Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-31 00:00:00

Позивач в інтересах неповнолітньої 29.08.2018 звернулась в суд із позовом до відповідача, третьої особи про позбавлення батьківських прав. Підставою звернення до суду з позовом вважає те, що з березня 2010 року по серпень 2012 року вона та відповідач проживали в цивільному шлюбі. Від даного шлюбу вони мають дочку, [PERSON], [INFO], що підтверджується рішенням Монастирищенського районного суду Черкаської області від 15.04.2013 у справі №702/282/13-ц. Цим же рішенням місцевого суду вирішено стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] З серпня 2012 року між ними з відповідачем було припинено будь-які фактичні шлюбні відносини, і він виїхав на своє попереднє місце проживання. З моменту народження дочки і по даний час відповідач не цікавився її життям, не телефонував, не виявляв бажання спілкуватись з дитиною та приймати участь у її вихованні. На сьогоднішній день дочці вже шість років, вона не памятає батька та не має до нього ніяких почуттів, оскільки, за всі ці роки жодного разу його не бачила. Також у спілкування із нею ніколи про нього не питала та не цікавилась. Згідно довідки Монастирищенського районного відділу державної виконавчої служби ГТУ юстиції у Черкаській області від 24.04.2018 заборгованість відповідача по аліментах станом на 01.05.2018 становить 49 975,25 грн. Даний факт розцінюється нею не інакше, як ухилення від виховання дитини та її матеріальної підтримки. З 2017 року вона з дочкою та іншими своїми дітьми тимчасово проживає в м.Києві. Дитині забезпечені гідні умови проживання та гармонійна атмосфера оточення. Між нею та дочкою склалися усталені доброзичливі стосунки, які сприяють належному вихованню дитини, її повноцінному світосприйманню життя та оточуючих людей. Дочка відвідує дошкільний навчальний заклад №390 Святошинського району м.Києва з 01.09.2016 по теперішній час. Дитині вчасно проводяться профілактичні щеплення та амбулаторні огляди. В свою чергу, вона має стабільну заробітну плату і роботу, що підтверджується довідкою від 11.05.2018 № ПТ 000000000042. По місці роботи і місці реєстрації характеризуюся позитивно. Зареєстрована разом з дочкою [PERSON] в житловому будинку своїх батьків, який знаходиться в с.Високе Тетіївського району Київської області. У вказаному будинку дочка має власну вмебльовану кімнату. Також слід відмітити те, що її батьки завжди беруть участь у вихованні дочки, дарують їй подарунки на дні народження і інші свята. У дочки з її батьками склалися доброзичливі стосунки. У відповідності з ч.2 ст.150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Враховуючи те, що відповідач по справі жодним чином не був позбавлений інформації стосовно місця перебування її та їхньої дитини, а з її боку ніколи не створювались перешкоди у спілкуванні дитини з ним та прийманні участі батька в вихованні дитини, вищевикладені обставини свідчать про фактичну можливість, але вольове небажання виконувати відносно дитини батьківські обовязки, покладені на нього законом. У відповідності з ч.2 ст.157 СК України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні. Нехтування батьківськими обов'язками з боку батька, на її думку, принижує гідність дитини, а наявність людини, яка юридично має права батька, але фактично залишається чужою людиною, може в подальшому привести до негативних наслідків у житті дитини, як з моральної, так і з правової точки зору. На засіданні служби дітей Монастирищенської районної державної адміністрації Черкаської області, яке мало місце 19.07.2018, відбувся всебічний та повний розгляд зібраних матеріалів стосовно доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] у відношенні до його малолітньої дочки. Комісією встановлено, що батько долею дитини та станом її здоровя не цікавиться, участі у її вихованні не приймає, з дочкою не спілкується і злісно ухиляється від сплати аліментів. Враховуючи інтереси дитини, районна державна адміністрація, як орган опіки та піклування, зробила висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON]. У відповідності з ч.4 ст.155 СК України ухилення кого-небудь із батьків від виконання батьківських обовязків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Стаття 164 СК України містить перелік підстав для застосування до винної особи такого виду відповідальності, як позбавлення батьківських прав. Підтверджує, що нею не подано в суди позовів до [PERSON] з цього предмету і цих же підстав. Просить позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO], у відношенні малолітньої дочки, [PERSON], [INFO]. У судовому засіданні позивач позов та обставини, зазначені у позовній заяві, підтримала повністю, просить позов задоволити. Не заперечує проти ухвалення у справі заочного рішення. У судові засіданя відповідач двічі не з'явився, про прични неявки суд не повідомив, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання. Поскільки від відповідача не надійшло відзиву, будь-яких заяв, суд вважає, що є підстави для розгляду справи на підставі наявних у справі доказів та постановлення заочного рішення у відповідності до ст.ст.280-282 ЦПК України. У судове засідання представник третьої особи органу опіки та піклування Монастирищенської РДА не зявився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності та про підтримання позову (а.с.28). Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення в повному об'ємі, виходячи із наступного: -згідно ч.2 ст.150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; -відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; -згідно свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], виданого 10.02.2012 року виконкомом Височанської сільської ради Тетіївського району Київської області, в графі «батько» записано «[PERSON]», в графі «мати»-«[PERSON]» (а.с.35); -відповідно до характеристики №02-28-86, виданої 25.04.2018 виконавчим комітетом Височанської сільської ради, [PERSON], [INFO], зареєстрована в [ADDRESS], в будинку батьків. Проживає в м.Києві. Працює кондитером в ТОВ «Київський БКК». Характеризується позитивно; -згідно характеристики, виданої за місцем роботи, [PERSON] працює кондитером 3 розряду, в ТОВ «Київський БКК» з 01.05.2017 по теперішній час. Характеризується позитивно; -відповідно до довідки №143, виданої 25.04.2018 виконавчим комітетом Височанської сільської ради про те, що [PERSON], [INFO], зареєстрована за адресою [ADDRESS] та до складу її сімї входить , в тому числі дочка-[PERSON], [INFO]; -згідно довідки №144, виданої 25.04.2018 виконавчим комітетом Височанської сільської ради, [PERSON], батько дитини [PERSON], [INFO], в с.Висове Тетіївського району Київської області не проживає з 2013 року і не приїжджає в с.Високе; -відповідно до довідки №32, виданої 03.05.2018 [PERSON] в тому, що її дитина, [PERSON] [PERSON], [INFO], дійсно відвідує дошкільний навчальний заклад №390 Святошинського району м.Києва з 01.09.2015 по теперішній час та здобуває дошкільну освіту. Батько у вихованні дитини участі не приймає; -згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів №37730789 від 24.04.2018, виданого Монастирищенським РВ ДВС, [PERSON] станом на 01.05.2018 по сплаті аліментів на утримання дочки [PERSON], [INFO], має заборгованість 49 975,25 грн; -відповідно до акту обстеження умов проживання №02-28-77, складеного 25.04.2018 комісією в складі: сільського голови, секретара сільської ради, депутата сільської ради, обстежено будинок [PERSON], в якому зареєстрована дитина [PERSON], [INFO]. Дитині в будинку створені всі умови для проживання, дитина знаходиться під наглядом матері, під час її відсутності - бабусі та дідуся; -згідно висновку органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав від 20.07.2018 №132/01-01-НО встановлено, що [PERSON] з [PERSON] перебували в цивільному шлюбі з 2010 по 2013 рік, мають спільну доньку, [PERSON], [INFO]. З 2013 року [PERSON] з родиною не проживає, родинних стосунків не підтримує, не провідує, не цікавиться її життям та здоровям. Протягом останніх пяти років аліментів на утримання дитини не сплачує, станом на 01.05.2018 заборгованість по аліментах складає 49 975,25 грн. Мати, [PERSON] самостійно виховує трьох дітей, в тому числі [PERSON], [INFO]. Має постійну роботу та стабільний дохід. За місцем проживання та роботи характеризується задовільно, забезпечує належні умови для виховання та розвитку своїх дітей. Батько, [PERSON], [INFO], зареєстрований за адресою [ADDRESS]. Згідно довідки виконкому Шабастівської сільської ради за вказаною адресою не проживає з 2014 року, з родичами зв'язків не підтримує, про своє місце перебування їм не повідомляє. Внаслідок самоусунення [PERSON] від виконання батьківських обовязків, малолітня дитина [PERSON] [PERSON] не отримує батьківської уваги та турботи, не знає свого батька та знаходиться на повному утриманні матері. Відповідно до ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України, враховуючи рішення комісії з питань захисту прав дитини при райдержадміністрації (протокол №11 від 19.07.2018), Монастирищенська районна державна адміністрація, як орган опіки та піклування, вважає доцільним, в інтересах малолітньої дитини, позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO], по відношенню до малолітньої доньки, [PERSON], [INFO]. Судом відповідно до вимог Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30.03.2007 року повно, всебічно, об'єктивно з'ясовано обставини справи, в тому числі і ставлення батька до дитини, та в судовому засіданні встановлено повну байдужість відповідача до життя дитини, що також проявилось і в тому, що в жодне із судових засідань відповідач не з'явився, будучи повідомленим про час і місце розгляду справи, ніяких дій не вчинив, коштів для утримання дитини не надає. Із вищезазначених доказів судом встановлено, що відповідач не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, не створює умов для отримання нею освіти. При цьому, суду не надано доказів, що відповідач не виконує вказаних обов'язків з поважних причин, тобто свідомо нехтує своїми батьківськими обов'язками. Тому, суд вважає, що позов підлягає до задоволення повністю і вважає, що таке рішення буде відповідати інтересам дитини. Відповідно до ст.141 ЦПК України судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених вимог, а тому судові витрати підлягають стягненню із відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved