Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-27 00:00:00

Позивач [PERSON] обєднання управління Пенсійного фонду України Тернопільської області у січні 2017 року звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення безпідставно набутих коштів у розмірі 482,88 гривень. Обґрунтовує позов тим, що кошти в зазначеному розмірі були виплачені відповідачу за період з 01 вересня 2015 року по 29 лютого 2016 року як розмір пенсії. Однак, зазначені виплати здійснені внаслідок рахункової помилки, спричиненої некоректною роботою програмного забезпечення під час проведення масового перерахунку пенсії з 01 вересня 2015 року у звязку зі зміною прожиткового мінімуму. Тому сума виплаченої [PERSON] пенсії за вказаний період є нею безпідставно набутою та підлягає поверненню відповідно до статті 50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ст. 1212 ЦК України. У судове засідання представник позивача [PERSON] подав заяву, згідно з якою заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити, розглянувши справу у відсутності представника. У судове засідання відповідач [PERSON] будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, повторно до суду не з'явилася, не повідомивши про причини неявки. Заяви про розгляд справи за її відсутності не подавала. За вказаних обставин суд приходить до переконання, що згідно з ч. 4 ст. 169, ч. 1 ст. 224 ЦПК України слід ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки представник позивача згідно з поданою ним письмовою заявою не заперечив проти такого вирішення справи, та відповідно до вимог ст. 225 ЦПК України судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Судом досліджено надані сторонами докази: Відповідно до виписки, виданої [PERSON] обєднаним управлінням Пенсійного фонду України Тернопільської області, від 11 лютого 2016 року про пенсійні виплати [PERSON] за період з 01 вересня 2015 року по 01 лютого 2016 року об'єднаним управлінням їй було здійснено нарахування пенсійних виплат та нараховано борг у розмірі 482,88 гривень. Як убачається з розпорядження від 24 лютого 2016 року, розглянувши пенсійну справу і особовий рахунок [PERSON], яка одержує пенсію за віком у розмірі 1763,67 гривень на місяць, установлено, що сума переплати в розмірі 482,88 гривень згідно з довідкою відділу з призначення (виплати) пенсій утворилася за період з 01 вересня 2015 року по 29 лютого 2016 року внаслідок некоректної роботи програмного забезпечення під час проведення масового перерахунку пенсії з 01 вересня 2015 року у звязку зі зміною прожиткового мінімуму. Відповідно до заяви [PERSON] від 29 лютого 2016 року вона відмовилася повертати виплачену їй суму пенсії в розмірі 482,88 гривень. Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні у справі докази, давши оцінку належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємного звязку доказів у їх сукупності, застосовуючи до визначених правовідносин норми матеріального та процесуального права, суд вважає, що позов до задоволення не підлягає, виходячи з наступних підстав. Як слідує з викладених у позовній заяві обставин, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги, сума переплати відповідачу пенсії в розмірі 482,88 гривень утворилася за період з 01 вересня 2015 року по 29 лютого 2016 року внаслідок некоректної роботи програмного забезпечення під час проведення масового перерахунку пенсії з 01 вересня 2015 року у звязку зі зміною прожиткового мінімуму, тому сума виплаченої їй допомоги є нею безпідставно набутою та підлягає поверненню відповідно до статті 50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ст. 1212 ЦК України. Перевіряючи достовірність доводів позивача, суд виходить з наступного. Відповідно до ст.1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Статтею 50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку. Позивачем не надано жодних доказів, які б свідчили про те, що розмір виплаченої [PERSON] пенсії в розмірі 482,88 гривень за період з 01 вересня 2015 року по 29 лютого 2016 року здійснений унаслідок зловживань з боку відповідача або подання нею недостовірних даних. Згідно зі ст. 1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії; відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Тобто, безпідставно набуті особою кошти, що належать до виплат встановлених абзацом 2 частини першої статті 1215 ЦК України, за відсутності рахункової помилки з боку особи, яка добровільно провела їх виплату, та факту недобросовісності набувача, не підлягають поверненню. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 22 січня 2014 року у справі № 6-151цс13. Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Оскільки на підставі зібраних у справі доказів судом не встановлено факту недобросовісного набуття [PERSON] отриманих коштів у розмірі 482,88 гривень, які є пенсійною виплатою, призначеною їй Управлінням Пенсійного фонду України, як не встановлено й наявності рахункової помилки, то відповідно до статті 1215 ЦК України зазначена сума поверненню не підлягає. На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 1212, 1215 ЦК України, Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»,

Outcome: dismissed