Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-18 00:00:00

Позивач АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з цивільним позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 13677 грн. 19 коп. Заявлені позовні вимоги мотивує тим, що 17 серпня 2016 року сторонами було укладено Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості і приєднання до Умов і правил надання продукту кредитних карт, відповідно до умов якого банк надав [PERSON] кредит у розмірі 7585 грн. 34 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення заборгованості здійснюється починаючи з «1» по «25» число кожного місяця шляхом сплати грошових коштів (щомісячний платіж) для погашення заборгованості по кредиту. Крім того своїм підписом відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана Генеральна угода разом із Умовами і правилами, Тарифами складає між ним та Банком кредитний договір. Відповідно до п.1.1.3.2.11 Умов і правил надання банківських послуг, Банк має право проводити договірне списання з усіх відкритих в Банку рахунків клієнта в погашення кредитної заборгованості клієнта і третіх осіб, за кредитами, в яких клієнт є поручителем, а також будь-якій інший заборгованості, яка виникла у клієнта. Позивач свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, а відповідач [PERSON] не надала своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, внаслідок чого у нього утворилась заборгованість перед позивачем, яка станом на 05 листопада 2019 року в загальному розмірі складає 13677,19 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача, а також сплачені позивачем при подачі позову судові витрати у сумі 1921 грн. 00 коп. Позивач в судове засідання не з`явився, проте згідно заяви просить суд розглядати справу без участі його представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання також не з`явився, а також не подав відзиву на позовну заяву і не повідомив про поважні причини неявки в судове засідання, хоча про дату, час і місце судового засідання була повідомлена належним чином, про що свідчить повідомлення Укрпошти про вручення рекомендованого поштового відправлення. У зв`язку з цим суд на підставі ст. 280 ЦПК України вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги у їх сукупності та взаємозв`язку, об`єктивно оцінивши усі наявні докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяви по суті, суд, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, 17 серпня 2016 року сторонами було укладено Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості і приєднання до Умов і правил надання продукту кредитних карт, відповідно до умов якого банк надав [PERSON] кредит у розмірі 7585 грн., 34 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення заборгованості здійснюється починаючи з «1» по «25» число кожного місяця шляхом сплати грошових коштів (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом. Відповідно до п.2.2 Генеральної угоди, при порушенні позичальником строків погашення заборгованості, вказаних в цій Генеральній угоді, Умовах і правилах, більше ніж на 31 день, по зобов`язанням, строк яких не наступив, строк повернення кредиту вважається 32-й день з моменту виникнення порушення. Заборогованість по кредиту, починаючи з 32-го дня порушення, вважається простроченою. Позичальник сплачує банку штраф(а.с. 8-23). Відповідач [PERSON] погодився, що Генеральна угода разом із Умовами і правилами, Тарифами складає між ним та Банком кредитний договір, що підтверджується його підписом (а.с.7). Однак відповідач своєчасно не повернув АТ КБ «ПриватБанк» кредитні кошти, своєчасно не сплачує відсотки за його користування та ухиляється від виконання зобов`язань по кредитному договору. З розрахунку заборгованості видно, що загальна сума заборгованості [PERSON] за договором станом на 05 листопада 2019 року становить 13677,19 грн. з яких: заборгованість по кредиту - 6499,95 грн., заборгованість по відсоткам за користування кредитом - 3083,76 грн., заборгованість за пеню - 4093 (а.с.4). Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша кредитна установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання мають виконуватися належним чином, відповідно до умов договору, який є обов`язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України), і вимог законодавства. Крім того, згідно із ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідач, з огляду на положення ч.1 ст.612 ЦК України, станом на 05.11.2019 року порушила умови договору від 17.08.2016 року, належним чином не виконавши взяті на себе зобов`язання, що підтверджується розрахунком заборгованості, який міститься в матеріалах справи і правильність нарахування якого сторонами не оспорюється /а.с.4/. Протягом розгляду цивільної справи відповідач [PERSON] з огляду на вимоги ст.ст.12,81 ЦПК України, не скористалася своїми процесуальними правами та не надала до суду жодного належного та допустимого доказу, який би містив інформацію щодо предмету доказування в підтвердження своєчасного виконання своїх зобов`язань за укладеним кредитним договором, а відтак несе ризик настання наслідків, пов`язаних із не вчиненням відповідних процесуальних дій, в даному випадку - ухвалення рішення на підставі наявних у справі доказів. За таких обставин, оцінюючи у сукупності досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає, що відповідач [PERSON] належним чином умов кредитного договору від 17 серпня 2016 року не виконує, кредит в установлені строки його повернення не повертає, а тому заборгованість у розмірі 13677 грн.19 коп. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі ст. 141 ЦПК України суд вважає, оскільки позов задоволено, судові витрати по справі необхідно стягнути з відповідача на користь позивача у сумі 1921 грн. На підставі вищевикладеного, керуючого ст.ст.2, 12, 13, 81, 247, 258, 259, 263-265, 268, 273, 280-282, 284, 352, 354-355, п.9, п.п.15.5 п.15 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, суд,-

Outcome: approved