Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-26 00:00:00

Позивач [PERSON]»янчук С.О. звернулася в суд з позовом до Лук»янчук Н.А. про розірвання шлюбу. Свій позов мотивує тим, що перебуває у шлюбі з відповідачкою з 02 вересня 2000 року, який був зареєстрований Нововолинським міським відділом реєстрації актів громадянського стану Волинської області, про що зроблено відповідний актовий запис № 213. У шлюбі у сторін народилося двоє дітей: Лук»янчук [PERSON], [INFO], та Лук»янчук [PERSON], [INFO]. Вказує на те, що через різні погляди на сімейне життя та втрату почуттів один до одного їх шлюб фактично розпався. Між ними часто виникали конфлікти та суперечки. З листопада 2017 року відповідачка проживає з іншим чоловіком. Тобто цим вона засвідчила своє небажання проживати надалі з ним. Шлюб лише існує формально. Переконаний, що подальше збереження шлюбу неможливе і суперечитиме його інтересам, а тому просить шлюб з відповідачкою розірвати. Позивач [PERSON]»янчук С.О. подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю з підстав викладених у позовній заяві, просить розірвати шлюб з відповідачкою. Відповідач [PERSON]»янчук Н.А. подала заяву про розгляд справи у її відсутності. Вимоги позову визнала, не заперечувала щодо розірвання шлюбу. Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2\~ст. 247 ЦПК України. Дослідивши письмові докази в справі, враховуючи визнання позову відповідачем, суд дійшов висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Частиною 3 статті 200 ЦПК України визначено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Суд приймає визнання позову відповідачем, оскільки таке визнання відповідає вимогам Сімейного кодексу України, відповідає інтересам сторін по справі та не суперечить правам та інтересам інших осіб. Дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Згідно ч.1\~ст. 110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. З свідоцтва про шлюб серії І-ЕГ № 039460 встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 02 вересня 2000 року, який був зареєстрований Нововолинським міським відділом реєстрації актів громадянського стану Волинської області, про що зроблено відповідний актовий запис № 213. У шлюбі у сторін народилося двоє дітей: Лук»янчук [PERSON], [INFO], та Лук»янчук [PERSON], [INFO], що стверджується наявними в матеріалах справи копіями свідоцтв про народження. З позовної заяви вбачається, що сторони спільного господарства не ведуть, подружніх відносин не підтримують та дійшли спільної згоди щодо доцільності розірвання шлюбу. З врахуванням засад добровільності шлюбу, які установлені статтею 24 СК України, статтею 16 Загальної декларації прав людини та статтею 23 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, а, також, того, що позивач настоює на розірванні шлюбу, відповідач не заперечує щодо його розірвання, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, а тому шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved