Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-08 00:00:00

Позивач [PERSON] у позові просила стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на своє утримання до досягнення їх з відповідачем сином [PERSON], [INFO], віку трьох років у розмірі ? (однієї четвертої) частини усіх видів заробітку щомісяця, мотивуючи заявлені вимоги тим, що зареєстрований 10.10.2014 року шлюб з відповідачем розірвано рішенням Ніжинського міськрайонного суду від 31.07.2015 року, вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною і інших коштів, окрім соціальних виплат, не отримує, стан здоров»я відповідача задовільний, іншим особам він аліменти не платить і утриманців не має, працює, а тому вважає, що він має можливість сплачувати аліменти на її утримання. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала та пояснила, що відповідач працює вантажником у ФОП [PERSON], де отримує заробітну плату в розмірі 2000 грн., а також має додатковий заробіток, виконуючи інші роботи, хоч письмових доказів щодо розміру доходу відповідача вона не має. Їй також відомо про те, що нещодавно відбулося засідання суду, рішенням якого місце проживання дитини відповідача від першого шлюбу визначено з ним, що не було б можливим у разі відсутності достатнього доходу у відповідача. Ії стан здоров»я нормальний, але вона не працює, так як знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення віку трьох років. Крім соціальних виплат, які в загальному становлять 1300 грн. на спільного з відповідачем сина [PERSON] та старшого сина [PERSON], народженого нею від чоловіка, з яким у шлюбі не перебувала, інших доходів вона не має. Проживає в будинку матері. Відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнав та пояснив, що він офіційно не працевлаштований, його дохід не носить регулярного характеру і в середньому становить близько 1000 грн. Дійсно нещодавно рішенням суду визначено місце проживання його неповнолітньої дочки від першого шлюбу з ним, але при цьому приймалось до уваги не матеріальне становище, а неправомірна поведінка матері дитини. Він з дочкою від першого шлюбу проживає в будинку, який належить його бабі, де також проживають і його батьки (батько проживає без реєстрації), і так як батьки працюють, а він змушений водити дочку в школу та забирати її зі школи, то влаштуватися на роботу з більш високою заробітною платою не має можливості, хоч має нормальний стан здоров»я. Рішенням суду з нього на користь позивачки стягнуті аліменти на дитину сина [PERSON], у розмірі ? (однієї четвертої) частини заробітку щомісяця, які він буде сплачувати. Іншим особам аліменти не платить. Вважає, що позивач колишня дружина, має нормальний стан здоров»я і має можливість працювати, а він не має можливості платити аліменти на її утримання, тому в задоволенні позову просив відмовити. Представник відповідача адвокат [PERSON] позовні вимоги не визнав, у їх задоволенні просив відмовити та пояснив, що позивачем не доведено належними доказами, що відповідач може надавати матеріальну допомогу на її утримання. Також просив врахувати, що сторони перебували в шлюбі досить нетривалий час та що з відповідачем проживає його неповнолітня дитина від першого шлюбу. Заслухавши пояснення осіб, що брали участь у справі, дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного висновку. Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 10.10.2014 року по 31.07.2015 року (копія свідоцтва про шлюб на а.с.7 та копія рішення Ніжинського міськрайонного суду від 31.07.2015 року, яким шлюб між сторонами розірвано, на а.с.8-9). Відповідач [PERSON] є батьком народженого 18.09.2015 року позивачем [PERSON] сина [PERSON] (копія свідоцтва про народження на а.с.6), який проживає з нею, що підтверджується довідкою про склад сім»ї від 23.11.2015 року на а.с.9. Рішенням Ніжинського міськрайонного суду від 27.11.2015 року з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання їх сина [PERSON] у розмірі ? (однієї четвертої) частини всіх видів заробітку (доходу) відповідачіа щомісяця до досягнення ним повноліття. Відповідно до ч.ч.2, 4 ст.84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років, незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу, а відповідно до ч.6 цієї ж статті СК України право на утримання має дружина, з якою проживає дитина, і в разі розірвання шлюбу. З зазначеного слідує, що позивач [PERSON] має право на утримання від свого колишнього чоловіка відповідача по справі, до досягнення їх дитиною віку трьох років. При вирішенні питання, чи має можливість відповідач [PERSON] надавати позивачу [PERSON] матеріальну допомогу на її утримання, суд враховує пояснення відповідача щодо розміру його щомісячного доходу, які належними доказами з боку позивача не спростовано, що в нього на утриманні знаходиться дочка від його першого шлюбу - [PERSON], [INFO], що убачається з довідки про склад сім»ї від 04.12.2015 року на а.с.23, та приймає до уваги, що відповідач має молодий вік, з його пояснень нормальний стан здоров»я, а тому вважає, що він має можливість працювати, а відповідно отримувати й зарплату у більшому, ніж ним зазначено, розмірі, та сплачувати аліменти на дружину до досягнення дитиною трьохрічного віку, але в меншому, ніж просить позивач розмірі а саме у розмірі 1/6 (однієї шостої) частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, тобто, позовні вимоги слід задовольнити частково. Судові витрати відповідно до ст.88 ЦПК України слід віднести на рахунок відповідача.

Outcome: partial