Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-07 00:00:00

Позивач [PERSON], який діє також в інтересах [PERSON], звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про усунення перешкод у користуванні квартирою [ADDRESS], мотивуючи свої вимоги тим, що [PERSON] та його малолітня донька [PERSON] зареєстровані в спірній квартирі, а відповідач перешкоджає їм проживати у цій квартирі, у зв'язку з чим вони змушені тимчасово проживати за іншою адресою. З цього приводу позивач звертався до дільничного інспектора та до ЖЕД № 223 м. Києва із відповідними заявами. Під час розгляду справи позивач уточнив позовні вимоги та просив визнати поважною його тимчасову відсутність та не проживання в спірній квартирі, вселити позивача та його малолітню доньку в спірну квартиру, виділити їм для проживання окрему кімнату житловою площею 12 кв.м. та зобов'язати відповідача не чинити перешкод у користуванні спірною квартирою. Свої вимоги мотивував тим, що відповідач, який є батьком позивача, є наймачем спірної трикімнатної квартири, в якій зареєстровані [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] З 2000 року до 2010 року позивач проживав з бабусею за адресою [ADDRESS] і навчався у вищому учбовому закладі - отримував професію. У зв'язку з хворобою матері з 2010 року був змушений проживати поряд з нею у тітки за адресою [ADDRESS]. [INFO] року мати померла, і після її смерті у позивача закінчився наданий законом строк для тимчасової відсутності по місцю проживання з поважних причин. З середини серпня 2012 року і до теперішнього часу відповідач чинить позивачу та його малолітній доньці перешкоди для проживання в спірній квартирі. У 2013 році позивач звертався до житлових органів з заявами про не вчинення жодних дій щодо зняття його з реєстраційного обліку без його відома, а також звертався до дільничного інспектора щодо створення відповідачем перешкод у користуванні житловим приміщенням. Зазначає, що відповідач категорично проти його проживання у спірній квартирі, в квартиру не пускає, ключі не дає. Вважає, що його відсутність у спірній квартирі з 2000 року і по теперішній час має поважні причини, а саме навчання та догляд за хворою матір'ю, а також перешкоджання йому у вільному доступі до житлового приміщення. 28.03.2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], третя особа Дарницький РВ ГУ ДМС України в м. Києві про визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS] Свої вимоги мотивував тим, що відповідач в спірній квартирі не проживає без поважних причин тривалий час з 2000 року, не цікавиться спірною жилою площею, витрат по утриманню квартири та по оплаті комунальних послуг не несе, його речей в квартирі немає, а тому вважає, що він втратив право користування квартирою в зв'язку з відсутністю понад шість місяців без поважних причин. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 15 травня 2014 року справу за позовом [PERSON] до [PERSON], треті особи: Орган опіки та піклування Дарницької РДА у м. Києві, КП «Господар Дарницького району м. Києва» про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням, вселення та встановлення порядку користування об'єднано в одне провадження зі справою за позовом [PERSON] до [PERSON], третя особа Дарницький РВ ГУ ДМС України в м. Києві про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. У судовому засіданні позивач за основним позовом та його представник позовні вимоги підтримали з урахуванням усіх уточнень та просили позов задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Представник відповідача за основним позовом у судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що позивач не проживає в спірній квартирі з 2000 року, перешкод щодо проживання його в спірній квартирі йому не чинилося, протягом цього часу позивач не намагався вселитися та користуватися спірною квартирою, не цікавився нею, комунальних послуг не сплачував. Навчання в учбовому закладі не є поважною причиною не проживання у спірній квартирі, оскільки і учбовий заклад і спірна квартира територіально знаходилися в одному місті. Хвороба матері також не була перешкодою для вселення та проживання у спірній квартирі. Третя особа - Служба у справах дітей Дарницької РДА м. Києва просили суд розглядати справу за відсутності їх представників та винести рішення відповідно до вимог чинного законодавства. Третя особа - КП «Господар Дарницького району м. Києва» в судове засідання не з'явилися, про розгляд справи повідомлені належним чином, надали заяву, в якій просили слухати справу без участі їх представника. Третя особа - Дарницький РВ ГУ ДМС України в м. Києві в судове засідання не з'явилися, про розгляд справи повідомлені належним чином, надали заяву, в якій просили слухати справу без участі їх представника. Треті особи [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явилися, про розгляд справи повідомлені належним чином, надали письмові пояснення, в яких проти первісного позову [PERSON] заперечували та просили відмовити у його задоволенні. Суд, вислухавши пояснення позивача, представника позивача та представника відповідача, покази свідків, дослідивши матеріали справи, вважає встановленими наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Згідно з наказом № 232 від 25.12.2002 року КП «Господар» договір найму житлового приміщення - трикімнатної квартири [ADDRESS] переоформлено на [PERSON] на сім'ю з 5 осіб у зв'язку з вибуттям основного квартиронаймача [PERSON] (а.с. 10). В спірній квартирі зареєстровані: [PERSON] (власник особового рахунку), [PERSON] (син), [PERSON] (донька), [PERSON] (брат) та [PERSON] (онука), що підтверджується довідкою форми № 3 ЖЕД № 223 від 27.11.2013 року (а.с. 11). Як установлено в судовому засіданні, фактично в квартирі проживає відповідач за основним позовом [PERSON], який зареєстрований у спірній квартирі з 1989 року. [PERSON] зареєстрований в спірній квартирі з 1995 року, а [PERSON] зареєстрована з 2013 року. Як установлено в судовому засіданні та не заперечується сторонами позивач із своєю малолітньою донькою в спірній квартирі не проживають. З пояснень позивача в судовому засіданні убачається, що останній не проживає в спірній квартирі з 2000 року, а саме: з 2000 по 2010 роки позивач проживав за адресою своєї бабусі в [ADDRESS] та навчався у вищому учбовому закладі, а з 2010 року по 2012 рік проживав разом зі своєю хворою матір'ю, яка потребувала його допомоги за адресою [ADDRESS]. Після смерті матері в 2012 році позивач намагався вирішити з відповідачем питання щодо проживання у спірній квартирі, але останній йому відмовив. Як убачається з матеріалів справи позивач [PERSON] 26.04.2013 року та 16.09.2013 року звертався до ЖЕД № 223 із заявами, в яких просив не виписувати його з квартири [ADDRESS] без його відома (а.с. 7, 8). Також, 29.10.2013 року [PERSON] звертався до Дарницького РУ ГУ МВС України в м. Києві з заявою про те, що його батько [PERSON] перешкоджає йому в проживанні за місцем реєстрації (а.с. 9). Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач посилається на збереження за ним житлового приміщення понад шість місяців, як за тимчасово відсутнім з поважних причин, а саме у зв'язку з навчанням до 2010 року та доглядом за хворою матір'ю з 2010 до 2012 року. Згідно ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ним зберігається жиле приміщення протягом шести місяців, а в разі відсутності понад встановлений строк, така особа може бути визнана судом такою, що втратила право користування жилим приміщенням (стаття 72 ЖК України). Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.04.1985 року № 2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» у справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст. 71 ЖК), необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім'ї тощо) суд може продовжити пропущений строк. Для встановлення настання правових наслідків не використання жилого приміщення для постійного проживання понад шість місяців необхідно встановити причини відсутності особи у квартирі, наявність чи відсутність у неї інтересу до даної квартири та безперервність не користування особою даною квартирою. Згідно ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі виникає спір. Разом з тим, позовні вимоги про визнання поважними тимчасової відсутності та не проживання позивача у спірній квартирі у період з 2000 року і по теперішній час, суд вважає необґрунтованими, оскільки наявність перешкод у користуванні спірною квартирою, всупереч положенням ст.ст. 10, 60 ЦПК України, не доведена в ході розгляду справи. У даному випадку навчання в учбових закладах не є підставою поважності причин тимчасової відсутності понад шість місяців та не проживання в спірній квартирі, оскільки, як убачається з атестату про повну загальну середню освіту та диплому кваліфікованого робітника, навчальні заклади, де навчався позивач, та спірна квартира знаходяться в межах одного міста - Києва, що не створювало перешкоди для користування спірним житловим приміщенням в період з 2000 року по 2010 рік. Аналогічний висновок стосується і посилань позивача на необхідність догляду за хворою матір'ю у період з 2010 року по 2012 рік. Будь-яких доказів про наміри вселитися до спірної квартири [ADDRESS] у період з 2000 року по 2012 рік та, відповідно, чинення відповідачем перешкод у користуванні спірним житловим приміщенням, позивачем не надано. Суд вважає, що надані позивачем за основним позовом на підтвердження поважності причин не проживання в спірній квартирі заяви, подані 26.04.2013 року та 16.09.2013 року на ім'я начальника житлово-експлуатаційної контори та 29.10.2013 року до правоохоронних органів про створювані відповідачем перешкоди в користуванні квартирою, які опосередковано підтверджують факт не проживання позивача в спірній квартирі та наявність конфлікту між сторонами, мали місце після відсутності позивача більше встановленого строку без поважних причин. Також, ці звернення не підтверджують факт чинення відповідачем перешкод позивачу у користуванні спірною квартирою та вселення у період з 2000 року по 2012 рік включно, а тому наявність конфліктних відносин з [PERSON] при намаганні [PERSON] вирішити питання щодо користуватися спірною квартирою в 2013 році, не може вважатися неправомірними діями відповідача за основним позовом, внаслідок яких позивач не проживав в квартирі з поважних причин понад строки. [PERSON] не проживає в спірній квартирі без поважних причин з 2000 року, квартирою весь цей час не цікавився, витрат по оплаті за квартиру та комунальні послуги не ніс, і до 2013 року не звертався з заявами до відповідних органів про усунення перешкод у користуванні цією квартирою [PERSON] Також, вказані обставини підтверджуються актами, складеними комісією сусідів будинку № 16 по вул. Сормовській в м. Києві про відсутність [PERSON] за місцем реєстрації від 12.03.2013 року, 23.05.2013 року, 04.09.2013 року та показами свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], які підписали ці акти та засвідчили в суді факт тривалого не проживання [PERSON] в спірній квартирі, відсутність його речей. Крім того, свідки показали, що на протязі останніх 5-6 років в спірній квартирі фактично проживає тільки [PERSON] В свою чергу, покази свідків [PERSON] який зі слів [PERSON] знає, що він повинен був зустрічатися з батьком в квітні 2012 року та мав намір проживати у нього, а також свідка [PERSON], який був свідком тільки телефонної розмови між [PERSON] та його батьком [PERSON], в якій останній відмовив у проживанні в спірній квартирі позивачу та його дружині з донькою, встановлені судом фактичні обставини не спростовують. Враховуючи відсутність поважних причин тривалого не користування спірною квартирою та відсутність інтересу до даної квартири з боку [PERSON] протягом тривалого часу, безперервність не користування ним даною квартирою, суд приходить до висновку, що [PERSON] втратив право користування жилим приміщенням - квартирою [ADDRESS]. За таких обставин, позовні вимоги [PERSON], який діє також в інтересах [PERSON], до [PERSON] про визнання поважною тимчасову відсутність та не проживання в квартирі, усунення перешкод у користуванні квартирою задоволенню не підлягають. Позовні вимоги про вселення та виділення для проживання кімнати є похідними від вимог про усунення перешкод у користуванні квартирою та визнання поважною тимчасову відсутність та не проживання, тому відсутні правові підстави для їх задоволення. Натомість, позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду та є такими, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved