Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-22 00:00:00

Позивач в лютому 2015 року звернувся до суду з вище вказаним позовом, зазначивши, що 3.10.2014 р. між нею та ПАТ «КБ «Фінансова ініціатива» в особі Хмельницького відділення № 4 ПАТ «КБ «Фінансова ініціатива» був укладений Договір банківського вкладу № 350934 (вклад «Цікавий»), відповідно до умов якого вона розмістила в банку строковий вклад в доларах США на 90 календарних днів (дата повернення вкладу - 1.01.2015 року), з виплатою процентів 12,25% річних. Банк відкрив на її ім'я депозитний рахунок [NUMBER] та рахунок для виплати процентів і повернення вкладу [NUMBER]. 3.10.2014 р. вона внесла в банк 6534,00 доларів США. 8.01.2015 р. позивач звернулася до відповідача із заявою про повернення їй вкладу, однак банком кошти повернуті не були, письмової відповіді до даного часу не надано, чим позивачеві завдано також і моральної шкоди, спричиненої порушенням звичного ритму життя, необхідністю докладати додаткові зусилля для його організації. Розмір компенсації моральної шкоди визначає 5000 грн., виходячи з того, що має двох малолітніх дітей і потребує коштів на їх лікування та утримання, матеріальне становище сім'ї скрутне і в умовах підвищення цін вона розраховувала на депозитні кошти, однак відповідач протиправно не повертає їй вкладу і відсотків, внаслідок чого вона повністю позбавлена можливості розпоряджатися належними їй коштами. Просить стягнути з відповідача на її користь 6534,00 доларів США депозитного вкладу 114,00 доларів США відсотків, 5000 грн. заподіяної моральної шкоди. В судовому засіданні позивач позов підтримала, просить його задовольнити в повному обсязі з мотивів, викладених в позовній заяві. Представник відповідача в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, хоча про час та місце судового засідання був повідомлений в установленому законом порядку. За таких обставин суд вважає за можливе справу по суті розглянути за відсутності представника відповідача в судовому засіданні на підставі наявних у справі доказів, постановивши заочне рішення. Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити частково з наступних мотивів. Судом встановлено, що 3.10.2014 року між сторонами було укладено договір банківського вкладу № 350934 (вклад «Цікавий»)строком на 90 календарних днів на суму 6534,00 доларів США під 12,25% річних зі строком повернення вкладу - 1.01.2015 року. Зазначені обставини підтверджуються зазначеним договором банківського вкладу, копія котрого наявна в матеріалах справи. Позивач свої зобов'язання за договором виконала, а саме передала банку кошти в сумі 6534 доларів США для розміщення їх в якості банківського вкладу, відповідач кошти на виконання договору прийняв, однак при зверненні позивача 08.01.2015 року з заявою про повернення банківського вкладу банк своїх зобов'язань не виконав, вкладу та нарахованих на нього процентів не повернув. Згідно виписки банку по рахунку позивача від 5.02.2015 року, загальна сума залишку на її рахунку становить 6648,86 доларів США вкладу та процентів. Згідно ст. ст. 525, 526, 629, 630 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, договір є обов'язковим до виконання сторонами, а зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу у встановлений строк його виконання. Згідно із частиною першою ст. 1058 ЦК України, за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність», вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору. Згідно із частинами 1, 2 ст. 1060 ЦК України, договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Відповідно до ч. 5 ст. 1061 ЦК України проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові або списанню з рахунка вкладника з інших підстав. Відповідно до змісту ст. ст. 526 та 1058 ЦК України зобов'язання банку з повернення вкладу за договором банківського вкладу (депозиту) вважається виконаним з моменту повернення вкладу вкладнику готівкою або надання іншої реальної можливості отримати вклад та розпорядитися ним на свій розсуд. Таким чином, оскільки банк не виконав свого обов'язку з видачі вкладу на вимогу вкладника, а також свого обов'язку із виплати процентів на вклад, вказані суми коштів слід стягнути з відповідача на користь позивача в судовому порядку в межах заявлених позовних вимог. При цьому, оскільки договір було укладено в доларах США, стягненню підлягають вклад та проценти на нього також в доларах США, із зазначенням еквіваленту в національній валюті станом на дату постановлення рішення суду, а саме згідно офіційного курсу НБУ 2785,8494 грн. за 100 доларів США. Таким чином, загальна сума вкладу та процентів на вклад, що підлягають стягненню, а саме 6648,00 доларів, еквівалентна 185203,27 грн. Також позивачеві неякісним наданням банківської послуги із залучення відповідачем у вклад коштів, а саме неповерненням вкладу та процентів на вклад без пояснення причин було завдано моральної шкоди, яка виразилась у душевних стражданнях з приводу протиправної поведінки щодо неї, необхідності вжиття додаткових заходів до організації свого життя, в тому числі звернення до правоохоронних органів з метою відновлення свого порушеного права. Враховуючи характер правопорушення, глибину та тривалість душевних страждань, кількість, характер та інтенсивність додаткових дій, які змушена була вжити позивач для відновлення свого порушеного права, базуючись на наданих позивачем суду у підтвердження вказаних нею обставин доказах, суд вважає за необхідне визначити розмір компенсації завданої моральної шкоди - 1000 грн. Як вбачається із п. 1 ч. 3 ст. 47 Закону України «Про банки і банківську діяльність», залучення у вклади (депозити) коштів від фізичних осіб належить до банківських послуг. У відповідності до пунктів 13, 17, 19, 22 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів», послуга - це діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб; споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов'язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов'язків найманого працівника; продукція - будь-які виріб (товар), робота чи послуга, що виготовляються, виконуються чи надаються для задоволення суспільних потреб; належна якість товару, роботи або послуги - властивість продукції, яка відповідає вимогам, встановленим для цієї категорії продукції у нормативно-правових актах і нормативних документах, та умовам договору із споживачем. За таких обставин суд приходить до висновку про поширення на відносини між сторонами положень Закону України «Про захист прав споживачів». Згідно ч. 1 ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів», споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право, зокрема, на захист своїх прав державою, належну якість продукції та обслуговування, відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону, звернення до суду та інших уповноважених державних органів за захистом порушених прав. Відповідно до частин 1, 2 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів», захист прав споживачів, передбачених законодавством, здійснюється судом. При задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Таким чином, в частині 1000 грн. вимога про стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди підлягає задоволенню. В стягненні решти заявленої суми моральної шкоди слід відмовити за недоведеністю позивачем вказаних нею обставин в її обґрунтування. Судові витрати у справі складаються з судового збору в сумі 1862,03 грн., від їх сплати позивач звільнена, тому їх в силу ст. 88 ЦПК України слід стягнути з відповідача в дохід держави. На підставі викладеного та

Outcome: partial