Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-05 00:00:00

Позивач [PERSON] пред`явила до суду позов шляхом подання позовної заяви до [PERSON] , яким просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 29 серпня 2018 року Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області за актовим записом №3858. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що 29 серпня 2018 року вона з відповідачем уклала шлюб, який зареєстрували у Харківському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області. Спільних дітей від шлюбу сторони не мають. Також позивач, зазначає, що вони втратили почуття любові, взаємоповаги один до одного, мають різна погляди на шлюб та сім`ю, між ними часто відбувались безпідставні сварки і непорозуміння, через які склались неприязні відносини. Нічого спільного між ними, як членами подружжя, не залишилось, спільне господарство не ведуть, спільного бюджету не мають, проживають окремо, спроби примирення з чоловіком були марними, бажаного результату не дали, тому збереження сім`ї і подальше проживання є неможливим. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 25 вересня 2019 року провадження по справі відкрито в порядку загального позовного провадження, справа призначена до розгляду в підготовчому засіданні. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 05 березня 2020 року закрито підготовче судове засідання і призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні. Позивач в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про день та час слухання справи був повідомлений своєчасно і належним чином в порядку ст. 128 ЦПК України, шляхом направлення судової повістки за зареєстрованим місцем проживання відповідно до відомостей Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання Головного Управління ДМС України в Харківській області, отриманих судом відповідно до вимог ч.6 ст.187 ЦПК України, причини неявки суду не повідомив. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 05 березня 2020 року судом не прийнято заяву про розгляд справи за відсутності відповідача, подану до суду 05 листопада 2019 року від імені [PERSON] через засоби поштового зв`язку, оскільки підпис на заяві не завірений в установленому законом порядку. Зазначеною ухвалою, відповідно до вимог п. 5 ч. 2 ст. 223 ЦПК України, суд визнав потрібним, щоб відповідач, від імені якого подано заяву про розгляд справи за його відсутності, дав особисті пояснення по суті позовних вимог. Однак відповідач у судове засідання не з`явився та не повідомив про причини неприбуття, будь-яких заяв та клопотань від відповідача не надходило. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. У зв`язку з повторною неявкою в судове засідання належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання відповідача, який не повідомив про причини неявки та не подав відзив відповідно до статті 280 ЦПК України суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами. Сторони перебувають у шлюбі, який був зареєстрований 29 серпня 2018 року Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області за актовим записом №3858, під час державної реєстрації шлюбу позивач прізвище не змінювала (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] , видане 29 серпня 2018 року Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області). Від шлюбу сторони дітей не мають. За змістом положень ч.1 ст. 24 СК України та ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування їх до збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ст. 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, коли буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і зберігання шлюбу буде суперечити одному з них, інтересам їх дітей, що має суттєве значення. Суд, з`ясувавши причини розірвання шлюбу та фактичні взаємовідносини подружжя, вважає подальше сімейне життя подружжя і збереження сім`ї неможливим. Згідно квитанції №0.0.1436993262.1 від 15 серпня 2019 року при пред`явленні позову до суду позивачем були понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 768,40 гривень. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 768,40 гривень. На підставі викладеного і

Outcome: approved