Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-21 00:00:00

Позивач [PERSON]М . звернувся до суду із позовом до відповідача ОК «Юпітер-авто» про визнання права власності на гаражний бокс. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначили, що ним у 1989 році за власні кошти та власними зусиллями на території ОК «Юпітер-авто», розташованого за адресою: м.Харків, вул.Роберта Ейдемана, 3-А, розпочато та проведено будівництво гаражного боксу № 40 , площею 20, 6 кв.м. [PERSON] є членом Обслуговуючого кооперативу «Юпітер-авто», що знаходиться за адресою: м.Харків, вул.Роберта Ейдемана, 3-А, який повністю сплатив пайові та цільові внески. Спірний гаражний бокс розміщено під накриттям легкої конструкції. Ця конструкція була збудована на підставі Рішення Харківської міської ради №243-19 від 11.10.1989 року, яким підприємству гаражного і технічного обслуговування Всеукраїнській спілці автомобілістів було дозволено влаштування навісних конструкцій. Отримавши ордер на гаражний бокс, позивач за власні кошти обладнав металеву конструкцію ворітьми та з метою підтримання протипожежної безпеки, обклав металеві стінки цеглою. У звязку з тим, що 10.08.1999 року Президією Центральної ради Всеукраїнського Союзу автомобілістів було постановлено рішення №26 «Про припинення комерційного використання автостоянок Харківської обласної організації ВСА», користувачі гаражних боксів автостоянки, що знаходиться за адресою: м.Харків, вул.Роберта Ейдемана, 3-А, обєдналися в Обслуговуючий кооператив «Юпітер-авто», державна реєстрація якого відбулась 17.04.2006 року. Відповідно до технічного висновку «На обстеження несучих конструкцій існуючих побудованих будівель гаражів кооперативу «Юпітер-авто» по вул.Роберта Ейдемана, 3-А в м.Харкові», виконаного ТОВ Проектно-будівельним підприємством «Укрсхідреконструкція» (держ. ліцензія АБ №207087), встановлено, що будівлі гаражів, розташованих по вул.Роберта Ейдемана, 3-А в м.Харкові (авто зупинка «Юпітер-авто») знаходяться в задовільному стані. Усі капітальні будівлі та їх конструкції, зведені на території гаражного кооперативу «Юпітер-авто», відповідають будівельним нормам, які діяли на час будування будівель та придатні для подальшої експлуатації. Позивач в судове засідання не зявився , надав до суду заяву, в якій позовні вимоги повністю підтримав та просив суд розглядати справу у його відсутність. Представник відповідача ОК «Юпітер-авто» в судове засідання не з′явився, про час та місце розгляду був сповіщений в установленому порядку . За таких обставин суд прийняв рішення про заочний розгляд справи, у відсутність відповідача, оскільки в справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін. Представник третьої особи, Харківської міської ради, у судове засідання не зявився, про час та день слухання справи судом був сповіщений належним чином, заяв про розгляд справи у їх відсутності суду не надавав Суд, ознайомившись із заявою позивача, дослідивши надані докази в їх сукупності, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що позивачем за власні кошти та власними зусиллями на території ОК «Юпітер-авто», розташованого за адресою: м.Харків, вул.Роберта Ейдемана, 3-А, розпочато та проведено будівництво гаражного боксу № 40 (літ. «А-1») , площею 20,6 кв.м. Фактичними користувачами гаражних боксів ОК «Юпітер-авто», розташованих за адресою: м.Харків, вул.Роберта Ейдемана, 3-А, є члени вказаного кооперативу. Згідно ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися, розпоряджатися своєю власністю. Право власності набувається в порядку, визначеному законом. Право власності є непорушним. Відповідно до ч.1 ст.316 Цивільного кодексу України право власності є правом особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст.319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Він має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст.321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Всупереч викладеним вище нормам позивачі не можуть в повній мірі здійснити своє право власності щодо зазначених нежитлових будівель, а саме позивачі обмежені у своєму праві розпоряджатися своїм майном, оскільки право власності на нього не зареєстровано належним чином. Згідно ч.2 ст.328 Цивільного кодексу України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону, або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Як передбачено ст.331 Цивільного кодексу України, право власності на нову річ, виготовлену (створену) особою, набувається нею якщо інше не встановлено договором або законом. Особа, яка виготовила (створила) речі із своїх матеріалів на підставі договору, є власником цієї речі. Право власності на нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди, тощо) вникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Згідно ч.1 ст.376 Цивільного кодексу України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Згідно ст.392 Цивільного кодексу України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує право власності. Положення ст.16 Цивільного кодексу України забезпечують можливість захисту порушених прав та охоронюваних законом інтересів, зокрема, шляхом визнання відповідного права. Відповідно до ч.3 ст.375 Цивільного кодексу України право власника на забудову здійснюється ним за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням. Суд вважає, що відповідачем по справі не надано належних доказів, які б спростовували доводи позивача, отже\~ позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Підставою для проведення державної реєстрації права власності на нерухоме майно відповідно до п.п.10 п.27 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою КМУ №703 від 22.06.2011 року є рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно. На підставі викладеного,

Outcome: approved