Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-24 00:00:00

Позивач [PERSON] , яка проживає за адресою: с .Покалів Овруцького району Житомирської області, звернулася з позовом до відповідача - Овруцької міської ради Житомирської області, яка знаходиться за адресою: м.Овруч Житомирської області вул. Т.Шевченка, 43, в якому просить визнати за нею право власності на земельні ділянки, які знаходяться на території Покалівської сільської ради Овруцького району Житомирської області, що належали [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії 1-ЖТ № 004878, виданого 05 листопада 2002 року Овруцьким районним відділом земельних ресурсів, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 855 загальною вартістю 34809,74 грн. Позивач свої вимоги обгрунтовує тим, що вона є спадкоємцем за законом після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] . [PERSON] прийняла спадщину після смерті свого чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] , так як вчасно подала заяву про прийняття спадщини до Овруцької ДНК. При зверненні в нотаріальну контору по питанню оформлення спадщини, позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельні ділянки, оскільки державний акт на право приватної власності на землю виданий не за життя, а після смерті спадкодавця. Позивач в судове засідання не з`явилася, в позовній заяві просить справу слухати без її участі. Представник відповідача надала клопотання про розгляд справи у відсутності представника міської ради, проти задоволення позову не заперечує. Згідно з ч. 3 ст. 200 ЦПК України, суд ухвалює рішення за результатами підготовчого провадження у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Згідно з ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому позов слід задовольнити з наступних підстав. [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 24 березня 2009 року. На день смерті [PERSON] відкрилась спадщина на земельні ділянки площею 0,7328 га, (кадастровий номер 1824286200:11:000:0234) та площею 0,9188 га., (кадастровий номер 1824286200:20:000:0471), які розташовані на території Покалівської сільської ради Овруцького району Житомирської області, які належали [PERSON] , померлому [INFO] , на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії 1-ЖТ № 004878, виданого 05 листопада 2002 року Овруцькою районною державною адміністрацією на підставі розпорядження № 300 від 25.10.2002. До дня своєї смерті [INFO] [PERSON] був зареєстрований та проживав в селі Коптівщина Овруцького району Житомирської області разом із своєю дружиною [PERSON] , внуками: [PERSON] , [PERSON] та правнучкою [PERSON] , що стверджується довідкою Покалівського старостинського округу № 12 виконкому Овруцької міської ради Житомирської області № 883 від 25.07.2019. До дня своєї смерті [INFO] [PERSON] була зареєстрована та проживала в селі Коптівщина Овруцького району Житомирської області, що стверджується довідкою Покалівського старостинського округу № 12 виконкому Овруцької міської ради Житомирської області № 884 від 25.07.2019. Позивач після смерті [PERSON] прийняла спадщину, так як подала заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини за законом, про що свідчить постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 19.08.2019 №2912/02-31, однак нотаріально спадщину вона оформити не може у зв`язку з тим, що державний акт на землю виданий не за життя, а після смерті спадкодавця [PERSON] , а саме - 05 листопада 2002 року. Відповідно до інформаційних довідок №178539205 та №178540437 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна відомості щодо спадкового майна земельних ділянок кадастрові номери 1824286200:11:000:0234 та 1824286200:20:000:0471 відсутні. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до п.11 ч.1 ст.346 ЦК України право власності припиняється у разі смерті власника. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та його батьки. Згідно з ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за законом має право прийняти спадщину чи не прийняти її. Згідно пунктів 10 Постанови Пленуму ВС України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У відповідності до п. г ч.1 ст.81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, тобто з дня смерті спадкодавця (ч.2 ст. 1220 ЦК України). Судом встановлено, що позивач є спадкоємцем за законом після смерті матері [PERSON] , що підтверджується копіями свідоцтва про народження серії [NUMBER] , свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , яка прийняла спадщину після смерті [PERSON] . Інших спадкоємців, які б претендували на спадщину, немає. Однак спадкоємець не може оформити спадщину на земельні ділянки, оскільки державний акт на право приватної власності на землю виданий не за життя, а після смерті спадкодавця, а саме - 05 листопада 2002 року. Тому за позивачем слід визнати право на спірні земельні ділянки та задовольнити позов. Позивачем сплачено судовий збір в сумі 768,40 грн.

Outcome: approved