Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-04 00:00:00

Позивач [PERSON] підприємство «Харківводоканал» звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], в якому просить суд про стягнення заборгованості за надані послуги з центрального водопостачання та водовідведення у розмірі 9039 грн. 61 коп. Позивач в обґрунтування позовних вимог за позовом зазначав, що 25.08.2015 року суддею Фрунзенського районного суду м.Харкова винесена ухвала про видачу судового навказу у звязку з наявністю спору про право, відповідачі проживають за адресою: [INFO], є споживачами послуг з централізованого водопостачання та водовідведення шляхом відкриття абонентського особового рахунку №340752. У підсумку за боржником утворилася заборгованість у розмірі 8087 грн. 82 коп.: за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01.12.1999 року по 31.12.2015 року у розмірі 5348 грн. 54 коп., за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01.12.1999 року по 31.12.2015 року у розмірі 2739 грн. 28 коп. Нехтування споживачами строків оплати призводить до звернення підприємства до банківських установ для отримання короткострокових кредитів. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, таким чином, на думку позивача, боржник має сплатити 849 грн. 58 коп. суму інфляційних витрат за час прострочення та 102 грн. 21 коп. три відсотки річних від простроченої суми. В судовому засіданні представник позивача [PERSON], яка діє згідно довіреності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити, надала суду пояснення аналогічні викладеним вище. Відповідачі [PERSON], [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнали в частково, в межах строку позовної давності, також заперечували проти стягнення інфляційних витрат та 3% річних, вважаючи в цій частині позовні вимоги необґрунтованими та безпідставними. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявилася, причини неявки суду не повідомила. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши надані докази у їх сукупності, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідачі зареєстровані за адресою:: [ADDRESS] (довідка з місця проживання видана 28.05.2015 року ЖК «Електротехнік»), є споживачами послуг з централізованого водопостачання та водовідведення шляхом відкриття абонентського особового рахунку №340752. Згідно ст. 67 ЖК України, плата за комунальні послуги (водопостачання, водовідведення, газ, електрична, теплова енергія і інші послуги) підлягають до оплати крім квартирної плати за затвердженими у встановленому порядку тарифами. Згідно з п. 17, 18, 20, 30 Правил надання населенню послуг з центрального опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005 року, споживач повинен своєчасно у встановлений термін сплачувати надані послуги. Згідно п. 1 ч. З ст. 20 Закону України Про житлово-комунальні послуги, споживач зобов'язаний укласти договір на надання житлово- комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору, підприємством було підготовлено договір про надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення на основі типового та повідомлено про необхідність його укладання мешканців м. Харкова, його зразок було розповсюджено через засоби масової інформації. Також підприємство щомісяця в кожній квитанції до сплати пропонує абонентам письмово укласти договір і зазначає адресу, номер телефону, за яким потрібно звернутись, та перелік документів, що необхідні. З боку відповідача жодних дій, спрямованих на укладання письмового договору не було здійснено, як і не було ніяких заяв з приводу відмови від цих послуг. Відповідно до п. 2 ст. 642 ЦК України ''якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (...сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції... Договір між сторонами все ж вважається укладеним, не приймаючи до уваги відсутність письмового договору, оскільки сторони певний час виконують конклюдентні дії, а саме, КП Харківводоканал зі свого боку надає послуги з водовідведення, а відповідач в свою чергу приймає ці послуги. Згідно вимог п. 5 ч. З ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 1875 від 24.06.2004 р. споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 22 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання» № 2918 від 10.01.2002 р. споживач зобовязаний своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання і водовідведення. Тарифи по платі за послуги водопостачання встановлюються рішенням Харківської міської ради. У відповідності до ст. 68 ЖК України наймачі зобовязані вчасно вносити плату за комунальні послуги. Відповідач від своїх зобовязань ухиляється, як вбачається зі зведеної картки абонента за весь стягуваний період, вчасно не проводять оплату послуг водовідведення, хоча користуються послугами організації, не заперечував наданий позивачем рахунок, не надав доказів про сплату заборгованості або наявність пільг по оплаті. Внаслідок неналежного виконання своїх зобовязань, як вбачається з наданого заборгованість відповідача складає 8087 грн. 82 коп.: за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01.12.1999 року по 31.12.2015 року у розмірі 5348 грн. 54 коп., за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01.12.1999 року по 31.12.2015 року у розмірі 2739 грн. 28 коп. Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Статтею 257 ЦК України передбачено, що загальна позовна давність встановлюється у три роки. Відповідно до ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення, а сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. У своїй заяві відповідачі [PERSON], [PERSON] про застосування строків позовної давності ,відповідачі просять застосувати до позовних вимог позовну давність. Таким чином, позов підлягає частковому задоволенню, суд стягує з відповідачів суму заборгованості за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення в межах строків позовної давності в період з 01.02.2013 року по 31 грудня 2015 року за послуги центрального водопостачання у сумі 2551 грн. 42 коп., за послуги водовідведення у сумі 1806 грн. 45 коп, тобто у загальній сумі 4357 грн. 87 коп. Позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача інфляційних втрат та 3-х відсотків річних задоволенню не підлягають, виходячи з наступного. У ході судового розгляду встановлено, що у сторін виникли правовідносини з приводу постачання теплової енергії, які регулюються законом «Про житлово-комунальні послуги» та Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМ від 21.07.2005 №630. Згідно з п.5 ч.3 ст.20 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобовязаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно з п.18 правил розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає після розрахункового. Пунктом 10 ч.3 ст.20 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» встановлена відповідальність за несвоєчасне здійснення платежів за житлово-комунальні послуги у вигляді пені у встановлених законом чи договором розмірах. Така ж відповідальність за несвоєчасне здійснення платежів за надання послуг з водопостачання та водовідведення встановлена і у п.23 правил та п.20 Типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженого постановою КМ від 21.07.2005 №630, положення якого носять юридично обовязковий характер і підлягають застосуванню незалежно від того, включені вони до конкретного договору чи ні. Оскільки вищезазначеними нормативними актами передбачена інша відповідальність сторін у правовідносинах з надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, застосування ст.625 ЦК, щодо стягнення з відповідача трьох відсотків річних та інфляційних не можна визнати обгрунтованим. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України. Враховуючи, що відповідач [PERSON] є інвалідом з дитинства другої групи, у відповідності до п.9 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» вона звільнена від сплати судового збору, у звязку з чим судовий збір підлягає стягненню з відповідачів [PERSON] [PERSON] в долевому порядку. На підставі викладеного і

Outcome: partial