Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-26 00:00:00

Позивач - [PERSON] , інтереси якого представляє адвокат Винту С.Б. звернувся до суду із позовом про визнання права власності на спадкове майно до відповідача Новоселицької міської ради об`єднаної територіальної громади. В обґрунтування\~позову посилається\~на те,\~що [INFO] в\~с.\~Рокитне,\~Новоселицького району\~Чернівецької області\~померла [PERSON] ,\~після \~смерті якої\~відкрилась спадщина\~на нерухоме\~майно,\~а саме\~на \~частку в\~майні колишнього\~колгоспного двору\~та на\~2\~земельні ділянки . Позивач не може оформити право власності у зв`язку з тим, що спадкодавець [PERSON] під час життя не оформила правовстановлюючі документи на спадкове майно. Окрім того позивач вказує що, за своє життя спадкодавець [PERSON] розпочала оформлення приватизації земельних ділянок, однак, зі смертю не встигла завершити дану процедуру приватизації та зареєструвати право власності На підставі зазначеного просить суд визнати за [PERSON] , [INFO] , право власності на 1/3 частку садибного житлового будинку, розташованого в [ADDRESS] , та складається з: житлового будинку літ. «А»; сараїв «Б, В, Г»; вбиральня літ. «Д»; колодязь № 1, огорожа № 2-4, в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Визнати за [PERSON] , [INFO] , право власності на 1/3 частку садибного житлового будинку, розташованого в [ADDRESS] , та складається з: житлового будинку літ. «А»; сараїв «Б, В, Г»; вбиральня літ. «Д»; колодязь № 1, огорожа № 2-4, в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] Визнати за [PERSON] , [INFO] , право на завершення приватизації та право на отримання свідоцтва про право власності на спадкове майно на земельні ділянки площею 0,15 га. для будівництва та обслуговування житлового будинку розташованого в с. Рокитне Новоселицького району Чернівецької області та на земельні ділянки площею 0.20 га. та 0.29 га. для ведення особистого селянського господарства, що розташовані в с. Рокитне Новоселицького району Чернівецької області в порядку спадкування після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . В підготовче судове засідання сторони не з`явились, хоча належним чином були повідомлені про дату, місце та час розгляду справи про що наявне підтвердження а матеріалах справи, разом з тим до початку підготовчого судового засідання представник позивача, подав заяву відповідно до якої позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити та провести судове засідання без його участі, а представник відповідача надав заяву, згідно якої позовні вимоги визнає в повному обсязі та просить розглядати справу за його відсутності. Частиною 3 ст. 200 ЦПК України визначено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги позову є обґрунтовані та підлягають задоволенню. Судом встановлено, що станом на 01.07.1990 року по 15.04.1991 року домогосподарство, що знаходиться по [ADDRESS] , відносилося до категорії колгоспних дворів, в якому були зареєстровані та проживали: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується довідкою. (а.с. 17) Відповідно до ст.ст. 120, 123 ЦК УPCP, [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , як члени колгоспного двору мали право по 1/3 частки домогосподарства по [ADDRESS] , яке відносилось до майна колгоспного двору та збереглося по теперішній час. Також судом встановлено, що [INFO] в с. Рокитне, Новоселицького р-ну, Чернівецької області померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] . (а.с. 8) За життя [PERSON] склала заповіт на користь [PERSON] та [PERSON] , який був посвідчений 11.01.2016 року в Рокитнянській сільській раді Новоселицького району Чернівецької області. Згідно заповіту все своє майно, що буде належати [PERSON] на день її смерті вона заповіла [PERSON] , окрім земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва за державним актом ЯА № 623308, дані земельні ділянки [PERSON] заповіла [PERSON] . Так, 28.03.2017 року [PERSON] отримала у власність 2 земельні ділянки, які належали спадкодавцю за Державним актом ЯА № 623308 відповідно до свідоцтв про право на спадщину за заповітом. (а.с. 20) На час смерті [PERSON] разом з нею проживав [PERSON] , який відмовився від свого права на обов`язкову частку. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що [INFO] в с. Рокитне Новоселицького району, Чернівецької області помер [PERSON] (а.с. 9) За життя він склав заповіт на користь [PERSON] , який був посвідчений в сільській раді с. Рокитне Новоселицького району Чернівецької області, 11.01.2016 року та зареєстрований в реєстрі за № 02. (а.с. 24) Після смерті спадкодавців залишився садибний житловий будинок, розташований по [ADDRESS] . Встановлено,\~що позивач\~ [PERSON] \~не може\~оформити право\~власності на\~2/3\~часток житлового\~будинку,\~що розташований\~в [ADDRESS] ,\~у зв`язку\~з відсутністю\~правовстановлюючих документів\~на спадкове\~майно,\~(а.с.\~21-23)\~а тому\~право власності\~в такому\~випадку,\~згідно ст.\~392\~ЦК України може бути визнано в судовому порядку. \~ \~ \~ \~Крім того, , після смерті матері [PERSON] відкрилась спадщина на 2 земельні ділянки, для будівництва та обслуговування жилого будинку розміром 0,25 га, що розташована в [ADDRESS] та для ведення особистого селянського господарства в розмірі 0,15 га в с. Рокитне Новоселицького району Чернівецької області. \~ \~ \~ \~За своє життя спадкодавець розпочав оформлення приватизації земельних ділянок, однак, зі смертю не встигла завершити дану процедуру приватизації та зареєструвати право власності. \~ \~ \~ \~Так, з рішення 19-ої сесії Рокитненської сільської ради ХХІ скликання від 11.03.1994 року вбачається, що спадкодавцю [PERSON] надано дозвіл на приватизацію 0,40 га землі, з яких 0,25 для будівництва для обслуговування житлового будинку та 0,15 га для ведення особистого підсобного господарства. (а.с. 14-16) Згідно довідки старостинського округу № 3 с. Рокитне фактично за [PERSON] рахується 3 земельні ділянки загальним розміром 0,64 га., з яких 0,15 га. розташована по [ADDRESS] , для будівництва та обслуговування житлового будинку, 0,20 га. та 0,29 га. для веденя особистого селянського господарства, розташовані в с. Рокитне Новоселицького району. (а.с. 17) Відповідно до ч. 1 ст. 1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка). Відповідно до п. 19 Постанови Пленуму Верховної ради України за № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» - перелік осіб, які мають право на обов`язкову частку, що визначений ст. 1241 ЦК України є вичерпним і розширеного тлумачення не потребує. На виконання вказаних вимог закону, судом встановлено, що спадкоємці, які б мали право на обов`язкову частку при спадкуванні за заповітом відсутні. Згідно ч. 1 ст. 3, п. 1 ч. 1 ст. 15 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин. За правилами ст.ст. 1216, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За правилами ст.ст. 1216, 1217, 1218, 1268 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, а тому прийняття спадщини частинами не можливе. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.ч. 1,1 ст.ст. 1220, 1221 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Відповідно ч. 1 ст. 1268, ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до положення ч. 1 ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до п. 1 ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Відповідно до п. а ч. 3 ст. 116 ЗК України безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі приватизації земельних ділянок які перебувають у користуванні громадян. Порядок приватизації земельних ділянок визначено ст. 118 ЗК України, за якою питання прийняття рішення про приватизацію на земельних ділянок покладено на орган місцевого самоврядування, якими за ст. 122 ЗК України є сільські, селищні, міські ради. Відповідно до п.п. 2, 8, 9 ст. 24 ЗУ «Про Державний земельний кадастр»\~державна реєстрація земельних ділянок здійснюється за місцем їх розташування відповідним Державним кадастровим реєстратором центрального органу виконавчої влади; що реалізує державну політику у сфері земельних відносин. На підтвердження державної реєстрації земельної' ділянки заявнику безоплатно видається витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку. Витяг містить всі відомості про земельну ділянку, внесені до Поземельної книги. Складовою частиною витягу є кадастровий план земельної ділянки. При здійсненні державної реєстрації земельної ділянки їй присвоюється кадастровий номер. Відповідно до ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Згідно ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачає, що право власності, серед іншого, на земельні ділянки посвідчує свідоцтво про право власності на нерухоме майно, головним завданням якого є підтвердження виникнення права власності при здійсненні державної реєстрації прав на нерухоме майно. Відповідно до положень ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до п. 3.5 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16.05.2013 року № 4-753/0/4-132 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст. 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. Згідно ч. 3 ст. 152 ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновленням стану земельної ділянки, який існував до порушення прав і запобігання вчинення дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсним рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; д) відшкодуванням заподіяних збитків; ж) застосування інших передбачених законом способів. За вказаних обставин, суд приходить до висновку, що спадкодавець [PERSON] , розпочавши процедуру приватизації згаданих земельних ділянок дотрималась вимог закону, проте в зв`язку із смертю, не встигла отримати правовстановлюючі документи на них. Таким чином, сукупність зібраних у справі доказів, дають суду право зробити висновок, що позовні вимоги обґрунтовані, а тому їх слід задовольнити з метою реалізації позивачем своїх законних прав. На підставі викладеного, відповідно до вимог ст.ст. 116, 118, 122, 125, 152 ЗК України, ст.ст. 1216, 1217, 1218, 1220, 1222, 1223, 1241, 1268, 1269, 1270, 1272, 1297 ЦК України,

Outcome: approved