Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-14 00:00:00

Позивач [PERSON] пред`явив до суду позов до відповідача [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Орган опіки та піклування Тернопільської міської ради, у якому просить визначити місце проживання неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , разом із батьком - [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування заявлених позовних вимог покликається на те, що він перебував у зареєстрованому шлюбі із відповідачкою [PERSON] , який розірвано рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 03 квітня 2017 року. Від шлюбу - народилися двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . На даний час відповідачка [PERSON] тимчасово проживає по [ADDRESS] , у будинку, який належить його ( [PERSON] ) матері - [PERSON] . Вказує, що на даний час, він разом із дітьми проживає по [ADDRESS] , що належить його матері - [PERSON] . Працює у приватному підприємстві «Прим`єр Дент» та отримує заробітну плату, повністю матеріально забезпечує дітей, у повній мірі займається їх вихованням. Зазначає, що його колишня дружина [PERSON] не може більше проживати у помешканні його матері за адресою: [ADDRESS] , оскільки власник будинку - [PERSON] висловила вимогу [PERSON] про зміну місця проживання і негайне виселення із житлового будинку. Відтак, вважає, що діти повинні залишатися проживати із ним за адресою: [ADDRESS] у помешканні його матері (бабусі дітей), оскільки він переконаний, що і в подальшому зможе у повному обсязі створювати всі необхідні умови для проживання та нормального розвитку дочок, забезпечити їм гармонійний розвиток у атмосфері любові. Крім цього, вказує, що дочки його дуже люблять і поважають. Натомість у відповідачки немає належних побутових умов для проживання дітей, оскільки вона матеріально не забезпечена у повній мірі та не має власного помешкання. Разом із тим, він не має наміру перешкоджати відповідачу у здійсненні її прав та обов`язків по відношенні до дітей. Посилаючись на наведені обставини просив позов задовольнити. Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 01 липня 2019 року відкрито провадження у вказаній цивільній справі та призначено її до розгляду за правилами загального позовного провадження у підготовчому судовому засіданні. 30 липня 2019 року від відповідачки [PERSON] надійшов до суду відзив на позов, згідно якого відповідачка заперечує проти викладених у позові обставин. В обґрунтування поданого відзиву покликається на те, що вона разом із неповнолітніми дітьми [PERSON] та [PERSON] проживають у житловому будинку за адресою: [ADDRESS] , власником якого є матір позивача - [PERSON] . Вказує, що її проживання у вказаному житловому будинку зумовлене необхідністю здійснювати догляд за дітьми. При цьому, вони із відповідачем не дійшли згоди щодо того, з ким повинні проживати їх діти. Позивач [PERSON] протягом останніх шести років проживає разом із батьками в іншому будинку, який знаходиться на території будинковолодіння за адресою: [ADDRESS] . Після розірвання шлюбу, відповідач не бажав проживати разом із своїми дітьми в одному будинку. Також відповідачка зазначає, що твердження позивача про повне матеріальне забезпечення дітей не відповідає дійсності, оскільки рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 01 липня 2019 року установлено, що [PERSON] не виконує своїх батьківських обов`язків по утриманні дітей та не надає їм матеріальної допомоги. Вказаним рішенням суду із позивача стягнуто аліменти на утримання дітей. Відповідачка вважає, що позивач, працюючи на посаді директора ПП «Прем`єр дент», а також безоплатно працюючи зубним техніком, та навчаючись на денній платній формі навчання, із розміром вартості навчання 14800 гривень у рік, не матиме можливості належним чином приділяти час та увагу вихованню дітей. Крім цього, оскільки значна частина коштів із його доходів йде на оплату вартості навчання, то відповідно у позивача немає можливості належним чином забезпечувати дітей усім необхідним. Також відповідачка вказує, що позивач часто перекладає свої обов`язки по вихованню дітей на його батьків, однак, вона як матір дітей категорично проти того, щоб її дітей передавали на виховання бабусі та дідусеві, оскільки самостійно спроможна забезпечити дітей належним вихованням. Крім цього, відповідачка стверджує, що не відповідають дійсності викладені позивачем обставини щодо відсутності у неї житла, а також щодо того, що вона матеріально не забезпечена, оскільки вона працює на посаді головного лікаря ПП «Прем`єр дент» та отримує заробітну плату у розмірі 4350 гривень у місяць, що не є значно меншою від заробітної плати позивача, яка становить 4800 гривень у місяць. Також, їй матеріально допомагають її батьки, та вона є власником 1/4 частки житлового будинку, що знаходиться по [ADDRESS] , а тому, на відміну від позивача, який проживає у будинку своїх батьків, у неї ( [PERSON] ) є власне помешкання та вона може забезпечити дітей усім необхідним. Крім цього, зазначає, що умови проживання, у житловому будинку, власником 1/4 частки якого вона являється, є значно кращими, ніж у будинку, де вона із дітьми проживає на даний час, власником якого є матір позивача. Зокрема вважає, що проживання дітей у будинку по [ADDRESS] , шкодить для їх здоров`я, у зв`язку із тим, що будинок потребує ремонту, стіни та стеля вкриті пліснявою та грибком, що є небезпечним для здоров`я дітей. Самостійно вона не має право зробити ремонт у вказаному помешканні без згоди власниці - матері позивача, яка не бажає здійснювати ремонт будинку. Відтак, відповідачка вважає, що у даному випадку відсутні підстави для визначення місця проживання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] із позивачем [PERSON] . З цих підстав просила відмовити у задоволенні позову. Також, [PERSON] подала до суду зустрічний позов до відповідача [PERSON] , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Служба у справах дітей Тернопільської районної державної адміністрації, Виконавчий комітет Тернопільської міської ради, у якому просила визначити місце проживання дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] разом із матір`ю - [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі із відповідачем [PERSON] , який розірвано [INFO] . Після розірвання шлюбу, вона разом з дітьми зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] , власником якого є матір [PERSON] - [PERSON] . Впродовж останніх шести років відповідач [PERSON] проживає разом із своїми батьками в окремому житловому будинку за тією ж адресою, що і вона з дітьми по [ADDRESS] . Протягом останніх шести років відповідач не виявляв бажання проживати разом із своїми дітьми та піклуватися про них, незважаючи на те, що діти часто хворіли. Вважає, що станом на даний час діти не можуть залишатися проживати у житловому будинку по [ADDRESS] , оскільки у ньому немає окремих кімнат для дітей. Вона разом із дітьми проживають в одній кімнаті, стіни та стеля у будинку вкриті пліснявою та грибком, що шкодить здоров`ю дітей. Однак власник будинку відмовляється здійснювати ремонт, а вона самостійно невправі без згоди власника проводити ремонтні роботи. Відповідач [PERSON] немає власного житла та проживає разом із батьками, яким часто делегує свої батьківські обов`язки з приводу виховання неповнолітніх дочок [PERSON] та [PERSON] . Натомість вона є власником 1/4 частини житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель та споруд, що знаходиться по [ADDRESS] . Відтак, на відміну від [PERSON] вона має власне помешкання та може забезпечити належні умови проживання дітям. Крім цього, зазначає, що умови проживання у належному їй житловому будинку, що знаходиться у с. Біла, Тернопільського району, Тернопільської області є значно кращими, ніж умови у житловому будинку, де проживають діти на даний час, по [ADDRESS] . Також зазначає, що вона є матеріально забезпеченою, оскільки працює на посаді головного лікаря у приватному підприємстві «Прим`єр дент» та отримує заробітну плату у розмірі 4350 гривень. Крім цього, їй матеріально допомагають батьки та на утримання дітей відповідач на її користь сплачує аліменти у розмірі 1/3 частини його заробітку, починаючи з 13 травня 2019 року та до досягнення дітьми повноліття. Розмір доходів [PERSON] становить 4800 гривень у місяць. Попри це, [PERSON] також навчається на денній платній основі у приватному вищому навчальному закладі «Медичний коледж», де оплачує вартість навчання у сумі 14800 гривень у рік. [PERSON] вважає, що при отримуваному розмірі доходів відповідача та розмірі його витрат, зокрема по оплаті вартості навчання, він не зможе забезпечити дітей усім необхідним та створити для них необхідні для проживання та розвитку умови. Крім цього, вказує, що відповідач [PERSON] не усвідомлює обсягів роботи з дітьми та процесу їх виховання, оскільки давно не живе разом із дітьми, та, при цьому, часто делегує свої обов`язки батькам. Натомість вона, як матір дітей, категорично не погоджується із тим, щоб її діти проживали разом із бабусею та дідусем, оскільки вона постійно піклується та дбає про навчання дочок, слідкує за їх навчальним процесом, фізичним та духовним розвитком. Крім цього, вважає, що дітей не можна розлучати з матір`ю. За вказаних обставин, просила зустрічний позов задовольнити. 07 серпня 2019 року позивач [PERSON] подав до суду відповідь на відзив, у якому вказує на безпідставність та необґрунтованість викладених обставин, зазначених відповідачкою у відзиві на позов. Зокрема вказує, що не заслуговують на увагу твердження відповідачки про те, що він не виявив бажання проживати з дітьми, оскільки він разом із батьками проживає за однією адресою із дітьми та відповідачкою по [ADDRESS] . Також необґрунтованим є твердження відповідачки про те, що він усунувся від виховання і утримання дітей, оскільки він неодноразово купляв дітям дорого вартісні речі та постійно піклується про дітей. Також зазначає про те, що не слід брати до уваги доводи відповідачки про неможливість виховання ним дітей, у зв`язку із його постійною зайнятістю на роботі, оскільки виховання дітей для нього є пріоритетним. Разом із цим, вважає, що відповідачка подає неналежний приклад для виховання дочок, оскільки не виконує належним чином свої обов`язки по веденні домашнього господарства. Крім цього, позивач вказує на необґрунтованість твердження відповідачки про те, що власниця житлового будинку - [PERSON] відмовляється здійснювати ремонт у помешканні, оскільки саме звернення [PERSON] до суду із позовом до відповідачки [PERSON] про припинення [PERSON] права користування житловим будинком та її виселення зумовлене саме необхідністю здійснювати ремонт у будинку з метою його подальшого відчуження. Покликаючись на те, що його звернення до суду із вказаним позовом зумовлене виключно з метою захисту прав та інтересів дітей просив позов задовольнити. Від відповідачки надійшли до суду письмові заперечення на відповідь на відзив, у якому вказує, що намір матері позивача [PERSON] відчужити житловий будинок у якому проживають неповнолітні діти, та з огляду на те, що позивач не має власного житла, свідчить про те, що неповнолітніх дітей не можна залишати проживати із батьком. Також заперечує доводи позивача про те, що вона подає негативний приклад дочкам, оскільки вважає, що як мати та лікар за професією вона робить усе необхідне для дітей, турбується про стан їх здоров`я та розвиток, дотримується усіх рекомендацій лікарів, організовує дітям дозвілля та відпочинок. Відповідачка вважає, що всі доводи позивача не заслуговують на увагу та є необґрунтованими, у зв`язку із чим просить відмовити у задоволенні позову. 11 листопада 2019 року судом прийнято до розгляду зустрічний позов [PERSON] про визначення місця проживання неповнолітніх дітей та об`єднано його із первісним позовом, про що постановлено ухвалу суду, занесену до протоколу судового засідання. У судовому засіданні 03 грудня 2019 року судом виключено із учасників процесу третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Орган опіки та піклування Тернопільської міської ради. Також, 03 грудня 2019 року за клопотанням представника третьої особи Тернопільської районної державної адміністрації Тернопільської області Мікула М.П. судом направлено матеріали даної цивільної справи в орган опіки та піклування Тернопільської райдержадміністрації для надання висновку, про що постановлено ухвалу суду, занесену до протоколу судового засідання. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, однак, його представник адвокат Парубій І.М. подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності та відсутності його довірителя, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, подавши заяву про розгляд справи за її відсутності та за відсутності її представника - адвоката Бабій Г.В., вказала, що заперечує проти позову [PERSON] та підтримує свій позов у повному обсязі, просить визначити місце проживання неповнолітніх дітей разом із нею за адресою: [ADDRESS] . Від представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Органу опіки та піклування Тернопільської районної державної адміністрації - Перелюк О.С. надійшла до суду заява про розгляд справи за її відсутності, згідно якої просить врахувати висновок органу опіки та піклування, у якому враховані якнайкращі інтереси дітей, які бажають проживати з матір`ю. Судом установлено: Позивач [PERSON] та відповідачка [PERSON] з 09 січня 2003 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 03 квітня 2017 року. Від шлюбу у сторін [INFO] народилася дочка [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим 13 червня 2003 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області України (актовий запис №1019). [INFO] у сторін народилася дочка [PERSON] , про що складено актовий запис №1606 Відділу реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області України. Згідно довідки виданої 17 листопада 2017 року виконкомом Великогаївської сільської ради, [PERSON] зареєстрована та проживає по [ADDRESS] . Разом із нею за вказаною адресою зареєстровані та проживають її діти: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 01 липня 2019 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання неповнолітніх дітей: дочки [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/3 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 13 травня 2019 року і до досягнення дітьми повноліття. Згідно довідки №1 виданої 27 травня 2019 виданої приватним підприємством «Прем`єр дент», за період з січня 2019 року по травень 2019 року розмір доходів [PERSON] , який працює за основним місцем роботи у ПП «Прем`єр дент» складає 24060 гривень. Відповідно до довідки №4 виданої 08 липня 2019 року приватним підприємством «Прем`єр дент», [PERSON] дійсно працює за основним місцем роботи головним лікарем в стоматологічній клініці ПП «Прем`єр дент», з 09 грудня 2008 року, розмірі її доходу за період з січня 2019 року по червень 2019 року становить 26000 гривень. Як убачається із відповіді на адвокатський запит, наданої Приватним вищим навчальним закладом «Медичний коледж» від 18 липня 2019 року за №235, відповідно до наказу №122 від 11 серпня 2016 року [PERSON] був зарахований студентом першого курсу денної форми навчання Приватного вищого навчального закладу «Медичний коледж» за спеціальністю 5.12010104 «Стоматологія». Відповідно до договору №03206, укладеного між [PERSON] та Приватним вищим навчальним закладом «Медичний коледж» вартість освітньої послуги за 1 рік навчання складає 14800 гривень. За період навчання у ПВНЗ «Медичний коледж» від дня зарахування і до дня формування даної відповіді [PERSON] . Згідно Довідки №02-12/123 виданої 15 липня 2019 року Тернопільською Українською гімназією ім. І. Франка Тернопільської міської ради, [PERSON] та [PERSON] є ученицями гімназії. [PERSON] навчається у 11-В класі, [PERSON] - у 6-В класі. [PERSON] та [PERSON] зарекомендували себе як дисципліновані учениці. Виявляють логічне, образне, творче мислення, беруть участь у громадському житті. Мати дітей - [PERSON] активно займається вихованням дітей, слідкує за їх успішністю в школі, побутовими умовами, харчуванням, одягом. Мати постійно цікавиться життям дочок в школі, допомагає дітям з уроками. [PERSON] та [PERSON] завжди охайно виглядають, вдягнені відповідно до погоди та ситуації. У дітей впевнений, неконфліктний, проте, наполегливий характер. Виховуються у демократичному стилі. Відносини [PERSON] та [PERSON] з мамою можна вважати гармонійними, відкритими, з чіткими соціальними межами. Із довідки №01-16/07/19 виданої 16 липня 2019 року громадською організацією «Клуб спортивного танцю «Віват» слідує, що [PERSON] займається бальними танцями у КТС «Віват» впродовж 7 років. Періодично бере участь у спортивних змаганнях, що проводяться у Тернополі та за його межами. На змагання [PERSON] в основному супроводжує мама. Бальні сукні, аксесуари та взуття теж купляє мама [PERSON] , яка завжди підтримує захоплення дочки, старається допомогти їй у відвідуванні змагань для підвищення її професійного рівня як танцівниці. Відповідно до характеристики на [PERSON] виданої 17 липня 2019 року Великогаївською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області за №1973, [PERSON] зареєстрована і проживає за адресою: [ADDRESS] , у будинку, власником якого є її свекруха - [PERSON] . [PERSON] розлучена, виховує дітей [PERSON] та [PERSON] , дбайлива і турботлива мати, велику увагу приділяє вихованню своїх дітей. За місцем проживання [PERSON] характеризується з позитивної сторони. За час проживання на території сільської ради, заяв та скарг від сусідів та жителів села на неї не поступало. Згідно договору дарування частки житлового будинку від 27 червня 2019 року, укладеного між [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] передав безоплатно у власність [PERSON] 1/2 частку із належної йому 1/2 частки житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель і споруд, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Вказаний договір посвідчено приватним нотаріусом Тернопільського районного нотаріального округу Сліско С.М. та зареєстрований у реєстрі за №750. Відповідачка [PERSON] як на одну із підстав для відмови у задоволенні позову [PERSON] про визначення місця проживання дітей разом із ним за адресою: [ADDRESS] вказує, що у матері позивача [PERSON] відсутні документи на вказаний житловий будинок. Як убачається із Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №170777263, сформованої 18 червня 2019 року, інформація про право власності, інші речові права, іпотеки, обтяження у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно - відсутня. При цьому, згідно інформації Тернопільського районного госпрозрахункового бюро технічної інвентаризації №774 від 08 серпня 2019 року, за матеріалами бюро станом на 01 січня 2013 року, житловий будинок [ADDRESS] за [PERSON] на підставі договору дарування, посвідченого Тернопільською районною держнотконторою 03 лютого 1995 року за реєстровим №179 та записано у реєстрову книгу [ADDRESS] . Із психологічної характеристики впливу соціального оточення на дітей, наданої психологічною майстернею «Джерело» на [PERSON] та [PERSON] слідує, що [PERSON] є дуже замкнутою, поводить себе надзвичайно закрито, при будь-якому інформаційному запитанні про ситуацію в родині та стосунках з матір`ю та батьком починає плакати. Не пам`ятає гармонійних люблячих стосунків між її батьками, але має власні гарні спогади від кожного з них. У дитини наявна довіра лише до старшої сестри [PERSON] . [PERSON] має рівнозначні почуття до дорослих у родині, однак вважає, що їй із сестрою краще залишатися з мамою через статеву приналежність та розуміння проблем дорослішання дітей. Згідно висновку Тернопільської районної державної адміністрації про визначення місця проживання дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] від 03 січня 2020 року за №02.23/01-10, Тернопільська районна державна адміністрація вважає за доцільне визначити місце проживання дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] разом із матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . У відповідності із вимогами ст.153 Сімейного кодексу України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Згідно ч. 1-2 ст. 155 Сімейного кодексу України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Згідно вимог ст. 157 Сімейного кодексу України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. У відповідності із ч. 1 ст. 160 Сімейного кодексу України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Відповідно до ч. 1 ст. 161 Сімейного кодексу України, якщо мати та батько, що проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Згідно із ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому, у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Частиною 4 ст.29 ЦК України, визначено, що місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Статтею 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованої Постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27.02.1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Положеннями принципу 6 Декларації прав дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 року встановлено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона має, якщо це можливо, зростати в піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, у будь-якому разі - в атмосфері любові та моральної і матеріальної забезпеченості ; малолітня дитина, крім випадків, коли є виняткові обставини не має розлучатися зі своєю матір`ю. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Пунктом 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійним та поділ спільного майна подружжя» роз`яснено, що при вирішенні спору про місце проживання дитини належить звертати увагу на її вік та з`ясовувати, з ким із батьків вона бажає проживати. Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ, Суд) у своєму рішенні від 01 липня 2017 року у справі «М .С . проти України» наголосив, що основне значення при визначенні місця проживання дитини має вирішення питання про те, що найкраще відповідає інтересам дитини. При цьому ЄСПЛ зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним. При вирішенні спору щодо місця проживання дітей, суд бере до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, вік дітей, майновий стан батьків, що мають істотне значення, але насамперед мають виходити з інтересів самої дитини, враховуючи при цьому сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан тощо. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю. Статтею 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.12.1991 року, у всіх діях відносно дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними або приватними інституціями, які займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється найкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно положень ст. 9 вказаної Конвенції держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. При цьому поняття розлучення слід тлумачити з огляду на право одного з батьків на спілкування з дитиною та обов`язок другого батька надати можливість для такого спілкування. Як установлено судом, між сторонами по справі склалися складні стосунки, що призвело до виникнення сварок та конфліктів з приводу визначення місця проживання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що призвело до їх звернення до суду із вказаним позовом. Під час розгляду справи судом установлено, що як мати, так і батько піклуються про неповнолітніх дочок [PERSON] та [PERSON] , діти прихильні до обох батьків. Разом із цим, судом при вирішенні позовних вимог враховується можливість матері дітей [PERSON] забезпечити належні умови проживання, виховання та розвиток дітей, оскільки вона має у власності частку у житловому будинку, постійне місце роботи, стабільний заробіток та позитивно характеризується за місцем проживання. Будь-яких доказів, які б свідчили про те, що визначення місця проживання дітей разом із матір`ю може зашкодити їх інтересам, в ході розгляду справи не здобуто. Крім того, неповнолітні дочки сторін [PERSON] та [PERSON] , з огляду на їх стать та вік, потребують перш за турботи та розуміння матері. У даному випадку відсутні виняткові обставини для розлучення неповнолітніх дітей з матір`ю. Разом із цим, суд зауважує, що батько дітей, у разі визначення місця проживання дітей з матір`ю, не обмежений у своєму праві на спілкування та участь у вихованні дітей. Аналізуючи вищевикладене, беручи до уваги висновок органу опіки та піклування, з метою забезпечення якнайкращих інтересів дітей, суд вважає необхідним визначити місце проживання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , разом із матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Відтак, у задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Орган опіки та піклування Тернопільської районної державної адміністрації про визначення місця проживання неповнолітніх дітей слід відмовити, а зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Орган опіки та піклування Тернопільської районної державної адміністрації про визначення місця проживання неповнолітніх дітей - задовольнити. За положеннями ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved