Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-18 00:00:00

Позивач, [PERSON] , звернулася у суд з позовом до відповідача, Харківської міської ради, в якому просить суд : встановити факт проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу не менш п`яти років [PERSON] та [PERSON] на день його смерті [INFO] ; визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частку квартири [ADDRESS] , як учасника спільної сумісної власності з [PERSON] на підставі приватизації квартири 7 червня 1999 року, про що видане свідоцтво [NUMBER] про право власності на житло за реєстраційним № 2А-99-194185 м. Харкова виконавчим комітетом Харківської міської ради на ім`я [PERSON] та члена його сім`ї [PERSON] ; визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частку квартири [ADDRESS] в порядку спадкування як спадкоємця четвертої черги після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . В обґрунтування заявлених вимог зазначає, що проживала разом із [PERSON] однією сім`єю без реєстрації шлюбу з 1959 року. У 1960 році у них народилась дочка - [PERSON] , однак [PERSON] не був записаний як батько. В подальшому, згідно ордеру №02371 від 05.11.1962р. [PERSON] була надана квартира [ADDRESS] (в подальшому змінена адреса на [ADDRESS] ) . В ордері зазначено, що квартира надається на сім`ю - жінку [PERSON] та дочку - [PERSON] .. В подальшому вона із [PERSON] приватизували вказану квартиру на праві спільної сумісної власності. [INFO] [PERSON] помер, вона його поховала. Після смерті [PERSON] вона звернулась до нотаріуса про оформлення спадщини та видачі їй свідоцтва на її частку квартири, однак нотаріус відмовив, внаслідок чого вона вимушена звернутися за захистом своїх у суд. Відповідач - Харківська міська рада, у поданому відзиві, просила в задоволені позову відмовити. В обґрунтування своїх заперечень зазнає, що позивачем не надано належних та достатніх доказів проживання позивача однією сім`єю із померлим [PERSON] не менше п`яти років, до моменту відкриття спадщини, внаслідок чого вона не є спадкоємцем, після смерті [PERSON] та не має право на спадщину. 3-я особа [PERSON] , у судове засідання не з`явилась, повідомлялась судом, шляхом розміщення ухвали та повістки на сайт суду . Ухвалами суду було відкрито провадження у дані справі, витребуванні докази, залучена третя особа, справа призначена до судового розсляду. Суд заслухавши пояснення позивача, його представника, показання свідків - [PERSON] , [PERSON] дослідивши матеріали справи, вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити частково, з наступних підстав. Матеріали справи свідчать, що квартира [ADDRESS] , зареєстрована на праві спільної сумісної власності за [PERSON] та [PERSON] , на підставі свідоцтва про право власності на житло [NUMBER] від 07.06.1999р., виданого Центром приватизації державного житлового фонду. [PERSON] [INFO] помер. Його поховання, згідно наданого договору та квитанції, здійснювала [PERSON] . Згідно спадкової справи №220/2018, заведеної Восьмою Харківською державною нотаріальною конторою, після смерті [PERSON] із заявою про прийняття спадщини 16.04.2018 р. звернулась [PERSON] [PERSON] на момент смерті був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , заповіту не залишив. Нотаріусом постановою від 18.02.2019р. [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, після смерті [PERSON] , а також надані відповіді про неможливість видачі позивачу свідоцтва про право власності на Ѕ частину квартири. Позивач зазначає, що проживала разом із померлим [PERSON] однією сім`єю без реєстрації шлюбу , починаючи з 1959 р. Разом з тим, положення які містять норми про спільне проживання жінки та чоловіка однією сім`єю, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, введені з 01 січня 2004 року, разом із набранням Сімейним кодексом України законної сили. Тому встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, можливе лише після 01 січня 2004 року, коли набрав законної сили Сімейний кодекс України . Згідно ч.2 ст.3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. В порядку ч. 4 вказаної статті сім`я створюється не тільки на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а й на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. За положеннями ч.ч. 1,2 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя. Жінка та чоловік можуть одночасно перебувати лише в одному шлюбі - ст. 25 СК України. Відповідно до ч. 6 ст. 36 цього Кодексу шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя. При цьому, в порядку ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок смерті одного з подружжя або оголошення його померлим, а також у разі його розірвання. Положеннями ст. 74 СК України врегульовані майнові права осіб, що проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою. Дані положення є виключенням, а отже особи, що проживали без реєстрації шлюбу інших прав, ніж визначені ст. 74 СК України, не набувають. Крім того, як вбачається із тексту вказаної статті умовами набуття майнових прав на спільне майно є проживання жінка та чоловік однією сім`єю без реєстрації шлюбу, за умови якщо вони не перебувають в будь-якому іншому шлюбі. Аналіз наведених норм чинного законодавства дає підстави стверджувати, що законодавець визначив пріоритетність зареєстрованого шлюбу, також визначений принцип одношлюбності і заборони на укладання шлюбу з особою, яка вже перебуває в іншому зареєстрованому шлюбі. Встановлення судом факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу є визнанням державою сімейних стосунків фізичних осіб і, за своєю суттю є альтернативою зареєстрованого шлюбу, а отже такі відносини мають бути правомірними, що узгоджується із правовою позицією ВС від 25 квітня 2019 року у справі № 759/4596/18. Згідно відповіді Новосанжарського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавські області та копії актового запису №6 [PERSON] , 1933р.н. с.Клюсівка та [PERSON] , 1937р.н. с. Мар`янівка, 28.02.1956 року зареєстрували шлюб, відомості про розірвання шлюбу - відсутні. Відомості про смерть [PERSON] - відсутні. Показання свідків та надані суду письмові документи в копіях - договори, квитанції, ордер, свідоцтво, зазначених обставин не спростовують. У зв`язку з цим, наявність зареєстрованого шлюбу померлого [PERSON] із [PERSON] , за відсутності доказів розірвання шлюбу або смерті дружини, унеможливлює встановлення судом факту спільного проживання [PERSON] із позивачем, як чоловіка і дружина без реєстрації шлюбу, оскільки вказане не відповідає наведеним нормам сімейного права та суперечить моральним засадам суспільства. Таким чином, в задоволені позовних вимог про встановлення факту спільного проживання [PERSON] із позивачем, як чоловіка і дружина без реєстрації шлюбу та визнання права власності на Ѕ частку квартири в порядку спадкування, після смерті [PERSON] , необхідно відмовити, враховуючи, що зазначені вимоги є взаємопов`язані. Стосовно визнання за позивачем право власності на Ѕ частину квартири , в порядку поділу, суд зазначає наступне. Квартира [ADDRESS] є приватизованою на підставі ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду» на померлого [PERSON] та позивача , на праві спільної сумісної власності. Відповідно до ст.ст. 3, 8 ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду» приватизація здійснюється шляхом безоплатної передачі громадянам квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках з розрахунку санітарної норми 21 квадратний метр загальної площі на наймача і кожного члена його сім`ї та додатково 10 квадратних метрів на сім`ю; Відповідно до ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно); майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності; право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом; спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. Статтею 368 ЦК України передбачено, що спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Відповідно до ст.372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Пунктом 17 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» передбачено, що частка суб`єкта права спільної сумісної власності визначається зокрема, при поділі майна, виділі частки зі спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. Відповідно до п. 5 постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.1995 року №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. При відсутності доказів про те, що участь когось з учасників спільної сумісної власності (крім сумісної власності подружжя) у надбанні майна була більшою або меншою - частки визначаються рівними. Враховуючи презумпцію рівності часток співвласників у праві спільної сумісної власності, відмови нотаріуса у видачі свідоцтва позивачу на її частку квартири, суд вважає за необхідне визнати за позивачем право власності на Ѕ частину квартири [ADDRESS] , в порядку поділу майна . Інша Ѕ частина квартири є спадщиною спадкодавця [PERSON] . Враховуючи поділ квартири право спільної сумісної власності на неї підлягає припиненню. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial