Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-20 00:00:00

Позивач вказує на те, що 26 жовтня 2021 року він зареєстрував шлюб із [PERSON] , який було розірвано рішенням Любарського районного суду від 23.06.2021 року. В період спільного проживання у них [INFO] народилася донька - [PERSON] , яку згідно вищевказаного рішення залишено для проживання з ним. На даний час донька проживає з ним та перебуває на його повному утриманні. Обставини в сім`ї склались таким чином, що мати дитини добровільно не надає матеріальну допомогу на її утримання. Саме тому позивач змушений звернутися до суду з проханням ухвалити рішення про стягнення з [PERSON] аліментів на його користь на утримання доньки [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до досягнення донькою повноліття, тобто до [INFO] . У підготовче судове засідання позивач не з`явився, однак подав заяву у якій просить справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідачка у підготовче судове засідання не з`явилася, однак подала заяву в якій зазначила, що позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення. Просила суд слухати справу у її відсутності. Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Частиною 3 ст.200 ЦПК України встановлено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Розглянувши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Сторони з 26.10.2008 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Любарського районного суду Житомирської області №282/299/21 від 23.06.2021 року. [INFO] народилася [PERSON] , батьками якої відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] значаться [PERSON] та [PERSON] . Згідно довідки №635 від 10.09.2021 року, виданої Старочорторийським старостинським округом Любарської селищної ради, дитина [PERSON] , [INFO] , проживає разом з батьком [PERSON] та перебуває на його утриманні. За змістом ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч.3 ст.181 СК України). Згідно ч.1 ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Згідно ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. 08 липня 2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», яким внесено зміни у ч.2 ст.182 СК України та зазначено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи вищенаведене та з урахуванням фактичних обставин справи, враховуючи рівність прав та обов`язків батьків щодо виховання та утримання дітей, виходячи з закріплених ч.9 ст.7 СК України принципів справедливості, добросовісності та розумності, відповідності моральним засадам суспільства, а також позицію відповідача. Який визнав позов повністю. то суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Оскільки рішення ухвалено на користь позивача, то з відповідачки у відповідності до ст.141 ЦПК України, підлягає стягненню на користь Держави судовий збір в розмірі 908 грн.

Outcome: approved