Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-14 00:00:00

Позивач в інтересах якої на підставі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю № 4440/10 від 27.01.2011, ордеру на надання правової допомоги серія ЗП № 128906 від 21.08.2019 діє Коваленко Максим Юрійович , звернулась до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, в якому просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням в квартирі [ADDRESS] . Свої вимоги позивач мотивує тим, що вона є власником квартири [ADDRESS] . Колишній власник вказаної квартири відповідач не проживає у придбаній нею квартирі та його особистих речей в помешканні немає. Оскільки вона є власником квартири, а колишній власник відповідач [PERSON] не знявся з реєстраційного обліку, в квартирі не проживає та не несе витрат по її утриманню, тому останній втратив право користування даним житлом, так як реєстрація відповідача у квартирі є перешкодою у здійсненні позивачем права користування та розпорядження своїм майном. У зв`язку з чим, вона змушена звернутися до суду за захистом своїх порушених прав. В судове засідання позивач не з`явилася, від її представника - адвоката Коваленко М.Ю. надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явився, повідомлявся про час та місце розгляду справи належним чином, за зареєстрованим місцем проживання. За таких обставин суд на підставі ч. 4 ст. 280 ЦПК України розглядає справу на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою відео-(звуко)-записувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Позивачу [PERSON] на праві власності належить квартира [ADDRESS] , що підтверджується копією договору купівлі-продажу квартири від 07 серпня 2019 року, витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 176648809 від 07.08.2019 року (а.с.7-9). За вищевказаним договором продавцями квартири є [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Таким чином відповідач по справі є колишнім співвласником спірної квартири, але після її відчуження залишається зареєстрованим у вказаній квартирі. Відповідач [PERSON] , [INFO] , є зареєстрованим за адресою: [ADDRESS] , але за вказаною адресою не проживає, що вбачається з довідки старшої по будинку від 19.08.2019 року (а.с.11). У зв`язку з реєстрацією відповідача у зазначеному будинку порушуються власника права володіння, користування та розпорядження належною їй квартирою, оскільки зазначена обставина пов`язана з додатковими витратами по оплаті комунальних послуг, тощо. Згідно з частиною 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Частиною 1 статті 383 ЦК України передбачено, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб. Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Суд вважає, що позивачем надано достатньо доказів на підтвердження того факту, що після продажу відповідачем належної йому частки квартири за адресою: [ADDRESS] , з серпня 2019 року, припинено і його право на проживання за місцем реєстрації. У добровільному порядку відповідач не знявся з реєстраційного обліку, чим порушуються права позивачки, як власниці квартири. Аналізуючи зібрані по справі докази суд приходить до висновку, що відповідач не проживає за місцем своєї реєстрації по [ADDRESS] , припинивши своє право власності на частку в неї шляхом продажу, тобто фактично змінив своє місце мешкання і не перереєструвався за іншою адресою у відповідності до діючого законодавства. Те, що відповідач залишається зареєстрованим у вищевказаній квартирі, перешкоджає його власнику реалізувати своє право на вільне користування та розпорядження своєю власністю, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved