Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-31 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом про визнання за нею в порядку спадкування за заповітом права власності на спадкове майно, яке залишилося після смерті її батька [PERSON]. Свої позовні вимоги, мотивує тим, що 08.04.2012 року помер [PERSON], що стверджується свідоцтвом про смерть виданим Куликівською селищною радою 09.04.2012 р. серія 1-СГ № 283922. [PERSON], склав 05.09.2001 року заповіт, який посвідчено секретарем виконкому Куликівської селищної ради та зареєстровано в реєстрі за № 336. Згідно вказаного заповіту [PERSON] все майно заповів Позивачу. До дати смерті [PERSON] було видано державний акт на право власності на земельну ділянку площею 1,0750 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Куликівської селищної ради кадастровий номер 4622755600:04:000:0078 та земельну ділянку площею 0,2100 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Куликівської селищної ради кадастровий номер 4622755600:04:000:0129. Однак за життя батько Позивача не здійснив державної реєстрації свого речового права на згадане вище нерухоме майно. Позивач звернулася до нотаріальної контори про оформлення спадщини на спірні ділянки, однак їй було відмовлено про що свідчить лист. Після цього Позивач звернулася до Куликівської селищної ради та [PERSON] районної державної адміністрації де їй було відмовлено у видачі державного акту на її ім.»я. Оскільки згадані вище земельні ділянки не перебувають ні в комунальній, ні в державній власності то на такі земельні ділянки не поширюються повноваження органу місцевого самоврядування та виконавчої влади. Розпорядження [PERSON] районної державної адміністрації від 30.03.2011 р. № 220 «Про затвердження технічної документації із землеустрою» виконано повністю, оскільки земельні ділянки видану в натурі і передано у приватну власність про що свідчать витяги з Державного земельного кадастру про земельну ділянку. Свідченням того, що [PERSON] виділено середню земельну частку пай в натурі є витяги з Державного земельного кадастру про земельну ділянку. У зв»язку з викладеним вище, Позивач не має можливості у встановленому порядку у нотаріальній конторі оформити своє право власності на земельні ділянки в порядку спадкування після смерті свого батька. Саме через цю обставину Позивач змушений звернутися за захистом своїх прав до суду. Просить задоволити позов. Позивач в судове засідання не з'явилась, однак, подала до суду заяву, якою просить розглядати справу у її відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Клопотань не має. Просить позов задовольнити. Представники відповідача та третьої особи в судове засідання не зявилися, хоча про час та місце розгляду справи були належно повідомлені. Однак, відповідачем [PERSON] районною державною адміністрацією та третіми особами Куликівською селищною радою, [PERSON] державною нотаріальною конторою надіслано до суду листи про відсутність заперечень проти позовних вимог позивачки та розгляд справи у відсутності їх представників. Оскільки сторони в судове засідання не з'явились, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксація судового засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, зясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] належить задоволити, з наступних підстав. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. 08.04.2012 року помер [PERSON], що стверджується свідоцтвом про смерть виданим Куликівською селищною радою 09.04.2012р. серія 1-СГ № 283922. [PERSON], склав 05.09.2001 року заповіт, який посвідчено секретарем виконкому Куликівської селищної ради та зареєстровано в реєстрі за № 336. Згідно вказаного заповіту [PERSON] все майно заповів [PERSON]. До дати смерті [PERSON] було видано державні акти на право власності на земельну ділянку площею 1,0750 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Куликівської селищної ради кадастровий номер 4622755600:04:000:0078 та земельну ділянку площею 0,2100 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Куликівської селищної ради кадастровий номер 4622755600:04:000:0129. Однак за життя [PERSON] не здійснив державної реєстрації свого речового права на згадане вище нерухоме майно. [PERSON] звернулася до нотаріальної контори про оформлення спадщини на спірні ділянки, однак їй було відмовлено про що свідчить лист. Відповідно до ст. 1 Закону України « Про Державний земельний кадастр», державний земельний кадастр - єдина державна геоінформаційна система відомостей про землі, розташовані в межах державного кордону України, їх цільове призначення, обмеження у їх використанні, а також дані про кількісну і якісну характеристику земель, їх оцінку, про розподіл земель між власниками і користувачами; Державна реєстрація земельної ділянки - внесення до Державного земельного кадастру передбачених цим Законом відомостей про формування земельної ділянки та присвоєння їй кадастрового номера. З матеріалів справи, вбачається, що позивач звернулася до Куликівської селищної ради та [PERSON] районної державної адміністрації де їй було відмовлено у видачі державного акту на моє ім.»я. Громадяни набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Оскільки згадані вище земельні ділянки не перебувають ні в комунальній, ні в державній власності то на такі земельні ділянки не поширюються повноваження органу місцевого самоврядування та виконавчої влади. Розпорядження [PERSON] районної державної адміністрації від 30.03.2011 р. № 220 «Про затвердження технічної документації із землеустрою» виконано повністю, оскільки земельні ділянки видану в натурі і передано у приватну власність про що свідчать витяги з Державного земельного кадастру про земельну ділянку. Відповідно до п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» від 16.04.2004 року № 7 органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов»язані з реалізацією певних суб»єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб»єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення. Згідно п.11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» згідно з пунктом 17 Перехідних положень Земельного кодексу України сертифікати на право власності на земельну частку пай є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Свідченням того, що [PERSON] виділено середню земельну частку пай в натурі є витяги з Державного земельного кадастру про земельну ділянку. Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1218 Цивільного кодексу України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.1 ст. 1225 Цивільного кодексу України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. У зв»язку з викладеним вище, Позивач не має можливості у встановленому порядку у нотаріальній конторі оформити своє право власності на земельні ділянки в порядку спадкування після смерті свого батька. За таких обставин суд прийшов до переконання, що позовні вимоги [PERSON] є підставними і підлягають до задоволення. Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв'язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення позовної заяви [PERSON]

Outcome: approved