Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-02 00:00:00

Позивач [PERSON] подала до суду позовну заяву, в якій просить суд стягнути з відповідача[PERSON] аліменти на її утримання у розмірі 1/5 частини із всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, до досягнення дитиною [PERSON] трирічного віку, тобто до [INFO] починаючи з 20.06.2018; судові витрати покласти на відповідача. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вони з відповідачем з 04.07.2015 перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням суду від 28.09.2017. У них народився син [PERSON], [INFO], який проживає з позивачем і на утримання якого з відповідача за рішенням суду від 06.12.2016 стягуються аліменти у розмірі ј частини заробітку. Рішенням Бориславського міського суду від 08.06.2018 розмір аліментів зменшено до 1/5 частини заробітку. 24.11.2017 відповідач уклав шлюб з [PERSON] [INFO] у відповідача народилася донька [PERSON]. Позивач не працює, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. У зв'язку з проживанням з позивачем малолітньої дитини та позбавленням можливості працювати позивач потребує матеріальної допомоги на своє утримання. Укладення іншого шлюбу не звільняє відповідача від обов'язку утримувати позивача - колишню дружину [PERSON] до досягнення їхнім сином - [PERSON] трьох років. Відповідач працює, має постійне джерело доходу, не страждає на хронічні захворювання, а тому має можливість надавати позивачу матеріальну допомогу. У червні 2018 року позивач отримала аліменти на утримання сина у розмірі 2238,62 грн - ј доходу відповідача, тому його дохід за травень становить 8954,48 грн. З цієї суми 1/5 частина становить 1790,90 грн, що є менше від прожиткового мінімуму для працездатної особи. Позивач вважає, що аліменти у розмірі 1/5 частини всіх видів заробітку відповідача забезпечить позивачеві належний рівень матеріального забезпечення. 02.07.2018 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач [PERSON] просить відмовити у задоволенні позову. Крім цього, зазначив, що з 24.11.2017 у нього є інша сім'я, відтак, на його утриманні перебуває дружина [PERSON] та донька [PERSON], [INFO] Відповідач є єдиним у сім'ї, хто працює. За рішенням Бориславського міського суду від 06.12.2016 [PERSON] сплачує на користь [PERSON] аліменти на утримання сина у розмірі ј частки його доходу. Середньомісячний дохід сім'ї відповідача становить 3922,38 грн, що є меншим від прожиткового мінімуму на сім'ю відповідача - 5241 грн. Тому відповідач не має можливості надавати матеріальну допомогу колишній дружині. Ухвалою суду від 25.09.2018 було задоволено клопотання позивача [PERSON] та зупинено провадження у даній справі до розгляду Апеляційним судом Львівської області справи за апеляційною скаргою [PERSON] на рішення Бориславського міського суду від 08.06.2018 у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про зменшення розміру аліментів на утримання дитини. Ухвалою суду від 22.02.2019 було поновлено провадження у даній справі та призначено підготовче засідання на 13.03.2019. 12.04.2019 відповідач [PERSON] подав до суду додаткові письмові пояснення, у яких зазначив, що розмір аліментів, які він спроможний сплачувати на утримання колишньої дружини [PERSON], становить 5% від його заробітку щомісячно. Крім цього зазначив, що 29.03.2019 рішенням Дрогобицького міськрайонного суду ухвалено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] у розмірі ј частини його заробітку щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 26.02.2019. Також на підставі рішення Бориславського міського суду від 08.06.2018 відповідач сплачує аліменти на користь позивача [PERSON] на утримання сина [PERSON]. Таким чином, загальний розмір утриманих аліментів становить 45 %. Відтак, відповідач не має можливості сплачувати на користь позивача аліменти у розмірі, що зазначений у позовній заяві. Ухвалою суду від 15.04.2019 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 03.05.2019. У судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала, дала пояснення, аналогічні змісту позовної заяви. У судовому засіданні відповідач [PERSON] позов визнав частково, зокрема, погодився сплачувати аліменти на користь позивача у розмірі 1/10 частини з усіх видів його заробітку та дав пояснення, аналогічні обставинам, вказаним відповідачем у відзиві на позовну заяву та додаткових письмових поясненнях. Суд, заслухавши пояснення сторін, з'ясувавши обставини справи, дослідивши надані суду докази, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що сторони у справі [PERSON] та [PERSON] з 04.07.2015 перебували у зареєстрованому шлюбі. У них народився син [PERSON], [INFO], який на цей час проживає з позивачем [PERSON], що не оспорюється відповідачем. Рішенням Бориславського міського суду Львівської області від 28.09.2017 у справі №438/703/17, який набрав законної сили 10.10.2018, шлюб між сторонами у справі [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Рішенням Бориславського міського суду Львівської області від 06.12.2016 у справі №438/987/16-ц, який набрав законної сили 19.12.2016, з відповідача [PERSON] стягуються аліменти на користь позивача на утримання сина [PERSON] у розмірі ј частини заробітку щомісячно, але не менше як 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 26.09.2016. Рішенням Бориславського міського суду Львівської області від 08.06.2018 у справі №438/285/18, який набрав законної сили 10.12.2018, було зменшено розмір аліментів, визначений рішенням Бориславського міського суду Львівської області від 06.12.2016, та визначено стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO] у розмірі 1/5 частини зі всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття. Позивач [PERSON] перебуває у відпустці по догляду за дитиною (сином [PERSON]) до досягнення нею трьох років, та на цей час не працює та потребує матеріальної допомоги. Відповідно до ч.2 ст.84 СК України: дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу (ч.4 ст.84 СК України). Згідно з положеннями ч.4 ст.84 СК України, право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища. Вирішуючи питання про стягнення на користь позивача аліментів на підставі ч.2 ст.84 СК України, суд з'ясовує можливість відповідача надавати таку матеріальну допомогу. З матеріалів справи випливає, що 24.11.2017 відповідач [PERSON] уклав шлюб з [PERSON], у яких [INFO] народилася донька [PERSON], що стверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого Бориславським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Львівській області 22.02.2018. Відповідач посилається також на рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 29.03.2019 у справі № 442/1359/19, яким з нього на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], у розмірі ј частини його заробітку щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 26.02.2019 і до досягнення дитиною повноліття. Відповідач [PERSON] має постійне місце роботи, зокрема, на цей час працює у НГВУ «Бориславнафтогаз» ПАТ «Укрнафта», отримує стабільний дохід, що стверджується відповідною копією довідки про доходи від 12.09.2018. Вищевказаними рішеннями судів щодо стягнення аліментів на утримання дітей з відповідача присуджено до стягнення аліментів у загальному розмірі 45 % його заробітної плати (доходу). Статтею 128 КЗпП України встановлено обмеження розміру відрахувань із заробітної плати. Зокрема, визначено, що при відрахуванні з заробітної плати за кількома виконавчими документами за працівником у всякому разі повинно бути збережено п'ятдесят процентів заробітку. Проте, обмеження не поширюються на відрахування із заробітної плати при відбуванні виправних робіт і при стягненні аліментів на неповнолітніх дітей. У цих випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати сімдесяти відсотків. Аналогічні положення щодо обмежень розміру відрахувань із заробітної плати містяться у ст.70 Закону України «Про виконавче провадження». Позивач просить стягнути аліменти на її утримання в розмірі 1/5 частки заробітку (доходу) відповідача, що буде перевищувати допустимий розмір відрахувань із заробітної плати. Перевищення допустимого розміру відрахувань допускається лише в разі стягнення аліментів на неповнолітніх дітей, а не на утримання дружини. Позивач не надала доказів, що дозволяють зробити висновок про спроможність відповідача сплачувати аліменти саме у розмірі 1/5 частини доходу відповідача щомісячно. Суд вважає, що розмір аліментів, про стягнення яких просить позивач, є завищеним, враховуючи вищенаведені обставини. Розмір аліментів на утримання колишньої дружини, зокрема 1/10 доходу, який відповідач у судовому засіданні погодився сплачувати, на переконання суду, буде об`єктивним та справедливим з урахуванням наведених вище обставин. З урахуванням вищенаведеного, беручи до уваги розмір доходів відповідача, суд дійшов висновку, що відповідач може надавати матеріальну допомогу на утримання колишньої дружини, з якою проживає їхня спільна дитина, в розмірі 1/10 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, відтак, позовні вимоги слід задоволити частково, стягнувши з відповідача кошти на утримання дружини, з якою проживає син [PERSON], [INFO], в розмірі 1/10 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, починаючи від дня подання позовної заяви до суду (20.06.2018), та до досягнення сином трьох років. Рішення в частині стягнення аліментів у межах платежу за один місяць слід звернути до негайного виконання відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України. Оскільки вказане рішення ухвалюється на користь позивача, яка на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору, тому відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача в доход держави.

Outcome: partial