Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-14 00:00:00

Позивач [PERSON], уточнивши позовні вимоги, звернулася до суду із позовом до відповідача [PERSON] про надання дозволу на тимчасовий виїзд за кордон неповнолітньої дитини, зокрема сина [PERSON], [INFO], без згоди та супроводу батька. Свої вимоги мотивує тим, що з 20 липня 2000 року вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] Від даного шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. На теперішній час діти проживають разом із нею та знаходяться на її утриманні. Разом з тим, батько дітей, відповідач у справі, виїхав за кордон та з 2011 року мешкає у Німеччині. Позивач бажає тимчасово виїжджати з меншим сином [PERSON] за кордон до батька дитини, однак без його згоди та супроводу позбавлена такої можливості, що змусило її звернутись з вказаним позовом до суду. Таким чином, позивач просить суд задовольнити її позов, надати дозвіл на тимчасовий виїзд неповнолітнього [PERSON], [INFO] за кордон без згоди та супроводу його батька в період шкільних канікул. Позивач в судове засідання не з'явилася, на розгляд суду від неї надійшла заява з проханням розглянути справу без її участі. Позов підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнав повністю. В зв'язку з цим в силу положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 20 липня 2000 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 16-19). Відповідно до свідоцтва про зміну імені серії [NUMBER] від 03.02.2005 року відповідач змінив своє прізвище з «[PERSON]» на «[PERSON]» (а.с. 20). Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] відповідач є батьком неповнолітнього [PERSON], [INFO] (а.с. 12). На теперішній час відповідач мешкає за кордоном. Позивач має бажання тимчасово виїжджати з дитиною за кордон до свого чоловіка та батька дитини, який мешкає у Німеччині, однак без його згоди та супроводу позбавлена такої можливості. Згідно ст.141 СК України батьки мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Згідно ч.2 ст.150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Статтею 313 ЦК України визначено, що фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Порядок виїзду за кордон дітей громадян України визначено Законом України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадяни України» від 21 січня 1994 року № 3857-ХІІ, постановою КМУ від 27 січня 1995 року № 57 «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України». У відповідності до положень ч. 2 ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» оформлення проїзного документа дитини проводиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників. За відсутності згоди одного з батьків, виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволений на підставі рішення суду. Правилами перетинання державного кордону громадянами України, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 року № 57 із змінами і доповненнями, передбачено, що перетинання державного кордону для виїзду за межі України громадянами, які не досягли 16-річного віку, здійснюються лише за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку. Виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, згода другого з батьків не вимагається у разі пред'явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. З огляду на викладене діючим законодавством не встановлено обмеження щодо виїзду неповнолітньої дитини за кордон, а лише встановлено певний порядок її виїзду за кордон за згодою батьків або дозволу суду при відсутності згоди одного з батьків. Оскільки у позивача є складнощі в отриманні згоди відповідача на виїзд дитини за кордон, а також беручи до уваги той факт, що судом при розгляді даної справи не встановлено обмежень чи заборон, які унеможливлюють виїзд неповнолітньої дитини за межі України для тимчасового перебування, суд дійшов висновку про доцільність часткового задоволення позовних вимог та надання дозволу на виїзд неповнолітньої дитини за кордон без згоди та супроводу батька у період з 26.10.2018 по 05.11.2018, з 24.12.2018 по 14.01.2019 з огляду на те, що суд позбавлений можливості надавити дозвіл на виїзд неповнолітньої дитини за кордон без згоди та супроводу батька на майбутнє. На підставі викладеного,

Outcome: partial