Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-09 00:00:00

Позивач - [PERSON] звернулася до Ужгородського міськрайонного суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовної заяви позивач зазначає, що 20 червня 2002 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем - [PERSON] і проживала з ним однією сім'єю тринадцять років, після чого її проживання однією сім'єю х відповідачем було фактично припинено. Спільне життя з відповідачем не склалося, спільне господарство ними разом не ведеться. Відповідач не дбав про матеріальне забезпечення сім'ї та необхідність утримання неповнолітньої дитини. Від цього шлюбу у них є дитина - [PERSON] [INFO], який на даний момент проживає з позивачкою у її квартирі. Позивач [PERSON] в судове засідання не прибула, незважаючи на той факт, що про час і місце розгляду справи була судом повідомлена належним чином. Проте позивачем подала до суду заяву, в якій повністю підтримує позовні вимоги та просить розглянути даний позов без її участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не прибув, незважаючи на той факт, що про час і місце розгляду справи була судом належним чином повідомлена, проте подала до суду заяву, в якій просить розглянути даний позов без її участі, та визнає позовні вимоги в повному обсязі. Як зазначено у ч. 2 ст. 197 ЦК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З урахуванням зазначених положень та у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу судом не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які є у справі в їх сукупності, суд прийшов до наступних висновків. Як вбачається з наданих позивачем доказів, 20 червня 2002 року між позивачем - [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб у відділі реєстрації актів громадянського стану Ужгородського міського управління юстиції Закарпатської області (актовий запис № 280 від 20.06.2002 року), що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] виданим 20 червня 2002 року. Від даного шлюбу у них народився син - [PERSON] [INFO] року (актовий запис № 1257 від 25 грудня 2002 року) свідоцтво серії [NUMBER] видане 25 грудня 2002 року. Відповідно до ч. 3 ст. 109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Із ст. 55 СК України вбачається, що дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Враховуючи наведене, та з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини даного позову, суд вважає, що примирення та подальше подружнє життя сторін є неможливим, сім'я розпалася остаточно, збереження шлюбу може суперечити інтересам позивача, а отже, укладений між сторонами по справі шлюб підлягає розірванню, а отже, укладений між сторонами по справі шлюб підлягає розірванню. У відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved