Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-23 00:00:00

Позивач [PERSON] (після реєстрації шлюбу прізвище змінено на «[PERSON]» відповідно до свідоцтва про шлюб, виданого міським відділом ДРАЦС реєстаційної служби Миколаївського міського управління юстиції 07.09.2013 року) звернулась до суду з позовом до [PERSON] про поділ майна, що є об'єктом спільної сумісної власності подружжя. В позові позивач зазначила, що за час перебування у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 02.07.2008 року по серпень 2011 року вони придбали наступне майно: гараж [NUMBER], розташований в авто гаражному кооперативі «Зоряний» в м. Миколаєві, вартістю 93727 грн.; автомобіль Hyundai Elantra реєстраційний номер [NUMBER], вартістю 121145 грн.; шафу, вартістю 1329 грн.; комод, вартістю 1591 грн., стілець, вартістю 555 грн., кондиціонер, вартістю 3985 грн., пароварку, вартістю 542 грн., торшер, вартістю 480 грн., кольоровий принтер, вартістю 1949 грн., мобільний телефон Samsung GT - В 7722, вартістю 2399 грн., мобільний телефон Samsung GT - S, вартістю 1599 грн., блендер, вартістю 684 грн., утюг, вартістю 369 грн., диван, вартістю 3500 грн., караоке DVD плеер та мікрофон, вартістю 681,22 грн., модем С3520, вартістю 1100 грн., ноутбук, вартістю 6374,91 грн., маршрутизатор Wi-Fi D- Link DIR-300/ NRU, вартістю 500 грн., мобільний телефон Samsung GT - S, вартістю 1599 грн., мобільний телефон Samsung GT - С, вартістю 1699 грн., мобільний телефон Samsung GT - В, вартістю 2694 грн., карта пам'яті на 8 gb, вартістю 259 грн., карта пам'яті на 4 gb, вартістю 168 грн., терка, вартістю 132,05 грн., GPR навігатор, вартістю 1199 грн., чайник PHILIPS, вартістю 669,12 грн., камера відео спостереження 94 1В, вартістю 1231,99 грн., гойдалку, вартістю 1899 грн. , а всього на суму 254400,29 грн. В добровільному порядку відповідач розділити майно відмовляється, у зв'язку з чим позивач просила суд розділити майно, виділивши їй у власність: гараж [NUMBER], розташований в авто гаражному кооперативі «Зоряний» в м. Миколаєві, вартістю 93727 грн.; шафу, вартістю 1329 грн.; комод, вартістю 1591 грн., стілець, вартістю 555 грн., кондиціонер, вартістю 3985 грн., пароварку, вартістю 542 грн., торшер, вартістю 480 грн., кольоровий принтер, вартістю 1949 грн., мобільний телефон Samsung GT - В 7722, вартістю 2399 грн., мобільний телефон Samsung GT - S, вартістю 1599 грн., блендер, вартістю 684 грн., утюг, вартістю 369 грн., диван, вартістю 3500 грн., караоке DVD плеер та мікрофон, вартістю 681,22 грн., модем С3520, вартістю 1100 грн., ноутбук, вартістю 6374,91 грн., маршрутизатор Wi-Fi D- Link DIR-300/ NRU, вартістю 500 грн., а всього на загальну суму 121364грн. 91 коп., а у власність відповідача автомобіль Hyundai Elantra реєстраційний номер [NUMBER], вартістю 121145 грн., мобільний телефон Samsung GT - S, вартістю 1599 грн., мобільний телефон Samsung GT - С, вартістю 1699 грн., мобільний телефон Samsung GT - В, вартістю 2694 грн., карта пам'яті на 8 gb, вартістю 259 грн., карта пам'яті на 4 gb, вартістю 168 грн., терка, вартістю 132,05 грн., GPR навігатор, вартістю 1199 грн., чайник PHILIPS, вартістю 669,12 грн., камера відео спостереження 94 1В, вартістю 1231,99 грн., гойдалку, вартістю 1899 грн., термовентилятор, вартістю 265 грн., а всього на загальну суму 132960,04 грн., а також поділити в рівних частках заробітну плату відповідача, нараховану за час перебування у шлюбі в розмірі 15000 доларів США, яка була перерахована на банківський рахунок відповідача та після припинення шлюбних відносин, знята останнім, стягнувши з відповідача на її користь ? частку заробітної плати. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі, підтвердила викладені обставини, просила позов задовольнити. В судовому засіданні представник відповідача позовні вимоги визнав частково, не заперечує поділити майно подружжя, виділивши відповідачу GPS-навігатор, камеру відеоспостереження, фотоапарат [PERSON], інше майно: шафу, торшер, стілець, кондиціонер, пароварку, утюг, блендер, диван, караокі-DVD-плеер, терку, мобільний телефон Самсунг-GNВ7722, мобільний телефон Самсунг GT-S, ноутбук, електром'ясорубку, маршрутизатор, валізу дорожню, постільні приналежності, мобільний телефон Самсунг GT-В, мобільний телефон Самсунг GT-С, чайник Філіпс, кольоровий принтер, модем, карту пам'яти 8 GB, карту пам'яти 4 GB, диван-гойдалка, набір ножів, електрообігрівач, постільні приналежності, залишити позивачу, стягнувши з неї різницу вартості майна. [PERSON] [NUMBER], розташований в автогаражному кооперативі «Зоряний» та автомобіль Hyundai Elantra не є спільним сумісним майном подружжя та не підлягають поділу між ними. В обгрунтовання своїх заперечень зазначив, що рішенням виконкому Миколаївської міської ради за позивачем було зареєстровано првао власності на гараж, як за членом автогаражного кооперативу, але вона лише юрично зареєструвала на своє ім'я право власності та оформила документи, оскільки [PERSON] за родом своєї роботи знаходився в цей час за кордоном. Проте, [PERSON] постійно надсилав позивачу гроші для проживання та на інші потреби, оскільки позивачка тривалий час не працювала та і після працевлаштування отримувала мінімальну заробітну плату та перебувала на утриманні відповідача. При цьому, всі витрати з будівництва гаража, будівельні матеріали та послуги будівельників, оплачував батько відповідача [PERSON], який також особисто брав участь у будівництві гаража. Всього [PERSON] витратив власних коштів на будівництво гаража 48000 грн., які до теперішнього часу йому позивачем та відповідачем не повернути. У зв'язку з чим гараж не є спільним майном подружжя [PERSON], а у разі визнання його таким судом, частка відповідача повина бути більше ніж ?. Відповідно до вимог ст. 57 ч.1 СК України не підлягає поділу і автомобіль Hyundai Elantra, оскльки відповідачу до шлюбу на праві власності належала 3-х кімнатна квартира по [ADDRESS], яка в період шлюбу була продана та на гроші від її продажу відповідач придбав автомобіль Hyundai Elantra. При цьому, оцінка вказаного автомобілю від 19.09.2011 року у сумі 121145 грн. не відповідає реальної ціні автомобіля та набагато завищена, вказана оцінка проведена за відсутності автомобіля, але згідно ескпертної оцінки спірного автомобіля від 07.09.2011 року, проведеної відповідачем вартість автомобіля становила 76960 грн. та саме за вказану ціну автомобіль був продан відповідачем. Також, не підлягають поділу грошові кошти у розмірі 15000 доларів США, оскільки ці гроші не є заробітною платою, відповідач в період травня, червня та липня 2011 року взагалі не отримував заробітну плату, 15000 доларів США є одноразовим надходженням, ці гроші перерахували на рахунок [PERSON] його друзі для передачі грошей своїм дружинам. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 02.07.2008 року, який було розірвано рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 14.11.2011 року. Крім того, рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 15 лютого 2012 року за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення грошових коштів, зазначено про доведеність факту спільного проживання [PERSON] та [PERSON] в зареєстрованому шлюбі до середини серпня 2011 року, вказане рішення Ухвалою від 15.05.2012 року апеляційного суду Миколаївської області залишено без змін та набрало законної сили. За час перебування у шлюбі сторони по справі придбали наступне майно: шафу, вартістю 1329 грн.; комод, вартістю 1591 грн., стілець, вартістю 555 грн., кондиціонер, вартістю 3985 грн., пароварку, вартістю 542 грн., торшер, вартістю 480 грн., кольоровий принтер, вартістю 1949 грн., мобільний телефон Samsung GT - В 7722, вартістю 2399 грн., мобільний телефон Samsung GT - S, вартістю 1599 грн., блендер, вартістю 684 грн., утюг, вартістю 369 грн., диван, вартістю 3500 грн., караоке DVD плеер та мікрофон, вартістю 681,22 грн., модем С3520, вартістю 1100 грн., ноутбук, вартістю 6374,91 грн., маршрутизатор Wi-Fi D- Link DIR-300/ NRU, вартістю 500 грн., мобільний телефон Samsung GT - S, вартістю 1599 грн., мобільний телефон Samsung GT - С, вартістю 1699 грн., мобільний телефон Samsung GT - В, вартістю 2694 грн., карта пам'яті на 8 gb, вартістю 259 грн., карта пам'яті на 4 gb, вартістю 168 грн., терка, вартістю 132,05 грн., GPR навігатор, вартістю 1199 грн., чайник PHILIPS, вартістю 669,12 грн., камера відео спостереження 94 1В, вартістю 1231,99 грн., гойдалку, вартістю 1899 грн., термовентилятор, вартістю 265 грн. Крім того, [PERSON] належить на праві власності гараж [NUMBER] в авто гаражному кооперативі «Зоряний» в м. Миколаєві, на підставі Свідоцтва про право власності від 01.03.2010 року, виданого на підставі рішення виконкому Миколаївської міської ради №231 від 24.02.2010р. Відповідач [PERSON] є власником автомобіля Hyundai Elantra, 2008 року випуску реєстраційний номер [NUMBER], відповідно до договору №Р 1205/050 від 12.05.2010 року та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER]. Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Згідно ч. 3 ст. 61 СК України, якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім'ї, то майно, яке було одержане за цим договором, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Таким чином, гараж, право власності на який зареєстрований за [PERSON] та автомобіль, який зареєстрований за [PERSON], були придбані під час шлюбу сторін та в інтересах сім'ї, у зв'язку з чим вказане майно є спільною сумісною власністю подружжя. Разом з цим, судом встановлено, що на час розгляду справи [PERSON] розпорядився автомобілем Hyundai Elantra, 2008 року випуску реєстраційний номер [NUMBER], а тому позивачці підлягає компенсації ? частка його вартості за рахунок іншого майна. Крім того, за договором на здійснення розрахунково-касового обслуговування поточного рахунку фізичної особи, укладеного 22.05.2003 року між АБ «Південний» та [PERSON], останньому було відкрито рахунок [NUMBER]. При цьому, як вказував [PERSON] в своєї позовної заяві від 23.09.1011 року про стягнення грошових коштів з [PERSON], на рахунок [NUMBER], починаючи з 2003 року, він постійно переказував заробітну плату, працюючи моряком за кордоном. Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 15.02.2012 року було встановлено, що 10.07.2008 року [PERSON] на ім'я [PERSON] оформив доручення у відділенні АБ «Південний» на право здійснювати операції по його банківському рахунук [NUMBER], на який він перераховував свою заробітну плату, ухвалою апеляційного суду Миколаївської області вказане ршення залишено без змін, набрало законної сили та відповідно до ст. 61 ч. 3 ЦК України обставини встановлені судовим рішеннм у цивільній справі, що набрало законної сили не підлягає доказуванню. З виписки наданої АБ «Південний» по договору [NUMBER] на зазначений рахунок 21.07.2011 року надійшли грошові кошти в сумі 15000 доларів США, які є заробітною платою [PERSON] за травень, червень та липень 2011 року. Відповідно до ст. 61 ч.2 СК України об'єктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя. Крім того, судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] спільно проживали в зареєстрованому шлюбі до середини серпня 2011 року, грошові кошти в сумі 15000 доларів США є заробітною платою [PERSON], яка нарахована за час перебування сторін у шлюбі, тобто є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя [PERSON]. При цьому вказані грошові кошти були зняти відповідачем з рахунку 25.08.2011 року, коли шлюбні відносини були припинені, у зв'язку з чим суд приходить до переконання, шо з відповідача [PERSON] підлягає стягненню на користь позивача ? частина заробітної плати в сумі 7500 доларів США, що еквівалентно 67035 грн. (виходячи з курсу долара НБУ станом на 24.02.2014 року 100 доларів США=893,8 грн.). Згідно ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставни, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст. 58 ЦПК України належним є докази, які містяь інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обгрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно положень ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконаннями, що грунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд, оцінює критично заперечення представника відповідача, оскільки вони спростовуються матеріалами справи та ним, крім власних тверджень, суду не надано жодного належного та допустимого доказу на підтвердження своїх заперечень, а відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Таким чином, на підставі викладенного, суд приходить до переконання, що позовні вимоги є обгрунтованими і такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені судові витрати, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, у розмірі 966,83 грн.

Outcome: approved