Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду та свої вимоги мотивує тим, що з 2013 р. по 2016 р. вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] Від спільного проживання мають сина [PERSON] , [INFO] До січня 2015 року вони проживали сім`єю в м. Суми. В січні 2015 року [PERSON] поїхав на декілька тижнів відвідати маму, яка проживає в Автономній Республіці Крим, Бахчисарайского району, село Нововасилівка. Після приїзду в Автономну Республіку Крим [PERSON] одразу ж отримав паспорт громадянина РФ та повідомив її, що не зможе повернутися до м. Суми. З того часу подружні відносини між ними і батьківські відносини [PERSON] з дитиною припинилися. Після розірвання шлюбу дитина залишилася проживати з нею та перебувала на її утриманні. За рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми на утримання [PERSON] було призначено аліменти в розмірі 1000 грн. щомісячно. На вимогу суду [PERSON] періодично сплачує аліменти на утримання сина, однак на цьому нажаль закінчуються усі обов`язки батька, з погляду відповідача. Після розірвання шлюбу [PERSON] віддалився від сина, не спілкується з дитиною взагалі. Після розірвання шлюбу всі питання щодо виховання дитини вирішуються нею самостійно без участі та підтримки з боку [PERSON] . Дитина знаходиться на повному її утриманні. Для розвитку дитини вона прикладає всі свої зусилля та можливості. Син розвивається відносно своїх вікових особливостей, росте дуже чутливою, розумною та талановитою дитиною, але [PERSON] не прикладає до цього ніяких зусиль. [PERSON] ніяким чином не піклується про сина, не проявляє заінтересованості в його подальшій долі, не цікавиться його успіхами, станом здоров`я, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, навчання в ДОЗ, підготовку до самостійного життя, зокрема - не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на його фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для його нормального самоусвідомлення; не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу. Таким чином, на даний час - створились умови, які шкодять інтересам дитини. Також на даний час розмір аліментів на утримання дитини визначається рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми в розмірі 1000 грн. щомісячно. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень. Таким чином 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини віком 6 років становить 1059 грн., що є більше на даний час ніж розмір аліментів визначений судом (1000 гр.). Постійна інфляція ускладнює процес отримання адекватної суми для утримання дитини. Для індексування даної суми я буду змушена постійно звертатися до суду, а це значні фінансові витрати. Відповідні зміни в законодавстві передбачають призначення аліментів в розмірі не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що в разі зміни способу стягнення аліментів значно спростить процедуру нарахування актуальних сум аліментних виплат. Окрім того відповідач на даний час працевлаштований та здатний забезпечувати дитину належним чином. За даних підстав, з ціллю захисту законних прав та інтересів малолітньої дитини, вона змушена звернутися до суду з питання зміни способу стягнення аліментів. З урахуванням збільшення розміру прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку у 2019 році, швидкими темпами зростання цін, значного зростання витрат на оздоровлення, харчування, лікування, утримання дитини, попередньо визначений судом розмір аліментів цим вимогам не відповідає, тому з вказаних підстав аліменти підлягають збільшенню. У зв`язку з цим просить суд позбавити [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно, неповнолітнього [PERSON] , [INFO] ; змінити спосіб присуджених аліментів, встановлений рішенням Ковпаківського районного суду м.Суми від 12.12.2016 р. у справі №592/9489/16-ц та стягувати із [PERSON] на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частки від усіх його видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно і до досягнення сином повноліття, починаючи стягнення з дня набрання даним рішенням суду законної сили. Відповідач [PERSON] , в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Представник третьої особи - Служби у справах дітей Сумської міської ради надав суду висновок про можливість позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно його малолітнього сина, [PERSON] , [INFO] . Представник третьої особи - Служби у справах дітей Сумської районної державної адміністрації в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі (а.с.17). Від сумісного проживання у сторін є син: [PERSON] , [INFO] (а.с.15). Рішенням Ковпаківського районного суду м.Суми від 12.12.2016 р. шлюб між [PERSON] та [PERSON] зареєстрований 01.06.2013 р. був розірваний. Стягнуто з [PERSON] аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн. щомісячно до досягнення ним повноліття, починаючи стягнення від дня пред`явлення позову - 12.10.2016 р. та аліменти сплачувати його матері - [PERSON] (а.с.13). 04.04.2017 р. [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про зміну імені (а.с.14). З довідки, виданої Комунальним закладом Сумський палац дітей та юнацтва від 07.08.2019 р. вбачається, що [PERSON] , 2013 р.н., дійсно був вихованцем школи раннього розвитку дитини « Малюк » комунального закладу Сумський Палац дітей та юнацтва на протязі 2018 - 2019 рр. Протягом перебування у вищезазначеному колективі вихованням дитини та вирішенням поточних питань щодо занять у школі « Малюк » займалася мати [PERSON] . Батько з педагогами школи « Малюк » не спілкувався, батьківські збори, відкриті заняття та свята в колективі жодного разу не відвідував, сина на заняття не приводив та з занять не збирав (а.с.19). Відповідно до ст.12 Закону України «Про охорону дитинства»,- на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно до ч.2, ч.3 ст.150 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Частиною 4 ст. 155 Сімейного кодексу України передбачено, що ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до п. 2 ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України,- мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Пленум Верховного Суду України в п. 16 постанови від 30.03.2007 р. № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» наголосив, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. 25.11.2019 р. Службою у справах дітей Сумської міської ради було складено висновок про можливість позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно його малолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.с.42). Крім того, з висновку вбачається, що зі слів матері дитини, на даний час [PERSON] періодично сплачує аліменти на утримання сина в сумі, визначеній судом. Після виїзду батька дитини за межі України, він жодного разу не цікавився життям та розвитком сина, не телефонував, не надавав жодної матеріальної допомоги, крім аліментів. Дитина не пам`ятає свого батька, не знає як він виглядає. Слова [PERSON] підтвердив й малолітній [PERSON] . Зі слів дитини, він знає про те, що десь живе його батько, але не пам`ятає як він виглядає та при зустрічі не впізнає його. Батько ніколи йому не дарував подарунків на свята, не приїздив у гості. Станом на 25.11.2019 р. [PERSON] не звертався до служби у справах дітей СМР із заявою про усунення перешкод у спілкуванні з сином чи про повернення йому дитини на виховання (а.с.42-43). Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно з ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Враховуючи встановлені судом обставини, а саме те, що відповідно до ст. 150 СК України [PERSON] обов`язків щодо виховання та розвитку дитини не виконує, ухиляється від їх виконання, з метою захисту насамперед інтересів дитини, суд вважає за необхідне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітнього [PERSON] , [INFO] , та з урахуванням того, що розмір аліментів, який стягнутий рішенням суду від 12.12.2016 р. по справі №592/9489/16-ц на утримання сина сторін - 1000 грн. з урахуванням вартості цін на товари і послуги є недостатнім для належного забезпечення дитини, суд вважає, що наявні підстави для зміни способу стягнення аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня набрання рішенням суду законної сили. Згідно вимог ст. 141 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 768,40 грн., так як позивач звільнений від сплати судового збору за подання позову про зміну способу стягнення аліментів, а також на користь позивача - 768,40 грн. судових витрат, понесених [PERSON] при зверненні до суду з позовом про позбавлення батьківських прав.

Outcome: approved