Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу посилаючись на те, що 10 грудня 2013 року вони зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Гусятинського районного управління юстиції у Тернопільській області, актовий запис №82. Від цього шлюбу у подружжя народився син [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Сімейні стосунки між ними не склалися, виникають суперечки та непорозуміння, почалися сварки в тому числі і бійки, через які страждають їхні діти, перестали розуміти один одного. Подальше спільне проживання стало неможливим, оскільки вони не знаходять взаєморозуміння та на даний час фактичні шлюбні відносини припинені. Через подружню зраду миритись з відповідачем не бажає. В подальшому даний шлюб зберігати не доцільно. Позивач [PERSON] в підготовче судове засідання не з»явилася, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в підготовче судове засідання не з»явився, надав до суду заяву про визнання позову та розгляд справи у його відсутності. На підставі вимог ст.ст.223\~ЦПК України суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності сторін. Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони 10 грудня 2013 року зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Гусятинського районного управління юстиції у Тернопільській області, актовий запис № 82, що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серії І-ИД №104302, видане 10 грудня 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Гусятинського районного управління юстиції у Тернопільській області.(а.с.3). Сторони по справі являються батьками [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]..(а.с.5, 6) Спільне життя між сторонами не склалося, шлюбні відносини не підтримують, шлюб існує формально і зберігати його неможливо. Відповідно до ст.111 СК України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Статтею 24 СК України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Оскільки під час розгляду справи відповідач визнав позов у повному обсязі, обставини в справі сторонами визнаються та не потребують доказуванню і таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову у повному обсязі. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст.141 ЦПК України - судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов»язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі вищезазначеного суд рахує за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] сплачений нею судовий збір в сумі 704 грн. 80 коп.

Outcome: approved