Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] У своєму позові позивач вказала, що 10.10.1998 року вона зареєстрував шлюб з відповідачем по справі [PERSON] Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося по причині різних характерів та відсутності спільних поглядів на життя, сім`я розпалася остаточно, бажання продовжувати шлюбні відносини відсутнє. На протязі останніх двох років сімейне життя між ними поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Відповідач неодноразово нехтував сімейними цінностями, такими як повага до дружини, піклування про створення в сім*ї доброзичливої, сприятливої морально-психологічної атмосфери. З його ініціативи між постійно виникали сварки, свідком яких постійно ставали їх діти, що тяжким чином вплинуло на психічний стан позивача та кожен раз спричиняло їй та дітям душевні страждання. Спільне господарство не ведеться. Спір про майно відсутній. Діти залишаються проживати з позивачем. Позивач у своєму позові просить розірвати шлюб з відповідачем. Позивач у судове засідання не з'явилася, але надала до суду заяву, в якій просить розглянути справу без її участі та просить позов задовольнити. Згодна на заочний розгляд справи. Відповідач у судовому засідання не з'явився, хоча був повідомлений у встановленому законом порядку, але своїх причин неявки та заперечень суду не надав. За згодою позивача суд увалює рішення суду при заочному розгляді справи. Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони 10.10.1998 року зареєстрували шлюб, про що відділом реєстрації актів громадянського стану Заводської районної адміністрації м. Запоріжжя складений актовий запис № 258( свідоцтво про одруження [NUMBER]). Від спільного шлюбу мають двох неповнолітніх дітей, які залишаються з позивачем. Шлюбні відносини між сторонами припинені, взаємини подружжя не підтримують, спільного господарства не ведуть. Бажання до примирення у сторін відсутнє. Подальше спільне подружжя і збереження шлюбу неможливо. Суд надавав сторонам строк для примирення, але примирення не відбулося. Згідно ст. 111 СК України суд приймає міри до збереження шлюбу, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. В даному випадку, сторони вважають неможливим з моральної точки зору, продовжувати шлюбні відносини, тому суд не може зобов'язати їх прийняти заходи до примирення. Відповідно до статті 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, суд приходить висновку, що шлюб між сторонами не може бути збережений, оскільки факти, встановлені у справі, свідчать про те, що він фактично розпався, спільне життя подружжя і збереження сім'ї стало неможливим, його формальне існування обмежує особисту свободу позивача та порушує його особисті інтереси, що мають істотне значення. Тому, суд приходе до висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved