Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду, посилаючись на те, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 31 жовтня 2008 року до 27 листопада 2014 року. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу дитина залишилася проживати з позивачкою та знаходиться на її повному утриманні, відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча має таку можливість. Позивач працює, але отримуваної нею заробітної плати не вистачає на забезпечення дитині належного та достойного рівня життя. В цьому році дитина пішла до школи, тому виникли додаткові витрати на придбання шкільного приладдя, одягу, взуття. Крім того, дитина відвідує спортивну секцію, що потребує сплати щомісячних внесків, які позивач вносить самостійно. Позивачу відомо, що відповідач хоча офіційно не працевлаштований, однак має щомісячний дохід, який дорівнює 6000-8000 грн. на місяць., при цьому він не є працездатною особою, у нього відсутні інші діти або непрацездатні особи, які знаходяться на його утриманні. Тому позивач просила стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1200 грн. щомісячно, починаючи з дня предявлення позову до суду по до повноліття дитини, з проведенням індексації розміру аліментів відповідно до закону. У судовому засіданні позивачка [PERSON]М підтримала заявлені позовні вимоги, просила їх задовольнити. Додатково позивач пояснила, що до серпня 2015 року відповідач щомісячно добровільно надавав матеріальну допомогу на утримання дитини в розмірі 500 грн., однак після серпня перестав надавати будь-яку допомогу, що суттєво відобразилося на матеріальному становищі дитини. Представник позивача [PERSON] підтримала заявлені позовні вимоги у повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав частково, пояснив, що дійсно до вересня 2015 року щомісячно перераховував грошові кошти на утримання дитини в розмірі 500 грн., але після того, як позивач стала забороняти йому бачити дитину, він припинив виплату грошових кошів. Також відповідач пояснив, що дійсно має мінливий розмір заробітної плати, оскільки не має постійного місця роботи, його приблизний дохід в місяць становить 2000-2500 грн., на утримання дитини він може відраховувати грошові кошти в розмірі 600 грн. на місяць Представник відповідача [PERSON] позовні вимоги визнав частково, просив суд прийняти до уваги стан здоров»я відповідача, те, що він має на утриманні цивільну дружину та її дитину від першого шлюбу. Суд, вислухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню. Як встановлено у судовому засіданні сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 31 жовтня 2008 року до 27 листопада 2014 року / а. с. 3/. Від шлюбу мають сина [PERSON] / а. с. 4/, який натепер проживає з позивачкою. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов»язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Враховуючи, що відповідач [PERSON] є батьком дитини [PERSON], він зобовязаний утримати його до повноліття. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів враховується : 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Вирішуючи питання про визначення розміру аліментів, суд враховує матеріальне становище платника аліментів, а саме те, що він має нерегулярний та мінливий заробіток, розмір його щомісячного доходу становить 2000-2500 грн., стан здоров»я відповідача, те що він має хронічні захворювання, у звязку із чим періодично проходить курси лікування, відсутність у нього інших дітей та утриманців. При цьому суд не приймає до уваги посилання відповідача та його представника на те, що дитина цивільної дружини [PERSON] - [PERSON] є його утриманцем, оскільки ця дитина має батьків, які згідно діючого сімейного законодавства зобовязані її утримувати. У разі спільного проживання [PERSON] та матері дитини відповідач за власним бажанням має надавати матеріальну допомогу на утримання дитини його цивільної дружини, але ця дитина на теперішній час не може вважатися утриманцем відповідача. Також суд приймає до уваги матеріальне становище дитини, стан його здоров»я, той факт що дитина у 2015 році пішла до школи і розмір коштів на її утримання виріс, оскільки дитина відвідує спортивну секцію, групу продовженого дня, потребує у придбанні необхідного шкільного приладдя, шкільного одягу, взуття, тощо. При цьому суд не приймає до уваги посилання позивача на те, що дохід відповідача становить 6000-8000 грн. на місяць, оскільки вони не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні. Відповідно до ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Враховуючи вищезазначені обставини, розмір доходу відповідача, той факт, він може надавати матеріальну допомогу, розмір прожиткового мінімуму, визначеного законом для дітей віком від 6 до 18 років, який становить 1455 грн., суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти в розмірі 750 грн. на місяць, оскільки вважає цю суму достатньою та необхідною для утримання неповнолітньої дитини. Крім того, з відповідача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial