Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] про стягнення на її користь аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1000 грн. щомісячно. В обґрунтування вимог позивачка вказує, що відповідач у добровільному порядку не виконує свій батьківський обов'язок по утриманню неповнолітнього сина. Дитина проживає разом із нею та перебуває повністю на її утриманні. Посилаючись на наведене, просить позов задовольнити . У судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги, зіславшись на доводи викладені у заяві. Відповідач у судовому засіданні позов визнав та погодився сплачувати аліменти у розмірі визначеному судом. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 20 лютого 2003 року, який було розірвано рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21 серпня 2013 року. Від даного шлюбу у сторін народився син [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим 05 листопада 2003 року відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області України, про що зроблено актовий запис за №2012. Сторони проживають окремо. Син [PERSON] проживає разом із матірю по [ADDRESS] у квартирі її батьків, що визнається відповідачем та підтверджується довідкою за №722 від 16.06.2014 року, виданою ДП «Фаворит 1». [PERSON]проживає окремо та у добровільному порядку не виконує свого обов'язку щодо утримання неповнолітнього сина [PERSON]. Встановлено, що відповідач офіційно не працює, отримує мінливий і нерегулярний дохід. Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, виходячи із наступного. В силу вимог ст. 11 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненнями фізичних та юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно із вимогами ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 184 Сімейного кодексу України, якщо платник податків має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмірі аліментів у твердій грошовій сумі. Встановлено, що відповідач офіційно не працює, отримує мінливий, нерегулярний дохід. Інших утриманців, крім сина, не має. Враховуючи вищезазначене та те, що відповідач є працездатним, отримує мінливий, нерегулярний дохід, інших утриманців, крім сина не має, суд вважає, що розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на утримання неповнолітнього сина [PERSON] слід визначити у розмірі 600 грн. щомісячно, починаючи стягувати з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Суд також при визначенні розміру аліментів враховує матеріальне становище та стан здоров'я дитини, на яку призначаються аліменти, можливість матеріального утримання неповнолітнього сина матір'ю, яка працює та отримує дохід. В силу вимог ст.ст. 10,60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Відповідачем не представлено суду жодних доказів про те, що він за своїм станом здоров'я чи матеріальним становищем, не може виконувати своїх обов'язків по утриманню дитини та сплачувати аліменти у розмірі визначеному судом.

Outcome: partial