Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-01 00:00:00

Позивач [PERSON]. у травні 2018 року звернулася до Індустріального районного\~суду \~м.\~Дніпропетровська із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначила, що 15 серпня 2009 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Індустріальним відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції між нею та [PERSON] було зареєстровано шлюб, після укладення якого її прізвище [PERSON]. Під час перебування у шлюбі у неї з відповідачем народилася спільна дитина [PERSON], [INFO], який після розірвання шлюбу залишиться проживати з нею. Зазначила, що сімейне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, втрату почуття любові та поваги один до одного. Сторони разом не проживають та не ведуть спільного господарства тривалий час, можливості зберегти сімю не має, збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін та дитини. Позивач у судове засідання не з'явився, через канцелярію суду подав заяву, в якій просив розглядати справу без його участі, зазначивши, що не заперечує проти заочного розгляду справи, просила змінити прізвище на дошлюбне - [PERSON]. Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив, у зв'язку з чим, враховуючи, що позивач не заперечував проти ухвалення заочного рішення, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення, відповідно до вимог ст. 280-282 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у звязку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи судом встановлено, що 15 серпня 2009 року Індустріальним відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис за № 534, прізвище дружини після реєстрації шлюбу [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-КИ № 151077, виданим Індустріальним відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції. В шлюбі у сторін народилася спільна дитина [PERSON], [INFO], про що Індустріальним відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції складено відповідний актовий запис № 1250, що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-КИ №259084, виданим 21 жовтня 2009 року Індустріальним відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції. Також, встановлено, що між сторонами фактично припинені шлюбні стосунки, тривалий час сторони не ведуть спільного господарства, між ними примирення неможливе. Дитина після розірвання шлюбу буде проживати з матірю, спір з цього приводу відсутній. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст. 120 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги інші обставини життя подружжя. Суд враховує, що шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, сторони не бажали поновлювати стосунки, будь-яких заходів до примирення не приймають, оскільки збереження шлюбу суперечить інтересам сім`ї, а тому надання сторонам строку для примирення суд вважає недоцільним. Причиною розпаду сімї є різниця інтересів, відсутність взаєморозуміння, втрата почуття любові та поваги. При постановленні рішення суд враховує те, що сімейно-шлюбні відносини припинені, спір щодо місця проживання дитини відсутній, сторони наполягали на розірванні шлюбу, зберігати шлюб не бажають, тому суд дійшов висновку, що сімя сторін розпалася остаточно та не може бути відновлена. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що має суттєве значення. Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у розмірі 704 грн. 80 коп.

Outcome: approved