Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-01 00:00:00

Позивач [PERSON] просить визнати за ним право власності на житловий будинок «А-1», цокольний поверх «а», сходи «а1», альтанку «Б», сарай «В», гараж «Г», колодязь питний «К», огорожу «№1», загальною площею 229,7 кв.м, житловою площею 86,9 кв.м по [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON], який помер [INFO]. В обґрунтування позовних вимог позивач покликався на те, що відповідачка [PERSON] його мати, а відповідач [PERSON] його рідний брат. Його батьки [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 26.11.1983. Рішенням зборів уповноважених колгоспу імені Кірова від 22.12.1983 його батькові [PERSON] була надана земельна ділянка для будівництва житлового будинку в с. Верчани за рахунок присадибного фонду колгоспу розміром 0,08 га між сусідами [PERSON] та [PERSON], яке погоджено рішенням виконкому Підгірцівської сільської ради № 11 від 23.02.1984. Рішенням виконкому Стрийської районної ради № 87 від 17.04.1984 дозволено будівництво індивідуального житлового будинку та видано будівельний паспорт на забудову земельної ділянки в с. Верчани площею 800 кв.м. 17.09.1987 було прийнято фундаменти індивідуального будівництва та дано дозвіл на завершення будівництва житлового будинку та господарських будівель згідно з проектом від 17.09.1984 та актом виносу в натуру плану земельної ділянки від 11.10.1984. [INFO] його батько [PERSON] помер. Після його смерті відкрилась спадщина на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, загальною площею 229,7 кв.м, житловою площею 86,9 кв.м, по [ADDRESS]. Він та відповідачі є спадкоємцями першої черги за законом. Відповідачі відмовилися від своїх часток у спадковому майні на його користь, подавши нотаріусу відповідні заяви. Однак нотаріус відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька [PERSON], оскільки відсутні правовстановлюючі документи на спірний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що підтверджують право власності спадкодавця на спадкове майно, а тому він змушений звернутися до суду з даним позовом. Позивач [PERSON] та його представник адвокат [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримали з підстав, викладених у позовній заяві, та просили суд такі задовольнити. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнали, проти їх задоволення не заперечили та додатково пояснили, що відмовляються від своїх часток у спадковому майні на користь позивача по справі [PERSON] Згідно з ч.ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач-визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Заслухавши пояснення позивача та його представника, відповідачів, дослідивши подані документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що визнання позову відповідачами слід прийняти, позов задовольнити з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Позивач скористався своїм правом та звернувся до суду з позовом про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом після смерті [INFO] його батька [PERSON], оскільки нотаріус відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів, що підтверджують право власності спадкодавця на спадкове майно. Судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу [PERSON] 26.11.1983 зареєстрував шлюб з [PERSON] Після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище [PERSON] /а.с. 12/. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 12.05.1984 батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] /а.с. 52/. Згідно зі свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 28.11.2007 [PERSON] помер [INFO] /а.с. 15/. Рішенням зборів уповноважених колгоспу імені Кірова Стрийського району від 22.12.1983 вирішено надати [PERSON] земельну ділянку для будівництва жилого будинку в с. Верчани за рахунок присадибного фонду колгоспу розміром 0,08 га між сусідами [PERSON] та [PERSON] /а.с. 16/ Рішенням виконавчого комітету Підгірцівської сільської ради від 23.02.1984 № 11 погоджено рішення загальних зборів членів уповноважених членів колгоспу ім. Кірова про виділення земельної ділянки для будівництва житлового будинку [PERSON] у [ADDRESS] площею 800 кв.м /а.с. 17/. Відповідно до виписки з рішення Стрийської районної ради народних депутатів від 17.04.1984 № 87 про надання дозволу на будівництво індивідуального житлового будинку та видачу будівельного паспорта на забудову ділянки [PERSON] останньому було надано дозвіл на будівництво індивідуального житлового будинку та видачу будівельного паспорта на забудову земельної ділянки у с. Верчани площею 800 кв.м на виділеній земельній ділянці загальними зборами членів колгоспу ім. Кірова /а.с. 18/. 17.09.1987 приймальна комісія у присутності забудовника [PERSON] провела перевірку відповідності збудованих ним фундаментів у с. Верчани та надала дозвіл на завершення будівництва індивідуального житлового будинку і господарських будівель згідно з проектами, що стверджується копією акту прийняття фундаментів індивідуального будівництва від 17.09.1987 /а.с. 21/. Відповідно до витягу з погосподарської книги за № 1268 від 25.10.2018, наданого Підгірцівською сільською радою Стрийського району Львівської області, будинковолодіння [ADDRESS] станом на 15.04.1990 рахується як «робітничий двір», головою двору був [PERSON], який помер [INFO], його членами є сторони по справі /а.с. 4/. Судом встановлено, що згідно з довідкою виконавчого комітету Підгірцівської сільської Стрийського району Львівської області від 25.10.2018 № 1277 житловий будинок у с. Верчани Стрийського району Львівської області, який належав [PERSON], який помер [INFO], знаходиться за адресою: [ADDRESS] на підставі рішення виконавчого комітету № 41 від 30.07.2010 «Про затвердження схеми і списків с. Верчани Стрийського району», земельна ділянка не приватизована /а.с. 23/. Відповідно до технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок [ADDRESS] від 02.11.2018 загальна площа будинку становить 229,7 кв.м, житлова - 86,9 кв.м, допоміжна - 142,8 кв.м, інвентаризаційна вартість складає 385743 грн. Житловий будинок [ADDRESS] має наступні характеристики: житловий будинок «А-1», сходи «а1», альтанка «Б», сарай «В», гараж «Г», колодязь питний «К», огорожа № 1 /а.с. 7-11/. Відповідно до звіту про проведення технічного обстеження будівельних конструкцій та інженерних мереж об'єкта від 04.01.2019 під час технічного обстеження на предмет визначення можливості або неможливості його надійної та безпечної експлуатації були оглянуті основні несучі та огороджувальні конструкції житлового будинку літ. «А-1», альтанки літ «Б», сараю літ. «В», гаражу літ. «Г» по [ADDRESS] та встановлено відповідність вимогам ДБН В.2.2.-15-2005 «Будинки і споруди. Житлові будинки. Основні положення» та їх готовність до експлуатації /а.с. 33-40/. Приватним нотаріусом Стрийського районного нотаріального округу [PERSON] позивачу [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [INFO] [PERSON] на спадкове майно - житловий будинок у [ADDRESS], оскільки спадкоємцем не було подано нотаріусу правовстановлюючих документів, що підтверджують право власності спадкодавця на таке майно /а.с. 22/. Судом встановлено і таке не заперечувалось сторонами у судовому засіданні, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] відмовились від належних їм часток у спадковому майні після смерті [PERSON], що також стверджується їх письмовими заявами від 06.11.2018, поданими в Стрийську державну нотаріальну контору та посвідченими виконкомом Підгірцівської сільської ради Стрийського району /а.с. 13-14/. Відповідно до положень ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Згідно з ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Вищевказані обставини сторонами не оспорюються, визнаються та підтверджуються наявними у справі письмовими доказами, а саме: копією свідоцтва про смерть спадкодавця [PERSON], рішенням зборів уповноважених колгоспу імені Кірова Стрийського району від 22.12.1983, рішенням виконавчого комітету Підгірцівської сільської ради від 23.02.1984 № 11, копією спадкової справи № 47/2018 після смерті [INFO] [PERSON], заявами [PERSON] та [PERSON] про відмову від часток у спадщині і частки в спільному майні подружжя та іншими матеріалами справи. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Згідно зі ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Якщо протягом однієї доби померли особи, які могли б спадкувати одна після одної, спадщина відкривається одночасно і окремо щодо кожної з них. Якщо кілька осіб, які могли б спадкувати одна після одної, померли під час спільної для них небезпеки (стихійного лиха, аварії, катастрофи тощо), припускається, що вони померли одночасно. У цьому випадку спадщина відкривається одночасно і окремо щодо кожної з цих осіб. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Згідно зі ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Статтею 1268ЦК України встановлено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Прийнята спадщина визнається власністю спадкоємця з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. За змістом ч. 2 ст. 1274 ЦК України спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги. Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно (ч. 1 ст. 1297 ЦК України). Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Статтею 55 Конституції України закріплено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Згідно зі ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способом захисту цивільних прав та інтересів згідно зі ст. 16 цього Кодексу може бути, зокрема, визнання права. Таким чином, судом встановлено, що предметом спору є будинковолодіння [ADDRESS] Львівської області. Відповідно до ст. 1268 ЦК України позивач [PERSON] вступив в управління та володіння спадковим майном, оскільки на час смерті батька [PERSON] [INFO] був зареєстрований, проживав та продовжує проживати у спірному будинковолодінні за адресою: [ADDRESS], а тому фактично прийняв спадщину. Обставин, які б вказували, що на спірне майно, окрім позивача, в порядку спадкування чи з інших підстав претендують інші особи, в суді не встановлено. Таким чином, судом встановлено, що спірний житловий будинок, який збудований подружжям [PERSON] на земельній ділянці площею 800 кв.м, призначеній для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель, що була виділена [PERSON] для цієї мети, відповідає вимогам щодо надійної та безпечної експлуатації його в якості житла, позивач [PERSON] фактично прийняв спадщину, оскільки на момент смерті батька проживав та був зареєстрований у житловому будинку, відповідачі не оспорюють його право на житловий будинок, позовні вимоги визнали, що не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому, враховуючи наведене, зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв'язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що в суду є всі підстави для задоволення позовних вимог [PERSON] та визнання за останнім права власності на житловий будинок загальною площею 229,7 кв.м, житловою площею 86,9 кв.м по [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON], який помер [INFO]. Судові витрати слід залишити за позивачем на його вимогу.

Outcome: approved