Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-03 00:00:00

Позивач [PERSON], звернуся до суду з позовом до [PERSON], за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Вінницького міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, [PERSON] про визнання батьківства, виключення запису про батька з актового запису про народження дитини та внесення до актового запису про народження дитини змін щодо даних про батька, який мотивований тим, що 03.06.1997 року Вінницьким міським відділом реєстрації актів громадянського стану зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], про що зроблено актовий запис № 983 від 03.06.1997 року. Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області у справі № 127/27961/16-ц від 16.06.2017 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Під час перебування у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] народила сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], в якому батьком дитини зазначений [PERSON], про що внесено актовий запис за № 3643. Проте в дійсності біологічним батьком [PERSON] є [PERSON], з яким [PERSON] в період шлюбу з [PERSON] мала інтимні стосунки та від нього була зачата дитина [PERSON] На підставі наведеного вище позивач звернувся із позовом до суду та просив суд визнати, що [PERSON], який народився [INFO] в м. Калинівка Вінницької області, українець, громадянин України являється батьком [PERSON], який народився [INFO] в м. Вінниця, українця, громадянина України та внести зміни в актовий запис про народження № 3643, складений 19.09.2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області, про народження [INFO] [PERSON], а саме в графі відомості про батька виключити запис про батька [PERSON], [INFO], громадянина України та внести запис про батька [PERSON], [INFO], громадянина України. В судове засідання позивач та його представник не з'явились, проте від представника позивача до суду надійшла заява, в якій він просив розгляд справи провести без їх участі, вимоги викладені в позовній заяві підтримав та просив їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, проте від нього до суду надійшла заява в якій він просив справу розглядати без його участі, та зазначив, що позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує щодо їх задоволення. Третя особа [PERSON], в судове засідання не з'явилась, подала о суду заяву в якій просила справу розглянути у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просила їх задовольнити. Представник третьої особи - Вінницького міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, до суду не з'явився, подав до суду заяву в якій просив справу розглянути без його участі, при ухваленні рішення покладається на розсуд суду. Відповідно до ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позов слід задовольнити з таких підстав. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Правилами ст. 10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що 03.06.1997 року Вінницьким міським відділом реєстрації актів громадянського стану зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], про що зроблено актовий запис № 983 від 03.06.1997 року (а.с. 13). Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області у справі № 127/27961/16-ц від 16.06.2017 року, шлюб між [PERSON], [PERSON], розірвано (а.с.15). Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER], актовий запис про народження №3643 від 19.09.2014 року батьком [PERSON], [INFO], записаний [PERSON] (а.с. 14). Згідно зі ст. 121 СК України, права та обов'язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому державним органом реєстрації актів цивільного стану. Отже, юридичною підставою відносин між батьками та дітьми є кровне походження дітей від певних осіб (матері та батька), яке засвідчене державним органом реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому нормами СК України. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Згідно з роз'ясненнями, що містяться у п.п. 6, 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» особа, котра вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала в шлюбі з іншим чоловіком, має право пред'явити до останнього, якщо того записано батьком, позов про визнання свого батьківства. Згідно зі ст. 129 СК зазначена особа може звернутися з такими вимогами у межах строку позовної давності (один рік), перебіг якого починається з дня, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про своє батьківство. У тих випадках, коли батьком дитини записано конкретну особу, вимоги про визнання батьківства мають розглядатись одночасно з вимогами про виключення відомостей про цю особу як батька з актового запису про народження дитини. Предметом доказування в справах про оспорювання батьківства є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У заявах відповідача [PERSON], та третьої особи [PERSON], фактично визнані ті обставини, що [PERSON] не є батьком неповнолітнього [PERSON], [INFO], тому факт відсутності кровного споріднення між [PERSON], і дитиною [PERSON], не доводився, в зв'язку з визнанням відповідачем позовних вимог. Відповідно до ч.1 ст. 61 ЦПК України, обставини визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі не підлягають доказуванню. На підставі викладеного, суд вважає доведеним позов про виключення запису про особу, як батька, з актового запису про народження дитини. Крім того, відповідно до роз'яснень п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Відповідно до п. 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 року, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису. Згідно із ст. 134 Сімейного кодексу України, на підставі рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. Відповідно до ст. 121 СК України, права та обов'язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Згідно ст. 88 ЦПК України, судовий збір залишити за позивачем за його клопотанням. На підставі викладеного та

Outcome: approved