Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-24 00:00:00

Позивач [PERSON] , звертаючись до суду з позовом до [PERSON] просила стягнути з відповідача аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , який продовжує навчання у розмірі 8000,00 грн щомісячно, починаючи з дати подання позову і до закінчення дитиною навчання, але не пізніше ніж до 31 березня 2026 року. Мотивуючи тим, що позивач перебувала у шлюбі з відповідачем. Від даного шлюбу у сторін народився син - [PERSON] , [INFO] . Дитина проживає разом з матір`ю. На даний час, син є студентом Університету імені Б. Грінченка за спеціальністю міжнародне право, денна форма навчання. Вартість навчання складає 24500,00 грн. Відповідач жодним чином не допомагає матеріально сину. Позивач вважає, що відповідач має можливість сплачувати аліменти у визначеному нею розмірі на утримання дитини. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити з підстав викладених в позові. Відповідач в судовому засіданні щодо задоволення позовних вимог заперечував в повному обсязі, однак зазначив що погоджується сплачувати 25% від його заробітної плати. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 29 червня 2021 року відкрито провадження по справі та призначено за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Суд, заслухавши думку позивача та думку відповідача, дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, прийшов до наступного висновку. З пояснень та матеріалів справи вбачається, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі та 02 листопада 2006 року даний шлюб було розірвано (а.с. 4). Під час перебування у шлюбі у позивача та відповідача народився син - [PERSON] , [INFO] (а.с. 5). Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 11 червня 2009 року позбавлено [PERSON] батьківських прав відносно сина [PERSON] . За нормою ст.198 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Відповідно до ст.199 Сімейного кодексу України передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно наданої довідки від 27 січня 2021 року №18, [PERSON] є студентом 1 курсу факультету права та міжнародних відносин Київського університету імені Бориса Грінченка. Форма навчання - денна. Навчання за кошти фізичних (юридичних) осіб, що не дає права на отримання стипендії. Закінчує університет 30 червня 2024 року. (а.с. 6) Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Як роз`яснено у п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але не меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Таким чином, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Саме такий правий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 23 січня 2019 року справа №346/103/17-ц. Згідно з ч. 1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. (ч.2 ст.200 Сімейного кодексу України) При визначенні розміру аліментів на утримання [PERSON] , суд виходить з матеріального становища кожної із сторін спору, та враховує наступні обставини, що син проживає разом з матір`ю та перебуває на її утриманні, навчається у вищому навчальному закладі на 1 курсі денної форми навчання, не працює, відповідно до вимог сімейного законодавства повнолітня дитина має право на отримання матеріальної допомоги з боку батьків. Відповідач є особою працездатного віку, доказів про наявність медичних протипоказань встановлених відповідачу щодо працевлаштування та заняття певними видами діяльності суду надано не було, тому в сукупності оцінених судом доказів, є підстави вважати, що відповідач спроможний надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітньої дитини на період навчання. Однак, враховуючи те, що дохід [PERSON] в середньому складає 2000,00 гривень на місяць та на даний час відповідно до рішення виконавчого комітету Кіровської сільської ради є опікуном своїй баби [PERSON] , то суд вважає, що відповідає позбавлений можливості сплачувати аліменти у заявленому позивачем розмірі. Відповідно до ст. 201 Сімейного кодексу України, застосування норм цього Кодексу до відносин щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина. Відтак, аналізуючи норми законодавства, суд ухвалив позовну заяву [PERSON] , яка діє в інтересах [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітнього сина, який продовжує навчання задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь позивача на утримання повнолітнього сина, якій продовжує навчання [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини всіх видів доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму для особи відповідного віку, починаючи з 18.06.2021 року до 30.06.2024 року. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішення суду від дня пред`явлення позову, у зв`язку з чим суд приходить до висновку про присудження аліментів з відповідача, починаючи з 18 червня 2021 року. Відповідно до частини другої ст.89 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Крім того, суд роз`яснює сторонам у справі, що згідно ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. На підставі викладеного та

Outcome: partial