Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-07 00:00:00

Позивач АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідачів [PERSON] , [PERSON] заборгованість за кредитним договором №DN81AR03110244 від 22.11.2007 у розмірі 128000 грн. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що відповідно до кредитного договору №DN81AR03110244 від 22.11.2007, укладеним між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] , останній отримав кредит у розмірі 67187,44 грн. терміном до 21.11.2014. В забезпечення виконання зобов'язань позичальника за кредитним договором, 25.01.2013 між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] укладено договір поруки №DN81AR03110244/1. Позивач свої зобов'язання за кредитним договором виконав у повному обсязі. Відповідачі, у свою чергу, порушили зобов'язання за кредитним договором та договором поруки, у зв'язку з чим виникла заборгованість, що станом на 03.01.2019 становить 128 000 грн., яка підлягає стягненню з відповідачів. Представник позивача в судове засідання не з'явився, при подачі позовної заяви представником Савіхіною А.М. подано клопотання про розгляд справи за відсутності представника, проти заочного розгляду справи не заперечує, позов підтримує в повному обсязі та просить такий задовольнити. Відповідачі у судове засідання повторно не з'явились, належним чином повідомлялись про дату, час і місце судового засідання , причин неявки не повідомили та не подали відзив на позовну заяву, а тому відповідно до ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. У зв'язку з неявкою сторін відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити з таких підстав. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення закону щодо договору позики, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно з ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Судом встановлено, що 22.11.2007 між позивачем та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір №DN81AR03110244, відповідно до умов якого позивач зобов'язався надати відповідачу кредит у розмірі 67 187,44 грн. терміном до 21.11.2014, а відповідач зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановленими кредитним договором. Позивач свої зобов'язання за договором виконав у повному обсязі, надавши відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. В подальшому, між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] укладено додаткові угоди до кредитного договору від 25.01.2013, №DN81AR03110244 від 22.11.2007, №1 від 08.06.2015, №2 від 05.06.2015. З метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, 25.01.2013 між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] укладено договір поруки №DN81AR03110244/1, згідно з яким остання зобов'язалась відповідати солідарно в повному обсязі за своєчасне та повне виконання позивальником зобов'язання за кредитним договором. Відповідно до статей 526, 530 ЦК України зобов'язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору і в установлений договором строк. За умовами ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно з ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. У відповідності до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 549 ЦК України та умов договору, у разі невиконання чи несвоєчасного виконання зобов'язань в частині повернення кредиту та/або сплати процентів, комісій згідно з умовами договору, відповідач зобов'язаний сплатити позивачу неустойку (штраф, пеня). Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Згідно з ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. 07.12.2018 на адресу відповідачів позивачем направлено повідомлення про наявну заборгованість за кредитним договором та про заходи, заплановані позивачем, з метою погашення заборгованості за вказаним договором. Проте, такі повідомлення відповідачами залишені без реагування. У зв'язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов'язань за кредитним договором, відповідно до розрахунків, наданих позивачем, станом на 03.01.2019, заборгованість [PERSON] за кредитним договором, укладеним 22.11.2007, становить 268 554, 49 грн., з яких: 56 468,03 грн. - заборгованість за кредитом, 40 900,84 грн. - відсотки за користуванням кредитом, 15 417,36 грн. - комісія за користування кредитом, 155 768, 26 грн. - пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором. Разом з цим, враховуючи право кредитодавця на свій розсуд вимагати від боржника будь-яку частину суми заборгованості за кредитом, позивач просив стягнути з відповідачів заборгованість в розмірі 128 000 грн., з яких: 56 468,03 грн. - заборгованість за кредитом, 40 900,84 грн. - відсотки за користуванням кредитом, 15 417,36 грн. - комісія за користування кредитом, 15 213,77 грн. - пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором. З огляду на те, що відповідачами не надано іншого розрахунку заборгованості чи відомості про відсутність такої, суд, ухвалюючи заочне рішення у справі, приймає вказаний розрахунок позивача як належний та допустимий доказ. У відповідності до ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Положеннями ст. 543 ЦК України передбачено, що у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Таким чином, зважаючи на те, що відповідачі порушили умови кредитного договору та договору поруки, у добровільному порядку ухиляються від сплати заборгованості, а відтак заборгованість в розмірі 128 000 грн. підлягає стягненню на користь позивача солідарно з відповідача [PERSON] як позичальника, та відповідача [PERSON] як поручителя. За таких обставин, позовні вимоги є обґрунтованими та такі необхідно задовольнити. Окрім цього, вирішуючи питання стягнення судових витрат, суд приходить до висновку, що на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідачів в користь позивача підлягають стягненню понесені ним судові витрати, пов'язані зі сплатою судового збору, в розмірі 1 921 грн.

Outcome: approved