Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-30 00:00:00

Позивач вказав, що за виконавчим листом від 25 грудня 2007 року Добропільського міськрайонного суду Донецької області з нього стягуються аліменти на користь [PERSON] на утримання їхнього малолітнього сина [PERSON] [INFO] у розмірі 1/4 частини усих видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З того часу його сімейний стан змінився, він одружився з [PERSON], від цього шлюбу мають двох дітей: доньку [PERSON] [INFO] та доньку [PERSON] [INFO] на утримання яких, з нього теж утримуються аліменти за рішенням Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 20 листопада 2013 року у розмірі 2/7 частини всіх видів доходів щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на користь [PERSON], яка теж перебуває на його утриманні. Крім того вважає, що відповідачка витрачає аліменти не на задоволення потреб дитини, а на ремонт будинку та придбання меблів та побутової техніки, що також вважає підставою для зменшення розміру аліментів. Просить зменшити розмір аліментів, утримуваних з нього на користь відпорвідачки до 1/10 частини заробітної плати щомісячно. У судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав у повному об*сязі, підтвердив доводи позовної заяви. Відповідачка [PERSON] у судовому засіданні заперечує проти задоволення позову, посилаючись на те, що її дитина є інвалідом і потребує додаткових затрат. Третя особа [PERSON] підтримала вимоги та доводи позову. Суд, заслухавши учасників процесу та дослідивши письмові докази: копію поспорту позивача, копії свідоцтв про народження дітей та одруження, копії рішень суду про стягнення аліментів та виконавчого листа, копією акту перевірки використання аліментів, довідки про отримання [PERSON]., коштів на утримання дитини, довідку з місця проживання про склад сім*ї та про заробітну плату встановив наступне: за рішенням Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 25 грудня 2007 року з позивача [PERSON] стягуються аліменти на користь відповідачки [PERSON] на утримання їхнього малолітнього сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини усих видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З того часу його сімейний стан позивача змінився, 03 жовтня 2008 року він одружився з третьою особою [PERSON], від цього шлюбу мають двох дітей: доньку [PERSON], [INFO], та доньку [PERSON], [INFO], на утримання яких, з нього теж утримуються аліменти за рішенням Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 20 листопада 2013 року у розмірі 2/7 частини всіх видів доходів щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на користь [PERSON], яка теж перебуває на його утриманні, за заявою позивача комісією Степанівської сільради - за місцем проживання у листопаді 2013 року проведено перевірку витрат аліментів, фактів нецільового використання аліментів не встановлено. Згідно ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначених за рішенням суду, можу бути згодом зменшений або збільшений за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану. Сімейний стан позивача після рішення суду від 25 грудня 2007 року про стягнення аліментів змінився, він одружився і має двох малотініх дітей, на утримання яких за рішенням суду сплачує аліменти у розмірі 2/7 частини його заробітку щомісячно. Тому суд вважає, що розмір аліментів, які стягуються з позивача за рішенням суду від 25 грудня 2007 року необхідно зменшити. Але при визначенні розміру аліментів суд враховє, що перша дитина є інвалідом з народження і звісно потребує додаткових витрат на своє утримання, через що суд вважає, що розмір вказаних аліментів необхідно зменшити до 1/6 частини усіх видів заробітку позивача, тобто позов підлягає задоволенню частково. Суд не бере до уваги доводи позивача про нецільове використання відповідачкою сплачених ним аліментів, бо таких фактів не встановлено.

Outcome: partial