Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-03 00:00:00

Позивач [PERSON] у жовтні 2021 року звернулася у суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. У позові вказала, що з 22 листопада 2007 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] та доньку [PERSON] , [INFO] . На даний час сім`я сторін фактично розпалась, підставою для розпаду сім`ї стало різниця характерів, відсутність довір`я і поваги, зловживання відповідачем спиртними напоями, постійні сварки, які нерідко закінчувалися застосуванням відповідача до позивача фізичної сили, шлюбні відносини між ними припинено, сторони з травня 2021 року проживають окремо. Позивач примиритися категорично не бажає, просить шлюб розірвати, судові витрати покласти на відповідача. Позивач та її представник у судовому засіданні підтримали заявлені вимоги позивача з підстав викладених у позовній заяві. Позивач [PERSON] просила суд позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Додатково вказала, що позов про розірвання шлюбу з відповідачем вона подає вдруге, підставою стало застосування з боку [PERSON] фізичного насилля. Відповідач у судовому засіданні не заперечував проти розірвання шлюбу. Згідно ст.ст. 12, 81\~Цивільного процесуального\~кодексу України (далі ЦПК України) кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб виникає спір. Суд, вислухавши учасників, вивчивши матеріали справи, оцінивши всі зібрані по справі докази у їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з огляду на наступне. Відповідно до ст.\~263\~ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Згідно зі ст.\~264\~ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. Судом установлено, що факт перебування сторін у шлюбі підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим 22 листопада 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Пирятинського районного управління юстиції Полтавської області (а.с. 11). Від шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] та доньку [PERSON] , [INFO] (а.с. 8-9). На даний час сторони проживають окремо. При розгляді справи про розірвання шлюбу судом було всебічно з`ясовано взаємостосунки сторін, дійсні мотиви розірвання шлюбу. Так, у судовому засіданні було встановлено, що позивачем [PERSON] вдруге подано позов до суду про розірвання шлюбу. Крім того, як зазначив позивач та про що надає відповідний письмовий доказ, відповідач [PERSON] вчиняє щодо неї домашнє насильству, у зв`язку з чим вона вимушена була неодноразово звертатися до органів поліції. Враховуючи викладене, суд не вбачає за можливе надати сторонам строк на примирення. Відповідно до Протоколу № 7 до Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод зі змінами, внесеними Протоколом № 11 стаття 5, про рівноправність кожного з подружжя кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей. Згідно ст.\~105\~Сімейного кодексу\~України (далі СК України) шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч. 2 ст.\~112\~СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 1 ст.\~24\~СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається, а тому, збереження шлюбу між сторонами на паритетних засадах неможливе, вжиття судом заходів щодо примирення буде суперечити інтересам подружжя та моральним засадам суспільства. Згідно зі ст. 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Натомість закон не визначає, які саме заходи можуть застосовуватися. А надання строку для примирення є правом суду, а не його обов`язком. Тож, встановивши, що сімейні стосунки сторони не підтримують, шлюб існує формально, суд прийшов до висновку про наявність підстав для розірвання шлюбу, оскільки подальше збереження шлюбу суперечило інтересам позивача. Згідно ч. 2 ст.\~114\~СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст.\~115\~Сімейного кодексу\~України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому із відповідача [PERSON] підлягають стягненню на користь позивача судові витрати у виді сплаченого судового збору в розмірі 908,00 грн.

Outcome: approved