Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-29 00:00:00

Позивач в особі ПАТ КБ «Приват Банк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором сумі 32 755, 61 доларів США. Правонаступником позивача в особі ПАТ КБ «Приват Банк» є АТ КБ «Приват Банк». Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 26.10.2006 року між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір MRK0GK04000004, згідно умов якого [PERSON] надано кредитні кошти в сумі 28000,00 доларів США з кінцевим терміном повернення до 22.10.2026 року. Відповідач належним чином не виконав умови кредитного договору, тому станом на 25.06.2015 року має фактичну заборгованість перед позивачем в сумі 32755,61 доларів США. Просив стягнути з [PERSON] заборгованість в сумі 32755,61 доларів США та судові витрати. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала. Суду пояснила, що у лютому 2007 року позивач відступав право вимоги на користь «Юкрейн Мортегейдж Лоун Файненс №1 ПІ-ЕЛ-СІ», якій належали всі права кредитора за вказаним кредитним договором з 19.02.2007 року. Під час звернення до суду з позовом до [PERSON] позивач мав права кредитора по вказаному кредитному договору, оскільки вони були відступлені користь «Юкрейн Мортегейдж Лоун Файненс №1 ПІ-ЕЛ-СІ» на користь АТ КБ «Приват Банк». Тому на підставі викладеного просила позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, надавши суду заяву, в якій просила справу розглядати за її відсутності, за участю її представника, [PERSON] . Представник відповідача, [PERSON] , в судовому засіданні позовні вимоги не визнав повністю. Суду пояснив, що позивач відступав право вимоги за кредитним договором 19.02.2007 року компанії «Юкрейн Мортегейдж Лоун Файненс №1 ПІ-ЕЛ-СІ», яка з вказаного періоду набула права вимоги за вказаним кредитним договором. До відступлення права вимоги на користь позивача [PERSON] сплачено 1600 доларів США, загалом сума платежів [PERSON] на користь позивача дорівнює 33393,55 доларів США. Відступивши право вимоги на користь іноземної юридичної особи позивач не зазначив про це в позовній заяві. Також позивачем не надано доказів відступлення права вимоги на його користь компанією «Юкрейн Мортегейдж Лоун Файненс №1 ПІ-ЕЛ-СІ», яка є іпотекодержателем за кредитним договором між [PERSON] та позивачем. Приймаючи платежі за кредитним договором позивач фактично порушив права відповідача, оскільки не мав права вимоги за кредитним договором. На підставі викладеного просила в задоволенні позову відмовити в повному обсязі. Дослідивши позовну заяву, в процесі встановлення обставин справи та перевірки їх доказами, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини. 26.10.2006 року між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір MRK0GK04000004, згідно умов якого [PERSON] надано кредитні кошти в сумі 28000,00 доларів США з кінцевим терміном повернення до 22.10.2026 року (т. №1, а. с. 10-11) Інформаційною довідкою від 07.02.2017 року №79779939 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна вбачається, що іпотекодержателем на квартиру [ADDRESS] , та належить [PERSON] з 18.03.2007 року є «Юкрейн Мортегейдж Лоун Файненс №1 ПІ-ЕЛ-СІ» (т. № 1, а. с. 163-165) Довідкою Національного банку України від 06.05.2016 року зазначено, що [PERSON] не має простроченої заборгованості перед банками України (т. №1 а. с. 167) 19 лютого 2007 року позивач відступив право вимоги за кредитним договором MRK0GK04000004 компанії «Юкрейн Мортегейдж Лоун Файненс №1 ПІ-ЕЛ-СІ»( т. №2, а. с. 138-160) За умовами вказаного договору право вимоги за кредитним договором MRK0GK04000004 отримала компанія «Юкрейн Мортегейдж Лоун Файненс №1 ПІ-ЕЛ-СІ», яка зареєстрована на п`ятому поверсі 6 Сейнт Ендрю Стріт, Лондон, Об`єднане королівство Великобританії та Північної Ірландії, яке не є резидентом України. 09.09.2015 року позивач звернувся з позовом до Приморського районного суду м. Маріуполя до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором за 19.02.2007 року по 25.06.2015 року (а. с. 175-215) 14.04.2016 року компанія «Юкрейн Мортегейдж Лоун Файненс №1 ПІ-ЕЛ-СІ» відступила право вимоги за кредитним договором MRK0GK04000004 на користь позивача (а. с. Наданою випискою по рахунку [PERSON] за кредитним договором MRK0GK04000004 встановлено, що відповідачем здійснювались платежі за вказаним кредитним договором на користь «Юкрейн Мортегейдж Лоун Файненс №1 ПІ-ЕЛ-СІ» (т. №2, а. с. 3-106) Загальна сума сплачених коштів за кредитним договором MRK0GK04000004 відповідачем [PERSON] складає 33393,55 доларів США (т. №3, а. с. 16-34) У відповідності з ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до норм статей 629, 610, 612, 625 ЦК України - договір є обов`язковим до виконання; порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання; боржник вважається таким, що прострочив, якщо не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором та не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору у встановлений договором строк, як закріплено нормами статей 526, 530 ЦК України. Як вбачається з матеріалів справи, у вересні 2015 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернулось до суду із позовом за захистом своїх прав, зазначивши при цьому, що станом на 25.06.2015 року відповідач [PERSON] має заборгованість перед банком у розмірі 32755,61 доларів США, що за курсом НБУ 21,17 грн. за 1 долар США, відповідно до службового розпорядження НБУ від 25.06.2015, складає 693436,26 грн. Разом з тим, судом встановлено, що 19 лютого 2007 року ЗАТ КБ «Приватбанк» відступив своє право вимоги компанії «Юкрейн Мортгейдж Лоун Файненс № 1 ПІ-ЕЛ-СІ», уклавши договір купівлі-продажу (відступлення) прав вимоги за договорами про іпотечні кредити, зокрема, щодо кредитного договору, укладеного з відповідачем. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Отже, на час звернення до суду із позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором №MRK0GK04000004 позивачу в особі ПАТ КБ «Приват Банк» було відомо, що за вказаний в позовній заяві період йому не належало право вимоги. Крім того, позивачем не надано суду підтвердження, що при укладенні договору відступлення права вимоги ним було здійснено повідомлення про це [PERSON] та мало бути зазначено що для збереження зручності розрахунків за кредитними документами «Юкрейн Мортгейдж Лоун Файненс № 1 ПІ-ЕЛ-СІ» уповноважив Приватбанк на прийом від позичальника платежів та ведення з ним всіх інших справ, пов`язаних із кредитними документами, у тому ж порядку, як це відбувалося до відступлення прав вимоги. Для зарахування Приватбанком платежів за кредитними документами на користь «Юкрейн Мортгейдж Лоун Файненс № 1 ПІ-ЕЛ-СІ», як їх власника Приватбанк цим отримує доручення зараховувати всі такі кошти на рахунок «Юкрейн Мортгейдж Лоун Файненс № 1 ПІ-ЕЛ-СІ» у Приватбанку № [NUMBER], або ж на такий інший рахунок, про який «Юкрейн Мортгейдж Лоун Файненс № 1 ПІ-ЕЛ-СІ» може повідомити Приватбанк. Позивачем відступлення права вимоги не заперечувалось, однак доказів повідомлення про відступлення права вимоги не надано. Згідно наданого до суду розрахунку заборгованості вбачається, що ПАТ КБ «ПриватБанк» здійснював нарахування заборгованості за кредитним договором, починаючи з 26 жовтня 2006 року до 25 червня 2015 року, тобто цей розрахунок включає період, протягом якого позивачу не належало право вимоги за кредитним договором. Так, згідно пункту 2.11 договору купівлі-продажу (відступлення) прав вимоги від 19 лютого 2007 року продавець, довірчий управитель та покупець укладають договір про обслуговування іпотечних активів стосовно обслуговування, прийому платежів, та примусового виконання іпотечних активів та інших певних справ). Тобто, покупець погоджується купити основні іпотечні активи. Відповідно до укладеного договору під основними іпотечними активами розуміються права вимоги за іпотеками та відповідні права вимоги за кредитами. Права вимоги за кредитами означає всі права вимоги, існуючі або майбутні, чинні або ті, що виникають під умовою, продавця як кредитора до позичальника щодо сплати основної суми, процентів та інших платежів за кредитом. Для уникнення сумнівів, права вимоги за кредитами включають будь-які та всі права щодо використання засобів захисту прав кредитора за кредитами стосовно погашення позичальниками будь-яких та всіх їх зобов`язань за кредитами. В матеріалах справи відсутні будь - які письмові докази здійснення ПАТ КБ «Приват Банк» дій в інтересах компанії «Юкрейн Мортгейдж Лоун Файненс № 1 ПІ-ЕЛ-СІ» за період, вказаний в позовній заяві. Також слід зазначити, що компанія «Юкрейн Мортгейдж Лоун Файненс № 1 ПІ-ЕЛ-СІ» не є резидентом України, в неї відсутня банківська ліцензія України, однак вказана юридична особа приймала платежі за кредитним договором та не пред`являло жодних вимог до [PERSON] за неналежне виконання нею обов`язків за кредитним договором. Компанія «Юкрейн Мортгейдж Лоун Файненс № 1 ПІ-ЕЛ-СІ» є іпотекодержателем іпотечного майна, власником якого є [PERSON] , що спростовує доводи відповідача про завершений правочин відступлення права вимоги на користь позивача в особі ПАТ КБ «Приват Банк», правонаступником якого є АТ КБ «Приват Банк». Таким чином, враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими, такими, що не підтверджуються наявними в справі доказами та зазначає, що вказаними доказами вказані в позовній заяві обставини спростовуються, тому суд вважає, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити повністю. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, відмовляючи в задоволенні позову в повному обсязі суд відносить судові витрати позивача при зверненні до суду на його рахунок.

Outcome: dismissed