Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-21 00:00:00

Позивач [PERSON] та представник позивача адвокат Чередніченко Л.П. звернулись до суду із уточненим позовом, в якому просять позбавити батьківських прав [PERSON] відносно сина [PERSON] , [INFO] , та стягнути з [PERSON] на користь позивача аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , розмірі 1/4 частини, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до його повноліття, тобто до [INFO] . Свої позовні вимоги обґрунтовують тим, що відповідач по справі була співмешканкою її сина [PERSON] , який помер [INFO] . Відповідач по справі та син позивача мають сина [PERSON] , [INFO] . Її син у свідоцтві про народження дитини записаний батьком дитини, а отже [PERSON] є її онуком. З самого народження онук проживає з нею. Також з нею проживали її син та його співмешканка, відповідач по справі. Практично після смерті сина, у 2018 році відповідачка забрала свої речі та пішла він них з онуком. Відповідачка ніколи не телефонувала, онук знаходиться на їх з донькою, [PERSON] утриманні як член сім`ї. У дитини є своя кімната та все необхідне для життя та розвитку. Вихованням, розвитком та утриманням сина відповідачка не займається, коштів на утримання не надає, життям та станом здоров`я не цікавиться, зі святами не вітає. Відповідачка не спілкується з сином, не підтримує жодних контактів з позивачем з приводу його потреб та матеріального забезпечення, фізичного та духовного розвитку, виховання, самоусвідомлення, тощо, зі святами дитину не вітає, подарунків не передає, повністю усунулася від участі у житті сина. [PERSON] жодної уваги власній дитині не приділяє, відверто ігноруючи обов`язок з її виховання та утримання. З огляду на це позивач просить позбавити відповідача батьківських прав відносно сина. Представник позивача підтримала позов із зазначених у ньому підстав. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, будь-яких заяви чи відзиву не подала, причина неявки суду не відома. Представник третьої особи у судове засідання не з`явилася, направила до суду клопотання про розгляд справи у її відсутність, висновок комісії з питань захисту прав дитини від 22.10.2020 року підтримують та просять задовольнити позовні вимоги. Враховуючи неявку відповідача, відсутність відзиву та заперечень позивача суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позов, оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до таких висновків. Згідно копії свідоцтва про народження серія [NUMBER] , [PERSON] народився [INFO] , його батьками записані [PERSON] та [PERSON] . Згідно копії довідки КП «Житлогосп» № 431 від 17.07.2020, [PERSON] зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] . З нею проживає онук [PERSON] , [INFO] . Згідно копії рішення Виконавчого комітету Олександрійської міської ради від 29.08.2019 року № 550, [PERSON] , [INFO] , надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування. Встановлено опіку над малолітнім [PERSON] та призначено над ним опікунами [PERSON] і [PERSON] . Згідно висновку від 22.10.2019 № 376/9/10/3, органу опіки та піклування виконавчого комітету Олександрійської міської ради просить позбавити [PERSON] батьківських прав по відношенню до малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Стягнути з [PERSON] аліменти ну тримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , на користь того закладу чи тих осіб, де буде перебувати дитина. Згідно копії характеристики № 170 від 22.08.2019 виданої головою квартального комітету №31, [PERSON] з 18 червня по серпень 2019 року у приватному секторі не з`являється. Має дитину, веде аморальний спосіб життя. До дитини не приходить після смерті співмешканця. Дитина проживає у бабусі [PERSON] . Згідно копії свідоцтва про смерть серія [NUMBER] , [PERSON] помер [INFO] . Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] повідомила, що вона є дочкою позивача, відповідач є цивільною дружиною брата свідка [PERSON] . Свідок повідомила, що син [PERSON] і [PERSON] проживає з бабусею [PERSON] . Свідок проживає в одному будинку з [PERSON] , але в різних квартирах. При цьому і [PERSON] і [PERSON] призначені опікунами дитини. Матір дитини [PERSON] коли був живий [PERSON] проживала з ним і з дитиною у будинку та разом із [PERSON] . Але після смерті [PERSON] у червні 2018 року вона виїхали і залишила дитину разом із [PERSON] . Після цього вона взагалі не бере участі у житті, вихованні та утримання дитини, навіть не телефонує. [PERSON] зловживає алкоголем, у зв`язку з чим дитина у півторарічному віці більше місяця проживала із [PERSON] . Через цей інцидент [PERSON] і [PERSON] були поставлені на облік в органі опіки і піклування. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] повідомила, що вона є колишньою сусідкою позивача [PERSON] , проживала по сусідству із сусідкою до 2020 року та підтримує з нею дружні стосунки, з відповідачкою знайома як з матір`ю онука позивача. У 2018 році помер син позивача [PERSON] . У липні 2018 року сусідка [PERSON] зателефонувала свідку і попросила її допомогти кареті швидкої допомоги дістатись будинку [PERSON] , у якому на той час остання проживала із онуком та його матір`ю. По приїзді швидкої допомоги [PERSON] стала свідком того, що [PERSON] перебувала у стані наркотичного сп`яніння, дитина у зв`язку з цим була налякана, [PERSON] госпіталізували. Пізніше [PERSON] повідомила свідку, що [PERSON] втекла з лікарні. Після цього свідок не бачила [PERSON] , а її дитина продовжила проживати з бабусею [PERSON] , яка з цього часу виконує обов`язки виховання та утримання дитини. Свідок відвідувала позивача. Після цих подій свідок не бачила [PERSON] , зі слів [PERSON] свідку відомо, що [PERSON] ніякої участі у житті, вихованні і утримання дитини не бере. Бабуся виховує онука у атмосфері любові. Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватись з максимально можливим врахуванням інтересів дитини. Статтею 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Відповідно до ст. 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтями 8, 11, 12 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати - юність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Статтею 51 Конституції України передбачений обов`язок батьків утримувати дітей до їх повноліття. Також вказаною статтею Конституції України встановлено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Аналогічна норма закріплена у ст. 180 СК України, відповідно до якої батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до частин 2 та 3 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Пунктом 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. З наданих суду доказів та пояснень учасників справи, вбачається, що [PERSON] повністю самоусунулась від виконання батьківських обов`язків щодо свого сина, не спілкується з ним, не проявляє до нього материнської турботи, не цікавиться його життям, станом здоров`я, не відвідує, не турбується про фізичний і духовний розвиток, не надавала та не надає матеріальної допомоги на його утримання та не намагалася повернутися в сім`ю, що свідчить про байдужість відповідача як до власного сина, так і до виконання батьківських обов`язків. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати може бути позбавлена батьківських прав, якщо вона ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Таким чином, суд, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності приходить до висновку, що відповідач ухиляється від виховання та утримання своєї дитини та свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками, а тому вимоги про позбавлення її батьківських прав підлягають задоволенню. Відповідно до ч.ч.2, 3 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Заявлений позивачем розмір аліментів - 1/4 частина доході відповідача суд вважає обґрунтованим. Згідно з ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає до стягненню сплачений ним судовий збір у розмірі 840 грн. 80 коп. Крім того, оскільки позивача звільнено від сплати судового збору за позовну вимогу про стягнення аліментів, з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі 840 грн. 80 коп. На підставі ст. ст. 164, 165, 166 СК України та

Outcome: approved