overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-26 00:00:00

Позивач [PERSON] перебуває у шлюбі із [PERSON], який зареєстрований 28.12.2007 року. За час проживання у шлюбу у них народилася дитина донька [PERSON], [INFO]. 11.01.2017 року позивач [PERSON] предявила позов до відповідача [PERSON] про стягнення на свою користь аліментів на утримання дитини [PERSON], [INFO] у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи із дня подання в суд цієї заяви і до повноліття дитини. Позивач [PERSON] подала до суду заяву про зміну позовних вимог, в яких просить стягнути з відповідача на свою користь на утримання доньки [PERSON] аліменти у твердій грошові сумі у розмірі 1200грн., змінені позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити, справу просить розглянути без її участі. Відповідач [PERSON] подав до суду заяву про визнання змінених позивачем позовних вимог про стягнення із нього аліментів на утримання доньки [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 1200грн., проти задоволення змінених позовних вимог не заперечує, справу просить розглянути без його участі. Дослідивши матеріали справи та давши оцінку доказам, суд знаходить позов таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідач [PERSON], будучи батьком [PERSON], [INFO], зобовязаний утримувати її до повноліття, тому з нього підлягають стягненню аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі в розмірі 1200грн.щомісячно до досягнення нею повноліття. Крім того, з відповідача належить стягнути на користь держави судовий збір в сумі 640грн., оскільки позивача звільнено від сплати судових витрат при подачі позову до суду. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-26 00:00:00

Позивач [PERSON] перебуває у шлюбі із відповідачем [PERSON], який зареєстрований 03.05.2014 року виконавчим комітетом Оленівської селищної ради Волноваського району Донецької області, актовий запис №2. За час проживання у шлюбі у них народилась дитина донька [PERSON] [INFO], яка мешкає разом із матірю позивачем [PERSON] 06.04.2016 року позивач [PERSON] пред'явила позов до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на свою користь на утримання доньки [PERSON] [INFO] у розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилась, однак 27.05.2016 року до суду електронною поштою було подано заяву, в якій вона зазначила, що на позовних вимогах наполягає в повному обсязі, справу просить розглянути без її участі. В судове засідання відповідач [PERSON] не зявився, про причини неявки суд не повідомив, про час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений електронною поштою та SMS-повідомленням, тому суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-16 00:00:00

Позивач [PERSON] перебувала у шлюбі з [PERSON], який був зареєстрований 14.10.1995 року відділом реєстрації актів громадянського стану Пологівського району Запорізької області, актовий запис №186. За час проживання у шлюбі у них народилась дитина - син [PERSON] [INFO]. Рішенням Пологівського районного суду Запорізької області від 28.03.2011 року шлюб між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] був розірваний. 06.06.2014 року [PERSON] пред'явила позов до [PERSON] про стягнення на свою користь аліментів на утримання сина [PERSON] [INFO] у розмірі 1/4 частини з всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання в суд цієї заяви. Позивач [PERSON] подала до суду заяву про підтримання позову та про розгляд справи без її участі. Відповідач [PERSON] подав до суду заяву про визнання позову та про розгляд справи за його відсутності. Дослідивши матеріали справи та давши оцінку доказам, суд знаходить позов таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідач [PERSON], будучи батьком [PERSON] [INFO] зобов'язаний його утримувати до повноліття, тому з нього підлягають стягненню аліменти на утримання дитини у розмірі ? частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Крім того, з відповідача належить стягнути на користь держави судовий збір в сумі 243,6грн., оскільки позивача звільнено від сплати судових витрат при подачі позову до суду. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-21 00:00:00

Позивач [PERSON] перебувала у шлюбі з відповідачем [PERSON], який був зареєстрований 04.01.1992 року виконавчим комітетом Чубарівської сільської ради Пологівського району Запорізької області, актовий запис №1. Рішенням Пологівського районного суду Запорізької області від 22.10.2012 року шлюб між ними був розірваний. За час проживання у шлюбі у них народилась дитина - донька [PERSON] [INFO], яка проживає разом з матір'ю позивачем [PERSON] 04.01.2016 року позивач [PERSON] пред'явила позов до відповідача [PERSON] про стягнення на свою користь аліментів на утримання доньки [PERSON] [INFO] у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму, встановлено для дітей цієї вікової категорії, до досягнення дитиною повноліття. Позивач [PERSON] подала до суду заяву про підтримання позову та про розгляд справи без її участі, судові витрати у вигляді оплати витрат на правову допомогу в розмірі 300грн. просить стягнути з відповідача. Відповідач [PERSON] подав до суду заяву про визнання позову та про розгляд справи без його участі. Дослідивши матеріали справи та давши оцінку доказам, суд знаходить позов таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідач [PERSON], будучи батьком [PERSON] [INFO], зобов'язаний її утримувати до повноліття, тому з нього підлягають стягненню аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття дитини. Крім того, з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON]підлягають стягненню понесені нею судові витрати у вигляді оплати витрат на правову допомогу в розмірі 300грн. та на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 551,2грн., оскільки позивача звільнено від сплати судових витрат при подачі позову до суду. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-06 00:00:00

Позивач [PERSON] перебувала у шлюбі із відповідачем [PERSON], який був зареєстрований 28.11.1992 року райвідділом ЗАГС Пологівського району Запорізької області, актовий запис №222.Рішенням Пологівського районного суду Запорізької області від 31.03.2011 року, яке набрало законної сили 12.04.2011 року, шлюб між ними був розірваний. За час проживання у шлюбі у них народилися дитина донька [PERSON] [INFO]. 19.09.2016 року позивач [PERSON] пред'явила позов до відповідача [PERSON] про стягнення на свою користь аліментів на утримання дитини [PERSON] [INFO] у розмірі 1/4 частини від доходу, заробітку відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Позивач [PERSON] подала до суду заяву про підтримання позову та про розгляд справи без її участі. Відповідач [PERSON] подав до суду заяву про визнання позову та про розгляд справи без його участі. Дослідивши матеріали справи та давши оцінку доказам, суд знаходить позов таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] є батьками малолітньої [PERSON] [INFO]. Згідно довідки від 16.09.2016 року №963, виданої Пологівською міською радою, малолітня [PERSON] [INFO] проживає разом із матірю [PERSON] Відповідач [PERSON], будучи батьком [PERSON] [INFO], зобовязаний її утримувати до повноліття, а оскільки він подав до суду заяву про визнання позову і не заперечував проти його задоволення, а також має постійне місце роботи і отримує постійний заробіток, то суд приходить до висновку, що відповідач [PERSON] в змозі сплачувати аліменти на утримання дитини у зазначеному в позові розмірі, тому з нього підлягають стягненню аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття дитини. Крім того, з відповідача [PERSON] на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 551,2грн., оскільки позивача звільнено від сплати судових витрат при подачі позову до суду. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-09 00:00:00

Позивач [PERSON]П звернувся в суд з позовом до [PERSON], [PERSON] з позовом про визнання права власності на спадкове майно, Представник позивача позовні вимоги підтримує, просить визнати за позивачем право власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом, мотивуючи свої вимоги тим, що позивач є спадкоємцем цього майна і прийняв спадщину. Відповідачі надали заяви, згідно якої просить слухати справу без їх участі, позов визнають, не мають претензій до позивача. Дослідивши та оцінивши докази у справі, суд встановив, що 26 липня 2009 року помер [PERSON] дід позивача, якому на праві власності належав житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що по вул. Висока, буд. № 3, в селі Млинівці Зборівського району Тернопільської області. Після смерті [PERSON] спадщину прийняла його дружина [PERSON], яка не оформивши свого спадкового права померла 26 лютого 2010 року. У видачі свідоцтва про право на спадщину позивачам нотаріусом відмовлено, так як інші спадкоємці [PERSON] та [PERSON] доньки спадкодавця не надали своєчасно заяв про відмову від спадщини. Однак в матеріалах справи наявні заяви [PERSON] та [PERSON], згідно яких вони претензій на спадковий будинок не мають, не бажають його успадковувати. Оцінивши докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: згідно зі ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Приймаючи до уваги, що позивачам відмовлено нотаріусом в отриманні свідоцтв про право на спадщину, однак він є спадкоємцем майна, закону і прийняв спадщину, інші особи претензій на спадок не мають, до нього правомірно перейшли права та обов'язки (спадщина), отже за ним слід визнати право власності на спадкове майно.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-07 00:00:00

позивач [PERSON]П звернувся в суд з позовом до відповідача Висиповецької сільської ради Зборівського району Тернопільської області про визнання права власності на спадкове майно. Позивач позовні вимоги підтримує, просить визнати за ним, в порядку спадкування за заповітом, право власності на земельну ділянку, які належала дідусеві позивача , мотивуючи свої вимоги тим, що він є спадкоємцем цього майна і прийняв спадщину. Відповідач надав заяву, згідно якої просить слухати справу без участі їх представника, заперечень не має. Дослідивши та оцінивши докази у справі, суд встановив, що 15 червня 2016 року помер [PERSON] дідусь позивача, якому належали: земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,0302 га (кадастровий номер 6122681600:01:001:0032), яка розташована на території Висиповецької сільської ради, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку ТР № 022280, виданого Зборівською райдержадміністрацією 23 липня 2003 року ; земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,7374 га (кадастровий номер 6122681600:01:001:0575), яка розташована на території Висиповецької сільської ради, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку ТР № 022280, виданого Зборівською райдержадміністрацією 23 липня 2003 року . У видачі свідоцтва про право на спадщину позивачу нотаріусом відмовлено у звязку з втратою правовстановлюючих документів на майно. Однак встановлено, що на випадок смерті [PERSON] розпорядився належним йому майном, склавши 10 червня 2016 року заповіт, згідно якого заповів земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 3,77га позивачу. Оцінивши докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: згідно зі ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Приймаючи до уваги, що позивач є спадкоємцем майна, згідно заповіту, і прийняв спадщину, до нього правомірно перейшли права та обов'язки (спадщина ), отже за ним слід визнати право власності на спадкове майно.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-21 00:00:00

позивач [PERSON]П звернувся в суд з позовом до відповідача - Вірлівської сільської ради Зборівського району Тернопільської області про визнання права власності на спадкове майно. Представник позивача позовні вимоги підтримує, просить визнати за позивачем право власності, в порядку спадкування за законом , на земельні ділянки, які належали тітці позивача, мотивуючи вимоги тим, що він є спадкоємцем цього майна і прийняв спадщину. Відповідач надав заяву, в якій просить слухати справу без участі його представника, позов визнає. Дослідивши докази у справі, суд встановив, що 10 січня 2014 року померла [PERSON] тітка позивача, якій належали земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 2,53 га, а саме: 2,11 га рілля та 0,42 га пасовища, які розташовані на території Вірлівської сільської ради Зборівського району Тернопільської області, згідно державного акту на право приватної власності на землю серія Р1 № 660674, виданого Вірлівською сільською радою 20 листопада 2002 року. У видачі свідоцтва про право на спадщину позивачу нотаріусом відмовлено, у зв'язку із втратою оригіналів правовстановлюючого документа на спадкове майно. Позивач прийняв спадщину, так як постійно проживав з тіткою в одній сімї, Спадкодавець одруженою не була, дітей чи інших родичів не мала. Оцінивши докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: згідно зі ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Приймаючи до уваги, що позивач є єдиним спадкоємцем майна, згідно закону, і прийняв спадщину, до нього правомірно перейшли права та обов'язки (спадщина ), отже за ним слід визнати право власності на спадкове майно.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-12 00:00:00

позивач [PERSON]П звернувся в суд з позовом про розірвання шлюбу до відповідача [PERSON], мотивуючи свої вимоги тим, що спільне життя з відповідачем не склалося, спільного господарства не ведуть , сімейні відносини носять лише формальний характер, стосунків вони не підтримують, разом не проживають . Позивач надав заяву, згідно якої просить розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує, просить шлюб розірвати. Відповідач у судове засідання не зявилася, однак надала заяву, згідно якої позов визнає, просить шлюб розірвати, справу просить розглянути без її участі. Дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд встановив, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 24 липня 2008 року, що засвідчує їх свідоцтво про одруження серії І-ИД № 042191, видане Відділом реєстрації актів цивільного стану Зборівського районного управління юстиції Тернопільської області , актовий запис № 47. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, можливість примирення заперечує, відповідач щодо розірвання шлюбу не заперечує. За таких обставин суд приходить до висновку, що подальше спільне життя позивача і відповідача та збереження шлюбу неможливе, дана сімя фактично розпалася, сторони сімейних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, спільно не проживають тривалий час, а тому позов підлягає задоволенню. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-02 00:00:00

Позивач [PERSON]П звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. У позовній заяві вказав, що 30.08.1980 вони з відповідачем зареєстрували шлюб, від шлюбу у них народилося двоє дітей, які на даний час повнолітні та проживають окремо. Спільне життя у них не склалося через недобросовісне і безвідповідальне ставлення позивача до своїх обовязків як чоловіка та батька, на підставі чого виникали конфлікти та недовіра. Перебування у шлюбі вважає неможливим, тому просить ухвалити рішення про розірвання шлюбу. Позивач у судове засідання не зявився, подав до суду заяву про те, що позов підтримує та просить розглянути справу за його відсутності (а.с. 12). Відповідач у судове засідання не зявилася, подала до суду заяву про те, що позов визнає, просить суд розглянути справу за її відсутності (а.с. 13). Відповідно до ч. 2 ст. 158 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін, ураховуючи, що вони скористалися своїми процесуальними правами. Відповідно до ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не зявилися у судове засідання. Дослідивши матеріали справи, ураховуючи заяви позивача, відповідача, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 30.08.1980 Барським районним відділом запису актів громадянського стану зареєстровано шлюб між позивачем та відповідачем, про що у книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис №107, що підтверджується даними свідоцтва про укладення шлюбу серії І-АМ №436561 (а.с. 5). Судом встановлено, що сторони не підтримують шлюбних відносин. Подальше існування сім`ї є неможливим, оскільки між сторонами відсутнє бажання для відновлення шлюбних стосунків і подальшого існування сім`ї. Згідно з ст. 112 СК України суд, з'ясувавши фактичні взаємовідносини подружжя, які полягають у тому, що сімейні стосунки між сторонами не склалися, у позивача відсутнє бажання для відновлення шлюбних стосунків і подальшого існування сімї, ураховуючи причини розірвання шлюбу, вважає, що нема підстав для вжиття заходів для примирення подружжя, спільне життя подружжя та подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, що має істотне значення, тому шлюб необхідно розірвати. Згідно з ч. 2 ст. 114, ч. 3 ст. 115 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. За клопотанням позивача судові витрати слід залишити за ним. На підставі ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-25 00:00:00

Позивач [PERSON]П, звернулась до Києво-Святошинського районного суду Київської області з даним позовом, мотивуючи його тим, що виконкомом Білогородської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, 02 лютого 2002 року був зареєстрований шлюб між Дука (дошлюбне прізвище) [PERSON] та [PERSON], прізвище дружини було змінено на [PERSON]. У шлюбі народились діти: син [PERSON], 26 вересня 2005 року та донька [PERSON], [INFO]. Із середини 2015 року відповідач змінив своє відношення до позивача, без причини влаштовував сімейні скандали, принижував її людську та жіночу гідність. Знаходження із відповідачем у шлюбі стало нестерпне, вони перестали підтримувати шлюбні відносини і ставляться один до одного к сторонні особи, що особливо негативно впливає на психіку дітей. Подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Примирення між сторонами неможливе. Тому позивач просила розірвати шлюб між нею та відповідачем. Позивачка та її представник в судовому засіданні вимоги підтримали та просили шлюб розірвати. Відповідач в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Суд, перевіривши матеріали справи та зібрані в ній докази, знаходить що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного. Судом встановлено, що 02 лютого 2002 року Виконавчим комітетом Білогородської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, актовий запис № 2, було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Від шлюбу у сторін народились син [PERSON], [INFO] та дочка [PERSON], [INFO] Сторони довгий час спільно не проживають, не підтримують шлюбні стосунки та не ведуть спільного господарства. Сім'ю зберегти неможливо.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-12 00:00:00

Позивач [PERSON]П звернулася в суд із позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 28.01.1994 року між ними було зареєстровано шлюб. Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння та розходження поглядів на сімейні відносини. Даний шлюб носить формальний характер, а тому його слід розірвати. У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала у повному обсязі, посилаючись на доводи, викладені у заяві. У судове засідання відповідач не зявився, хоча про день та час розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Попередньо надіслав суду заяву про слухання справи у його відсутності, позовні вимоги визнає повністю та не заперечує щодо розірвання шлюбу, Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 28.01.1994 року, що стверджується свідоцтвом про одруження серії І-ИД №250042, виданим Петриківською сільською Радою Тернопільського районного відділу ЗАГСу Тернопільської області, про що зроблено актовий запис за № 2. Тривалий час між подружжям склалися неприязні відносини, між ними постійно виникають сварки та непорозуміння. З 2012 року сторони проживають окремо та подружніх відносин не підтримують. Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників позивачки, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що позов підлягає до задоволення. За нормами ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхній дітей, що має істотне значення. Встановлено, що шлюб існує лише формально та подальше спільне життя подружжя суперечитиме їхнім інтересам. Враховуючи встановлені обставини справи та вимоги закону, суд вважає, що позов слід задовольнити та розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 28.01.1994 року Петриківською сільською Радою Тернопільського районного відділу ЗАГСу Тернопільської області, про що зроблено актовий запис за № 2.

Outcome: approved