Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-12 00:00:00

Позивач [PERSON] у поданій позовній заяві покликається на те, що [INFO] померла його мати [PERSON] . До складу спадщини, яка відкрилася внаслідок смерті [PERSON] , входять земельні ділянки площею 1,1239 га та 1,3801 га для ведення особистого селянського господарства, які розташовані на території Кухітсько-Вільської сільської ради Зарічненського району Рівненської області та належать спадкодавцю на підставі державних актів на право власності на землю серії РВ № 017896, РВ № 043488 від 08.10.2003 року. На час відкриття спадщини [PERSON] проживала одна, інших осіб з нею зареєстровано не було. Відповідно до заповіту, вчиненого спадкодавцем [PERSON] від 07.02.2012 року, посвідченого секретарем Кухітсько-Вільської сільської ради Зарічненського району Рівненської області 07.02.2012 року, все своє майно заповіла позивачу [PERSON] . Позивач вказує, що він є спадкоємцем за заповітом після смерті матері [PERSON] , спадкоємці, які мають право на обов`язкову частку у спадщині відсутні. На даний час позивач має намір оформити спадщину, однак у позасудовому порядку цього зробити не може, оскільки, пропустив встановлений законом шестимісячний строк для її прийняття. Зазначає, що строк для подання заяви про прийняття спадщини пропустив з поважних причин, оскільки про існування заповіту, вчиненого [PERSON] на його користь, йому стало відомо лише нещодавно, у грудні 2020 року, коли його знайшов серед предметів домашнього вжитку у будинку спадкодавця. Спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилася та відповідні повідомлення щодо його виклику як спадкоємця за заповітом нотаріусом не здійснювалися. Просить визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] - три місяці. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, просив позов задовольнити. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] у судове засідання не з`явилися, подали заяви про розгляд справи за їх відсутності, проти заявлених вимог не заперечують. Дослідивши письмові докази у справі, суд вважає заявлені вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають до задоволення. Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно до ч. 1, ч. 3 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Статтею 1233 ЦК України визначено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Судом встановлено, що згідно до заповіту від 07 лютого 2012 року, посвідченого секретарем Кухітсько-Вільської сільської ради Зарічненського району Рівненської області Брень П.Л., зареєстрованого в реєстрі за № 27, [PERSON] все своє майно заповіла своєму сину [PERSON] (позивачу у справі) . У свідоцтві про народження позивача від 30.07.1964 року, серії [NUMBER] , виданого Кухотсько-Вільською сільською радою Дубровицького району, [PERSON] вказана його матір`ю. Спадкодавець [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 12.01.2018 року, виданим виконавчим комітетом Кухітсько-Вільської сільської ради Зарічненського району Рівненської області, серії [NUMBER] . Таким чином встановлено, що позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] . Після смерті [PERSON] залишилася спадщина, до складу якої входять земельні ділянка площею 1,1239 га та 1,3801 га для ведення особистого селянського господарства, які розташовані на території Кухітсько-Вільської сільської ради Зарічненського району Рівненської області та належать спадкодавцю на підставі державних актів на право власності на землю серії РВ № 017896, РВ № 043488 від 08.10.2003 року. Із довідки Зарічненської селищної ради Рівненської області № 491\\03.20 від 012.03.2021 року вбачається, що [PERSON] на час відкриття спадщини була зареєстрована та проживала по [ADDRESS] . Інші особи на час відкриття спадщини разом з нею не проживали та зареєстровані не були. З наведеного також вбачається, що спадкоємці, які мають право на обов`язкову частку у спадщині відсутні. Із повідомлення Зарічненської районної державної нотаріальної контори Рівненської області від 13.04.2021 року № 1-16\\271, інформаційних довідок зі Спадкового реєстру № 64055554 від 23.03.2021 року (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину), № 64055474 від 23.03.2021 р. (заповіти\\спадкові договори), вбачається, що спадкодавцем [PERSON] вчинявся заповіт, посвідчений 07.02.2012 року Кухітсько-Вільською сільською радою Зарічненського району Рівненської області, зареєстрований за № 27, спадкова справа після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , не заводилася, із заявою про прийняття спадщини ніхто не звертався, свідоцтва про право на спадщину не видавалися. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Судом встановлено, що позивач має намір оформити спадщину, однак, свідоцтва про право на спадщину за заповітом отримати не має можливості у зв`язку з пропуском встановленого законом строку для її прийняття. Разом з тим, у ході судового розгляду встановлено, що у визначений законом строк позивач спадщини не прийняв з об`єктивних причин, які пов`язані з непереборними, істотними труднощами, що виникли для нього, у зв`язку з тим, що про існування заповіту, вчиненого спадкодавцем [PERSON] на його ім`я, йому не було відомо. Згідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17. У Постанові Верховного Суду від 26.06.2019 року, у справі № 565\\1145\\17, висловлено правову позицію, якою розширено перелік поважних причин пропуску прийняття спадщини, зокрема зазначено, що якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважною причиною пропуску строку визнається, зокрема необізнаність спадкоємців про наявність заповіту. При вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права. Таким чином, необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. Судом встановлено, що позивач [PERSON] був необізнаний про наявність заповіту, вчиненого на його користь, оскільки спадкова справа після смерті спадкодавця [PERSON] не заводилася, й відповідно не були здійснені повідомлення та виклик спадкоємця за заповітом, що свідчить про поважність причин пропуску позивачем строку прийняття спадщини, що відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України є підставою для визначення йому додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. За наведених обставин суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених вимог, вважає причини пропуску позивачем строку звернення за прийняттям спадщини поважними і відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України визначає йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини. На підставі викладеного та

Outcome: approved