Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-31 00:00:00

Позивач [PERSON] у своєму позові про розірвання шлюбу просить розірвати шлюб з відповідачем, мотивуючи тим, що їх сімейне життя не склалося через різні погляди на сімейне життя та обов'язки, непорозуміння та сварки, що з вересня 2015 року шлюбні стосунки припинені, спільне господарство не ведуть, мешкають окремо. Подальше збереження шлюбу вважає неможливим та таким, що суперечить його інтересам та інтересам їх спільних дітей. Зазначила, що діти після розірвання шлюбу залишаються проживати з нею. Відповідач [PERSON] позов визнав частково, згоден з розірванням шлюбу, але з інших підстав. Також подав позов про розірвання шлюбу, у якому просив розірвати шлюб з відповідачкою, мотивуючи тим, що їх сімейне життя не склалося через діаметрально протилежні погляди на шлюб і сім'ю, через нехтування відповідачкою сімейними цінностями, через сімейні сварки, ініціатором яких є відповідачка, крім того, зазначив, що відповідачка веде аморальний спосіб життя, і будучи заміжньою, живе з іншим чоловіком, у зв'язку з чим з 09.03.2010р. шлюбні стосунки припинені, спільне господарство не ведуть, мешкають окремо. Подальше збереження шлюбу вважає неможливим та таким, що суперечить його інтересам та інтересам їх спільних дітей. Зазначив, що діти після розірвання шлюбу проживатимуть з ним. Відповідачка за даним позовом [PERSON] позов чоловіка про розірвання шлюбу визнала частково, не погодилась з зазначеними відповідачем підставами для розірвання шлюбу і причинами припинення сімейних відносин, вважає, що сімейне життя не склалося через те, що позивач не зміг створити належні умови для проживання, не забезпечив родину житлом, вони жили у квартирі її батьків, нерідко він застосовував до неї фізичну силу, не надавав коштів, погрожував, мав іншу родину, не допомагав з вихованням і утриманням дітей. Всі ці обставини у своїй сукупності призвели припинення шлюбних стосунків, з 2010 року мешкають окремо. [PERSON] просила об,єднати в одне провадження цивільні справи, і суд ухвалою від 20.10.2016р. об,єднав справи за позовами подружжя [PERSON] одне до одного за фактично зустрічними вимогами в одне провадження. Сторони у судове засідання подали заяви про розгляд справ у їх відсутності, на задоволенні своїх позовів наполягали, на розірванні шлюбу наполягали, просили розглянути їх справи без їх участі. Суд вважає позови такими, що підлягають задоволенню, з наступних підстав: Сторони зареєстрували шлюб 07 липня 2007 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Хмельницькому Хмельницького міськрайонного управління юстиції, актовий запис № 992. З свідоцтв про народження, довідки про склад сім'ї, встановлено, що від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей - сина [PERSON], [INFO], і доньку [PERSON], [INFO] Діти проживають разом з [PERSON], [PERSON] проживає окремо. Сторони остаточно припинили сімейні стосунки, не ведуть спільного господарства, з 2010 року мешкають окремо. Спору про майно не заявлено. Як з первісного так із зустрічного позову вбачається, що сторонами не досягнуто згоди щодо визначення місця проживання дітей після розірвання шлюбу. В межах даної справи жоден з подружжя позовних вимог про визначення місця проживання дітей не заявив. Наявність спору про визначення місця проживання дітей не перешкоджає розгляду позову про розірвання шлюбу, оскільки дане питання стосується особистих немайнових прав сторін і не залежить від наявності спору про визначення місця проживання дітей. Відповідно до ст.ст. 104, 110 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно із ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин суд вважає, що подальше збереження шлюбу не можливе, воно суперечить інтересам кожного з подружжя і їх дітей. Згідно частини 2 ст. 114, ст. 115 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Розірвання шлюбу, здійснене за рішенням суду, повинно бути зареєстроване в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та постановлення відмітки в актовому записі про шлюб. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved