Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-05 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору №б/н від 04.02.2011 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 21700,00 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. \~ \~ \~ \~Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами банку» складає між ним і банком договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно Умов. \~ \~ \~ \~Згідно статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Як вказує позивач, у порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав. У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором у відповідача [PERSON] станом на 20.01.2019 року виникла заборгованість 81898,90 грн., яка складається з наступного: 22257,23 грн. заборгованість за тілом кредиту; 42157,59 грн. нараховано відсотків за користування кредитом; 13107,94 грн. нараховано пені, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 3876,14 грн. - штраф (процентна складова). \~ \~ \~ \~На основі викладеного, позивач просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість у розмірі 81898,90 грн. за кредитним договором №б/н від 04.02.2011 року. Крім того, просять стягнути з відповідача судовий збір. \~ \~ \~ \~В судове засідання представник позивача не з`явився, однак до його початку надав суду письмову заяву, згідно якої вимоги позову підтримують в повному обсязі, просять суд стягнути з відповідача всю суму заявлених позовних вимог за кредитним договором №б/н від 04.02.2011 року та судовий збір, а також не заперечують щодо винесення заочного рішення. Також, згідно поданої позивачем відповіді на відзив відповідача вказують, що згідно представленої виписки по рахунку позичальника, останній знімав кредитні кошти, потім частково погашав заборгованість за договором і знову користувався кредитними коштами. При цьому, зміни процентної ставки банком повністю узгоджуються з умовами та правилами надання банківських послуг та були відомі відповідачу, про що його інформував банк. Також, звертають увагу суду на те, що розмір пені та штрафних санкцій був узгоджений сторонами, а тому відсутні підстави для відмови в задоволенні позову в цій частині. Відповідач в судове засідання не з`явився, однак спрямував до суду письмовий відзив на позов, згідно якого не погоджується з наданим позивачем розрахунком заборгованості. Також вказує на те, що у наданому позивачем розрахунку заборгованості не вказана процентна ставка по договору та періоди часу, в які вона змінювалась позивачем. Також просить суд звернути увагу на ту обставину, що позивачем заявлено до стягнення різні штрафні санкції, зокрема пеня, штраф (фіксована частина) та штраф (процентна складова), що суперечить вимогам законодавства про неможливість подвійної відповідальності позичальника. На підставі наведеного, просить суд відмовити в задоволенні позову АТ КБ «Приватбанк» до нього. \~ \~ \~ \~Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення частково. Відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників\~\~справи\~\~чи в разі якщо відповідно до положень цього\~\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з цим, на підставі\~ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що відповідач [PERSON] відповідно до укладеного договору №б/н від 04.02.2011 року отримав кредит у розмірі 21700,00 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, що підтверджується анкетою-заявою позичальника (а.с.17), довідкою про умови кредитування (а.с.18). \~ \~ \~ \~Відповідно до п.3 ст.3 Цивільного кодексу України свобода договору є однією з головних загальних засад цивільного законодавства. Відповідно до п.1 ст.6 Цивільного кодексу України сторони мають право укласти договір, який не передбачений актами цивільного законодавства, але відповідає загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно ст. 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні змісту такого договору. Також, відповідно до п.1. ст.634 Цивільного кодексу України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Виходячи з вищенаведеного, анкета-заява і умови, і правила надання банківських послуг, що додавались до позовної заяви, є вільною формою кредитного договору узгодженою сторонами, що відповідає вимогам п.1 ст.634 ЦК України. \~ \~ \~ \~В анкеті-заяві та Умовах та правилах надання банківських послуг міститься інформація про розмір кредиту, порядок його погашення, розмір відсотків та комісій за користування кредитними коштами та порядок їх сплати. Дана інформація була доведена до відповідача, про що свідчить його підпис в заяві, що, в свою чергу, являється підтвердженням отримання позичальником кредитних коштів. Строк дії кредитного договору відповідно до Умов та правил надання банківських послуг встановлюється не пізніше останнього дня місяця, вказаного на платіжній картці, яка відповідно до довідки (а.с.72) дійсна до 11/2018 року. При цьому, згідно вказаної довідки 05.02.2014 року [PERSON] О. [PERSON] . (номер картрахунку 5457092300792888) встановлено кредитний ліміт у розмірі 21700,00 гривень. \~ \~ \~ \~Відповідно до заяви (а.с.17), позичальник зобов`язується погашати заборгованість за кредитом щомісячно до 25-го числа місяця, наступного за датою виникнення заборгованості. Розмір погашення заборгованості сторонами узгоджений у вигляді 7% від заборгованості, але не менше 50,00 грн. щомісячно. \~ \~ \~ \~В ст. 599 ЦК України зазначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Згідно статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Судом встановлено, що АТ КБ «ПриватБанк» свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме видав відповідачу кредитні кошти, що підтверджується анкетою-заявою позичальника (а.с.17), випискою по рахунку позичальника (а.с.47-71). При цьому, згідно наданої позивачем виписки по рахунку позичальника за період з 04.09.2013 року по 21.08.2018 року, востаннє відповідач користувався кредитними коштами 09.04.2018 року, а саме здійснював придбання товару на суму 925,25 грн., а останнє поповнення картрахунку здійснив 25.06.2018 року. Таким чином, твердження відповідача з приводу застосування строків позовної давності судом не приймається до уваги. Як вбачається з матеріалів справи, в порушення умов кредитного договору, а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач свої зобов`язання не виконав, а саме не здійснював погашення заборгованості за кредитом у встановленому договором порядку та в строки, у зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором у відповідача [PERSON] станом на 20.01.2019 року виникла заборгованість 81898,90 грн., яка складається з наступного: 22257,23 грн. заборгованість за тілом кредиту; 42157,59 грн. нараховано відсотків за користування кредитом; 13107,94 грн. нараховано пені, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 3876,14 грн. - штраф (процентна складова), що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с.8-16). При цьому, враховуючи позицію відповідача по справі, який не звертався до суду з клопотанням про призначення по даній справі судової економічної експертизи з метою визначення остаточного розміру його заборгованості по відсотках за кредитом, суд вважає за доцільне стягнути з відповідача заявлену позивачем до стягнення суму заборгованості за тілом кредиту у розмірі 22257,23 грн. та за відсотками у розмірі 42157,59 грн. Разом з тим, відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого права або інтересу. Тобто протягом часу дії позовної давності особа може розраховувати на примусовий захист свого цивільного права чи інтересу судом. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові (частина четверта статті 267 ЦК України). Спеціальна позовна давність встановлена законом для окремих видів вимог. Так, спеціальна позовна давність тривалістю в один рік передбачена, зокрема, для вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) - пункт 1 частини другої статті 258 ЦК України. Нормою частини третьої статті 267 ЦК України встановлено, що суд застосовує позовну давність лише за заявою сторони у спорі, зробленою до ухвалення судом рішення. Також за правилами ч.3 ст.551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають значення для справи. Відповідно до п. 27 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» положення ч.3 ст.551 ЦК України про зменшення розміру неустойки може бути застосовано судом лише за заявою відповідача до відсотків, які нараховуються як неустойка, і не може бути застосовано до сум, які нараховуються згідно з ч. 2 ст.625 ЦК України, які мають іншу правову природу. Також, згідно постанови Верховного суду України від 18.05.2016 року №6-474цс16, Верховний суд України дійшов висновку про те, що аналіз норм статті 266, частини другої статті 258 ЦК України дає підстави для висновку про те, що стягнення неустойки (пені, штрафу) обмежується останніми 12 місяцями перед зверненням кредитора до суду, а починається з дня (місяця), з якого вона нараховується, у межах строку позовної давності за основною вимогою. Таким чином, враховуючи наявний в матеріалах справи відзив відповідача [PERSON] про застосування строку позовної давності щодо вимог позивача про стягнення неустойки, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення пені підлягають частковому задоволенню, а саме: за період з 24.01.2018 року по 20.01.2019 (згідно представленного позивачем розрахунку заборгованості) у зв`язку зі спливом позовної давності, яка до вимог про стягнення неустойки встановлена в один рік і про застосування якої заявлено відповідачем, що складає 2950,00 грн. Щодо вимог про стягнення з відповідача штрафів, відповідно до Умов надання банківських послуг п. 2.1.1.7.6, у розмірі 500,00 грн. (фіксована частина) та 3876,14 грн. (процентна складова), то такі вимоги суд вважає безпідставними з огляду на наступне. Відповідно до ст.549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (ч.2 ст.549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч.3 ст.549 ЦК України). За положеннями\~ст.61 Конституції України, ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи вищевикладене та відповідно до ст.549 ЦК України, штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України, щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постановах від 21 жовтня 2015 року № 6-2003цс15, від 11 жовтня 2017 року № 6-1374цс17. Тому, з метою недопущення застосування накладення на позичальника подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те ж саме порушення, суд вважає, що у задоволенні позову в частині стягнення з [PERSON] на користь позивача штрафу, нарахованого у розмірі 500,00 грн. (фіксована частина) та штрафу у розмірі 3876,14 грн. (процентна складова) слід відмовити. Згідно ст.ст. 525, 526, 530 Цивільного кодексу України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання. На підставі викладеного позовні вимоги позивача АТ КБ «ПриватБанк» підлягають до задоволення частково. Таким чином, з відповідача [PERSON] слід стягнути на користь позивача АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість у сумі 67364,82 грн. (22257,23 грн. + 42157,59 грн. + 2950,00 грн.). Крім того, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір пропорційно до задоволених судом вимог позивача у розмірі 1580,02 грн.

Outcome: partial