Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-13 00:00:00

Позивач, Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк», звернувся до суду з даним позовом 17.11.2020 року обґрунтовуючи тим, що відповідно до укладеного договору № б/н від 06.12.2011 року [PERSON] отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua складає між нею та Банком Договір про надання банківських послуг.14.06.2018 року відбулась державна реєстрація та змінено повне та скорочене найменування позивача Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» на Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк». Банк виконав умови договору, а відповідач, в свою чергу, його порушила, чим спричинила заборгованість, яка станом на 09.09.2020 року становить 35 844 грн. 53 коп. В добровільному порядку відповідач відмовляється повернути кошти, тому позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитом в сумі 35 844 грн. 53 коп. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 102 грн. 00 коп. Ухвалою суду від 11.12.2020 року у вказаній справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В судове засідання представник позивача не з`явився, про день, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, до позову додано клопотання представника позивача, за довіреністю у справі - Ляр Дмитра Юрійовича , про розгляд справи у відсутності представника банку, позовні вимоги позивач підтримує та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач, [PERSON] , у судове засідання повторно не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суд не повідомила, відзив на позов до суду не подала. На підставі ст. 280 ЦПК України суд постановив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості ( ст. 627 ЦК України). За своєю правовою природою договір є правочином. Водночас, договір є й основною підставою виникнення цивільних прав та обов`язків ( ст. 11 ЦК України). Судом встановлено, що 06.12.2011 року між Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк» та [PERSON] був укладений договір № б/н, шляхом заповнення та підписанням анкети-заяви про приєднання до умов і правил надання банківських послуг, відповідно до якої відповідач підписавши дану заяву погодився на Умови та правила надання банківських послуг, тобто був укладений договір, згідно якого відповідачу було надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку на суму залишку заборгованості за кредитом, що підтверджується копією анкети-заяви від 06.12.2011 р. (а.с.13), копією витягу з тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» (а.с.16), копією умов та правил надання банківських послуг (а.с.17-40). Також, судом встановлено, що ПАТ КБ «Приватбанк» надав відповідачу [PERSON] на підставі вказаного договору наступні кредитні картки: [NUMBER] - дата відкриття 22.12.2014 року, термін дії 06/18; [NUMBER] - дата відкриття 08.12.2017 року, 10/21; [NUMBER] - дата відкриття 13.08.2018 року, 06/22; [NUMBER] - дата відкриття 27.12.2018 року, 10/22(а.с.11). З довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти клієнта - [PERSON] (картрахунок [NUMBER] ) (а.с.12), вбачається, що старт карткового рахунку відбувся 22.12.2014 року, 22.12.2014 року - встановлено кредитний ліміт 8000,00 грн., 22.12.2014 року - зменшено кредитний ліміт 8000,00 грн., 11.02.2016 року - збільшено кредитний ліміт 15 000,00 грн., 13.10.2017 року - збільшено кредитний ліміт 17000,00 грн., 09.07.2018 року - збільшено кредитний ліміт 18 500,00 грн., 13.08.2018 року - збільшено кредитний ліміт 20000,00 грн., 27.12.2018 року - збільшено кредитний ліміт 21000,00 грн., 26.02.2019 року - зменшено кредитний ліміт 20 100,00 грн., 01.03.2019 року - зменшено кредитний ліміт 20 100,00 грн., 03.08.2019 року - зменшено кредитний ліміт 0,00 грн. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. За ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно зі ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. З наданого позивачем розрахунку (а.с.4-10), вбачається, що заборгованість за договором станом на 09.09.2020 року становить 35 844 грн. 53 коп. та складається з: заборгованості за тілом кредиту - 22 241 грн. 27 коп., нарахованої пені - 6586 грн. 69 коп. та заборгованості за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст.625 - 7016 грн. 57 коп. В п.1.1.7.12 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той самий строк. Відповідно до п.п. 2.1.1.2.3 та 2.1.1.2.4 Договору, на підставі яких клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, клієнт дає право банку в будь-який момент змінювати /зменшити або збільшити/ кредитний ліміт. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком. Власник картрахунку зобов`язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту, згідно п.2.1.1.5.7 Договору. Овердрафт (п.1.1.1.52 Договору) - короткостроковий кредит, який надається банком клієнту у разі перевищення суми операції за платіжною карткою над сумою залишку коштів на його рахунку в розмірі ліміту кредитування. Згідно з п. 2.1.1.5.5 Договору позичальник зобов`язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Позивач, також просить стягнути заборгованості за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст.625 ЦК України в розмірі 7016 грн. 57 коп. Частиною 2 статті 625 ЦК України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Тобто ч. 2 ст. 625 ЦК України передбачає отримання кредитором гарантій належного виконання зобов`язань боржником у разі прострочення виконання грошового зобов`язання, тобто вже після закінчення строку виконання основного зобов`язання. Позивач в позові посилається на те, що з 01.03.2019 року почав діяти п.2.1.1.2.12 Умов та правил, що сторони дійшли згоди, що в разі порушення зобов`язань щодо повернення кредиту, сплати процентів за користування кредитом, неустойки та виконання інших зобов`язань, починаючи з 181-го дня з моменту порушення зобов`язань клієнта з погашення кредиту клієнт зобов`язується сплатити на користь банку заборгованість по кредиту, а також проценти від суми неповернутого в строк кредиту, які у відповідності до ч.2 ст.625 ЦК України встановлюються за домовленістю сторін у процентах від простроченої суми заборгованості в розмірі: 86,4% - для карти «Універсальна», 84,0% - для карти «Універсальна голд». Із розрахунку (а.с.10) вбачається, що відсотки за ч. 2 ст. 625 ЦК України нараховувались виходячи із процентної ставки 84,00% річних, починаючи з 01.11.2019 року по 09.09.2020 року, однак у розрахунку не зазначено з якого розміру прострочення платежу нараховані річні проценти, відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, за який період прострочення виконання грошового зобов`язання. Крім того, в анкеті-заяві не зазначено, яку саме картку отримав відповідач. Тому, суд вважає, що позивач не надав суду жодного доказу у підтвердження правильності нарахованих відсотків за ст. 625 ЦК України, не заявляв клопотань про призначення судової бухгалтерської експертизи з метою визначення розміру відсотків, передбачених ст. 625 ЦК України, а наданих до матеріалів справи доказів недостатньо для того, щоб суд мав можливість вирахувати розмір вказаних відсотків. Окрім цього, при вирішенні питання про стягнення річних нарахованих, відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України суд враховує правовий висновок Великої Палати Верховного Суду України (постанова від 03.07.2019, справа № 342/180/17, провадження № 14-131цс19) визначено, що: « роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження № 6-16цс15). Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Судом встановлено, що відповідач з умовами договору була ознайомлена, підписала заяву і отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, однак умови договору порушила. Суд вважає, що згідно ст. 611 ЦК України підлягають до часткового задоволення вимоги позивача про стягнення коштів, оскільки відповідачем були порушені умови зобов`язання, обумовлені договором. Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно вимог ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст.77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню заборгованість в розмірі 28 827 грн. 96 коп., яка складається із заборгованості за тілом кредиту - 22 241 грн. 27 коп. та нарахованої пені - 6586 грн. 69 коп. Згідно ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судові витрати складаються з судового збору, який позивач сплатив при подачі позову до суду, тому, з відповідача на користь позивача стягуються кошти судові витрати пропорційно задоволеним позовним вимогам, що становить 1 690 грн. 53 коп.

Outcome: partial