Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-24 00:00:00

позивача звернулася до суду з позовом про визнання постанови незаконною, покликаючись на те, що [INFO] року померла її бабуся [PERSON] У грудні [PERSON] та [PERSON] звернулись до суду із завою про визнання за ними права власності по 1/10 частині квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] Рішенням суду даний позов задоволено. Однак оскільки вона проживала із бабусею та розуміла, що на час посвідчення заповіту вона страждала на розлади психіки, 07 травня 2015 року звернулась до суду із позовом про визнання заповіту недійсним. Рішенням суду її позов задоволено, а також скасовано державну реєстрацію права власності на 1/10 частку квартири за [PERSON] та [PERSON] 18 жовтня 2016 року вона звернулась до відповідача із заявою про видачу свідоцтва про право власності за законом на частку у квартирі. Нотаріус відмовила у видачі свідоцтва, мотивуючи тим, що не скасовано рішення суду, яким визнано за [PERSON] та [PERSON] право власності на 1/10 частину квартири. Однак нотаріус винесла постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину з порушенням встановлених строків, лише 26 жовтня 2016 року. При зверненні до нотаріуса нею подано всі правовстановлюючі документи та докази, що право власності на частку у квартирі ні за ким не зареєстровано, а тому просить визнати незаконною постанову державного нотаріуса Другої Львівської державної нотаріальної контори Палажій Г.В. про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину від 26 жовтня 2016 року, зобов'язати державного нотаріуса Другої Львівської державної нотаріальної контори Палажій Г.В. видати [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за законом - 1/15 частку у квартирі [ADDRESS]. У судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали, дали пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві, просять позов задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позов заперечила, зазначила, що право власності на 1/5 частку квартири [ADDRESS] визнано на підставі рішення за [PERSON] та [PERSON] та дане рішення не скасовано, а тому нотаріус не може однозначно встановити склад спадкового майна при наявності рішення суду. Просить у задоволенні позову відмовити. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити за безпідставністю позовних вимог. Судом встановлено, що [INFO] року померла [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина на 1/5 частку у квартирі [ADDRESS]. /а.с. 8/ Постановою державного нотаріуса Другої Львівської державної нотаріальної контори Палажій Г.В. про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину від 26 жовтня 2016 року №1571/02-31 відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки спадкове майно не належить спадкодавцеві. /а.с. 7/ Відповідно до рішення Залізничного районного суду м. Львова від 12 січня 2015 року, яке набрало законної сили, у справі за позовом [PERSON] та [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на частину квартири в порядку спадкування, визнано за [PERSON] право власності на 1/10 частини квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], визнано за [PERSON] право власності на 1/10 частини квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] /а.с. 14/ Рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 10 серпня 2016 року, яке набрало законної сили, у справі за позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON], третя особи Друга Львівська державна нотаріальна контора, приватний нотаріус ЛМНО Єгорова Наталія Юріївна, про визнання заповіту недійсним, визнано недійсним заповіт від 25 липня 2012 року складений [PERSON], посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Єгоровою Н.Ю. за реєстровим №1429, яким [PERSON] заповіла в рівних частках належну їй частку квартири [ADDRESS] та решту всього її майна, своїм дочкам [PERSON] та [PERSON] та скасовано державну реєстрацію права власності на 1/10 квартири [ADDRESS] на ім'я [PERSON] та державну реєстрацію права власності на 1/10 квартири [ADDRESS] на ім'я [PERSON] /а.с. 15, 16/ Однак рішення Залізничного районного суду м. Львова від 12 січня 2015 року, яким визнано право власності за [PERSON] та [PERSON] по 1/10 частці у квартирі [ADDRESS], набрало законної сили, на даний час не оскаржено, не переглянуто, хоча у позивача було і є таке право, а також на підставі того, що рішення суду першої інстанції не скасовує автоматично інше рішення суду першої інстанції, а тому на даний час обидва рішення суду є чинними, відтак суд вважає, що відповідачем державним нотаріусом Другої Львівської державної нотаріальної контори Палажій Г.В. правомірно відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. Згідно ст. 49 Закону України «Про нотаріат» на вимогу особи, якій відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, зобов'язані викласти причини відмови в письмовій формі і роз'яснити порядок її оскарження. Про відмову у вчиненні нотаріальної дії нотаріус протягом трьох робочих днів виносить відповідну постанову. Відповідно до п. 3 глави 13 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріус на вимогу особи, якій відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, зобов'язаний викласти причини відмови в письмовій формі і роз'яснити порядок її оскарження. У цих випадках нотаріус протягом трьох робочих днів виносить постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. На підставі наведеного, суд не бере до уваги покликання позивача та її представника на порушення строків винесення постанови державним нотаріусом Другої Львівської державної нотаріальної контори Палажій Г.В. про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину від 26 жовтня 2016 року, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, проте позивачем та її представником не надано, а судом не здобуто жодних належних та допустимих доказів щодо подання будь-яких заяв чи заявлення вимог щодо викладення причини відмови у вчиненні нотаріальних дій у письмовій формі саме 18 жовтня 2016 року чи у будь-який інший день. Дані обставини справи стверджуються також іншими матеріалами справи, які не викликають сумніву у їх об'єктивності. Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позову не знайшли своє ствердження в судовому засіданні, а тому не підлягають до задоволення.

Outcome: dismissed