Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-16 00:00:00

Позивач [PERSON] подала до Кельменецького районного суду позовну заяву у якій, з врахуванням уточнених позовних вимог, просить заповіт [PERSON] складений 03.08.2009 року, що посвідчений секретарем Ленковецької сільської ради Кельменецького району Чернівецької області Цвинтарною О.П. зареєстрованим №54 тлумачити наступним чином, а саме: « Я [PERSON] , що народилася [INFO] в місті Ставрополь, що проживає в [ADDRESS], на випадок моєї смерті роблю таке розпорядження: земельні ділянки площею 0,10 га та 1,01 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані в [ADDRESS], що посвідчується державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЧВ №042802 виданого Кельменецькою райдержадміністрацією 20.10.2003 року, що буде мені належати на день моєї смерті і на що я за законом матиму право заповідаю [PERSON]». Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні визнала уточнені позовні вимоги. Представник відповідачки [PERSON] в судовому засіданні визнав уточнені позовні вимоги. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні підтримала уточнені позовні вимоги. Представник позивачки [PERSON] в судовому засіданні підтримала позов та пояснила, що з врахування уточнених вимог не має претензій до Ленковецької сільської ради. Представник Відповідача - Ленковецької сільської ради Цвинтарна О.П. в судовому засіданні пояснила, що [PERSON] заповіла позивачці земельні ділянки загальною площею 1,11га, які зазначені в державному акті. Згідно ч.1 ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] є спадкоємцем за законом та за заповітом після смерті своєї матері [PERSON], яка померла [INFO]. Позивачка своєчасно прийняла спадщину. Іншим спадкоємцем, яка прийняла спадщину після смерті [PERSON] є відповідачка [PERSON] Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина до складу якої входять в тому числі і земельна ділянка площею 0,1 Га та земельна ділянка площею 1,01 Га, кадастрові номери яких 7322086000:02:002:1210 та 7322086000:02:001:0262, які розташовані в [ADDRESS], право власності на які посвідчується державним актом серії ЧВ №042802 виданим Кельменецькою державною адміністрацією 29 жовтня 2003 року. 03 серпня 2009 року [PERSON] склала заповіт, який посвідчений секретарем виконавчого комітету Ленковецької сільської ради Кельменецького району Цвинтарною О.П. Згідно цього заповіту [PERSON] на випадок своєї смерті зробила розпорядження, згідно якого: „земельну ділянку площею 1.11 га /для ведення товарного сільськогосподарського виробництва/ , яка розташована в [ADDRESS], що посвідчується державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЧВ №042802 виданого Кельменецькою районною державною адміністрацією 29 жовтня 2003 року , що буде мені належати на день моєї смерті і на що я законом матиму право, заповідаю [PERSON]. Згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЧВ №042802 виданого 29 жовтня 2003 року на підставі розпорядження Кельменецької районної державної адміністрації від 05 вересня 2003 року №235 [PERSON] була власником земельної ділянки площею 1,11 га, яка розташована в [ADDRESS]. Згідно плану меж земельної ділянки ця ділянка складається з двох земельних ділянок , а саме із земельної ділянки площею 0,1 Га та земельної ділянки площею 1,01 Га, кадастрові номери яких 7322086000:02:002:1210 та 7322086000:02:001:0262. Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до ч.1 ст.1236 ЦК України, заповідач має право охопити заповітом права та обов'язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов'язки, які можуть йому належати у майбутньому. Відповідно до ч.1, 2 ст.1256 ЦК України, тлумачення заповіту може бути здійснене після відкриття спадщини самими спадкоємцями. У разі спору між спадкоємцями тлумачення заповіту здійснюється судом відповідно до ст.213 цього кодексу. Відповідно до ст.213 ЦК України, зміст правочину може бути витлумачений стороною (сторонами). На вимогу однієї або обох сторін суд може постановити рішення про тлумачення змісту правочину. При тлумаченні змісту правочину беруться до уваги однакове для всього змісту правочину значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів. Якщо буквальне значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів не дає змоги з'ясувати зміст окремих частин правочину, їхній зміст встановлюється порівнянням відповідної частини правочину зі змістом інших його частин, усім його змістом, намірами сторін. Якщо за правилами, встановленими частиною третьою цієї статті, немає можливості визначити справжню волю особи, яка вчинила правочин, до уваги беруться мета правочину, зміст попередніх переговорів, усталена практика відносин між сторонами, звичаї ділового обороту, подальша поведінка сторін, текст типового договору та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що заповіт [PERSON] від 03 серпня 2009 року викликає питання у спадкоємців, має суперечливий характер, у зв'язку з чим необхідно уточнити його зміст. Таким чином суд прийшов до висновку, що спадкодавець [PERSON] складаючи заповіт 03 серпня 2009 року заповіла [PERSON] земельну ділянку площею 0,1 Га та земельну ділянку площею 1,01 Га, кадастрові номери яких 7322086000:02:002:1210 та 7322086000:02:001:0262, які розташовані в [ADDRESS], право власності на які посвідчується державним актом серії ЧВ №042802 виданим Кельменецькою державною адміністрацією 29 жовтня 2003 року, які будуть їй належати на день її смерті і на які вона за законом матиме право. Аналізуючи встановлені в судовому засіданні обставини справи, суд приходить до висновку, що вимоги доведені і підлягають задоволенню. Суд вважає, що з відповідачки [PERSON] на користь [PERSON] слід стягнути 243 гривні 60 копійок в рахунок відшкодування витрат понесених по сплаті судового збору. На підставі викладеного, ст.ст.213, 1216, 1217, 1233, 1256 ЦК України,

Outcome: approved