Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-25 00:00:00

Позивач [PERSON] у грудні 2018 року звернулася до Індустріального районного суду м.Дніпропетровська із позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів, відповідно до якої просила стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання спільної з відповідачем дитини [PERSON], [INFO] у розмірі 3000,00 гривень щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з моменту звернення до суду та до досягнення дитиною повноліття та аліменти на її утримання у розмірі 2000,00 гривень щомісячно до досягнення їх спільною дитиною трирічного віку. Вимоги позовної заяви обґрунтовані тим, що позивач та відповідач з 11 жовтня 2017 року перебувають у зареєстрованому шлюбі. Шлюб зареєстрований Індустріальним районним у місті Дніпрі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, про що складено відповідний актовий запис № 814. Від цього шлюбу позивач та відповідач мають спільну дитину: сина [PERSON], [INFO]. На даний час фактичні шлюбні відносини між [PERSON] та [PERSON] припинені. Дитина на момент подання позову проживає разом з позивачем та перебуває на повному її утриманні. Відповідач в свою чергу, участь у вихованні дитини не приймає, матеріальної допомоги на її утриманнята утримання позивача не надає. Наведене зумовило позивача звернутись до суду з відповідною позовною заявою. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28 грудня 2018 року, справу передано судді Слюсар Л.П. Ухвалою судді Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 11 січня 2019 року позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів прийнято до розгляду та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. 05 лютого 2019 року на адресу Індустріального районного суду м.Дніпропетровська надійшов відзив відповідача [PERSON] на позовну заяву [PERSON] про стягнення аліментів, відповідно до якого просить відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на відсутність можливості сплачувати на користь позивача щомісячно аліменти на утримання сина у розмірі 3000,00 грн. та аліменти на утримання позивача у розмірі 2000,00 грн. Не заперечує проти прийняття участі у матеріальному забезпеченні спільної з позивачем дитини, однак у меншому розмірі відповідно до вимог чинного законодавства. 25 лютого 2019 року на адресу Індустріального районного суду м.Дніпропетровська надійшла відповідь позивача [PERSON] на відзив відповідача [PERSON], відповідно до якої вона змінила свої позовні вимоги та просила суд постановити рішення, яким щомісячно стягувати з відповідача аліменти у розмірі ј частини його заробітку, однак не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на її користь на утримання спільної з відповідачем дитини та 1051,00 гривень на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку, тобто до 27 квітня 2021 року. Позивач [PERSON] у судовому засіданні вимоги позовної заяви підтримала та просила задовольнити. Суду надала пояснення аналогічні тим, що викладені в позові. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] підтримала та наполягала на їх задоволенні. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні підтримав доводи, викладені у його відзиві на позовну заяву. Не заперечував проти стягнення з нього на користь позивача аліментів на утримання малолітнього сина у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку щомісяця. Суд, вислухавши учасників провадження та дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони у справі перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від цього шлюбу позивач та відповідач мають сина [PERSON], [INFO]. Батьком дитини є відповідач у справі, що підтверджено відповідним записом в графі «Батько» свідоцтва про народження серії І-КИ № 685924, видане Амур-Нижньодніпровським районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області (а.с.10). Фактичні шлюбні відносини між позивачем та відповідачем припинені. Відповідач матеріальну допомогу на утримання малолітньої дитини та утримання позивача в добровільному порядку не надає, участі у вихованні дитини не приймає. Відповідно до статті 48 Конституції України кожен має право на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім'ї, що включає достатнє харчування, одяг, житло. Відповідно до статті 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Повнолітні діти зобов'язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків. Відповідно до частини 1 статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до частини 2 статті 141 Сімейного кодексу України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. З приводу позовних вимог [PERSON] про стягнення з відповідача на її користь аліментів на її утримання у розмірі 1051,00 гривень щомісяця, суд виходить з наступного. Відповідно до ч.2 ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до частини 3 статті 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до частин 1, 2 статті 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2)\~доведені стягувачем\~аліментів витрати\~платника аліментів,\~у тому\~числі на\~придбання нерухомого\~або рухомого\~майна,\~сума яких\~перевищує десятикратний\~розмір прожиткового\~мінімуму для\~працездатної особи,\~якщо платником\~аліментів не\~доведено джерело\~походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до частин 1, статті 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 1ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Суд, із врахуванням обставин, визначених ст. 182 СК України, дійшов висновку, що для забезпечення гармонійного розвитку дитини та забезпечення її потреб, вважає за доцільне визначити розмір аліментів, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача на утримання дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з моменту подання позовної заяви, а саме з 28 грудня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття та розмір аліментів, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача на її утримання у розмірі 1051,00 гривень щомісячно, починаючи стягнення з моменту подання позовної заяви, а саме з 28 грудня 2018 року і до досягнення дитиною трирічного віку, тобто до 27 квітня 2021 року. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Вирішуючи питання про судові витрати у справі, суд керується вимогами ст.141 ЦПК України та ст.5 Закону України «Про судовий збір», відповідно до якої позивача звільнено від сплати судового збору, а тому з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави у розмірі 1409,60 грн., оскільки предметом розгляду було дві позовні вимоги, судовий збір за кожну з яких становить по 704,80 грн. Відповідно до ст. 367 ЦПК України рішення суду підлягає обов'язковому негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved