Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-12 00:00:00

Позивач акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» звернувся до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] ( [INFO] адреса реєстрації: [ADDRESS] , реєстраційний номер облікової картки платника податків - [NUMBER] ), про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на неналежне виконання відповідачем зобов`язань за укладеним сторонами договором кредиту та наявність заборгованості, яку позивач просить стягнути разом з іншими передбаченими договором та законом платежами, а саме просив стягнути заборгованість за кредитним договором № б/н від 15.07.2015 року в розмірі 31946 (тридцять одна тисяча дев`ятсот сорок шість) грн. 53 коп., що станом на 14.12.2020 року складається з заборгованості за тілом кредиту в розмірі 25022 грн. 48 коп., заборгованості за відсотками нарахованими на прострочений кредит в розмірі 6923 грн. 67 коп., також просив стягнути з відповідача сплачений судовий збір в розмірі 2 270 грн. 00 коп. 10.02.2021 року винесено ухвалу про відкриття спрощеного провадження та призначення справи до розгляду по суті. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав повністю. Проти винесення заочного рішення не заперечив. Відповідач в судове засідання не з`явилася, подала клопотання про розгляд справи за її відсутності, позов визнає, проти його задоволення не заперечує. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд вважав можливим розглянути спір у відсутність сторін на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. 15.07.2015 року відповідач [PERSON] з метою отримання банківських послуг підписала договір № б/н від 15.07.2015, відповідно до якого отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, який в подальшому збільшився до 20000 грн. 00 коп.. Вказаний кредитний договір був укладений в письмовій формі, що відповідає вимогам ч. 1 ст. 1055 ЦК України. Заявою, іншими матеріалами справи підтверджується факт одержання відповідачем передбачених кредитним договором коштів, що також вказує на виконання умов договору позивачем. Розрахунком заборгованості підтверджується факт невиконання відповідачем умов договору та наявність боргу в розмірі 31946 (тридцять одна тисяча дев`ятсот сорок шість) грн. 53 коп., що станом на 14.12.2020 року складається з заборгованості за тілом кредиту в розмірі 25022 грн. 48 коп., заборгованості за відсотками нарахованими на прострочений кредит в розмірі 6923 грн. 67 коп., , також просив стягнути з відповідача сплачений судовий збір в розмірі 2 270 грн. 00 коп. Статтею 525 ЦК України встановлює, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Оскільки відповідач в односторонньому порядку не виконує договірні зобов`язання, на нього в судовому порядку слід покласти обов`язок сплати позивачеві, який є банківською установою, передбачених договором коштів. Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи викладене суд вважає звернення позивача правомірним, відповідач переконливих заперечень на позов не подав, доводи позивача не спростував, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Правомірним суд визнає і вимоги позивача про відшкодування відповідачем понесених ним судових витрат в повному обсязі, оскільки такі вимоги відповідають ст. 141 ЦПК України та підтверджуються наявним в матеріалах справи платіжним дорученням.

Outcome: approved