Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-20 00:00:00

Позивач - [PERSON] у березні 2015 року пред'явила до суду позов до відповідача [PERSON] про збільшення розміру аліментів, стягуваних із нього у її користь на утримання неповнолітньої дитини - дочки [PERSON], [INFO], у розмірі 200 гривень, щомісячно, згідно з рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 10 серпня 2007 року. Обґрунтовує позов тим, що на даний час сума стягуваних аліментів є недостатньою для матеріального утримання дитини, оскільки вона втратила роботу, дитина відвідує шкільний заклад, їй потрібне належне забезпечення їжею, одягом, шкільним приладдям, відповідач систематично ухиляється від сплати аліментів у визначеному за судовими рішеннями розмірі, чим ставить позивача у вкрай тяжке матеріальне становище. З цих підстав просить стягнути з відповідача аліменти на дитину в твердій грошові сумі в розмірі 600 гривень, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивач [PERSON] подала заяву, згідно з якою позовні вимоги зменшила, просить стягнути з відповідача аліменти в розмірі 500 гривень, щомісячно, зазначені вимоги просить задоволити, розглянувши справу у її відсутності. Проти ухвалення заочного рішення не заперечила. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, повторно до суду не з'явився, не повідомивши про причини неявки. Заяви про розгляд справи за його відсутності не подавав. За вказаних обставин суд приходить до переконання, що згідно з ч. 4 ст. 169, ч. 1 ст. 224 ЦПК України слід ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки представник позивача згідно з поданою ним письмовою заявою не заперечив проти такого вирішення справи, та відповідно до вимог ст. 225 ЦПК України судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив такі обставини: Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 10 серпня 2007 року з [PERSON] в користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини - дочки [PERSON], [INFO], у розмірі 200 гривень, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Як слідує з викладених у позовній заяві та доповнень до неї обставин, якими позивач [PERSON] обґрунтовує свої позовні вимоги, на даний час сума стягуваних аліментів є недостатньою для матеріального утримання дитини, оскільки вона втратила роботу, дитина відвідує шкільний заклад, їй потрібне належне забезпечення їжею, одягом, шкільним приладдям, відповідач систематично ухиляється від сплати аліментів у визначеному за судовими рішеннями розмірі, чим ставить позивача у вкрай тяжке матеріальне становище. Перевіряючи достовірність доводів позивача про наявність підстав для збільшення розміру аліментів, суд виходить із таких обставин: Згідно з довідкою, виданою 03 березня 2015 року Скоморохівською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області [PERSON], 1984 року народження, згідно з трудовою книжкою серії [NUMBER], не працює з 15 березня 2013 року по даний час та має на утриманні малолітню дочку - [PERSON], [INFO]. Станом на день ухвалення рішення про стягнення з відповідача аліментів у розмірі 200 гривень дитині було 2 роки. На даний час, як слідує з довідки №13 від 08 квітня 2014 року, виданої комунальним закладом Прошівською загальноосвітньою школою І-ІІ ступенів Тернопільської районної ради Тернопільської області, [PERSON], 2005 року народження, навчається у третьому класі. У зв'язку із навчанням в школі витрати на дитину збільшилися, оскільки її необхідно забезпечувати підручниками, іншими речами необхідними для навчання в школі, що вимагає від позивача більших витрат, ніж ті, що вона несла на утримання дитини станом на день ухвалення рішення про стягнення з відповідача аліментів у 2007 році. Відповідно до розрахунку заборгованості по аліментах, згідно виданим Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області виконавчим листом №2?3860/07 про стягнення з [PERSON] в користь [PERSON] аліментів на утримання неповнолітньої дитини - дочки [PERSON], [INFO], заборгованість станом на 01 лютого 2015 року становить 11174,19 гривень. За вказаних обставин судом установлено наявність передбачених ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України передумов для зміни розміру аліментів, оскільки погіршилося матеріальне становище позивача [PERSON], що є підставою для збільшення розміру аліментів, які стягуються з відповідача [PERSON] на дочку [PERSON], [INFO]. При визначенні розміру аліментів, на який підлягають збільшенню аліменти, стягнуті за рішенням суду 10 серпня 2007 року, суд, враховуючи вимоги ст. 182 Сімейного кодексу України, бере до уваги матеріальне становище та стан здоров'я позивача та дитини, зокрема те, що позивач подала докази на підтвердження того, що матеріальне становище у неї та дитини погіршилося та те, що відповідач ніяких доказів із приводу погіршення свого стану здоров'я та матеріального становища, не подав, приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення шляхом зміни розміру аліментів, стягуваних згідно з рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 10 серпня 2007 року та стягнення з відповідача в користь [PERSON] аліментів на утримання неповнолітньої дитини - дочки [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 500 гривень щомісячно, починаючи з дня набрання цим рішенням законної сили, до досягнення дитиною повноліття відповідно до ст. ст. 180, 183 Сімейного кодексу України. На підставі викладеного, відповідно ст. ст. 180, 183, 191, 192 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved