Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-27 00:00:00

Позивач в грудні 2013 року звернувся з позовом в суд про стягнення з відповідача 52100 грн. боргу за договорами позики. Свої позовні вимоги він мотивує тим, що 31.08.2007 року він позичив [PERSON] гроші в сумі 2500 грн. та 24.09.2007 року - ще 5000 грн., які відповідач зобов'язувався повернути відповідно до 31.09.2007 року і 24.12.2007 року, про що склав письмові розписки окремо на кожну суму. За обома розписками гроші він позичив відповідачу під 8 % місячних. Проте по даний час [PERSON] грошей не повернув, ухиляється від сплати боргу, на зв'язок не виходить, чому він просить стягнути з відповідача вказану суму боргу з врахуванням відсотків за користування грошовими коштами. Позивач та його представники, будучи належним чином повідомленими про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з'явились, а представник позивача [PERSON] представив заяву про розгляд справи у його відсутності, в якій також зазначив, що підтримує позовні вимоги в повному обсязі та не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач, який про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, повторно не з'явився у судове засідання, поважних причин неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи у його відсутності не подавав. За таких обставин, відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України, враховуючи відсутність заперечень позивача проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно ст.ст. 1046, 1047 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору чи вимог цього Кодексу, а згідно ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно вимог ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити суму відповідно до ст.625 ЦК України, а ст.625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Судом встановлено, що 31.08.2007 року [PERSON] позичив у [PERSON] грошові кошти в сумі 2500 грн. та 24.09.2007 року - ще 5000 грн., в обох випадках зі сплатою 8 % місячних від суми позики, та що відповідач зобов'язувався повернути позивачу позики відповідно до 31.09.2007 року і 24.12.2007 року. Вказані обставини підтверджуються письмовими розписками (а.с. 42, 43). Також встановлено, що у визначені договорами строки відповідач свої зобовязання не виконав і коштів не повернув. На час звернення позивача до суду суми боргу з врахуванням передбачених договорами відсотків складають: за договором від 31.08.2007 року - 17500 грн. (2500 + 15000) та за договором від 24.09.2007 року - 34600 грн. (5000 + 29600), що підтверджується розрахунками заборгованості (а.с. 4, 5), з якими суд погоджується. Виходячи з наведеного та враховуючи, що докази повернення позивачу грошей відповідачем за договорами позики відсутні, як і відсутні докази неодержання відповідачем вказаних сум позики, тому суд вважає, що з [PERSON] слід стягнути на користь [PERSON] 52100 грн. (17500 + 34600) боргу за договорами позики від 31.08.2007 року та 24.09.2007 року. Також, згідно ч.1 ст.88 ЦПК України, із відповідача на користь позивача підлягає стягненню 746 грн. (521+225) понесених та документально підтверджених судових витрат (а.с. 1, 2, 31,32).

Outcome: approved