Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-03 00:00:00

Позивач в інтересах малолітньої [PERSON] звернувся до суду з позовам до відповідача [PERSON] про позбавлення батьківських прав щодо малолітньої [PERSON] та накладення заборони на відчуження майна, до досягнення повноліття останньою. \~\~В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що відповідач [PERSON] є матір'ю [PERSON], яка народилася 07.05.2008 року. Батько дитини - [PERSON] помер 11.06.2016р. 20 травня 2017 р. відповідачка зареєструвала шлюб з [PERSON]. Впродовж року вона проживає окремо від дитини, не займається її вихованням, матеріально не утримує, достатній рівень життя дитини не забезпечує, зловживає алкогольним напоями. Така поведінка могла стати причиною занепаду морального, духовного та фізичного розвитку дитини. Тому бабуся [PERSON] з дідусем- Гладчуком Е.М. змушені були забрати дитину до себе і піклуватися про неї. Відповідачка на даний час не виконує свої батьківські обов»язки щодо дочки, не спілкується з нею. Квартира де жила дитина знаходиться у занедбаному стані. Умов для проживання, навчання дитини не створено. У звязку з вище наведеним Виконавчий комітет Стрийської міської ради звернувся до суду про позбавлення батьківських прав [PERSON], а також, в інтересах дитини, позивач просить накласти заборону на відчуження майна, яке належить відповідачці, до повноліття [PERSON] В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала покликаючись на викладені у позові обставини, пояснила, що рішенням Виконавчого комітету Стрийської міської ради від 20.07.2017р. №176 надано дозвіл на позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої доньки [PERSON], [INFO]. Просила позов задоволити повністю. Представник Стрийської місцевої прокуратури в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задоволити та вжити заходи щодо збереження за дитиною права власності на належне їй майно і житло та користування житлом, на яке вона має право, шляхом накладення заборони на відчуження такого. Відповідач, будучи належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи в судове засідання не зявилась, заяви про розгляд справи за її відсутності не подала, тому суд відповідно до вимог ч.4\~ст.169 ЦПК України\~розглянув справу за відсутності останньої та ухвалив рішення на підставі наявних у справі доказів. Свідок [PERSON] пояснив суду, що є дідусем неповнолітньої [PERSON] Після смерті його сина, невістка перестала піклуватися про дочку, почала зловживати алкоголем. Після того як вона знову вийшла заміж вже зовсім не цікавиться життям та вихованням дочки, навіть при зустрічі на вулиці проходить повз неї. Вони з дружиною були змушені забрати онуку до себе. Жодним чином відповідачка матеріально не допомагає та не утримує дитину, хоча отримує соціальні виплати на дочку. Крім того [PERSON] занедбала житло, в якому проживає, яке було придбане у шлюбі з його сином, може продати квартиру, і онука не буде мати де жити. Свідок [PERSON] пояснила суду, що є працівником КП «Надія». Особисто з відповідачкою вона не знайома, проте була присутня при огляді житла [PERSON], та складанні акту про обстеження умов проживання останньої. Пояснила суду, що під час обстеження умов проживання [PERSON], та була в неадекватному стані від алкоголю і від того що була побита, не розуміла що відбувається, їй було викликано швидку медичну допомогу. Стан житла задовільний, у квартирі зроблено ремонт, але помешкання занедбане, брудне. Дитячих речей у квартирі немає. Заслухавши пояснення представника позивача, прокурора, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Стаття 51 Конституції України\~визначає, що сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Згідно зі\~ст. 150 СК України\~батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати честь та гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно\~ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 року\~кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно з ч. 1\~ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 року\~виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ч.1 п.2\~ст. 164 СК України\~батько, мати можуть бути позбавлені батьківських прав за ухилення від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Ст. 165 СК України передбачає право на звернення орган опіки та піклування до суду з позовом про позбавлення батьківських прав. Відповідно до вимог п.15\~Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обовязків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного та обєктивного зясування обставин справи, зокрема, ставлення батьків до дітей. В абзаці 2 п.16\~Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року\~зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх обовязків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання, не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляють інтересу до її внутрішнього світу, не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обовязками. Судом встановлено, що [PERSON] народилась 07.05.2008р., що вбачається з копії свідоцтва про народження, виданого відділом РАЦС Стрийського МРУЮ серії 1-СГ №147268 виданого 13.05.2008р. актовий запис №239. Матірю дитини записано [PERSON], а батьком [PERSON] Зі свідоцтва про смерть від 13.06.2016р. серія І-СГ №428582, що видане відділом РАЦС Стрийського МРУЮ вбачається, що [PERSON] помер 11.06.2016р. про що зроблено актовий запис №315 Як свідчить копія свідоцтва про шлюб серії І-С №304661 від 20.05.2017 р. [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 20.05.2017р, про що складено актовий запис №159. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище [PERSON]. Із постанови серії АА №853497 від 19.06.2017р. вбачається, що [PERSON] було притягнути до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.184 КУпАП, а саме за ухилення від виконання передбачених законодавством обовязків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання її дочки [PERSON] З акту обстеження матеріально-побутових умов проживання від 17.07.2017р. вбачається, що комісією по місцю проживання [PERSON] виявлено всі необхідні меблі та речі, але все у занедбаному стані, всюди брудно, та безлад. У помешканні знаходились сторонні особи у нетверезому стані. Умов для проживання, навчання дитини не створено. З копії довідки Стрийського обєднаного управління ПФУ, вбачається, що громадянка [PERSON] отримує пенсію по втраті годувальника на [PERSON]О, та за період часу з 01.03.2017 року по 01.08.2017 року отримала грошову суму 7991,40 грн. Як вбачається із подання Стрийського ВП НП ГУ у Львівській області відповідачка зловживає алкогольними напоями, приводить додому різних чоловіків, не піклується про свою доньку, матеріально не забезпечує її, вихованням та матеріальним забезпеченням малолітньої [PERSON], [INFO] займається бабуся [PERSON] та дідусь [PERSON] Рішенням Виконавчого комітету Стрийської міської ради від 20.07.2017р. №176 надано дозвіл про позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої доньки [PERSON], [INFO]. Враховуючи наведені обставини, вважаю доведеним факт ухилення від своїх обов'язків по вихованню дитини [PERSON], що є підставою для позбавлення її батьківських прав щодо доньки [PERSON]. Згідно з п.3 ч.3\~ЖК\~УРСР жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім'ї понад шість місяців у випадку влаштування дитини (дітей) на виховання до родичів, опікуна чи піклувальника, у прийомну сім'ю, дитячий будинок сімейного типу, заклад для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, - протягом усього часу їх перебування у родичів, опікуна чи піклувальника, прийомній сім'ї, дитячому будинку сімейного типу, закладі для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування. З витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно вбачається, що відповідачу [PERSON] належить на праві власності ? частка квартири по вул. Залізняка,11/11, в м. Стрию Львівської області. Крім того, відповідачці належить на праві власності квартира по вул.50-ти річчя, УПА,7/2, в м. Стрию Львівської області, з договору обміну квартири від 25.12.1998р. ( з витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб, вбачається, що прізвище відповідачки до реєстрації шлюбу17.12.1998 року з [PERSON] було «Харченко». ) Частиною 3\~ст.25 Закону України «Про охорону дитинства»\~передбачено, що у разі передачі дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, під опіку чи піклування, влаштування в будинки дитини, дитячі будинки, школи-інтернати, дитячі будинки сімейного типу та прийомні сім'ї жиле приміщення, в якому вони проживали, зберігається за дітьми протягом усього часу перебування їх в цих закладах, у опікунів чи піклувальників, дитячому будинку сімейного типу, прийомній сім'ї незалежно від того, чи проживають у жилому приміщенні, з якого вибули діти, інші члени сім'ї. Аналогічний порядок збереження прав дітей, позбавлених батьківського піклування, визначений ст.32 Закону України «Про забезпечення організаційно правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування». За правилами ч.4\~ст.17 Закону України «Про охорону дитинства»\~суд у разі позбавлення батьківських прав або відібрання дитини без позбавлення батьківських прав одночасно накладає заборону на відчуження майна та житла дітей, про що повідомляє нотаріуса за місцем знаходження майна та житла. Статтею 41 Конституції України та статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено\~принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. (ст.316,317,319,321 ЦК України). Права власника житлового будинку та квартири визначені\~ст.383 ЦК України\~та\~ст.150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, членів сім`ї, інших осіб і розпорядження своїм житлом на власний розсуд. Враховуючи зазначені вимоги законодавства, суд вважає за необхідне накласти заборону на відчуження житла, співвласником якого є малолітня дитина та на житло, право користування яким вона мають. Відповідно до вимог\~ст.88 ЦПК\~судові витрати у справі підлягають стягненню з відповідачів.

Outcome: approved