Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-20 00:00:00

Позивач Волинський обласний фонд підтримки індивідуального житлового будівництва на селі звернувся в суд з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про солідарне стягнення заборгованості за договором позики та договором поруки. Позовні вимоги мотивує тим, що 29.04.2009 року між [PERSON] та Волинським обласним фондом підтримки індивідуального житлового будівництва на селі було укладено кредитний договір № 1526 про надання позики для будівництва житлового будинку розмірі 50 000 грн. на строк 15 років під 3 % річних. Встановлено обов'язок позичальника в строк до 29 квітня щорічно проводити погашення позики рівними частинами, та 3 % річних за користування позикою. З метою забезпечення виконання зобов'язань за договором позики між Волинським обласним фондом підтримки індивідуального житлового будівництва та [PERSON], [PERSON], 16.04.2009 року укладено договір поруки № 1101. Відповідачі свої зобов'язання, щодо погашення кредитної заборгованості не виконали, ігнорували повідомлення та претензії, які надсилав позивач. Загальна сума заборгованості станом на 28.08.2014 року становить 24484,95 грн., яку просять стягнути з відповідачів по справі солідарно на користь держави в особі обласного фонду підтримки індивідуального житлового будівництва на селі та судові витрати по сплаті судового збору в сумі 243,60 грн. Представник позивача - Козак Т.І. в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, згідно якої позовні вимоги підтримує, просить розгляд справи проводити у її відсутності та не заперечує щодо ухвалення заочного рішення. Відповідачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, заяв про розгляд справи у їх відсутності чи заперечень на позов до суду не надходило. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв'язку з чим, на підставі ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, відповідно до положень ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що 29.04.2009 року між Волинським обласним фондом підтримки індивідуального житлового будівництва на селі та [PERSON] було укладено кредитний договір № 1526, на підставі якого останньому надано кредитні кошти в розмірі 50 000 грн. під 3% річних за користування кредитом строком до 29.04.2024 року /а.с. 7-8/. Факт отримання [PERSON] кредитних коштів стверджується платіжними дорученнями: № 352 від 30.04.2009 року про перерахування 14000 грн., № 621 від 26.06.2009 про перерахування 10 000 грн., № 1230 від 29.09.2009 року про перерахування 10 000 грн., № 1547 від 24.11.2009 року про перерахування 5000 грн., № 1741 від 25.12.2009 року про перерахування 4018 грн., № 1085 від 07.10.2010 року про перерахування 6982,00 грн. /а.с.10-12/. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, тобто належним виконанням зобов'язання з боку відповідача є повернення кредиту та сплата відсотків за користування ним у строки, в розмірі та валюті, як це було визначено кредитною угодою. В порушення умов договору та статей 509, 526, 1054 ЦК України, [PERSON] належним чином умови кредитного договору не виконує та погашення кредиту не проводить. Відповідно до ч. 1 ст. 546, ст. 549 ЦК України, виконання зобов'язання забезпечується, зокрема, неустойкою, яка визначається як пеня, і є грошовою сумою чи іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобов'язання, і як передбачає п. 3. ч. 1 ст. 611 ЦК України, сплата неустойки є правовим наслідком порушення зобов'язання. Право позивача на нарахування та стягнення пені за несвоєчасне повернення кредиту, передбачене також п. 3.2. договору, відповідно до якого за порушення зобов'язання нараховується пеня в розмірі 0,5 відсотка від суми простроченої заборгованості за кожний день прострочки. Разом з тим, з метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором № 1526 від 29.04.2009 року, між Волинським обласним фондом підтримки індивідуального житлового будівництва на селі та [PERSON], [PERSON] було укладено договір поруки № 1101 від 16.04.2009 року, згідно якого поручителі зобов'язувались перед фондом відповідати по поверненню кредиту, наданого [PERSON], в повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. В силу ч. 1, ч. 2 ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Як вбачається з розрахунку суми боргу, заборгованість [PERSON] по договору про надання позики на будівництво житлового будинку становить 24484,95 грн., в тому числі: сума основного боргу 6600 грн. 00 коп.; відсотки за користуванням позикою 4169,31 грн. та пеня 15963,89 грн. /а.с.5/. За таких обставин, оцінивши дослідженні в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, що у даній справі становить 244 грн. 85 коп. судового збору.

Outcome: approved