Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-21 00:00:00

Позивач АТ «Ощадбанк» звернувся до суду із позовною заявою про стягнення з відповідачів [PERSON], [PERSON] заборгованості за кредитним договором в сумі 224919,22 гривень. Позивач мотивує свої позовні вимоги тим, що 30.05.2013 року між АТ «Ощадбанк» та відповідачем [PERSON] було укладено договір про іпотечний кредит №7853, згідно умов останній отримав кредит розміром 208000,00 гривень зі сплатою 18,5 %річних за користування кредитом, з кінцевим терміном повернення 27 травня 2033 року. Позивач всі свої зобовязання за кредитним договором виконав належним чином, надав відповідачу кредит у розмірі 208000,00 гривень. Як поручитель за виконання [PERSON] договірних зобовязань перед АТ «Ощадбанк» виступила [PERSON] згідно договору поруки №7853 від 30.05.2013 року, у звязку з чим несе солідарну відповідальність з [PERSON] по виконанню взятих на себе зобовязань. Однак, відповідач свої зобовязання належним чином не виконує, у звязку з чим має перед позивачем заборгованість в розмірі 224919,22 гривень, яку позивач просить стягнути солідарно з відповідачів на свою користь і яка складається з наступного: 188933,26 гривень заборгованість за кредитом; 29863,49 гривень заборгованість по відсотках; 4889,10 гривень інфляційне збільшення заборгованості; 1233,37 гривень три відсотки річних від суми заборгованості. Представник позивача в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надіслав на адресу суду письмову клопотання, яким просив справу розглядати за відсутності представника позивача, вимоги позову підтримав в повному обсязі, не заперечував проти винесення заочного рішення. Відповідачі у судове засідання 22 листопада 2017 року не з'явились, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, шляхом розміщення оголошення в газеті «Урядовий кур'єр» від 18 листопада 2017 року № 218, причин неявки суду не повідомили, заяви про розгляд справи без їх участі до суду не надходило. Враховуючи неявку у судове засідання належним чином повідомлених відповідачів, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів відповідно до положень ст. 224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Відповідно до договору про іпотечний кредит №7853 від 30 травня 2013 року, укладеного між ПАТ «Державний ощадний банк України», в особі філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» та [PERSON], банк зобовязується надати позичальнику кредит у розмірі 208000,00 гривень, а позичальник в свою чергу зобовязується прийняти, належним чином використовувати та повернути кредит в сумі 208000,00 гривень, а також сплатити проценти за користування кредитом в розмірі 18,5% річних в порядку, на умовах та в строки, визначені даним договором. Зазначена процентна ставка за користування кредитом є фіксованою. Кредит надається на 240 місяців з терміном остаточного погашення кредиту не пізніше 27 травня 2033 року на придбання двокімнатної квартири за договором купівлі-продажу, розташованої за адресою:Донецька область, [ADDRESS]. Відповідно до п. 3.9 договору про іпотечний кредит №7853 від 30 травня 2013 року банк має право у випадку, якщо будуть мати місце будь-які або всі можливі випадки невиконання позичальником та/або поручителем взятих на себе обовязків та недотримання умов, передбачених цим договором та/або Документами забезпечення та/або іншими договорами, укладеними позичальником з банком, вимагати дострокового повернення суми кредиту та всієї суми нарахованих процентів за користування кредитом (разом з будь-якими іншими нарахованими сумами або сумами, що підлягають до сплати за цим договором), у тому числі, але не виключно, у разі: затримання сплати частини основної суми боргу за кредитом та/або процентів за користування кредитом, інших платежів за цим договором на три календарних місяці (а.с. 3-8). Згідно договору поруки №7853 від 30 травня 2013 року, укладеного між ПАТ «Державний ощадний банк України», в особі філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк», [PERSON] як боржником, та [PERSON] як поручителем, остання як поручитель безумовно, безвідклично та безоплатно зобовязується перед кредитором відповідати солідарно з боржника за виконання в повному обсязі зобовязань, у тому числі того, що може виникнути в майбутньому відповідно до умов кредитного договору та додаткових договорів до нього (а.с. 9-14). Відповідно до заяви на видачу готівки №7853 від 30 травня 2013 року на рахунок [PERSON] Борисова видано грошову суму 208000,00 готівкою згідно кредитного договору №7853 від 30.05.2013 року (а.с. 15). Як вбачається з розрахунку заборгованість відповідача по кредитному договору №7853 від 30.05.2013 року станом на 13 березня 2017 року перед банком становить 224919,22 гривень, яка складається з наступного: 188933,26 гривень заборгованість за кредитом; 29863,49 гривень - заборгованість по відсотках; 4889,10 гривень інфляційні витрати від прострочених сум заборгованості; 1233,37 гривень 3% річних від прострочених сум заборгованості (а.с. 22). Відповідно до звіту щодо розрахунку сум інфляційних витрат та 3% річних від прострочених сум заборгованості за кредитом з 30.05.2013 року по 12.03.2017 року за кредитним договором №7853 від 30.05.2013 року, інфляційні витрати від прострочених сум заборгованості складає 4889,10 гривень; 3% річних від прострочених сум заборгованості складає - 1233,37 гривень (а.с. 23-24). Надання позивачем [PERSON] кредитних коштів з їх переведенням на рахунок відповідача, рух коштів на даному рахунку та виниклої заборгованості за кредитним договором, підтверджується виписками по рахунках [PERSON] (а.с. 25-43). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей термін. Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами, а розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 554 ЦК України уразі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов'язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно до ст. ст.1049, 1054 ЦК України позичальник зобовязаний повернути кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають з кредитних правовідносин» договір поруки має додатковий (акцесорний) до основного зобов'язання - кредитного договору - характер і укладається саме для забезпечення виконання останнього, а поручитель згідно з частиною першою статті 554 ЦК відповідає перед кредитором, за загальним правилом, солідарно із позичальником. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] свої зобовязання не виконав і тому має заборгованість перед позивачем у розмірі 224919,22 гривень, яка складається з наступного: 188933,26 гривень заборгованість за кредитом; 29863,49 гривень - заборгованість по відсотках; 4889,10 гривень інфляційні витрати від прострочених сум заборгованості; 1233,37 гривень 3% річних від прострочених сум заборгованості. А враховуючи, що окрім основного кредитного договору між позивачем та [PERSON], на виконання зобовязань останнього перед кредитором було укладено додатковий (акцесорний) договір поруки між позивачем та [PERSON], у відповідності до якого [PERSON] як поручитель, у разі невиконання [PERSON] зобовязань, солідарно з останнім несе відповідальність в повному обсязі за зобовязання, у тому числі за тими, що можуть виникнути в майбутньому відповідно до умов кредитного договору та додаткових договорів до нього, а тому встановлена вище сума боргу підлягає солідарному стягненню з відповідачів на користь позивача. Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Відповідно до ч. 2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання або за розпорядженням головуючого інший працівник апарату суду. У разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. На підставі викладеного, ст. ст. 526, 530, 553, 554, 536, 610, 612, 625, 1049, 1054 ЦК України, ст. 4 Закону України «Про судовий збір»,

Outcome: approved