини його заробітку (доходу). Судом встановлено, що із заробітку [PERSON], який має двох дітей, утримається половина доходу на їх утримання. Оскільки стягнення Ѕ частини доходу [PERSON] на двох дітей перевищує встановлений частиною пятою статті 183 СК України розмір таких утримань, тому позовні вимоги позивача в цій частині підлягають задоволенню, а розмір стягнутих з позивача аліментів на утримання його дітей зменшенню до 1/6 частки доходів на кожну дитину, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Стосовно позовних вимог про закриття виконавчого провадження зі стягнення з позивача аліментів за виконавчими документами суд зазначає наступне. Стаття 39 Закону України «Про виконавче провадження» передбачає підстави для закінчення виконавчого провадження та про здійснення цієї дії виконавцем, який здійснює виконання виконавчого документу. Оскільки виключно до повноважень виконавця належить вчинення дій з закінчення виконавчого провадження, а позивач з такою вимогою до нього не звертався, тому позовні вимоги в цій частині є передчасними та такими, що не підлягають задоволенню. На підставі викладеного, ст.ст. 150,183-183, 192 Сімейного кодексу України, ст. ст. 4, 12, 13, 76-83, 223, 259, 263, 264, 265 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

Outcome: partial