Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася з цивільним позовом до [PERSON], третьої особи органу опіки та піклування Пустомитівської районної державної адміністрації Пустомитівського району Львівської області, в якому просить позбавити відповідача батьківських прав відносно його малолітньої дочки [PERSON], [INFO] та призначити позивача опікуном останньої. Свої вимоги мотивує тим, що позивач є бабою малолітньої [PERSON], [INFO]. [INFO] року померла [PERSON], яка була мамою малолітньої. Батько малолітньої, відповідач у справі, про свою малолітню дитину не дбає, не піклується про фізичний і духовний її розвиток, навчання. На підставі наведеного позов просить задовольнити. Позивач у судове засідання не з'явився, хоч про час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена, проте подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча про час та місце судового розгляду був належним чином повідомлений, однак подав заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечив. Представник третьої особи у судове засідання не з'явився, не повідомив про причини своєї неявки, хоч про час та місце розгляду справи був належним чином, обґрунтованих клопотань про відкладення такого, суду не надав, в силу положень ст. 169 ЦПК України, суд вважає за доцільне продовжити судовий розгляд за відсутності представника третьої особи. Відповідно до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи і докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку про часткове задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], що підтверджено свідоцтвом про народження серія [NUMBER] від 16.01.2007 року. Згідно рішення Пустомитівського районного суду Львівської області, яке не оскаржувалось та набрало законної сили, від 21.12.2011 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. [INFO] року померла [PERSON], що вбачається із свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 05.01.2016 року. 12.02.2016 року Пустомитівська районна державна адміністрація, як орган опіки та піклування, надали висновок № 04/17-437 про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON], оскільки він повністю ухилився від виконання батьківських обов'язків щодо своєї неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], не цікавиться розвитком дитини, станом здоров'я, вихованням, життям та навчанням. Із довідки з місця проживання про склад сім'ї і прописку №37 від 15.01.2016 року вбачається, що по [ADDRESS], в сім'ї позивача, [PERSON], проживає її малолітня онука [PERSON], [INFO], відносно якої заявлено позовну вимогу про позбавлення батьківських прав відповідача. Згідно положень ст.ст. 164, 165 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, зокрема, якщо вона (він) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. З врахуванням встановленого суд приходить до висновку, що відповідач ухиляється від виконання обов'язків по вихованню своєї малолітньої дитини, а тому позовна вимога про позбавлення відповідача батьківських прав відносно його малолітньої дочки [PERSON], [INFO], є обґрунтованою і такою, що підлягає задоволенню. Згідно ч.3 ст.60 ЦК України суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Відтак, оскільки у матеріалах справи відсутнє подання органу опіки та піклування про призначення [PERSON] опікуном малолітньої [PERSON], [INFO], суд прийшов до переконання, що позовна вимога про призначення позивача опікуном останньої, задоволенню не підлягає. Згідно ч.2 ст.4 ЗУ «Про судовий збір» за подачу до суду фізичною особою позовної заяви немайнового характеру сплачується судовий збір у розмірі 0,4 мінімальної зарплати, що станом на дату подачу позову до суду становить 551,20 грн. Відповідно до п.13 постанови № 10 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляд цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» якщо в позовній заяві об'єднано дві або більше самостійних вимог немайнового характеру, пов'язані між собою, судовий збір сплачується окремо з кожної із таких вимог (або загальною сумою). Проте, з матеріалів справи вбачається, що при подачі позову позивачем сплачено судовий збір лише у розмірі 551,20 грн., в той час, коли заявлено дві самостійні, пов'язані між собою, позовні вимоги немайнового характеру та слід було сплати 1 102,40 грн. (551,20 * 2). Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Відтак, беручи до уваги те, що позивачем при подачі позову повинно було бути сплачено 1 102,40 грн. судового збору за дві позовні вимоги, проте сплачено лише 551,20 грн. за одну позовну вимогу, те, що із двох позовних вимог задоволено лише одну, а в задоволенні другої відмовлено, суд прийшов до переконання про стягнення із відповідача не в користь позивача, а у користь держави 551,20 грн. недоплаченого позивачем судового збору, тому що, як зазначено вище, позивачем сплачено 551,20 грн., а не 1 102,40 грн. судового збору.

Outcome: partial