overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася\~з позовом\~до відповідача\~ [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказала, що шлюб з відповідачем було зареєстровано 29 липня 2000 року. Вони з відповідачем мають повнолітню дитину доньку [PERSON] , [INFO] , та малолітню дитину сина [PERSON] , [INFO] . З січня 2020 року вони припинили сімейні стосунки. Подружні відносини з відповідачем не склались внаслідок повної протилежності характерів, різних поглядів на сімейні відносини, внаслідок чого між ними постійно виникали різномовності та сварки. Вважає, що збереження їх шлюбу неможливо. Просить суд шлюб розірвати. Позивач до судового засідання не з`явилася, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала до суду письмову заяву, в якій вказала, що на позовних вимогах наполягає та просить розглянути справу у її відсутність. Відповідач у судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що він не згоден з тими обставинами, які позивачка вказує в якості обґрунтування свого позову про розірвання шлюбу. Він вважає, що можливо зберегти їхню сім`ю і він проти розлучення. Після закінчення наданого судом за клопотанням відповідача строку на примирення відповідач, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, до судового засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, будь-яких заяв чи клопотань суду не надав. \~ \~ \~ Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Судом встановлено, що шлюб між сторонами зареєстровано 29 липня 2000 року Димитровським міським відділом реєстрації актів громадянського стану Донецької області,\~актовий запис\~№ 147 (а.с.13). Сторони мають малолітню дитину [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.15). Судом за клопотанням відповідача приймалися заходи щодо збереження сім`ї та відновлення сімейних стосунків, у зв`язку з чим ухвалою Димитровського міського суду від 18 червня 2020 року сторонам надавався строк два місяці для примирення, однак будь-якої інформації щодо відновлення сімейних стосунків суду не надано. \~\~ Відповідно до\~ст.105 Сімейного кодексу України\~шлюб припиняється за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до\~ст.110 цього Кодексу. Відповідно до\~ст.112 Сімейного кодексу України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлені фактичні взаємовідносини подружжя, які не дають підстав вважати, що збереження шлюбу між ними можливо. За таких обставин суд не знаходить підстав для відмови в задоволенні позову про розірвання шлюбу.\~\~ Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені нею судові витрати зі сплати судового збору в сумі 840,80 грн. \~\~\~ На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-27 00:00:00

Позивач - [PERSON] звернулася з позовом до відповідача - [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи його тим, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 10.05.2012 року, спільних дітей від шлюбу сторони не мають. Протягом останніх років сімейне життя погіршувалося внаслідок діаметрально протилежних поглядів на шлюб, сімейні цінності, що призвело до частих сварок. Спільного господарства та спільного бюджету на даний час і протягом останніх двох років сторони не мають, а відповідач з грудня 2014 року перебуває у розшуку. Бажання підтримувати формально існуючий шлюб позивач не має, просить його розірвати. Підтримавши позовні вимоги про розірвання шлюбу, позивач не заперечувала проти заочного розгляду справи, пояснивши, що ні фактичного ні зареєстрованого місця проживання відповідача вона не знає. Відповідач в судові засідання не з'явився, про час та місце судових засідань у справі вважається повідомленим належним чином - відповідно до вимог ст. 74-77 ЦПК України, у тому числі й шляхом його виклику в пресі - газеті «Урядовий кур'єр» № 66 від 07.04.2016 року, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами. Згідно ст. 224 ЦПК України, суд, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За згодою позивача, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Вивчивши обставини, викладені позивачем у позовній заяві, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 10 травня 2012 року, зареєстрованому Відділом реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві актів м. Києва, про що складено актовий запис № 297 (а.с. 3). Матеріали справи не містять доказів наявності у сторін спільних дітей від шлюбу. Як убачається з викладених позивачем обставин, які не спростовані відповідачем, протягом останніх років сімейне життя погіршувалося внаслідок діаметрально протилежних поглядів на шлюб, сімейні цінності, що призвело до частих сварок; спільного господарства та спільного бюджету протягом останніх двох років сторони не мають. Згідно ухвали Оболонського районного суду м. Києва від 22.12.2014р. [PERSON] оголошено в розшук. Бажання підтримувати формально існуючий шлюб позивач не має. Подальше подружнє життя, за твердженням позивача, неможливе з урахуванням наведених нею обставин. Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки обставини, викладені позивачем, свідчать про те, що збереження шлюбу суперечитиме її інтересам, суд дійшов до висновку про наявність підстав для ухвалення рішення про розірвання шлюбу. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-27 00:00:00

Позивач - [PERSON] звернулася з позовом до відповідача - [PERSON] про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи його тим, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 02.12.1989 року, спільних дітей від шлюбу сторони не мають. У квітні 2003 року позивач дізналася про наявність іншої жінки у відповідача. Після того, як вона дізналася про зраду чоловіка, останній зібрав речі та пішов від позивачки, більше не повертаючись. З того часу позивач зі своїм чоловіком не спілкувалася, місце його проживання на даний час їй не відоме, жодних стосунків з ним вона не підтримує, тому бажання підтримувати формально існуючий шлюб не має, просить його розірвати. Підтримавши позовні вимоги про розірвання шлюбу, позивач не заперечував проти заочного розгляду справи, пояснивши, що ні фактичного, ні зареєстрованого місця проживання відповідача вона не знає. Відповідач в судові засідання не з'явився, про час та місце судових засідань у справі вважається повідомленим належним чином - відповідно до вимог ст. 74-77 ЦПК України, у тому числі й шляхом його виклику в пресі - газеті «Урядовий кур'єр» № 66 від 07.04.2016 року, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами. Згідно ст. 224 ЦПК України, суд, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За згодою позивача, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Вивчивши обставини, викладені позивачем у позовній заяві, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 02 грудня 1989 року, зареєстрованому Дніпровським відділом державної реєстрації актів м. Києва, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу вчинено актовий запис № 687 (а.с. 5). Матеріали справи не містять доказів наявності у сторін спільних дітей від шлюбу. Як убачається з викладених позивачем обставин, які не спростовані відповідачем, у квітні 2003 року позивач дізналася про наявність іншої жінки у відповідача, після чого останній зібрав речі та пішов від неї, більше не повертаючись. З того часу позивач зі своїм чоловіком не спілкується, жодних стосунків не підтримує, спільно не проживає та господарство не веде. Бажання підтримувати формально існуючий шлюб позивач не має. Подальше подружнє життя, за твердженням позивача, неможливе внаслідок втрати нею почуття любові до відповідача та з урахуванням наведених нею обставин. Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки обставини, викладені позивачем, свідчать про те, що збереження шлюбу суперечитиме її інтересам, суд дійшов до висновку про наявність підстав для ухвалення рішення про розірвання шлюбу. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-27 00:00:00

Позивач - [PERSON] звернулася з позовом до відповідача - [PERSON] про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи його тим, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 19.12.2008 року, від шлюбу сторони мають спільну дитину - [PERSON], [INFO]. З червня 2014 року шлюбні відносини між сторонами припинилися, сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Бажання підтримувати формально існуючий шлюб позивач не має, просить його розірвати, оскільки його збереження суперечить її інтересам. Підтримавши позовні вимоги про розірвання шлюбу, позивач не заперечувала проти заочного розгляду справи у випадку неявки відповідача,у направленій до суду письмовій заяві просила провести судове засідання у її відсутність і задовольнити позов з наведених нею підстав. Відповідач в судові засідання не з'явився, про час та місце судових засідань у справі вважається повідомленим належним чином - відповідно до вимог ст. 74-77 ЦПК України, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, письмових заперечень до суду не направив, причин своєї неявки суду не повідомив. Згідно ст. 224 ЦПК України, суд, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За згодою позивача, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи у відсутність відповідача за наявними у справі доказами. Вивчивши обставини, викладені позивачем у позовній заяві, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 19 грудня 2008 року, зареєстрованому Виконавчим комітетом Софіївсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, актовий запис № 33 (а.с. 4). Від шлюбу сторони мають спільну дитину - [PERSON], [INFO]. Як убачається з викладених позивачем обставин, які не спростовані відповідачем, з червня 2014 року шлюбні відносини між сторонами припинилися, сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Бажання підтримувати формально існуючий шлюб позивач не має, що вона підтвердила і у направленій до суду письмовій заяві. Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки обставини, викладені позивачем, свідчать про те, що збереження шлюбу суперечитиме її інтересам, оскільки вона не має бажання перебувати у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, суд дійшов до висновку про наявність підстав для ухвалення рішення про розірвання шлюбу. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-24 00:00:00

Позивач - [PERSON] звернулася з позовом до відповідача - [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивовані тим, що з 04 вересня 2004 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO]. Як зазначає позивач, подружнє життя не склалось через несумісність характерів, непорозуміння, відсутність спільних поглядів на життя та сім'ю. З січня 2014 року шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, відповідач не бере участь у веденні домашнього господарства, спільно сторони з того ж часу не проживають. Позивач вважає для себе подальше сумісне життя і збереження сім'ї з відповідачем неможливим, а призначення будь-яких строків для примирення - недоцільним. Спору про поділ майна, що є спільною власність, немає та між сторонами досягнуто згоди про утримання дитини. Позивач підтримала заявлені позовні вимоги з підстав, викладених у позовній заяві, просила позов задовольнити у повному обсязі. Відповідач позов визнав повністю, не заперечував проти розірвання шлюбу. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню повністю, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 04 вересня 2004 року, зареєстрованому Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва, про що вчинено актовий запис № 1909. Від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO]. Спільне життя між сторонами не склалося. Згідно викладених позивачем обставин, з січня 2014 року, сторони не ведуть спільного господарства, спільно не проживають та не підтримують шлюбних стосунків, що відповідачем визнається. Відповідно до п. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Враховуючи викладені позивачем обставини, які визнані відповідачем, суд дійшов висновку про те, що сім'я сторін фактично розпалась та поновлена бути не може. Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки збереження зареєстрованого шлюбу суперечитиме інтересам сторін, які не бажають його збереження, позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-14 00:00:00

Позивач - [PERSON] звернулася з позовом до відповідача - [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивовані тим, що з 05 серпня 1995 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Як зазначає позивач, подружнє життя не склалось через несумісність характерів, непорозуміння, відсутність спільних поглядів на життя та сім'ю. Шлюбні відносини між сторонами на даний час фактично припинені, відповідач не бере участь у ведені домашнього господарства, спільно сторони з того часу не проживають. Позивач вважає для себе подальше сумісне життя і збереження сім'ї з відповідачем неможливим, а призначення будь-яких строків для примирення - недоцільним. Спору про поділ майна, що є спільною власність, немає та між сторонами досягнуто згоди про утримання дітей. До початку розгляду справи по суті сторони звернулися зі спільною заявою, згідно з якою представник позивача підтримала позов повністю, а відповідач позов повністю визнав. Вивчивши заяви сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню повністю, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 05 серпня 1995 року, про що Бобрицькою сільською радою, Броварського району, Київської області вчинено актовий запис № 7. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Спільне життя між сторонами не склалося. Згідно викладених позивачем обставин, сторони не ведуть спільного господарства, спільно не проживають та не підтримують шлюбних стосунків. Відповідно до п. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Враховуючи викладені позивачем обставини, суд дійшов висновку про те, що сім'я сторін фактично розпалась та поновлена бути не може. Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки збереження зареєстрованого шлюбу суперечитиме інтересам сторін, які не бажають його збереження, позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач в заяві зазначила, що після розірвання шлюбу бажає іменуватися дошлюбним прізвищем «[PERSON]».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-06 00:00:00

Позивач - [PERSON] звернулася з позовом до відповідача - [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивовані тим, що з 09 березня 2005 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO]. Як зазначає позивач, подружнє життя не склалось через несумісність характерів, непорозуміння, відсутність спільних поглядів на життя та сім'ю. Протягом трьох останніх років шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, відповідач не бере участь у ведені домашнього господарства, спільно сторони з того часу не проживають. Позивач вважає для себе подальше сумісне життя і збереження сім'ї з відповідачем неможливим, а призначення будь-яких строків для примирення - недоцільним. Спору про поділ майна, що є спільною власністю, немає. Дитина проживала і залишається проживати з позивачем. В судове засідання позивач направила письмову заяву, в якій проти заочного рішення у випадку неявки відповідача не заперечувала, підтримала заявлені позовні вимоги і просила їх задовольнити, а шлюб розірвати. Відповідач до суду не з'явився, про час і місце судового розгляду вважається повідомлений належним чином, що відповідає вимогам ст. 74 ЦПК України. Згідно ст. 224 ЦПК України, суд, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За згодою позивача суд ухвалив про заочний розгляд справи, на підставі наявних доказів. Вивчивши заяву позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 09 березня 2005 року, про що Відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції м. Києва вчинено актовий запис № 219. Від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO]. Спільне життя між сторонами не склалося. Згідно викладених позивачем обставин, сторони протягом трьох останніх років не ведуть спільного господарства, спільно не проживають та не підтримують шлюбних стосунків. Відповідно до п. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Враховуючи викладені позивачем обставини, суд дійшов висновку про те, що сім'я сторін фактично розпалась та поновлена бути не може. Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки збереження зареєстрованого шлюбу суперечитиме інтересам позивача, яка не бажає його збереження, позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-17 00:00:00

Позивач - [PERSON] звернулася з позовом до відповідача - [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивовані тим, що з 12 липня 2008 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. На час звернення до суду шлюбні відносини між сторонами припинено, спільне господарство не ведеться, проживають окремо. Подружнє життя у сторін не склалось через несумісність характерів, непорозуміння сторін, відсутність спільних поглядів на життя та сім'ю. Подальше сумісне життя і збереження сім'ї позивач вважає недоцільним, оскільки сім'я існує лише формально. Питання пов'язані із розподілом майна, що є сумісною власністю та місця проживання дітей сторони мають намір вирішити у позасудовому порядку. До початку розгляду справи по суті сторони звернулися зі спільною письмовою заявою, згідно з якою позивач підтримала позов повністю, а відповідач позов повністю визнав. Вивчивши спільну заяву сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню повністю, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 12 липня 2008 року, зареєстрованому Відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Вознесенську Вознесенського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області, актовий запис №133. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO]. Спільне життя між сторонами не склалося, сім'я фактично розпалася, на час звернення до суду сторони не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбних стосунків, проживають за різними адресами, що ними визнається і тому, згідно зі ст. 61 ЦПК України, не підлягає доказуванню. Згідно зі ст. 174 ЦПК України, відповідач може визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи викладені позивачем та визнані відповідачем обставини, суд дійшов висновку про те, що сім'я сторін фактично розпалась та поновлена бути не може. Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки збереження формально існуючого шлюбу суперечитиме інтересам обох сторін, позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Outcome: approved