Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-28 00:00:00

Позивач [PERSON] , який є громадянином США, звернувся до суду із позовом до [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] про стягнення безпідставно одержаних коштів. В обґрунтуванні заявлених позовних вимог посилався на те, що у 2014 році він познайомився зі [PERSON] та з цього часу у них склалися тісні стосунки, незважаючи на те, що вони проживали у різних країнах, однак мали численні зустрічі як на території України, так і за її межами. Згодом [PERSON] вирішив придбати квартиру у місті Дніпрі, в якій буде жити [PERSON] разом із сином, а він буде приїздити до неї та проживати під час перебування в Україні. Вони домовилися, що [PERSON] підшукає відповідну квартиру, а [PERSON] для її придбання надасть необхідну суму коштів. Для цього протягом 2015 року він передав [PERSON] готівкові кошти на загальну суму - 40 700 доларів США. Крім того, для цієї мети протягом 2015-2016 років зі свого банківського рахунку [PERSON] перерахував 178 300 доларів США на картковий рахунок № [NUMBER] в ПАТ КБ ПриватБанк, що відкритий на ім`я [PERSON]. [PERSON] та [PERSON] підтримували тісні стосунки під час приїзду його в Україну, однак вони спілкувались переважно обміном повідомленнями через телефонний додаток Viber на її телефонний номер [NUMBER] . 15.09.2016 року [PERSON] повідомила позивачу, що на банківському рахунку вже зібралось 182 000 доларів США, вона знайшла відповідну квартиру вартістю 220 000 доларів США, надіслала фотографії квартири та зазначила, що перерахованих ним коштів недостатньо для купівлі цієї квартири. Позивач запропонував провести переговори з продавцем, аби знизити ціну, та 19.09.2016 року вона повідомила, що квартиру можна придбати за 210 000 доларів США, у зв`язку з чим 26.09.2016 року він перерахував на рахунок [PERSON] іще 30 000 доларів США. 29.09.2016 року [PERSON] підтвердила, що отримала гроші, та повідомила про необхідність іще 11 700 доларів для сплати податків та коштів на винагороду агенту з нерухомості. 30.09.2016 року [PERSON] перерахував на рахунок відповідачки ще 15 000 доларів США. Позивач зазначає, що після 30.09.2016 року, тобто відразу після останнього перерахування ним грошей на її рахунок, [PERSON] раптово припинила контактувати із ним по телефону, не відповідала на телефоні дзвінки та повідомлення. Наприкінці жовтня 2016 року позивачу вдалося поспілкуватись із відповідачкою у листуванні електронною поштою та він повідомив про свої серйозні наміри та бажання жити однією сім`єю, однак [PERSON] почала висловлювати свої відчуття про неможливість подальших стосунків, після чого перестала виходити на зв`язок. У 2017 році [PERSON] стало відомо від [PERSON] , що вона придбала квартиру, куди переїхала жити, однак відмовилась повідомляти адресу та показати її позивачу, коли він приїхав до м.Дніпра. 03.03.2017 року представник позивача направив [PERSON] листа із проханням зустрітися та з`ясувати ситуацію, що склалася між сторонами. Згодом відбулась зустріч із представником позивача та пізніше із самим [PERSON] .. Протягом 2017 року позивач всіляко намагався зустрітися зі [PERSON] , однак іноді отримував від неї повідомлення, в яких вона зазначала що дуже кохає його, однак вказувала різні причини, не бажаючи зустрічатись. Напочатку листопада 2017 року [PERSON] повідомила [PERSON] про відсутність намірів продовження з ним серйозних стосунків та згодом йому стало відомо, що у липні 2017 року вона уклала шлюб з іншим чоловіком. Аналізуючи всю ситуацію та відносини, які склалися між [PERSON] та [PERSON] , позивач вважає, що він був введений в оману, оскільки метою стосунків [PERSON] з ним було лише отримання коштів. Усього [PERSON] одержала від [PERSON] гроші на загальну суму 219 000 доларів США для придбання спільного житла - квартири у м.Дніпрі, які після відмови продовжувати із ним стосунки не бажає добровільно повернути. Згідно з банківськими переказами підтвердження перерахування відповідачці коштів у сумі лише 178 300 доларів США, оскільки решта коштів були передані їй готівкою. Позивачу стало відомо, що на одержані від нього кошти фактично були придбані 4 квартири та 2 автомобілі, право власності на які зареєстровано за батьками [PERSON] - відповідачами [PERSON] та [PERSON] . Станом на травень 2016 року ним було перераховано [PERSON] коштів на загальну суму 68 300 доларів США: - 16.05.2016 року було придбано автомобіль NISSAN JUKE, держ. номер [NUMBER] , та зареєстровано на ім`я батька [PERSON] - [PERSON] ; - 25.06.2016 року за договором купівлі-продажу на ім`я матері [PERSON] - [PERSON] було придбано квартиру за адресою: [ADDRESS] . - 07.09.2016 року за договором купівлі-продажу на ім`я [PERSON] було придбано квартиру за адресою: [ADDRESS] . - 07.12.2016 року за договором купівлі-продажу на ім`я [PERSON] та [PERSON] було придбано квартиру за адресою: [ADDRESS] , у якій на цей час фактично й мешкає [PERSON] . Пізніше, за договором купівлі-продажу від 25.07.2017 року на ім`я [PERSON] було придбано квартиру за адресою: [ADDRESS] . 12.09.2017 року було придбано автомобіль MERCEDES-BENZ GL 550, держ. номер [NUMBER] , та зареєстровано на ім`я [PERSON] . Крім того, згідно з випискою АТ КБ «ПриватБанк» з карткового рахунку [NUMBER] [PERSON] у період з 16.12.2015 року до 30.09.2016 року отримала виключно від [PERSON] на свій рахунок 177 408,50 доларів США, будь-яких інших коштів на вказаний рахунок не надходило. Таким чином, незважаючи на домовленість між [PERSON] та [PERSON] про придбання за його рахунок однієї конкретної квартири вартістю 210 000 доларів США для спільного проживання, отримані від нього грошові кошти [PERSON] спільно із матір`ю [PERSON] та батьком [PERSON] , без відому та згоди на це позивача, витратили на купівлю чотирьох квартир та двох автомобілів. У позовній заяві [PERSON] також зазначив, що оскільки будь-яких договірних відносин між позивачем та [PERSON] і її батьками [PERSON] та [PERSON] , не існувало, не було між [PERSON] із [PERSON] і сімейних відносин, усі відповідачі набули вказані кошти для придбання для себе вищезазначеного майна за його рахунок за відсутністю для цього правових підстав, а також підстав, передбачених ст.1215 ЦК України, згідно з якою майно не підлягає поверненню, а тому [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] повинні повернути йому ці кошти. Посилаючись на вказані обставини, [PERSON] просив стягнути із [PERSON] на його користь 1 524 741 грн. безпідставно набутих грошових коштів; стягнути із [PERSON] - 2 969 159 грн. безпідставно набутих грошових коштів; та стягнути із [PERSON] - 1 111 745 грн. безпідставно набутих грошових коштів, відповідно до розрахунку про безпідставно отримані кошти разом з відсотками, нарахованими у період з 01.10.2016 року по 01.04.2018 року. Відповідачка [PERSON] надала до суду відзив, у якому зазначила, що вона дійсно у 2014 році познайомилася із [PERSON] , вони почали зустрічатися та підтримували близькі стосунки, згодом позивач вирішив подарувати їй певну суму коштів та попросив її відкрити рахунок у банківській установі, куди б він міг перерахувати кошти, аби вона мала змогу купити собі житло, забезпечити собі гідне життя та витрачати їх на власний розсуд. У 2016 році [PERSON] запропонував [PERSON] підшукати квартиру, яку б вона змогла придбати для себе та свого сина за кошти, які він добровільно перерахував на її рахунок. Вона почала підшукувати квартиру, однак квартира, яка їй сподобалась, виявилася занадто дорогою. [PERSON] неодноразово зазначав, що хоче, аби відповідачка придбала квартиру та він міг безперешкодно бачитися з нею. Пізніше стосунки охолонули та сторони дійшли згоди щодо їх припинення. У березні 2017 року [PERSON] отримала лист від представника позивача [PERSON] , у якому він змістовно виклав свою позицію щодо їх стосунків із [PERSON] та запропонував зустрітися з метою обговорення ситуації, що склалася. Після цього вона вирішила повернути кошти позивачу та 20.03.2017 року направила [PERSON] листа електронною поштою, у якому просила зазначити суму коштів та надати банківські реквізити для їх повернення. На вказаний лист [PERSON] направив повідомлення, де просив не вчиняти жодних дій поки вони не зустрінуться особисто. 01.04.2017 року [PERSON] написав листа, де схвалив придбання відповідачкою квартири для себе та свого сина за кошти, які він їй подарував. При зустрічі сторони обговорили усі питання, які їх турбували. Також [PERSON] у відзиві зазначила, що зняття нею готівкових коштів з банківського рахунку у той проміжок часу, коли її мати [PERSON] придбавала нерухоме майно, є співпадінням, та вона не має жодного відношення до майна її батьків. Посилаючись на вказані обставини, відповідачка [PERSON] вважає, що позов є необґрунтованим та безпідставним, тому просила у задоволенні позову відмовити. Відповідачка [PERSON] надала до суду відзив, у якому зазначила, що вона не знала про отримання її дочкою [PERSON] грошових коштів від [PERSON] .. Усе майно придбане нею за власні кошти, а саме: 25.06.2016 року за договором купівлі-продажу вона придбала квартиру за адресою: [ADDRESS] ; 07.09.2016 року за договором купівлі-продажу придбала квартиру за адресою: [ADDRESS] ; 07.12.2016 року за договором купівлі-продажу на ім`я [PERSON] та [PERSON] була придбана квартира за адресою: [ADDRESS] ; 25.07.2017 року за договором купівлі-продажу вона придбала квартиру за адресою: [ADDRESS] . Відповідачка зазначає, що вона мала заощадження для придбання нерухомості, бо вони з чоловіком усе життя працювали на Півночі, також вона продала будинок на території західної України та отримує кошти від оренди земельної ділянки. Крім того, частину коштів їй дала в борг дочка [PERSON] , що підтверджується відповідними розписками. Посилаючись на вказані обставини відповідачка [PERSON] просила суд відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. Відповідач [PERSON] також надав відзив на позовну заяву, у якому зазначив, що він не знав про отримання донькою [PERSON] подарунків та грошових коштів від [PERSON] 12.09.2017 року він придбав автомобіль MERCEDES-BENZ GL 550, держ. номер [NUMBER] , виключно за власні кошти. Частину коштів він позичив, а частина коштів була отримана внаслідок продажу цінних паперів ВАТ «Сургутнефтегаз». Крім того, у 2017 році відповідач продав два своїх автомобілі та отримав за них близько 16000,00 доларів США. Посилаючись на вказані обставини відповідач [PERSON] просив суд відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. У судовому засіданні 13.08.2019 року позивач [PERSON] надав пояснення по справі, підтримав позов та зазначив, що у 2014 році він познайомився з відповідачкою [PERSON] та протягом 2-х років вони мали тісні стосунки. [PERSON] приїжджала до нього у Київ, він приїздив до м.Дніпра, також вони разом відпочивали за кордоном. Протягом усього часу вони обговорювали купівлю квартири для них обох, де вони могли б жити у м.Дніпрі. У вересні 2016 року відповідачка повідомила, що знайшла таку квартиру, однак коштів на її купівлю не вистачало та позивач перевів їй ще 30 тис. доларів США, з урахуванням податків, які необхідно сплатити для купівлі квартири. У той час 20-22 вересня 2016 року він був у м.Києві, однак відповідачка сказала, що приїхати до нього не може. 26.09.2019 року [PERSON] повідомила, що у неї померла бабуся та вона має поїхати на західну Україну і повідомила, що потрібно іще 11700 тис. доларів США на винагороду агенту по нерухомості. Після цього вона перестала спілкуватися з ним, відповідати на його смс-повідомлення та зв`язок з нею припинився остаточно. Усередині січня 2017 року відповідачка повідомила позивачу, що вона перебувала у лікарні, оскільки мала деякі проблеми зі здоров`ям та сказала, що придбала квартиру, у якій проживає разом із сином. Адресу вона не повідомила, до квартири його не запрошувала та направила йому лише кілька фото квартири, хоча позивач хотів побачити квартиру, яка куплена за його гроші і для їх спільного проживання, оскільки у майбутньому він планував створити сім`ю з відповідачкою та проживати разом з нею у квартирі, на придбання якої він надавав кошти. Пізніше у спілкуванні телефоном та електронною поштою відповідачка всіляко давала йому зрозуміти, що стосунки між ними припинені та не бажала з ним зустрічатися. Після того, як позивачу стало зрозуміло, що [PERSON] ввела його в оману, оскільки мала намір лише отримати від нього кошти та відразу припинила стосунки, він звернувся до адвоката, який повідомив, що [PERSON] придбала 4 квартири та 2 автомобіля протягом 2016 року, які оформила на своїх батьків. Сама ж [PERSON] не повідомляла [PERSON] про придбання нею вказаного майна та згоди на його придбання він не надавав. Позивач зазначив, що кошти він перераховував на банківський рахунок [PERSON] виключно для придбання однієї квартири вартістю 210 000доларів США, з метою їх спільного проживання та у подальшому створення ними сім`ї. Згодом йому також стало відомо що [PERSON] вийшла заміж за іншого чоловіка та народила дитину. [PERSON] звернувся до суду із позовом про повернення коштів, оскільки вважає себе введеним в оману, бо мав серйозні наміри у стосунках з відповідачкою, турбувався про неї та її сина, мав намір створити з нею сім`ю, однак за перераховані кошти на придбання для них квартири вартістю 210 000 доларів США [PERSON] придбала 4 квартири та 2 автомобілі на ім`я своїх батьків. Позивач зазначив, що він доручив [PERSON] придбати для їх спільного проживання квартиру, аби вони могли проводити більше часу разом, оскільки він планував одружитися з нею, про що писав у смс повідомленнях. Для цієї мети він перерахував гроші, а натомість [PERSON] витратила кошти на власний розсуд та придбала майно для себе особисто та своїх батьків. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні позов підтримав та зазначив, що [PERSON] та [PERSON] тривалий час підтримували тісні стосунки, як чоловік та жінка, та домовлялися жити разом у м.Дніпрі, для чого [PERSON] прийняв рішення придбати квартиру та почав перераховувати на банківський рахунок [PERSON] кошти для придбання житла. У вересні 2016 року відповідачка повідомила, що знайшла таку квартиру та 26.09.2016 року він здійснив переказ повної суми, якої, начебто, не вистачало, та яку вона просила надіслати. Після цього [PERSON] перестала відповідати на дзвінки та листи позивача, хоч він електронною поштою писав, що має намір створити з нею сім`ю. Після отримання повної суми коштів [PERSON] повідомила, що почуття минули. Зрозумівши, що він ошуканий, [PERSON] звернувся до адвоката, аби провести адвокатське розслідування та з`ясувати ситуацію, що склалася між сторонами. Протягом часу, коли [PERSON] перерахував кошти [PERSON] , нею були придбані 4 квартири та 2 автомобілі, все майно зареєстроване на її батьків та було придбане протягом 2016 - 2017 років. На теперішній час [PERSON] зі своєю сім`єю - чоловіком та дітьми, проживає у квартирі за адресою: [ADDRESS] , лише частину якої [PERSON] придбала на своє ім`я. Автомобіль MERCEDES-BENZ GL 550, держ. номер [NUMBER] , який зареєстрований на батька відповідачки [PERSON] , весь час перебуває у користуванні чоловіка відповідачки - [PERSON] , а автомобіль NISSAN JUKE, держ. номер [NUMBER] , який також зареєстрований на батька відповідачки [PERSON] , перебуває у користуванні самої [PERSON]. Представник зазначає, що усе вищевказане майно відповідачами придбане за кошти [PERSON] , які вони отримали без відповідної правової підстави, оскільки на їх придбання позивач кошти не надавав. Дійсно [PERSON] перерахував кошти на рахунок [PERSON] , однак вони мали інше цільове призначення - придбання квартири вартістю 210 000 доларів США для проживання [PERSON] із сином, та для нього, оскільки він мав намір створити з нею сім`ю. Такми чином, представник [PERSON] просив позов задовольнити у повному обсязі. Представник позивача [PERSON] позов підтримав та також просив його задовольнити. Відповідачка [PERSON] у судовому засіданні проти позову заперечувала та зазначила, що після знайомства із позивачем вони мали близькі стосунки, він приїжджав до неї у м.Дніпро. Оскільки вона на той час працювала та не могла часто з ним зустрічатися, [PERSON] запропонував залишити роботу, а він буде її забезпечувати матеріально, аби вона могла проводити з ним час, коли він приїжджає до України. Позивач почав перераховувати кошти на її власні потреби та запевнив, що це його подарунок. Оскільки бізнес [PERSON] зосереджений у сфері нерухомості, він попросив її з`ясувати про ринок продажу квартир у м.Дніпрі, у зв`язку з чим вона почала надавати йому інформацію про вартість квартир у м.Дніпрі. Будь-яких пропозицій про створення ними сім`ї від позивача не надходило. Кошти, які надходили на її банківський рахунок, позивач не забороняв їй витрачати на особисті потреби. Після того, як відповідачка повідомила позивачу про припинення між ними стосунків, вона відразу запропонувала йому повернути кошти, однак він відмовився та звернувся до адвоката. Мербаум А.Х. пропонував не вчиняти жодних дій, поки вони не зустрінуться особисто та не з`ясують відносини. Після зустрічі вона пропонувала повернути гроші, однак він відмовився. В той же час зазначила, що повної суми у неї не було. [PERSON] зазначила, що вони з [PERSON] ніколи не обговорювали питання спільного проживання та створення сім`ї. Оскільки у 2017 році вона з позивачем вже не мала близьких стосунків, тому не повідомила йому, що вийшла заміж та уклала шлюб з іншим чоловіком. Квартира за адресою: [ADDRESS] , була придбана для неї та її сина, для себе позивач придбав іншу квартиру за іншою адресою. Посилання у позові на придбання квартири, про яку між ними йшла переписка, стосувалося лише пропозиції купівлі такої квартири [PERSON] особисто для себе. До того часу, коли [PERSON] почала знімати готівку зі свого банківського рахунку, її батьки мали нерухомість. Вона частково сплатила за квартиру матері [PERSON] із перерахованих їй [PERSON] , оскільки він не забороняв витрачати їй кошти. Ніхто із рідних не знали, що позивач надає гроші [PERSON] на проживання та на особисті потреби. Купівля нерухомості матір`ю [PERSON] у той час, коли позивач перераховував їй кошти, також є лише співпадінням. ЇЇ сестра та брат купували квартири для себе та своїх дітей, однак покупцем виступала мати [PERSON] , бо вони мають боргові зобов`язання, в тому числі перед банком. Автомобілі MERCEDES-BENZ GL 550, держ. номер [NUMBER] , та автомобіль NISSAN JUKE, держ. номер [NUMBER] , придбані її батьком [PERSON] для себе особисто, а тому і зареєстровані на нього. На теперішній час вона разом зі своєю сім`єю проживає у квартирі за адресою: [ADDRESS] , яка у 2016 році за договором купівлі-продажу придбана на її ім`я та на ім`я її матері [PERSON] .. Також відповідачка пояснила, що її батьки проживають як і раніше по [ADDRESS] . У своїх поясненнях [PERSON] зазначила, що усі кошти, які [PERSON] перерахував їй та на даний час просить стягнути, вона витратила виключно на себе та на свої особисті потреби, однак доказів надати не може. Незважаючи на визнання судом обов`язкової явки відповідачів [PERSON] та [PERSON] , вони у судове засідання не з`явилися. Представник відповідачів [PERSON] проти позову заперечувала та зазначила, що між [PERSON] та [PERSON] були близькі стосунки. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] придбали нерухоме та рухоме майно за власні кошти. Вони мали власні заощадження, оскільки деякий час працювали в районі Півночі, крім того, в матеріалах справи наявні розписки від родичів, які надавали кошти у борг для придбання вказаного майна. Також [PERSON] продав 2 власних автомобіля та за отримані від продажу кошти придбав автомобіль MERCEDES-BENZ GL 550, держ. номер [NUMBER] , та автомобіль NISSAN JUKE, держ. номер [NUMBER] . Відповідачі не отримували жодних коштів від [PERSON] , будь-яких договорів не укладали, вони з ним не були знайомі та ніколи не бачилися. Посилаючись на вказані обставин, представник відповідача зазначила, що позов є необґрунтованим та безпідставним, тому у його задоволенні просила відмовити. Представник відповідачів [PERSON] проти позову заперечував та просив відмовити у повному обсязі. Вислухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення вказаного позову з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та [PERSON] познайомилися у 2014 році та мали близькі стосунки, періодично зустрічалися в Україні, разом відпочивали за кордоном, спілкувалися телефоном та електронною поштою. Вказаний факт підтверджується поясненнями сторін, визнається ними, тому доказуванню не підлягає. На ім`я [PERSON] відкритий в ПАТ КБ «ПриватБанк» рахунок [NUMBER] , на який позивач [PERSON] переховував кошти (т.1 а.с.131-133). 16.12.2015 року на вказаний рахунок [PERSON] вперше було зараховано 298,50 доларів США (т.1 ,а. с.131 ). Всього за період з 16.12.2015 року по 29.09.2016 року було здійснено вісім безготівкових переказів коштів на загальну суму 178 300,00 доларів США (т.1, а.с. 26). 29.09.2016 року [PERSON] підтвердила отримання останнього переказу коштів (т.1, а.с.43). Переписка у мессенджері Viber, яка міститься в матеріалах справи, свідчить про те, що [PERSON] та [PERSON] обговорювали придбання квартири вартістю 210 000 доларів США (т.1, а.с.36). У жовтні [PERSON] електронною поштою повідомила, що стосунки між ними припинені (т.1, а.с. 46). 16.05.2016 року батьком [PERSON] - [PERSON] був придбаний автомобіль NISSAN JUKE, держ. номер [NUMBER] , 2012 року випуску (т.2, а.с.85). Відповідно до інформаційної довідки №04011901 про вартість автомобіля NISSAN JUKE, держ. номер [NUMBER] , 2012 року випуску, вартість подібного автомобіля може складати 330043 грн.(т.2, а.с.25-29). 25.06.2016 року мати [PERSON] - [PERSON] придбала квартиру за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується договором купівлі-продажу від 25.06.2016 року, реєстровий №2122, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Солошенко Ю.В.(т.1, а.с.119-120). Згідно із вказаним договором ціна квартири склала 90629,00 грн., однак відповідно до Висновку про вартість майна, виконаного на замовлення представника позивача [PERSON] , ринкова вартість вказаної квартири станом на 24.06.2016 року становить 463 311 грн. (т.1, а.с.181). 07.09.2016 року мати [PERSON] - [PERSON] придбала квартиру за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується договором купівлі-продажу від 07.09.2016 року, реєстровий №3234, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Солошенко Ю.В.(т.1, а.с.121-122). Згідно із вказаним договором ціна квартири склала 94 931,00 грн., однак відповідно до Висновку про вартість майна, виконаного на замовлення представника позивача [PERSON] , ринкова вартість вказаної квартири станом на 07.09.2016 року становить 528 166 грн. (т.1, а.с.182). 07.12.2016 року мати [PERSON] та її [PERSON] придбала квартиру за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується договором купівлі-продажу від 07.12.2016 року, реєстровий №4934, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Солошенко Ю.В. (т.1, а.с.123-124). Згідно із вказаним договором ціна квартири склала 149604,00 грн., однак відповідно до Висновку про вартість майна, виконаного на замовлення представника позивача [PERSON] , ринкова вартість вказаної квартири станом на 07.12.2016 року становить 936 604 грн. (т.1, а.с.183). 25.07.2017 року мати [PERSON] - [PERSON] придбала квартиру за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується договором купівлі-продажу від 25.07.2017 року, реєстровий №3114, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Солошенко Ю.В. (т.1, а.с.125-126). Згідно із вказаним договором ціна квартири склала 76786,00 грн., однак відповідно до Висновку про вартість майна, виконаного на замовлення представника позивача [PERSON] , ринкова вартість вказаної квартири станом на 25.07.2017 року становить 533657 грн. (т.1, а.с.206). 29.07.2017 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим Амур-Нижньодніпровським районним у м.Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції, актовий запис №458 (а.с.122) та відповідачка змінила прізвище на « [PERSON] ». 12.09.2017 року батько [PERSON] - [PERSON] придбав автомобіль MERCEDES-BENZ GL 550, держ. номер [NUMBER] (Т.2,а.с.85). Відповідно до інформаційної довідки №04011902 про вартість автомобіля MERCEDES-BENZ GL 550, 2008 року випуску, вартість подібного автомобіля може складати 591708 грн.(т.2, а.с.30-34). Як свідчать письмові пояснення [PERSON] , який є чоловіком [PERSON] , вказаний автомобіль придбаний за його особисті кошти в сумі 14 500 доларів США (т.2, а.с.77). Згідно з відповіддю Департаменту патрульної поліції в Дніпропетровській області на запит щодо керування транспортним засобом, вказаний автомобіль перебуває у користуванні [PERSON] (т.2, а.с.37,38). У користуванні відповідача [PERSON] перебуває автомобіль ВАЗ-21051, д.н. [NUMBER] (т.2, а.с.39). Суд звертає увагу, що в матеріалах справи містяться відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків ДФС України у період з 01.01.2015 року по 31.12.2017 року стосовно відповідачів [PERSON] та [PERSON] , які дають підстави вважати, що вони не мали достатніх коштів для купівлі нерухомого та рухомого майна на значну суму (т.2, а.с.99, 100, 101). Власноруч написані та нотаріально не завірені копії розписок, складені [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , а також доньки відповідачів [PERSON] , які відповідачі долучили до матеріалів справи, суд до уваги не приймає, оскільки вони не є належними та допустимими доказами в розумінні вимог ст.ст. 77-78 ЦПК України. Довідки про роботу [PERSON] у період 1981-1982 років на Каменсько-Дніпровському консервному заводі, з 1983 по 1996 рік у колгоспі «Зоря», з 1990 по 1993 рік у особливих умовах праці у місцевості, що прирівнюється до районів Крайньої Півночі, та довідки про його заробітну плату не можуть бути належними доказами про наявність у [PERSON] достатніх коштів на придбання рухомого майна у 2016-2017 роках, оскільки вказані довідки не відображають наявність доходу та коштів у сумі, достатній для придбання рухомого та нерухомого майна (т.1 а.с.143-151). Так само, суд не приймає до уваги довідки стосовно продажу акцій ВАТ «Сургутнефтегаз», оскільки їх продаж відбувся ще у 2011 році. Надаючи оцінку усім наданим відповідачами [PERSON] та [PERSON] доказам та обставинам, на які в судовому засіданні посилалися їх представники [PERSON] та [PERSON] , суд вважає за необхідне зазначити, що посилання містять суперечливий та різнорідний характер, не надано розмежування позичених коштів, доходу від продажу автомобілів та продажу акцій, будинку в районі Західної України та оренди землі, а також заробітку в районі Крайньої Півночі, колгоспах на заводі, зважаючи на те, що гривня була введена в Україні як грошова одиниця лише у 1996 році. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] є людьми пенсійного віку, постійного доходу не отримують, мають власне житло та по теперішній час проживають за адресою: [ADDRESS] . Усі чотири квартири відповідачкою [PERSON] придбано на своє ім`я тільки після перерахування коштів [PERSON] на рахунок її доньки [PERSON] , та після зняття нею вказаних коштів готівкою. Суд критично ставиться до пояснень [PERSON] стосовно того, що вказані кошти надавалися їй у особисте розпорядження та не стосувалися квартири для спільного проживання її з позивачем, а переписка щодо квартири була лише консультацією по ринку нерухомості м.Дніпра та стосувалася зовсім іншої квартири, яку хотів придбати особисто для себе позивач, оскільки вказані пояснення спростовуються перепискою [PERSON] та [PERSON] електронною поштою та у месенджері Viber (Т.1, а.с.32, 33, 46, 47). Суд також критично ставиться до пояснень [PERSON] , що вона мала намір повернути кошти позивачу, однак він сам відмовився, оскільки у судовому засіданні вона підтвердила, що у той час вона вже не мала коштів для повернення і розраховувала повернути близько 50 тис. доларів, які збиралася позичити у родичів. Таким чином, [PERSON] не надала жодних доказів на підтвердження витрати коштів, перерахованих їй позивачем, що дає підстави вважати, що вказані кошти, які були направлені на її рахунок [PERSON] у період з 16.12.2015 року по 29.09.2016 року, для купівлі однієї квартири вартістю 210 000 доларів США для спільного проживання позивача та відповідачки разом із сином у майбутньому, були набуті безпідставно та витрачені нею та її батьками на придбання інших 4 квартир та 2 автомобілів. Відповідачами [PERSON] та [PERSON] також не наведено достатніх доказів того, що купівля нерухомого та рухомого майна протягом 2016 та 2017 роках відбулася за їх особисті кошти. Пояснення відповідачки [PERSON] у судовому засіданні 13.08.2019 року, що купівля майна на суму 132743 доларів США протягом 2016-2017 років саме у той час, коли позивач перераховував кошти [PERSON] є лише співпадінням, суд вважає такими, що не відповідають дійсності з урахуванням усіх обставин справи. Згідно зі ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч.2 ст.77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Згідно з вимогами ст.1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Тобто зобов`язання з повернення безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна; б) набуття або збереження за рахунок іншої особи; в) вiдсутнiсть правової підстави для набуття або збереження майна. Вiдсутнiсть правової підстави - це такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовiдношення i його юридичному змісту. Тобто вiдсутнiсть правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Набуття чи збереження майна буде безпідставним не тільки за умови відсутності відповідної підстави з самого початку при набутті майна, а й тоді, коли первісно така підстава була, але у подальшому відпала. Суд звертає увагу, що метою перерахування коштів на рахунок [PERSON] була саме купівля квартири вартістю 210 000 доларів США для спільного проживання [PERSON] та [PERSON] у майбутньому, що підтверджується перепискою між позивачем та відповідачкою, тому враховуючи, що вказана підстава для набуття коштів була наявна з самого початку, але у подальшому після припинення між [PERSON] та [PERSON] стосунків відпала, тому суд вважає, що вказана позовна заява підлягає задоволенню. Однак, суд звертає увагу, що між відповідачами [PERSON] та [PERSON] були відсутні будь-які договірні відносини, докази їх освідомлення чи повідомлення про належність коштів позивачу, відсутні, а також зважаючи на те, що, як зазначалося вище, підстава для набуття коштів була наявна з самого початку, але у подальшому після припинення між [PERSON] та [PERSON] стосунків відпала, тому суд не вбачає підстав для стягнення відсотків за користування вказаними коштами, тому у задоволенні вказаної позовної вимоги суд вважає відмовити. На підставі ст. 141 ЦК України суд вважає стягнути зі [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] по 3 054 гривні 80 копійок судового збору на користь позивача [PERSON] , а також стягнути зі [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] по 6 403 гривні 30 копійок судового збору на користь держави.

Outcome: partial