Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-24 00:00:00

Позивач [PERSON] у грудні 2013 року звернувся до суду із позовом до відповідача - ВАТ «Дніпроавіа», про стягнення середнього заробітку за час затримки з виплати заробітної плати при його звільненні у сумі 2950 гривень та витрат на правову допомогу у сумі 300 гривень (а.с. 1-2). Свої позовні вимоги обґрунтовує наступними обставинами. З 01 листопада 1995 року він працював у ВАТ «Дніпроавіа». 03 січня 2013 року його було звільнено у зв'язку зі скороченням штату на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України. Відповідачем належний йому розрахунок по заробітній платі було виплачено 01 лютого 2013 року, тобто із затримкою у один місяць. Затримка по виплаті заробітної плати складає 2950 гривень, яку прохає стягнути з відповідача. У судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримав, прохав позов задовольнити у повному обсязі. Пояснення надав аналогічні тексту позову. У судовому засіданні представник відповідача позовні вимоги визнав частково. Пояснив, що позивачем невірно розраховано середню заробітну плату за час прострочення, оскільки його середньоденна заробітна плата без врахування сум на податки становить 136 гривень 61 копійку. Так як прострочення розрахунку складається з робочих днів, то воно складає 19 днів. Таким чином, сума середньої заробітної плати за період прострочки становить 2595 гривень 63 копійки. Перевіривши фактичні обставини справи письмовими доказами, суд приходить до висновку про те, що позов обґрунтований та підтверджений, а тому підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що згідно з випискою із наказу № 2/Л від 03 січня 2013 року, [PERSON] звільнено з посади електромонтера 6 розряду 03 січня 2013 року у зв'язку із скороченням штату на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України (а.с. 6). Згідно з бухгалтерською довідкою № 3.14.34 віж 30 січня 2014 року, середньоденна заробітна плата [PERSON] становить 160 гривень 72 копійки без виключення сум відрахування на податки, а середньоденна заробітна плата з виключенням сум відрахування на податки - 136 гривень 61 копійка (а.с. 15). Відповідно до оригіналу квитанції до прибуткового касового ордеру № 11 від 20 грудня 2013 року, вартість складання позовної заяви становить 300 гривень (а.с. 3). Згідно із вимогами п.п. 5, 8 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів може бути примусове виконання обов'язку в натурі, відшкодування збитків. Відповідно до вимог ст. 47 КЗпП України, у разі звільнення працівника, власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені у ст. 116 КЗпП України. Відповідно до вимог ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, проводиться в день звільнення. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 117 КЗпП України, у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Відповідно до вимог п. 2 ч. 3 ст. 79 ЦПК України, до витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать витрати на правову допомогу. З наведених норм чинного цивільного законодавства України та фактичних обставин справи випливає наступне. Позивач з вини відповідача не отримав свою заробітну плату, заборгованість із якої становить 2595 гривень 63 копійки. З цих підстав позовні вимоги підлягають задоволенню. Однак, оскільки середньоденна заробітна плата позивача складає 136 гривень 61 копійка, а кількість робочих днів за час прострочення виплати заробітної плати складає 19 днів, стягненню підлягає сума у 2595 гривень 63 копійки, а не у сумі 2950 гривень, про що прохав позивач. Також стягненню на користь позивача підлягають понесені ним судові витрати на правову допомогу у сумі 300 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: partial