Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-03 00:00:00

Позивач [PERSON] \~у листопаді\~2020\~року звернувся\~у суд\~з позовом\~до відповідача\~ [PERSON] \~про розірвання\~шлюбу.\~У позові\~вказав,\~що з\~06\~липня 2016\~року перебуває\~у зареєстрованому\~шлюбі з\~відповідачем,\~від шлюбу\~сторони мають двох неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . На даний час сім`я сторін фактично розпалась, підставою для розпаду сім`ї стали втрачене почуття любові одне до одного, відсутність взаєморозуміння та різні бачення шляхів подальшого розвитку сім`ї, діаметрально протилежні погляди на шлюб, що призвело до втрати взаємних почуттів, шлюбні відносини між ними припинено, сторони проживають окремо. Позивач примиритися категорично не бажає, просить шлюб розірвати. Позивач у\~судове засідання\~не з`явився,\~до суду\~надав заяву\~у якій\~просив справу\~слухати у\~його відсутність,\~позовні вимоги\~підтримує у\~повному обсязі, просить прийняти заочне рішення. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про що свідчить оголошення про виклик розміщене на вебсайті Судової влади України. Відповідно до ст.ст. 223,\~280\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. 04 лютого 2021 року згідно зі ст.\~281\~ЦПК України постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Відповідно до вимог ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ст.ст. 12, 81\~Цивільного процесуального\~кодексу України (далі - ЦПК України) кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб виникає спір. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши всі зібрані по справі докази у їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з огляду на наступне. Відповідно до ст.\~263\~ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Згідно зі ст.\~264\~ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання. Судом установлено, що факт перебування сторін у шлюбі підтверджується актовим записом № 800 від 06.07.2016, складеним Рівненським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) про що внесено відомості до Державного реєстру актів цивільного стану громадян за реєстраційним № 00132659077 (а.с. 27). Від шлюбу\~сторони мають двох\~неповнолітніх дітей\~ [PERSON] ,\~ [INFO] \~та [PERSON] ,\~ [INFO] (а.с. 6). Сторони проживають окремо. При розгляді справи про розірвання шлюбу судом було всебічно з`ясовано взаємостосунки сторін, дійсні мотиви розірвання шлюбу. Відповідно до Протоколу № 7 до Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод зі змінами, внесеними Протоколом № 11 - стаття 5, про рівноправність кожного з подружжя кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей. Згідно ст.\~105\~Сімейного кодексу\~України (далі СК України) шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно зі ст. 111 Сімейного кодексу суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Натомість закон не визначає, які саме заходи можуть застосовуватися. А надання строку для примирення є правом суду, а не його обов`язком. Відповідно до ч. 2 ст.\~112\~СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 1 ст.\~24\~СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається, а тому, збереження шлюбу між сторонами на паритетних засадах неможливе, вжиття судом заходів щодо примирення буде суперечити інтересам подружжя та моральним засадам суспільства. Згідно з п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 №11 шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Тож, встановивши, що сторони разом не проживають, сімейні стосунки не підтримують, шлюб існує формально, суд рахує, що існують підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше збереження шлюбу суперечило інтересам позивача. Згідно ч. 2 ст.\~114\~СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст.\~115\~Сімейного кодексу\~України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст.\~264\~ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, позивачем вимога про стягнення з відповідача на його користь понесених ним судових витрат не заявлялася, пому їх слід залишити за позивачем.

Outcome: approved