Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-14 00:00:00

Позивач в інтересах кого діє [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на ту обставину, що згідно договору купівлі-продажу від 29.07.2013 року її сину [PERSON] належить 42/100 частини домоволодіння за адресою [ADDRESS], а 58/100 частин вищевказаного домоволодіння належить [PERSON] В даний час у домоволодінні за адресою [ADDRESS] зареєстровані [PERSON], [PERSON], [PERSON], які є відповідачами по справі, останні з 2009 року не проживають у вищевказаному будинку і де вони мешкають їй не відомо. Добровільно вони не бажають знятись з реєстраційного обліку, також не здійснюють оплату комунальних послуг, а також їх особисті речі за вищевказаною адресою відсутні. Через те, що відповідачі залишаються зареєстрованими в домоволодінні, позивач несе додаткові витрати по його утриманню, в зв'язку з чим просить суд визнати відповідачів такими, що втратили право користування домоволодінням за адресою [ADDRESS]. [PERSON] яка діє в інтересах позивача та її адвокат в судовому засіданні підтримали позовні вимоги та просили суд позов задовольнити по вищезазначеним обставинам. Відповідачі в судові засідання не з'явились, про час та місце слухання справи повідомлялись належним чином, про що свідчать поштові повідомлення, причину своєї неявки не повідомили. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Третя особа в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву від 19.06.2014 року в якій позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить розглядати справу у її відсутність. Заслухавши пояснення представника позивача та її адвоката, свідка та дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно договору купівлі-продажу від 29.07.2013 року [PERSON] передала у власність [PERSON] належні їй на праві приватної власності 32/100 частини домоволодіння та [PERSON] передала у власність [PERSON], із належних їй 68/100 частин на праві приватної власності 10/100 частини домоволодіння, яке розташоване в [ADDRESS], що також підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 29.07.2013 року. Відповідно домової книги за адресою [ADDRESS] зареєстровані [PERSON], [PERSON], [PERSON], які є відповідачами по справі. Батьками [PERSON], [INFO] є [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER]. Згідно свідоцтва про зміну імені серії [NUMBER] [PERSON] змінила ім'я на «[PERSON]». Зазначені факти повністю підтвердила допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] У суду немає підстав ставити під сумнів достовірність фактів, повідомлених свідком, даних про її зацікавленість в результаті розгляду справи не виявлено. Відповідно до ст.212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] зареєстровані у спірному домоволодінні, як попередні мешканці, при цьому житловим будинком вони не користуються, комунальні послуги не сплачують. З огляду на зміст ст.64 ЖК України відповідачі не є членами сім»ї нинішнього власника домоволодіння, тобто позивача, з чого вбачається, що їх реєстрація у будинку, що належить [PERSON], змушує позивача нести додаткові витрати по сплаті комунальних послуг. Відповідачі з 2009 року без поважних причин не проживають в житловому будинку за адресою [ADDRESS], ніяких перешкод у користуванні жилою площею їм не чинилось. Враховуючи встановлені обставини справи, які підтверджені дослідженими в судовому засіданні належними доказами та положення діючого в Україні цивільного та житлового законодавства, що регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що права позивача як власника житла підлягають захисту у обраний ним спосіб відповідно до вимог ст.ст.71, 72 ЖК України. При цьому, у відповідності до ч.1 ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню у повному обсязі. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved