Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-15 00:00:00

Позивач [PERSON] пред`явила до Коломацького районного суду Харківської області позов до [PERSON] , яким просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 30 травня 2015 року Ленінським відділом державної реєстрацій актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції за актовим записом 253. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що вона з відповідачем 30 травня 2015 року зареєструвала шлюб, від якого сторони дітей не мають. Спільне життя не склалося та через два роки після одруження сторони розійшлись, з 2017 року проживають окремо, спільного побуту не мають, фактичні шлюбні відносини припинені. Також позивач зазначає, що шлюб існує формально, на даний час вона проживає з іншим чоловіком та планує створити нову сім`ю. Ухвалою Коломацького районного суду Харківської області від 01 грудня 2020 року цивільну справу за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу передано до Харківського районного суду Харківської області за підсудністю. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 12 січня 2021 року провадження у справі відкрито, розгляд справи ухвалено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження та призначено проведення судового засідання. Позивач у судове засідання не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити, не заперечувала проти заочного розгляду. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про день та час слухання справи був повідомлений своєчасно і належним чином в порядку ст. 128 ЦПК України, шляхом направлення судової повістки за зареєстрованим місцем проживання відповідно до відомостей Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання Головного Управління ДМС України в Харківській області, отриманих судом відповідно до вимог ч.6 ст.187 ЦПК України, причини неявки суду не повідомив. Будь-яких клопотань від відповідача не надходило. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. У зв`язку з повторною неявкою в судове засідання належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання відповідача, який не повідомив про причини неявки та не подав відзив відповідно до статті 280 ЦПК України суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі, який був зареєстрований 30 травня 2015 року Ленінським відділом державної реєстрацій актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції за актовим записом 253, під час державної реєстрації шлюбу позивач своє прізвище не змінювала (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] , видане 30 травня 2015 року Ленінським відділом державної реєстрацій актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції). Від шлюбу сторони дітей не мають. За змістом положень ч. 1 ст. 24 СК України та ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування їх до збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд, з`ясувавши причини розірвання шлюбу та фактичні взаємовідносини подружжя, вважає подальше сімейне життя подружжя і збереження сім`ї неможливим. На підставі викладеного і

Outcome: approved