Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-23 00:00:00

Позивач [PERSON] через свого представника звернулася до суду з позовом про зобов'язання вчинити дії посилаючись на наступне. 24 грудня 2009 року державним виконавцем ВДВС Оболонського РУЮ м. Києва було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження № 2672/20. 10 грудня 2013 року ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження і зазначено про припинення арешту майна [PERSON] Проте арешт та заборона відчуження майна не були відповідачем зняті. Тому для захисту своїх порушених прав позивач звернулася до суду і просила зняти арешт та заборону на його відчуження, накладені постановою ВДВС Оболонського РУЮ від 24 грудня 2009 року з усього майна, яке їй належить. Позивач в судове засідання не з'явилася, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, її представник подав заяву, у якій просив розглядати справу без їх участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі. Відповідно до положень ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов'язки сторін та те, що представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч.1 ст.224 та відповідно до ч.1 ст.225 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного Відповідно до відомості з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна накладено арешт на все майно, що належить [PERSON] на підставі постанови 14825326 ВДВС Оболонського РУЮ у м. Києві від 24.12.2009. На виконанні у відповідача перебувало виконавче провадження № 14825326 з примусового виконання виконавчого листа Оболонського районного суду м. Києва № 2-5470 від 04.08.2009 про стягнення з [PERSON] на користь ВАТ «Украгротех» боргу в сумі 168195 грн. За даними ЄДРВП у межах зазначеного виконавчого провадження 05.02.2010, державним виконавцем для забезпечення виконання рішення суду накладено арешт на все майно боржника про що внесено відповідні записи до реєстрів обтяження. 13.07.2010 виконавче провадження № 14825326 закінчено по п.10 ч.1 ст.49 Закону України « Про виконавче провадження», виконавчий документ направлено для подальшого примусового виконання до ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві. 10 грудня 2013 року ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження і зазначено про припинення арешту майна [PERSON] Відповідачем у наданій інформації №14976 зазначено, що за даними ЄДРВП постанова про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження № 14825326 від 24.12.2009 не виносилась. Можливо при внесенні даних до Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, державним виконавцем було допущено технічну помилку. Перевірити наявність постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження № 14825326 від 24.12.2009 в матеріалах виконавчого провадження не уявляється можливим, у зв'язку з тим, що відповідно до Наказу Міністерства юстиції України № 2274/5 від 25.12.2008 Про затвердження Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби строк зберігання завершених виконавчих проваджень становить три роки. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Враховуючи вищенаведене та те, що виконавче провадження про стягнення боргу з позивача на підставі виконавчого листа Оболонського районного суду м. Києва № 2-5470 від 04.08.2009 закінчено, суд вирішив, що позовні вимоги [PERSON] до Відділу Державної виконавчої служби Оболонського районного управління юстиції в м. Києві про зобов'язання вчинити дії підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved