Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-31 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася із позовом про позбавлення батьківських прав, встановлення опіки та піклування, стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей до відповідачів [PERSON] та [PERSON] відносно неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які фактично з дня народження проживають зі своєю бабусею та перебувають на її повному утриманні. Посилається на те, що відповідачка є її донькою та матір'ю неповнолітніх дітей, відповідач є її зятем та батьком дітей, але ухиляються від виконання батьківських обов'язків по вихованню дітей, не приділяють їм належної уваги та не створюють умови для їх нормального життя та повноцінного розвитку. Вихованням дітей займається бабуся, яка бажає взяти їх під піклування. Відповідачі певний час займалися дітьми але згодом, після розірвання шлюбу самоусунувся від їх виховання взагалі. Відповідачі за час проживання зарекомендували себе посередньо, матеріальної підтримки дітям не надають, не цікавляться розвитком, станом здоров'я дітей, не дбають про їх інтереси, не цікавились їх долею, не сплачують аліменти на їх утримання, не беруть участі у їх вихованні, ігноруючи дітей. Позивач та її представник в судове засідання не з'явилися, подали заяву про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримають і просять їх задовольнити. Відповідачі в судове засідання не з'явились, хоча належним чином повідомлялись про час, дату і місце розгляду справи, про що свідчать поштові повідомлення, які містяться в матеріалах справи. Відповідач [PERSON] подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Представник Служби у справах дітей Новоукраїнської РДА в судове засідання не з'явилася, подавши заяву про розгляд справи у її відсутності. У зв'язку із вищенаведеним, суд ухвалив про заочний розгляд справи у відсутності учасників судового засідання на підставі наявних доказів, згідно положень ч.2 ст.280 ЦПК України. Згідно світлокопії паспорту, позивач [PERSON], [INFO], уродженка с.Терентіївка Карабаликського району, Кустанайської області, зареєстрована за адресою [ADDRESS] (а.с.8). Згідно свідоцтва про народження, діти [PERSON] народився [INFO], [PERSON] народилася [INFO], їх батьками є відповідач [PERSON] і відповідачка [PERSON] (а.с.14). Рішенням Новоукраїнського районного суду від 09.02.2011 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Діти [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] проживають разом із бабусею [PERSON] в [ADDRESS], згідно довідки про склад сім'ї (а.с.22), проживають у власному будинку, яке забезпечене комунальними вигодами, перебуває у задовільному стані, для дітей створені житлово-побутові та санітарні умови для їх проживання, розвитку та навчання, згідно акту обстеження житлово-побутових умов (а.с.17). Згідно характеристики на дитину з місця навчання, учениця [PERSON], 2003 р.н., проживає разом із бабусею, яка самостійно утримує та виховує дитину, мати та батько будь-якої участі у вихованні дитини не приймають, не цікавляться її долею і навчальними досягненнями, жодного разу не з'явилися в навчальному закладі (а.с.24). Згідно характеристики на дитину з місця навчання, учень [PERSON], 2010 р.н., проживає разом із бабусею, яка самостійно утримує та виховує дитину, мати та батько будь-якої участі у вихованні дитини не приймають, не цікавляться її долею і навчальними досягненнями, жодного разу не з'явилися в навчальному закладі (а.с.25). Згідно характеристики з місця реєстрації, відповідачка [PERSON] зареєстрована в с.Димине Новоукраїнського району Кіровоградської області по місцю прописки не проживає з 2016 року, вихованням дітей не займається, матеріально не забезпечує, діти знаходяться на утриманні та вихованні бабусі (а.с.21). Згідно висновку Новоукраїнської РДА від 09.10.2017 р., районна комісія з питань захисту прав дитини Новоукраїнської РДА, вивчивши обставини виконання відповідачкою [PERSON] своїх обов'язків з виховання дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], (відсутність протягом тривалого часу зацікавленості життям і розвитком дітей, небажання спілкуватися з ними, ненадання коштів на утримання дітей) прийшла до переконання про доцільність позбавлення її батьківських прав щодо дітей. Згідно висновку Новоукраїнської РДА від 22.12.2017 р., районна комісія з питань захисту прав дитини Новоукраїнської РДА, вивчивши обставини виконання відповідачем [PERSON] своїх обов'язків з виховання дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], (відсутність протягом тривалого часу зацікавленості життям і розвитком дітей, небажання спілкуватися з ними, ненадання коштів на утримання дітей) прийшла до переконання про доцільність позбавлення його батьківських прав щодо дітей. Вирішуючи даний позов, суд, згідно ст.3 Конвенції про права дитини, ухваленої Резолюцією Генеральної Асамблеї ООН від 20.11.1989 р., ратифікованої Постановою ВРУ від 27.02.1991 р., приділяє першочергову увагу якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Судом встановлено, що відповідачі [PERSON], [PERSON] являються батьками дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Відповідачі не цікавляться життям та здоров'ям дітей, не надають матеріальну допомогу на утримання дітей. Ухиляються від сплати аліментів. Тривалий час, тобто з 2011 року, не спілкуються із дітьми, не цікавляться їх життям, розвитком і вихованням. Підстави позбавлення батьківських прав наведені у ст.164 СК України. Зокрема, п.2 ч.1 ст.164 СК України визначено, що мати, батько, можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. За змістом роз'яснень, викладених у п.п. 15,16,17 постанови Пленуму ВСУ №3 від 30.03.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками. Не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх батьківських обов'язків унаслідок душевної хвороби, недоумства чи іншого тяжкого захворювання (крім хронічного алкоголізму чи наркоманії) або з інших не залежних від неї причин. Отже, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом і може мати місце при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої дитини. Позбавлення батьківських прав допускається тоді, коли змінити ставлення батьків до виховання дитини неможливо (ухвала ВССУ від 01.11.2017 у справі № 211/559/16-ц). Згідно висновків комісії з питань захисту прав дитини Новоукраїнської РДА доцільно позбавити [PERSON], [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], з якими суд погоджується, так як вони відповідають вимогам законодавства, є обґрунтованими і винесеними після належного з'ясування обставин невиконання відповідачами своїх батьківських обов'язків. Відповідачі протягом тривалого часу не виконують батьківські обов'язки щодо своїх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], не цікавляться їх життям, не приймають участі у їх вихованні, не надають матеріальної допомоги на їх утримання, не відвідують і взагалі не спілкуються з дітьми протягом багатьох років без поважних причин, таке невиконання батьківських обов'язків відбувається протягом тривалого часу, що свідчить про свідоме ухилення відповідачів від виконання своїх батьківських обов'язків, таке невиконання батьківських обов'язків не пов'язане із наявністю душевної хвороби чи іншого тяжкого захворювання або з інших незалежних причин. За таких обставин, суд приходить до переконання, що свідоме і тривале нехтування відповідачкою своїми батьківськими обов'язками щодо дитини є наслідком винної поведінки відповідачки та є підставою для позбавлення її батьківських прав. Суд вважає, що позбавлення батьківських прав відповідачів буде відповідати інтересам дітей, оскільки відповідачі в подальшому будуть позбавлені можливості негативно впливати на психіку дітей до моменту зміни ними свого ставлення відносно дітей та поновлення у встановленому порядку батьківських прав. Що стосується встановлення піклування над неповнолітніми [PERSON] та [PERSON] та стягнення аліментів, суд встановив наступне. Ст.43 СК України передбачено що опіка, піклування встановлюється над дітьми-сиротами і дітьми, позбавленими батьківського піклування, зокрема піклування встановлюється - над дитиною у віці від 14 до 18 років. У відповідності зі ст.244 СК України опікуном, піклувальником дитини може бути за її згодою повнолітня дієздатна особа. При призначенні дитині опікуна або піклувальника органом опіки та піклування враховуються особисті якості особи, її здатність до виховання дитини, ставлення до неї, а також бажання самої дитини. На підставі ст. 60 ч. 4 ЦК України, суд встановлює піклування над неповнолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає піклувальника за поданням органу опіки та піклування. Позивач просить призначити піклувальником над неповнолітніми [PERSON] та [PERSON] її, так як вона є їх рідною бабусею, та неповнолітні [PERSON] та [PERSON] проживають разом з нею, вона повністю піклується про фізичний та духовний стан дітей, забезпечує всім необхідним. Відповідно до висновку Новоукраїнської районної державної адміністрації Кіровоградської області від 30.01.2018 року №01-25/3/1, районна державна адміністрація вважає за доцільним призначити [PERSON], [INFO] піклувальником над неповнолітніми [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] Відповідно до акту обстеження умов проживання від 16.06.2017 року бабусі [PERSON] за адресою: [ADDRESS], будинок складається з 3-х кімнат з усіма зручностями (а.с.27). Згідно характеристики від 16.06.2017 оку, виданої на [PERSON] протипоказання для опікунства відсутні (а.с.20). В судовому засіданні встановлено, що [PERSON], 1963 року народження, проживає у будинку за адресою: [ADDRESS] разом з онуком [PERSON] та онукою [PERSON], має позитивну характеристику за місцем проживання, медичних протипоказань для призначення її піклувальником не має, до кримінальної відповідальності не притягувалася, з обов'язками піклувальника ознайомлена, зобов'язується виконувати обов'язки піклувальника в повному обсязі, може надати необхідні умови для виховання та утримання неповнолітніх [PERSON] та [PERSON]. За таких підстав суд вважає, що [PERSON] може бути призначена піклувальником над неповнолітніми [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], оскільки вона може надати необхідні умови утримання, що буде відповідати інтересам дітей. В частині позовних вимог про стягнення аліментів на дітей, суд встановив наступне. Рішенням Новоукраїнського районного суду від 01.06.2005 року з [PERSON] стягнуто аліменти на утримання доньки [PERSON], 2010 р.н. в розмірі ? частини всіх видів доходів (а.с.16). Рішенням Новоукраїнського районного суду від 13.12.2011 року з [PERSON] стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON], 2003 р.н. в розмірі ? частини всіх видів доходів (а.с.17). Нормами ч.2 ст.166 СК України передбачено, що особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними (ч.1 ст.181 СК України). Частиною 1 ст.189 цього Кодексу батькам надано право укласти договір про сплату аліментів на дитину, умови якого (про розмір аліментів, строки їх виплати, тощо) не повинні порушувати її права. При цьому, розмір аліментів сторони визначають за домовленістю між собою, але за жодних обставин він не може бути меншим від передбаченого ст.182 СК України. Договір має бути укладено письмово та підлягає нотаріальному посвідченню. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутись до суду з відповідним позовом. Згідно з ч.3 ст.181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і виплачуються щомісячно. Відповідно до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. У відповідності до ст.166 СК України, у зв'язку із позбавленням відповідачки [PERSON] батьківських прав, суд стягує із неї аліменти на утримання дітей, оскільки, згідно ст.ст. 180,182 СК України, остання зобов'язана утримувати своїх дітей, незалежно від місця проживання дітей, а тому суд погоджується із запропонованим позивачем розміром аліментів. Відповідно до ст.141 ЦПК України, суд покладає судові витрати по сплаті судового збору за три позовних вимоги на відповідачів солідарно.

Outcome: approved