Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася із заявою до суду в якій просить постановити рішення, яким стягувати з відповідача [PERSON] на її користь, аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку ( доходу), але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму доходів громадян для дитини відповідного віку на утримання малолітньої дитини: дочки - [PERSON], [INFO]. Свої вимоги позивачка мотивує тим, що після розірвання шлюбу вони проживають окремо, відповідач не надає коштів на матеріальне утримання дитини, яка знаходяться на її повному забезпеченні. Просить стягувати з відповідача аліменти на утримання малолітньої дочки, щомісячно, до повноліття дитини. В судове засіданні позивачка з'явилась, підтримала свою позовну заяву та просила її задовольнити. Відповідач в судове засідання з'явився, визнав, що має сплачувати аліменти на утримання дитини, однак пояснив, допомогає позивачці утримувати доньку по мірі своєї можливості, купує речі Дакож пояснив, що у нього є донька від першого шлюбу, яку він також забезпечує. Аліменти на утримання інших дітей відповідно до рішення суду він не сплачує. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що заявлені вимоги слід задовольнити з наступних підстав. Згідно принципу диспозитивності цивільного судочинства / ст. 11 ЦПК України/ суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до норм ЦПК, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Обов'язок доказування і подання доказів процесуальним Законом / ст.60 ЦПК/, покладено на сторони. Згідно ст.ст.10, 60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень Як вбачається з свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.8) у позивачки [PERSON] та відповідача [PERSON] від спільного подружнього життя, 20 вересня 2008 року народилася донька [PERSON]. Відповідно до рішення Новобузького районного суду Миколаївської області від 27 червня 2012 року (а.с.7) шлюб між позивачкою та відповідачем розірвано. Як встановлено в судовому засіданні, на утримані позивачки [PERSON] яка проживає по [ADDRESS] знаходиться дитина: дочка - [PERSON], [INFO], що підтверджується Актом обстеження проживання від 10.12.2014 року (а.с.9) При розгляді справи встановлено, що домовленості між батьками про утримання дитини не досягнуто. Дитина знаходиться на утриманні позивачки, відповідач грошову допомоги на її утримання надає не регулярно. Позивачка бажає отримувати аліменти в примусовому порядку. Відповідно до положень ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, способи виконання обов'язку утримувати дітей визначаються за домовленістю між ними. За приписами ч. 3 ст. 181 СК України та ст.182 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька і виплачуються щомісячно. Доводи відповідача про добровільне надання допомоги на утримання доньки не позбавляють позивачку права на стягнення аліментів на утримання дитини в судовому порядку, а сплачені відповідачем суми, якщо такі були, підлягають зарахуванню на виконання даного рішення суду. Законом встановлено абсолютний обов'язок батьків щодо утримання дітей, який не залежить від матеріального стану одного з них. Даних про наявність обставин, які відповідно до приписів ст. 188 СК України є підставою для звільнення від сплати аліментів, матеріали справи не містять Разом з тим, суд вважає за необхідне роз'яснити , що згідно ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. А також, відповідно до вимог ст.186 СК України платник аліментів може звернутися з заявою до органу опіки та піклування щодо цільового витрачання аліментів. Згідно ст. 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір таких витрат визначається за рішенням суду з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. В силу ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави в розмірі 243 грн. 60 коп., оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору. Згідно п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України, рішення суду підлягає негайному виконанню в справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved