Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-07 00:00:00

Позивач АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до Марганецького міського суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що [PERSON] звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву № б/н від 21.09.2015 року. У зв`язку з тим, що відповідач не виконує свої зобов`язання за Кредитним договором, за ним станом на 23.11.2020 року утворилась заборгованість перед позивачем в розмірі - 16508,95 грн. Позивач вимагає від боржника повернення заборгованості в розмірі - 16508,95 грн., яка складається з: -12132,69 гривень - заборгованість за тілом кредиту, -в тому числі: -0,00 гривень - заборгованість за поточним тілом кредиту, -12132,69 гривень - заборгованість за простроченим тілом кредиту, -0,00 гривень - заборгованість за нарахованими відсотками -0,00 грн.- заборгованість за простроченими відсотками, -4376,26 гривень - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625, -0.00 гривень - нарахована пеня, -0,00 гривень - нараховано комісії. Так, як кредитодавець на свій розсуд може вимагати від боржника будь-яку частину суми заборгованості за кредитом, то заборгованість до стягнення становить - 12132,69 грн. і складається з: -12132,69 грн. - заборгованість за кредитом. Оскільки відповідач добровільно здійснювати погашення заборгованості не бажає, позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом і просить стягнути з відповідача на свою користь суму заборгованості за кредитним договором в розмірі - 12132,69 грн. та судові витрати по справі у розмірі - 2270,00 грн.. Позивач надав клопотання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Відповідно до ч. 1 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою суду від 02 березня 2021 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Окрім того відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву. Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав суду клопотання, в якому просить суд розглядати справу за відсутності представника позивача. Позовні вимоги підтримує та просить їх задовільнити у повному обсязі. Проти ухвалення заочного рішення, не заперечує. Відповідач у судове засідання неодноразово не з`явився, про слухання справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомляв, клопотань від нього також не надходило. За відомостями адресно-довідкового підрозділу ГУДМС УДМС України у Дніпропетровській області від 18 лютого 2021 року, які надійшли на адресу суду 24 лютого 2021 року, [PERSON] значиться зареєстрованим за адресою: [ADDRESS] ( а.с. 95). У зв`язку з чим відповідача, крім викликів за вказаною адресою, було викликано до суду через оголошення на офіційному веб-сайті. Оголошення про виклик відповідача опубліковані - 02.03.2021 року, 29.03.2021року, 27.04.2021 року; 21.05.2021 року; 23.07.21 року. Відповідно до ч. 11 статті 128 ЦПК України з опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленою про дату, час та місце розгляду справи. Відповідач, у встановлений судом строк, на адресу суду відзиву на позовну заяву не надала, тому суд вирішує справу за наявними матеріалами, відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. За таких обставин суд розглядає справу заочно, на підставі наявних у ній доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Частиною 2 ст. 124 Конституції України передбачено, що юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Нормами ст. 129 Конституції України встановлено, що одним з основних принципів судочинства, є законність. Принцип законності визначається тим, що суд у своїй діяльності при вирішенні справ повинен правильно застосовувати норми матеріального права до взаємовідносин сторін. Відповідно до ст. 6 Європейської конвенції з прав людини кожен має право на справедливий суд і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Статтею 5 ЦПК України передбачено, що, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. За правилами статей 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Відповідно до частини 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК). Судом встановлено, що [PERSON] звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву № б/н від 21.09.2015 року. Відповідно до ст. ст.526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов`язання повинно виконуватися належним чином і в установлений строк, відповідно до умов договору. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом. Згідно зі ст. 611 ЦК України в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно зі статтею 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. У разі прострочення повернення чергової частини кредиту позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів. Як встановлено в судовому засіданні відповідач зобов`язання за вказаним вище кредитним договором належним чином не виконав. Згідно розрахунку заборгованості за договором №б/н від 21.09.2015 року, укладеного між ПриватБанком та [PERSON] , станом на 23.11.2020 року становить - 16508,95 грн. і складається з: -12132,69 гривень - заборгованість з тілом кредиту, -в тому числі: -0,00 гривень - заборгованість за поточним тілом кредиту, -12132,69 гривень - заборгованість за простроченим тілом кредиту, -0,00 гривень - заборгованість за нарахованими відсотками -0,00 грн.- заборгованість за простроченими відсотками, -4376,.26 гривень - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625, -0.00 гривень - нарахована пеня, -0,00 гривень - нараховано комісії. Так, як кредитодавець на свій розсуд може вимагати від боржника будь-яку частину суми заборгованості за кредитом, то заборгованість до стягнення становить - 12132,69 грн. і складається з: -12132,69 грн. - заборгованість за кредитом. На день розгляду справи заборгованість відповідачем перед банком у добровільному порядку не сплачена, а тому підлягає примусовому стягненню. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги АТ КБ «Приватбанк» підлягають задоволенню. Згідно ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Як вбачається з платіжного доручення про сплату судового збору, розмір судових витрат, понесених позивачем, складає 2270,00 гривень, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути суму судових витрат по сплаті судового збору, у розмірі 2270,00 гривень.

Outcome: approved