Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-16 00:00:00

Позивач в особі представника за довіреністю Канаєва І.В. звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що позивач регулярно надавав послуги відповідачу з постачання питної води (прийманню стічних вод), та проводив нарахування за спожиті послуги відповідно до затверджених у встановленому законом порядку норм та тарифів, однак відповідач, порушуючи вимоги чинного законодавства щодо сплати комунальних послуг і умови договору про надання населенню послуг з питного водопостачання (водовідведення) та не сплачуючи борг за спожиті послуги з постачання питної води (прийманню стічних вод) добровільно, причиняє майнову шкоду позивачу. В результаті вищенаведеного, заборгованість відповідача відповідно до даних особистого рахунку за період з 01 грудня 2015 року по 31 березня 2017 року складає 1764,47 гривень, у зв'язку з чим позивач вимушений звернутися до суду. В судове засідання представник позивача Канаєв І.В. не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, зазначивши, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд їх задовольнити та не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився за невідомою суду причиною, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином: у відповідності до пункту 19 ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України та до частини 2 статті 1-1 Закону України «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв'язку з проведенням антитерористичної операції». У встановлений ухвалою про відкриття провадження у справі строк відзив на позовну заяву відповідачем також не поданий. Тому, за наявності умов, передбачених ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд вважає необхідним розглянути справу на підставі наявних у справі доказів з ухваленням заочного рішення по справі. У зв'язку з неявкою сторін та у відповідності до частини 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об'єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що відповідно до розрахунку заборгованості відповідач має заборгованість перед позивачем за надані послуги з питного водопостачання (водовідведення) та з постачання питної води (прийманню стічних вод) в сумі 1764,47 гривень за період з 01 грудня 2015 року по 31 березня 2017 року (а.с. 7 зворот). З довідки № 70083 про склад сім'ї споживача послуг з централізованого водопостачання (водовідведення), виданої станом на 21 червня 2017 року, за даними автоматизованої бази нарахувань та сплати за послуги, вбачається, що відповідач зареєстрований за адресою: [ADDRESS], та йому на вищевказану адресу 19 березня 2015 року позивачем направлено претензію щодо сплати заборгованості за використання наданих позивачем послуг (а.с. 7), після отримання якої відповідачем надано зобов'язання щодо сплати заборгованості (а.с. 9). Відповідно до копії довідки про встановлення тарифу та норми водоспоживання та водовідведення по КП «БАХМУТ-ВОДА» для споживачів - населення встановлено тарифи для сплати за надані послуги, які затверджені рішенням виконавчого комітету Артемівської міської ради (а.с. 11). Згідно копії ухвали Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 29 серпня 2017 року вбачається, що у видачі судового наказу про стягнення вищевказаної заборгованості позивачу було відмовлено та роз'яснено про право позивача на звернення з тією самою вимогою до суду у позовному порядку (а.с. 6). Відповідно до ч. 3 ст. 12 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах, заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. На підставі ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч. 5 ст. 81 ЦПК України). Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України). Згідно ст. 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди… У силу ст. 526 ЦК України, п. 33, 36 «Правил надання населенню послуг водопостачання і водовідведення» позивач фактично надає відповідачу послуги з водопостачання і водовідводу, у силу чого відповідач зобов'язаний робити оплату наданих послуг. Згідно ст. 16 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» порядок надання житлово-комунальних послуг, їх якісні та кількісні показники мають відповідати умовам договору та вимогам законодавства. Згідно ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору. Відповідно до статті 68 Житлового кодексу України відповідачі зобов'язані своєчасно вносити плату за комунальні послуги, в тому числі за послуги з водопостачання та водовідведення. Однак, виходячи з доказів, які маються в матеріалах справи, вбачається, що відповідачі не виконують цих зобов'язань, і станом на 31 березня 2017 року утворилась заборгованість по оплаті цих послуг в розмірі 1764,47 гривень, що підтверджується наданим позивачем розрахунком заборгованості. Вказаний розрахунок відповідачами не оспорювався, у зв'язку з чим приймається судом до уваги. Невиконання відповідачами передбачених законом зобов'язань по оплаті отриманих послуг є підставою для стягнення з них нарахованої суми заборгованості. Таким чином, суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими і позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати, пов'язані з розглядом справи, у вигляді судового збору в розмірі 1600 гривень. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved