Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-02 00:00:00

Позивач в жовтні 2015 року звернувся з даним позовом до суду, посилаючись на те, що 02 жовтня 2013 року померла його мати [PERSON]. Після смерті матері залишилось спадкове майно, а саме: житловий будинок з надвірними будівлями розташований за адресою с. Демидів, вул. Садова, 45 Вишгородського району Київської області. Спадкоємцями після смерті [PERSON] є позивач [PERSON] 07 червня 2008 року [PERSON] склала заповіт, згідно якого заповіла житловий будинок, який належить їй на праві власності своєму сину [PERSON] Позивач в 2015 році звернувся до Вишгородської районної державної нотаріальної контори Київської області із заявою про прийняття спадщини. Однак постановою від 22 жовтня 2015 року державний нотаріус відмовив у вчиненні нотаріальної дії про видачу свідоцтва про право на спадщину у звязку з пропущеним строком установленим законом. За таких обставин позивач звернувся до суду за захистом своїх порушених прав, оскільки іншим шляхом захистити свої порушені права не може. В судовому засідання позивач з представником позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити з підстав, що зазначені в позовній заяві. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнав, прои задоволення позову не заперечував. Вислухавши пояснення позивача, представника та представника відповідача дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до наступного. 02 жовтня 2013 року померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть І-ОК №284394 виданого 03 жовтня 2013 року. За життя [PERSON] склала заповіт від 07 червня 2008 року за № 831, посвідченого секретарем Демидівської сільської ради Вишгородського району Київської області [PERSON], [PERSON] заповіла житловий будинок, який належить їй на праві власності, відповідно до копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом виданого державним нотаріусом Вишгородської державної нотаріальної контори [PERSON] 20 жовтня 1983 року зареєстрованого за №6290, і знаходиться в с. Демидів Вишгородського району Київської області по вул. Садова, 45, у власність своєму сину [PERSON] Як вбачається з довідки від 02 грудня 2015 року №1426, виданої Демидівською сільською радою, [PERSON] постійно проживав разом із спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини 02 жовтня 203 року за адресою: будинок №45 по віл. Садовій в с. Демидів, Вишгородського району Київської області. Заповіт від імені [PERSON] посвідчувався 07 червня 2007 року секретарем Демидівської сільської ради, зареєстровано в реєстрі за №831. Згідно довідки Демидівської сільської ради від 20.11.2015 року №1339, до заповіту складеного [PERSON] 07 червня 2008 року зареєстрований в реєстрі за №831, зміни не вносилися, а сам заповіт не скасовувався. Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, а саме: житловий будинок з надвірними будівлями що знаходяться в с. Демидів Вишгородського району Київської області по вул. Садова, 45. Відповідно до матеріалів справи, а саме, виписки №189 із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого УМПтаР ДАХК «Артем», [PERSON] з 25 березня 2014 року по 04 квітня 2014 року перебував на стаціонарному лікуванні. Також, згідно наданої комунальним некомерційним підприємством «Консультитивно-діагностичний центр» Оболонського району м. Києва (філія №2), виписки з амбулаторної картки хворого, [PERSON] знаходився на амбулаторному лікуванні в періоди часу: з 23 грудня 2013 року по 08 січня 2014 року, та з 03 лютого 2014 року по 10 лютого 2014 року. Звернувшись до державного нотаріуса Вишгородського районного нотаріального округу, з приводу видачі свідоцтва про право на спадщину після померлої [PERSON], позивачу було відмовлено, оскільки він пропустив установлений законом строк. Відповідно до ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Враховуючи вищезазначене та з урахуванням на обставини поважності пропуску строку для прийняття спадщини, оскільки позивач тривалий час хворів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню. На підставі викладеного,\~

Outcome: approved