Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-12 00:00:00

Позивач в інтересах [PERSON] звернувся до суду із даним позовом, згідно якого просить розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON]. В судовому засіданні [PERSON] пояснила, що вона є матір'ю [PERSON] та відповідно до рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 28 серпня 2012 року її сина було визнано недієздатним та призначено її опікуном над ним. При цьому, 05 липня 2003 року між її підопічним [PERSON] та відповідачем було укладено шлюб, від якого вони мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Разом з тим, приблизно з 2010 року між [PERSON] та відповідачем шлюбні відносини фактично були припиненні, тобто, вони перестали проживати разом, не ведуть спільне господарство, не мають спільних витрат та не здійснюють подружніх обов'язків. Крім того, позивач наголосила, що рішенням від 09 квітня 2013 року Шевченківський районний суд м. Києва позбавив відповідача батьківських прав. Таким чином, з підстав наведених вище збереження сім'ї між [PERSON] та [PERSON] є неможливим. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи, в розумінні положень ч. 5 ст. 74 Цивільного процесуального кодексу України (надалі - ЦПК України), повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до положень ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов'язки сторін та те, що позивач проти заочного розгляду справи не заперечував, суд, на підставі ч. 1 ст. 224 та відповідно до ч. 1 ст. 225 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення опікуна позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. В судовому засіданні достовірно встановлено, що з 05 липня 2003 року [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується Свідоцтвом про одруження (а.с. 3). Відповідно до рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 28 серпня 2012 року [PERSON] визнано недієздатним та призначено над ним опікуном [PERSON] (а.с. 5). При цьому, положеннями ч. 5 ст. 110 Сімейного кодексу України (надалі - СУ України) опікун має право пред'явити позов про розірвання шлюбу, якщо цього вимагають інтереси того з подружжя, хто визнаний недієздатним. Згідно зі ст. 112 СК України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З пояснень опікуна та наданих ним матеріалів в судовому засіданні встановлено, що його підопічний - [PERSON] та відповідач вже тривалий час не підтримують сімейно-шлюбних відносин, окремо ведуть господарство та проживають, не спілкуються, тобто стали чужими людьми. Крім того, відповідно до рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 09 квітня 2013 року відповідача по справі було позбавлено батьківських прав відносно їх з [PERSON] сина - [PERSON] (а.с. 6-7). З огляду на зазначене, суд прийшов до висновку, що сім'я між [PERSON] та [PERSON] розпалася та існує лише формально, а тому подальше збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам та інтересам їх дитини, а тому шлюб потрібно розірвати. Враховуючи викладене, на підставі ст.ст. 104, 105, 110, 112, 113 СК України та

Outcome: approved