Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-07 00:00:00

Позивач [PERSON] просить ухвалити рішення суду, яким усунути перешкоди в користуванні житловим приміщенням та визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим будинком в [ADDRESS], який належить йому на праві власності відповідно до договору купівлі - продажу від 10 листопада 1998 року, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач з 2013 року, будучи зареєстрованим в даному будинку, не проживає, місце його проживання позивачеві невідоме. У судовому засіданні позивач на позовних вимогах наполягав і обґрунтував обставинами, викладеними в позовній заяві та доповнив, що відповідач є його сином. У 2013 році він залишив своє постійне місце проживання та хотів за його словами переїхати до Російської Федерації, зібрав всі свої речі та вибув у невідомому напрямку. З того часу жодного разу в домоволодіння в смт.Велика Писарівка не приїздив, про своє місце знаходження не повідомляв. Будь-якої інформації про його місце проживання не має. Зняття з реєстрації відповідача необхідно для вирішення питання про отримання субсидії, скористання правом власника на відчуження або заставу майна для отримання коштів на власні потреби та потреби його сім'ї. Вважає, що відповідач втратив право користування житловим приміщенням. Просить справу слухати без участі відповідача з ухваленням заочного рішення. Відповідач в судове засідання, будучи належним чином повідомленим у відповідності до ст. 74 ЦПК України за місцем його реєстрації, повторно в судове засідання не з'явивсь. Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У судовому засіданні встановлено, що рішенням Великописарівського районного суду Сумської області від 21 жовтня 2009 року визнано дійсним договір купівлі - продажу від 10 листопада 1998 року між [PERSON] та [PERSON], укладений через Українську Товарну Біржу на придбання житлового будинку з господарськими будівлями по [ADDRESS] та визнано за [PERSON] право власності на житловий будинок з господарськими будовами по [ADDRESS] розташованого на земельній ділянці розміром 0,15 га., яка переходить у користування покупця. Відповідно до витягу з Державного реєстру про державну реєстрацію прав власником будинку по [ADDRESS] є [PERSON]. З технічного паспорту житлового будинку, складеного 09 грудня 2011 року комунальним підприємством «Охтирське міське бюро технічної інвентаризації» слідує, що власником житлового будинку [ADDRESS] є [PERSON], згідно рішення Великописарівського районного суду Сумської області від 21 жовтня 2009 року. Відповідно свідоцтва про народження [PERSON] його батьком є [PERSON]. Як слідує з будинкової книги в будинку [ADDRESS] значиться зареєстрованим [PERSON], [INFO]. Реєстрація проведена 16 вересня 2003 року. З довідки, виданої Великописарівською селищною радою Великописарівського району Сумської області слідує, що в житловому будинку [ADDRESS] значиться зареєстрованим син [PERSON] - [PERSON], [INFO]. Згідно акту опитування свідків від 16 червня 2017 року, складеного секретарем та депутатом Великописарівської селищної ради Великописарівського району Сумської області, [PERSON], [INFO], фактично не проживає за адресою: [ADDRESS]. Його фактичне проживання не встановлено. Свідки [PERSON] та [PERSON] кожен окремо суду пояснили, що вони є сусідами позивача по справі. Їм відомо, що його сином є [PERSON], який проживав разом з ним в батьківському будинку. Згодом залишив місце проживання і більше в смт. Велика Писарівка Великописарівського району Сумської області не з'являвся. Протягом останніх 3 років вони його в смт. Велика Писарівка Великописарівського району не бачили. Відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню (ст. 386 ЦК України). Об'єктом власності особи може бути, зокрема, житло - житловий будинок, садиба, квартира ( ст.ст. 379, 382 ЦК України). Відповідно до ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Дане правило визначено у ст. 150 ЖК України. Відповідно до ст. 156 ч. 1 ЖК України з урахуванням положень ч. 1 ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням в обсязі, визначеному відповідно до угоди з власником. Ст. 72 ЖК України передбачає, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно ст.405 ч.2 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно п. 34 Постанови № 5 Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року - право власності є абсолютним правом, яке включає право володіння, користування та розпорядження майном, якого ніхто не може бути позбавлений, крім випадків, передбачених законом. Згідно ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі остаточного рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням. Отже, суд вважає, що відповідач втратив право користування житловим будинком за адресою: [ADDRESS] а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved