Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-03 00:00:00

Позивач Виконавчий комітет Чернівецької міської ради, як орган опіки та піклування в інтересах малолітньої дитини [PERSON] звернувся до суду з позовом, де третьою особою на стороні позивача виступає Комунальна медична установа «Обласний спеціалізований будинок дитини», про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів до відповідачки [PERSON], посилаючись на те, що 06.05.2018 року [PERSON] звернулась до представництва Благодійного фонду «Я Майбутнє України» для отримання житлово-побутової, соціально-психологічної допомоги. Вказує, що [PERSON] разом із малолітньою дитиною [PERSON], [INFO], були влаштовані до центру «Мрія Марти» за адресою: м. Чернівці, вулиця Кобзарська, 58. Позивач стверджує, що 20.08.2018 року відповідачка [PERSON] без попередження персоналу залишила вказаний заклад, таким чином самоусунулась від виконання її батьківських обов'язків по відношенню до малолітньої [PERSON] Відповідно до ч.2 правил внутрішнього розпорядку центру «Мрія Марти», з яким [PERSON] письмово ознайомлена, якщо набувач, який перебуває в Центрі з дитиною, покине Центр і залишить дитину більше ніж на 6 годин без попередження персоналу, Центр повідомляє про це Службу у справах дітей. Зазначає, що 21.08.2018 року під час спільного обстеження працівниками Служби у справах дітей Чернівецької міської ради та представниками правоохоронних органів встановлено, що малолітня [PERSON] залишилась без батьківського піклування у зв'язку із фактичною відсутністю матері та неможливістю встановлення її місця перебування. Малолітня [PERSON] була доставлена до Комунальної медичної установи «Міська дитяча клінічна лікарня» на підставі акта органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров'я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку від 21.08.2018 року. Відповідно до листа Комунальної медичної установи «Міська дитяча клінічна лікарня» від 23.10.2018 року, малолітня [PERSON] знаходилась на стаціонарному лікуванні в педіатричному відділенні №1 в період з 21.08.2018 року по 20.09.2018 року з діагнозом: «Гострий обструктивний бронхіт. Анемія 1 ст». За весь час перебування дитини у лікарні відповідачка [PERSON] жодного разу дитину не навідувала. Рішенням виконавчого комітету міської ради від 11.09.2018 року №480/18 малолітня [PERSON] направлена на повне державне утримання до Комунальної медичної установи «Обласний спеціалізований будинок дитини». Позивач стверджує, що мати-одинока дитини - відповідачка [PERSON] фактично самоусунулась від виховання та утримання доньки, не відвідує та не виявляє бажання забрати її з дитячого закладу, матеріально не забезпечує, не цікавиться станом її здоров'я, не піклується про фізичний, духовний розвиток та майбутнє доньки. Вказує, що дане питання розглянуте на засіданні комісії з питань захисту прав дитини 10.10.2018 року, на якому прийнято рішення щодо надання до суду висновку про доцільність позбавлення батьківських прав відповідачки [PERSON] по відношенню до малолітньої [PERSON], [INFO], в зв'язку із тим, що вона ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно ст.166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. На основі викладеного, позивач просить суд позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої доньки [PERSON], [INFO], та стягнути з відповідачки [PERSON] аліменти на утримання малолітньої [PERSON] в розмірі 900 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для потреб дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою судді від 11 грудня 2018 року провадження у справі за позовом Виконавчого комітету Чернівецької міської ради, як органу опіки та піклування в інтересах малолітньої дитини [PERSON] до [PERSON], де третьою особою на стороні позивача виступає Комунальна медична установа «Обласний спеціалізований будинок дитини», про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів - відкрито. В судове засідання представник позивача не з'явився, однак до його початку надав суду письмову заяву, згідно якої вимоги позову підтримує в повному обсязі, просить суд задовольнити позовні вимоги, а також не заперечує щодо винесення заочного рішення. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась, хоча була повідомленою про час та місце розгляду даної справи в суді, а тому, суд вважає, за можливе розглянути справу за її відсутності та постановити заочне рішення. Представник третьої особи Комунальної медичної установи «Обласний спеціалізований будинок дитини» в судове засідання не з'явилась, однак до його початку надала суду письмову заяву, згідно якої просить задовольнити позовні вимоги та не заперечує щодо винесення заочного рішення. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв'язку з цим, на підставі ст.247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Суд, дослідивши надані сторонами документи і матеріали, всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідачка [PERSON] є матір'ю дитини [PERSON], [INFO], державна реєстрація народження якої проведена відповідно до ч.1 ст.135 СК України, дані про батька записані за вказівкою матері, що підтверджується копією свідоцтва про народження та витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 СК України (а.с.7-8). Відповідно до договору про надання благодійної допомоги від 06.05.2018 року (а.с.13-16), відповідачка [PERSON] звернулась до представництва Благодійного фонду «Я Майбутнє України» для отримання житлово-побутової, соціально-психологічної допомоги, та разом із малолітньою дитиною [PERSON], [INFO], були влаштовані до центру «Мрія Марти» за адресою: м. Чернівці, вулиця Кобзарська, 58. Відповідно до п.2 Правил внутрішнього розпорядку в Центрі доброти «Мрія Марти», з яким відповідачка [PERSON] письмово ознайомлена (а.с.17-18), якщо набувач, який перебуває в Центрі з дитиною, покине Центр і залишить дитину більше ніж на 6 годин без попередження персоналу, Центр повідомляє про це Службу у справах дітей. Як встановлено судом, 20.08.2018 року відповідачка [PERSON] без попередження персоналу залишила вказаний заклад, таким чином самоусунулась від виконання своїх батьківських обов'язків по відношенню до малолітньої [PERSON] 21.08.2018 року під час спільного обстеження працівниками Служби у справах дітей Чернівецької міської ради та представниками правоохоронних органів встановлено, що малолітня [PERSON] залишилась без батьківського піклування у зв'язку із фактичною відсутністю матері та неможливістю встановлення її місця перебування, що підтверджується копією акту органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров'я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку від 21.08.2018 року (а.с.6), на підставі якого малолітню [PERSON] доставлено до Комунальної медичної установи «Міська дитяча клінічна лікарня», де вона знаходилась на стаціонарному лікуванні в педіатричному відділенні №1 в період з 21.08.2018 року по 20.09.2018 року з діагнозом: «Гострий обструктивний бронхіт. Анемія 1 ст». За весь час перебування дитини у лікарні відповідачка [PERSON] жодного разу дитину не навідувала. Як вбачається з копії рішення Виконавчого комітету Чернівецької міської ради №480/18 від 11.09.2018 року (а.с.9), малолітню [PERSON] направлено в Комунальну медичну установу «Обласний спеціалізований будинок дитини» на повне державне утримання. Рішенням Виконавчого комітету Чернівецької міської ради №576/22 від 30.10.2018 року (а.с.5) надано суду висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] - матері малолітньої [PERSON], [INFO], у зв'язку із тим, що вона ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до висновку Органу опіки та піклування Виконавчого комітету Чернівецької міської ради №01/02-24/2869 від 02.11.2018 року (а.с.4) орган опіки та піклування Виконавчого комітету Чернівецької міської ради вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] по відношенню до малолітньої [PERSON], [INFO], у зв'язку із тим, що вона ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. У відповідності до ст. 121 СК України, права та обов'язки матері і батька дитини, ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому державним органом реєстрації актів цивільного стану. Згідно зі ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Згідно ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно з позицією Верховного Суду України, викладеною у п.16 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», особи можуть бути позбавлені батьківських прав тільки з підстав, передбачених ст.164 СК України. Згідно ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування, ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, жорстоко поводяться з дитиною, є хронічними алкоголіками або наркоманами, вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва, засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Проаналізувавши детально обставини справи, суд вважає, що в матеріалах справи наявні об'єктивні та безсумнівні докази винної поведінки відповідачки [PERSON] та її свідомого нехтування своїми батьківськими обов'язками стосовно своєї малолітньої доньки [PERSON], оскільки відповідачка, залишивши дитину, самоусунулась від виконання батьківських обов'язків, не відвідує та не виявляє бажання забрати дитину з дитячого закладу, матеріально не забезпечує, не цікавиться станом здоров'я доньки, не піклується про фізичний, духовний розвиток та майбутнє доньки, не приймає участі в її вихованні, а тому, суд вважає, що відповідачку [PERSON] необхідно позбавити батьківських прав по відношенню до малолітньої доньки [PERSON], задовольнивши в цій частині позовні вимоги. Відповідно до ч.3 ст.166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов'язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, з яким проживає дитина. Відповідно до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Крім того, статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» установлено у 2019 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць: дітей віком до 6 років: з 1 січня 2019 року - 1626 гривень, з 1 липня - 1699 гривень, з 1 грудня - 1779 гривень. Відповідно до ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. За наведених обставин, суд вважає, що з відповідачки [PERSON] на утримання малолітньої доньки [PERSON], необхідно стягувати аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 900,00 грн. щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 20 листопада 2018 року до досягнення дитиною повноліття, задовольнивши в цій частині позовні вимоги. Суд вважає, що такий розмір аліментів на утримання дитини забезпечить належний фізичний та моральний розвиток дитини, не суперечитиме законодавчо встановленому мінімальному розміру аліментів на дитину та відповідатиме потребам дитини, при цьому не порушить права відповідачки. За таких обставин та зазначених вище положень законодавства, з урахуванням встановленого факту ухилення відповідачки [PERSON] від виконання своїх обов'язків по вихованню доньки [PERSON], суд приходить до висновку про наявність підстав, за яких відповідачку слід позбавити батьківських прав та стягувати з відповідачки аліменти на утримання доньки. Крім цього, у відповідності до вимог статті 141 ЦПК України з відповідачки на користь держави необхідно стягнути судовий збір в сумі 1409,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved