Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-25 00:00:00

Позивач [PERSON] ,\~\~який проживає по [ADDRESS] , звернувся до суду із позовом до [PERSON] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] , та, з урахуванням уточнень (а.с. 32-34), просить визнати за ним право власності на 1/2 частину житлового будинку [ADDRESS] , як останнього члена колишнього колгоспного двору. Позовні вимоги мотивовані\~\~тим, що\~\~з 1976 року позивач перебував у цивільному шлюбі з [PERSON] , яка [INFO] померла. [PERSON] , двоюрідна баба його цивільної дружини, померла [INFO] . За життя була головою дворогосподарства колгоспного двору, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Ѕ частину свого будинку [PERSON] заповіла [PERSON] , своїй сестрі, яка являється бабою його дочці і матір`ю його цивільній дружині. Ѕ частина будинку залишилася без голови двору, в поземельній шнуровій книзі № 185, особистий рахунок № [NUMBER] , вказується, що колгоспний двір вимер, у зв`язку зі смертю [PERSON] . Головою колгоспного двору, після смерті [PERSON] стала його цивільна дружина [PERSON] , що вбачається з поземельної шнурової книги № 318, особовий рахунок № [NUMBER] . Після смерті [PERSON] , у 2008 році їх спільна дочка [PERSON] вирішила оформити на себе спадщину, яка належала її матері та бабусі [PERSON] , однак нотаріус відмовив в оформленні спадщини у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів, тому [PERSON] звернулась з позовною заявою до суду. 17.05.2010 року рішенням Житомирського районного суду позовна заява [PERSON] була задоволена. Суд встановив факт прийняття [PERSON] спадщини після смерті її матері [PERSON] , яка померла [INFO] , а саме: Ѕ частини жилого будинку, який розташований по [ADDRESS] . Визнано за [PERSON] право власності на Ѕ частину жилого будинку [ADDRESS] як за спадкоємицею після смерті матері [PERSON] , що померла [INFO] . З 11.05.2008 року позивач залишився один, хто проживав з 1980 року в іншій Ѕ частині будинку колгоспного двору після смерті [PERSON] , тому звернувся до суду для визнання права власності на Ѕ частини будинку. Відповідач у відзиві на позовну заяву (а.с. 40) позовну заяву визнала у повному обсязі, розгляд справи просила проводити у її відсутність (а.с. 55). У судове засідання сторонни не з`явились. Позивач подав заяву про розгляд справи у його відсутність; позовні вимоги підтримав (а.с. 104). Відповідач [PERSON] також подала заяву про розгляд справи у її відсутність; позов визнала (а.с. 105). Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. З копії поземельної шнурової книги № 185, особистий рахунок № [NUMBER] вбачається, що [PERSON] була головою дворогосподарства колгоспного двору, що розташований за адресою: [ADDRESS] (а.с. 18-19). [PERSON] померла [INFO] у віці 79 років (а.с. 8). Як вбачається з копії спадкової справи № 187 за 1980 рік Третьої житомирської державної нотаріальної контори до майна [PERSON] , померлої [INFO] (а.с. 80), згідно зі записом в погосподарській книзі виконавчого комітету сільської Ради народних депутатів за № 477 за гр. [PERSON] значиться Ѕ частина жилого будинку, який розташований на земельній ділянці та знаходиться в с. Станишівка Житомирського району Житомирської області. Після смерті [PERSON] у встановлений законом шестимісячний строк спадщину прийняла [PERSON] . Відповідно до копії поземельної шнурової книги № 318, особовий рахунок № [NUMBER] головою колгоспного двору, що розташований за адресою: [ADDRESS] була [PERSON] , чоловіком якої є [PERSON] (а.с. 16-17). З копії свідоцтва про смерть (а.с. 13) [PERSON] померла [INFO] у віці 60 років. Згідно рішення\~Житомирського районного\~суду Житомирської\~області від\~17.05.2010\~року (а.с.\~6-7),\~суд встановив\~факт прийняття [PERSON] спадщини після смерті її померлої матері [PERSON] , яка померла [INFO] , а саме: Ѕ частини жилого будинку [ADDRESS] ; визнано за [PERSON] право власності на 1/2 частину жилого будинку [ADDRESS] , як за спадкоємницею після смерті матері [PERSON] , що померла [INFO] . Матеріалами справи підтверджено, що [PERSON] , яка декілька раз змінювала прізвище (а.с. 9, 10), останнє [PERSON] (а.с. 11), є дочкою [PERSON] (а.с. 12). Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 26613486 від 05.07.2010 року, Ѕ частини житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] належить за рішенням Житомирського районного суду Житомирської області № 2-506/10 від 17.05.2010 року [PERSON] (а.с. 15), що також вбачається з інформації з Державного реєстру речових прав та інших майнових реєстрів № 270962337 від 18.08.2021 року (а.с. 91-92). З листа КП «Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації» Житомирської обласної ради (а.с. 82) вбачається, що інформація щодо реєстрації іншої Ѕ частини житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] в матеріалах інвентаризаційної справи відсутня. Відповідно до довідки Станишівської сільської ради № 520 від 12.03.2021 року, [PERSON] , 1947 року народження, згідно запису погосподарського обліку: погосподарська книга № 19 за 2016-2023 роки, номер об`єкта погосподарського обліку № 01-0679-1 дійсно зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] (а.с. 14), що також підтверджується довідкою Станишівської сільської ради № 2365 від 23.09.2021 року (а.с. 96). Прикінцевими та перехідними положеннями\~ЦК України положення зазначеного Кодексу застосовуються до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності діючим ЦК України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, які виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Оскільки згадані вище правовідносини виникли до набрання чинності діючим ЦК України, то суд при розгляді даного спору у вказаній частині керується положеннями ЦК Української\~РСР 1963 року та діючими на той час законодавчими актами. Так, у відповідності до положень ч. 2 ст. 9 Закону СРСР «Про власність в СРСР», який набрав чинності з 01.07.1990 року, майно селянського господарства належить його членам на праві загальної спільної власності, якщо інше не передбачено законодавчими актами союзної і автономної республіки. Пунктом 4 Постанови Верховної Ради УРСР від 26.03.1991 року № 885-12 «Про введення в дію Закону Української РСР «Про власність»» (що була чинною на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що правила, які містяться у\~Законі Української РСР «Про власність»\~і були передбачені Законом СРСР «Про власність в СРСР», застосовуються з дня введення в дію Закону СРСР, тобто з 01.07.1990 року. Як роз`яснюється у пункті 6\~постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22.12.1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», положення ст. ст. 17, 18 Закону України «Про власність» щодо спільної сумісної власності поширюються на правовідносини, які виникли після введення у дію цього\~Закону\~(тобто з 15.04.1991 року). Таким чином, до правовідносин, які виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15.01.1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору. Так, відповідно до ст. ст.\~120,\~121ЦК Української РСР\~1963 року у редакції, яка була чинною до 1991 року, майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Володіння, користування і розпорядження майном колгоспного двору здійснюється за згодою усіх членів двору. Колгоспний двір може мати у власності підсобне господарство на присадибній ділянці землі, що знаходиться в його користуванні, жилий будинок, продуктивну худобу, птицю, тощо. Відповідно до ст. ст.120-127ЦК Української РСР\~1963 року у редакції, яка була чинною до 1991 року, колгоспний двір\~це сімейно-трудове об`єднання осіб-членів колгоспу, які використовують майно двору для ведення підсобного господарства та задоволення сімейних потреб. Право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15.04.1991 року не втратили права на частку у його майні. Такими, що втратили це право згідно положень ст.126ЦК Української РСР\~1963 року у редакції, яка була чинною до 1991 року, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (у цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба). Розмір частки члена двору визначається виходячи із рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних у відповідності до положень\~ст. 123 ЦК Української РСР. Частку працездатного члена двору може бути зменшено або відмовлено у її виділенні при недовгочасному його перебуванні у складі двору або незначній участі працею чи коштами в господарстві двору. Особам, які вибули з членів двору, але не втратили права на частку в його майні, вона визначається виходячи з того майна двору, яке було на час їх вибуття і яке збереглося. Відповідно до пункту 20 «Вказівок по веденню погосподарського обліку у сільських радах народних депутатів», затверджених постановою Держкомстату СРСР від 25.05.1990 року за № 69, у графі «суспільна група господарства» записується станом на 01 січня відповідного року одна із наступних суспільних груп: господарство колгоспника; господарство робітника; господарство службовця; господарство інших категорій населення. Суспільна група господарства встановлювалася у залежності від роду занять голови господарства. Згідно з вимогами ст. 4 Постанови Верховної Ради України «Про введення в дію Закону «Про власність» загальні правила спадкування щодо частки голови (члена) колгоспного двору у майні двору застосовуються з 01.07.1990 року. У разі смерті голови (члена) колгоспного двору після 30.06.1990 року спадщина на відповідну частку майна колгоспного двору відкривається після смерті голови та кожного з його колишніх членів. В силу ст.\~ст. 1216-1218 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини, і не припинилися внаслідок його смерті. За змістом ч. ч. 1, 2 ст.\~1220, ч. 1 ст.\~1221 ЦК України\~спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Відповідно до ч. 1, 3\~ст. 1268 ЦК України\~спадкоємець за заповітом або за законом має право прийняти спадщину, або ж не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~ст. 1270 цього Кодексу, тобто шести місяців, він не заявив про відмову від неї. За змістом ч. 1, 2\~ст. 1269 ЦК України\~спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Частина 1\~ст. 1270 ЦК України\~встановлює строк для прийняття спадщини, який складає шість місяців і починається з часу відкриття спадщини. Оскільки судом на підставі зібраних та перевірених у судовому засіданні письмових доказів у їх сукупності та взаємозв`язку встановлено, що Ѕ частина спірного домоволодіння, котра входила до майна колгоспного двору, належало спадкодавцеві [PERSON] , яка була його головою, при цьому оригінал правовстановлюючого документа на спірне домоволодіння відсутній, що, відповідно, унеможливлює здійснити спадкування позивачем прав та обов`язків на Ѕ частини домоволодіння у нотаріуса, то у суду немає перешкод для можливості захисту зазначеного порушеного права позивача як єдиного спадкоємця, який прийняв спадщину, після смерті спадкодавця [PERSON] та не відмовився від неї. Відтак, позовні вимоги підлягають до задоволення у повному обсязі. Зокрема, слід визнати за позивачем право власності на Ѕ ід. частини жилого будинку [ADDRESS] , котрий входив до складу колишнього колгоспного двору, головою якого була [PERSON] .

Outcome: approved