Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-15 00:00:00

Позивач вказує на те, що 30 серпня 2014 року в селі Новий Любар Любарського району Житомирської області у віці 62 роки помер її чоловік [PERSON]. У відповідності з чинним цивільним законодавством вона являється спадкоємцем майна померлого серед якого є будинок з господарськими будівлями за №50 по вулиці Бердичівській в селі Новий Любар Любарського району, який вони разом із чоловіком збудували під час шлюбу. Зазначена будівля по завершенні будівництва у 1992 році було зареєстровано шляхом відкриття особового рахунку № 350 в погосподарській книзі № 8 за 1991-1995 роки. Іншої процедури реєстрації новоствореної будівлі на той час не було. Згідно з рішення органу місцевого самоврядування для будівництва та обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства спадкодавцю були передана у приватну власність земельна ділянка розміром 0.1986 і 0.3107 га. За даними органу місцевого самоврядування, дане домогосподарство до самочинно забудованих не відноситься, однак оформити спадщину вона не може через відсутність правовстановлюючих документів на будинок за вищевказаною адресою, а тому, зважаючи на вищезазначені обставини позивач просять суд ухвалити рішення про визнання за нею в порядку спадкування за законом по смерті її чоловіка право власності на вищевказаний житловий будинок з господарськими будівлями. Представник позивача [PERSON], у судове засідання на розгляд справи не зявився, але подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. Представник Юрівської сільської ради у судове засідання на розгляд справи не зявився, в наявній в матеріалах справи довідці проти задоволення заявлених позовних вимог не заперечує та просить справу слухати у його відсутності. У відповідності до ст. 197 ЦПК України, у звязку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. 02 квітня 1983 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, свідоцтво серії І-ТП № 451672, актовий запис № 4. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище чоловіка. Згідно довідки Юрівської сільської ради № 197 від 23 травня 2017 року [PERSON] з 1992 року проживав у власному житловому будинку по вулиці Бердичівській в селі Новий Любар Любарського району, який він разом із дружиною [PERSON], збудував під час шлюбу. Житловий будинок по завершенні будівництва було зареєстровано шляхом відкриття особового рахунку № 350 у по господарській книзі № 8 за 1991-1995 роки. Будинок до самочинно збудованих не відноситься. 30 серпня 2014 року в селі Новий Любар Любарського району Житомирської області помер [PERSON], що стверджується свідоцтвом серії І-ТП № 237100. Відповідно до ст. 346 ЦК України, однією з підстав припинення права власності є смерть власника, а відповідно до ст. 331 ЦК України право власності на нерухоме майно виникає з моменту його державної реєстрації. Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст.1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцям з часу її відкриття. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. У п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 04.10.1991 року «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», зазначено, що право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній йому в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради. Оскільки в судовому засіданні встановлено, що житловий будинок №50 по вулиці Бердичівській в селі Новий Любар Любарського району за матеріалами Юрівської сільської ради рахувався за померлим [PERSON], а позивач є спадкоємицею майна померлого за законом, то суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення.

Outcome: approved