Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-07 00:00:00

Позивач [PERSON] у квітні 2014 року звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обгрунтування заявлених вимог позивачем зазначено, що з 02.02.2010 року по 31.03.2014 року з відповідачем перебувала у фактичних шлюбних відносинах, від сумісного проживання сторони мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO]. Сумісне життя з відповідачем не склалося, на данний час сторони проживають окремо, дитина проживає разом з позивачем та знаходиться на повному її утриманні. [PERSON] знаходиться у декретній відпустці по догляду за дочкою до досягнення нею трирічного віку, отримує допомогу по догляду за дитиною в розмірі 130 грн. в місяць, інших джерел доходу не має, відповідач матеріальної допомоги на дитину не надає, у зв'язку з чим позивач просить стягнути з [PERSON] аліменти на утримання доньки у розмірі 1/3 частини від всіх видів заробітку (доходу) відповідача на її користь до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судове засідання позивач не з'явилася, 02.06.2014 року надала до суду заяву про розгляд справи за їі відсутності , позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач в судове засідіння не з'явився, 08.07.2014 року надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позов визнав частково та не заперечував проти стягнення з нього аліментів у розмірі ? частини від заробітку (доходу). На підставі заяв сторін, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Батьками [PERSON], [INFO], є сторони по справі, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 11.01.2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану П'ятихатського районного управління юстиції у Дніпропетровській області. Дитина проживає разом з матір'ю за адресою [ADDRESS], про що свідчить довідка виконавчого комітету П'ятихатської міської ради Дніпропетровської області №1127 від 23.04.2014 року. Позивач [PERSON] не працює, знаходиться на обліку в Управлінні соціального захисту населення П'ятихатської райдержадміністрації та отримує допомогу по догляду за однією дитиною до досягнення нею трирічного віку в розмірі 130,00 грн. в місяць. Згідно заяви відповідача від 08.07.2014 року (вх..№ 4984/14) [PERSON] працює стрільцем в СК-1 станції Кривий Ріг-Головний ДП «Придніпровська залізниця».. Відповідно вимог ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, при чому ч.1 ст.183 СК України передбачає, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом, при цьому, мінімальний розмір аліментів згідно вимог ч.2 ст.182 СК України на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком встановлених випадків. Оскільки згідно позовної заяви позивач не може у повному обсязі забезпечувати потреби дитини сторін, отримує державну соціальну допомогу по догляду за дитиною в розмірі 130 грн. на місяць, а відповідач зобов'язаний надавати дитині матеріальну допомогу, оскільки є батьком дитини сторін та є особою працездатного віку, проте матеріальної допомоги не надає, аліментів на утримання будь-яких дітей чи інших осіб не сплачує, іншого при розгляді справи не встановлено, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених вимог про стягнення з відповідача аліментів на утримання малолітньої дитини, у зв'язку з чим задовольняє позов частково в частині стягнення з [PERSON] аліментів на утримання доньки у розмірі 1/4 частини від від всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку на дитину, до досягнення донькою повноліття. При цьому, на підставі ч.1 ст.367 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання судового рішення в частині стягнення аліментів у межах суми місячного платежу. Згідно положень ст.88 ЦПК України судовий збір стягується з відповідача на користь держави, оскільки позивача звільнено від його сплати. На підставі ст.ст.180-183,191 Сімейного кодексу України та

Outcome: partial