Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-01 00:00:00

Позивач, Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - АТ КБ «Приватбанк»), звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором б/н, укладеним 15.03.2019, посилаючись на те, що у відповідності до умов вищевказаного кредитного договору банк надав відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, який згодом було збільшено до 8000,00 грн, однак відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав, внаслідок чого станом на 17 серпня 2021 року має заборгованість за кредитним договором у розмірі 12953,85 грн, з яких: 12790,08 грн - заборгованість за тілом кредиту, 0,00 грн - заборгованість за поточним тілом кредиту; 12790,08 грн - заборгованість за простроченим тілом кредиту, 0,00 грн - заборгованість за нарахованими відсотками; 163,77 грн - заборгованість за простроченими відсотками; 0,00 грн - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст.625; 0,00 грн - нарахована пеня; 0,00 грн - нарахована комісія. Ухвалою Бучацького районного суду Тернопільської області від 17 вересня 2021 року відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача АТ «КБ «ПриватБанк» в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи. У поданій заяві не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився повторно, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи. Відзиву на позовну заяву не подавав. Суд ухвалив провести заочний розгляд справи, та вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній доказів, у зв`язку з неподанням відповідачем відзиву, та відсутністю заперечень позивача щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Дослідивши письмові документи, оцінивши докази по справі, суд встановив наступні обставини. 15 березня 2019 року між Акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» та відповідачем на підставі анкети-заяви відповідача укладено договір про надання банківських послуг. Позивач, обґрунтовуючи право вимоги, вказав, що відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами банку, які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та банком договір надання банківських послуг, що підтверджується підписом у його заяві. Позивач посилається на те, що згідно з умовами даного кредитного договору відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, який згодом було збільшено до 8000,00 грн. До кредитного договору банк додав інформацію про умови кредитування, підписану відповідачем 15 березня 2019 року, витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», та Умови та правила надання банківських послуг в ПриватБанку. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості за договором б/н від 15.03.2019, за відповідачем рахується заборгованість за кредитним договором станом на 17 серпня 2021 року в розмірі 12953,85 грн, з яких 12790,08 грн - заборгованість за тілом кредиту, в тому числі: 12790,08 грн - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 163,77 грн - заборгованість за простроченими відсотками. Із змісту розрахунку заборгованості за даним кредитним договором, виписки по рахунку відповідача видно, що вона здійснювала зняття кредитних коштів через банкомат, здійснювала поповнення картки. Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку позивачу не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, а отже позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд. Банк, пред`являючи вимогу про погашення кредиту, просив у тому числі, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримала в борг позичальник), стягнути, зокрема заборгованість за простроченими процентами. Банк свої зобов`язання за кредитним договором виконав у повному обсязі, надавши відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту, який станом на 15 березня 2019 року становив 8000,00 грн. Відповідачем не виконуються зобов`язання за кредитним договором. Згідно довідки ПАТ КБ «Приватбанк» про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки відповідач отримала кредитну картку з терміном дії по січень 2023 року. У зв`язку з вищенаведеним, суд приходить до висновку, що заявлені позивачем вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором б/н від 15 березня 2019 року підлягають до задоволення і з відповідача слід стягнути в користь позивача заборгованість в розмірі 12953,85 грн станом на 17 серпня 2021 року, яка складається з: 12790,08 грн, що є заборгованістю за тілом кредиту, в тому числі: 12790,08 грн - заборгованістю за простроченим тілом кредиту та 163,77 грн -заборгованості за простроченими відсотками. Крім того, на підставі ч.1ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, а саме, судовий збір у розмірі 2270,00 грн сплаченого судового збору. На підставі ст.ст. 526, 530, 549, 610 - 612, 1050, 1054 ЦК України та

Outcome: approved