Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-22 00:00:00

Позивач [PERSON] пред`явив до суду позов до відповідача Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про зобов`язання вчинити дії, у якому просить зобов`язати відповідача Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» у строк 5 робочих днів з дня набрання чинності цим рішенням надати заяву (повідомлення) адресовану нотаріусові (нотаріусам) про виконання зобов`язання забезпеченого іпотекою, припинення обтяження та скасування і вилучення запису з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна №30590013 (дата, час державної реєстрації 01.07.2008 року 11:47:43) для забезпечення зняття обтяження з нерухомого майна у вигляді заборони на нерухоме майно, яке зареєстроване в Єдиному реєстрі заборон відчуження нерухомого майна за №7480203 та оплатити послуги по обробці цієї заяви нотаріусом в порядку, передбаченому Главою 15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 06 березня 2019 року на підставі акту державного виконавця про проведені електронні торги [PERSON] видано Свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів (електронні торги). Згідно вказаного Свідоцтва житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, загальною площею 50,3 кв.м., житловою площею 32,5 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , вартістю 60 000 гривень належить на праві власності [PERSON] . При реєстрації відповідного права власності, нотаріусом отримано витяг №158716389 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяження, з якого встановлено наявність обтяження на вказаний житловий будинок, вчиненого на підставі договору іпотеки, серія та номер:5797, виданий 01 липня 2008 року, видавник: приватний нотаріус Мороз Катерина Володимирівна. Після виявленого обтяження позивачем було подано ряд заяв на гарячу лінію первинного іпотекодержателя АТ КБ «ПриватБанк» про необхідність надати нотаріусу належним чином оформленого повідомлення для забезпечення зняття вказаного обтяження (заборона на нерухоме майно), проте, АТ КБ «ПриватБанк» не вжив належних заходів. 14 березня 2019 року позивач звернувся із письмовою вимогою про зняття зазначеного обтяження. 02 квітня 2019 року АТ КБ «ПриватБанк» надав формальну відписку на звернення та самоусунувся від виконання обов`язку щодо зняття заборони. З сторони позивача вживались усі заходи для вирішення спору у позасудовому порядку, однак, відповідач проігнорував звернення та показав свою бездіяльність, яка виразилась у відсутності надання позивачу протягом півтора року необхідного звернення до нотаріуса щодо зняття обтяження. При цьому, відповідачу достеменно відомо про реалізацію предмета іпотеки, іпотекодержателем якого був банк. Банк отримав усі кошти від реалізації. Державний виконавець вчинив усі необхідні дії. Після виконання зобов`язання за рахунок реалізації предмета іпотеки. Відповідач був зобов`язаний подати до нотаріуса заяву (повідомлення) адресовану нотаріусові (нотаріусам) про виконання зобов`язання, забезпеченого іпотекою, припинення обтяження та скасування та вилучення запису з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна №30590013 (дата, час державної реєстрації 01.07.2008 року 11:47:43) для забезпечення зняття обтяження з нерухомого майна у вигляді заборони на нерухоме майно, яке зареєстроване в Єдиному реєстрі заборон відчуження нерухомого майна за №7480203 та оплатити послуги по обробці цієї заяви нотаріусом в порядку, передбаченому Главою 15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5. Позивач не може самостійно в позасудовому порядку зняти вказане обтяження, оскільки немає оригіналу іпотечного договору та не повноважний подавати повідомлення про його зняття. За вказаних обставин, на даний час, належне [PERSON] майно безпідставно перебуває під обтяженням, зняття якого зобов`язаний забезпечити відповідач. Наявність обтяження на майні порушує майнові права позивача в частині розпорядження його власністю. За вказаних обстави просив позов задовольнити. При цьому, позивач зазначив, що попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс та очікує понести із розглядом справи становить: 908 гривень - судовий збір та 15 000 гривень - витрати на професійну правничу допомогу. Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22 лютого 2021 року провадження у зазначеній справі було відкрите, та справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження. Від відповідача Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» надійшов до суду відзив на позов, у якому відповідач заперечує викладені у позові обставини. В обґрунтування своїх доводів вказує на те, що позивачем не зазначено жодного нормативно-правового акту, який зобов`язував би Банк здійснити зняття обтяження, накладеного за договором іпотеки, після реалізації майна з прилюдних торгів, оскільки зняття та припинення такого обтяження проводиться державним виконавцем у виконавчому провадженні, що передбачено Інструкцією з організації примусового виконання рішень. Також, Порядком реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29 вересня 2016 року №2831/5 передбачено права державного виконавця на припинення арештів та заборон після реалізації майна з прилюдних торгів. Також, вважають, що обтяження може бути зняте приватним нотаріусом. З цих підстав, наголошують, що обраний позивачем спосіб захисту своїх прав шляхом зобов`язання вчинити дії не є ефективним, оскільки відповідача зобов`язують вчинити дії, які не є обов`язковими для нього, оскільки зняття обтяження може бути вчинено як державним виконавцем, так і приватним нотаріусом. Також, представник відповідача заперечив щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу у сумі 15000 гривень, як такі, що не підтверджені жодними належними та допустимими доказами, а також є неспівмірними із складністю справи. За вказаних обставин просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Представник позивача подав до суду відповідь на відзив, у якій вказує, що доводи представника відповідача не відповідають дійсності. Так, представник позивача зазначає, що саме відповідач, а не державний виконавець повинен подати заяву і оригінальний примірник договору іпотеки, який необхідний для завершення процедури реалізації майна з прилюдних торгів,та, який наявний у відповідача (АТ КБ «ПриватБанк»). За вказаних обставин просив не приймати до уваги, викладені у відзиві обставини, та просив позов задовольнити. 13 квітня 2021 року судом закрито підготовче провадження у вказаній цивільній справі та призначено її до судового розгляду по суті, про що постановлено ухвалу суду, занесену до протоколу судового засідання. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] - адвокат Молень Р.Б. у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив задовольнити. При цьому пояснив, що оригінали документів, які необхідні для зняття обтяження з майна знаходяться у відповідача АТ КБ «ПриватБанк», а тому, твердження представника відповідача про те, що державний виконавець самостійно може зняти обтяження з нерухомого майна є безпідставними. За вказаних обставин, оскільки позивач не має, ні оригіналу іпотечного договору, ні інших документів, на підставі яких було зареєстроване обтяження на придбане ним на електронних торгах майно, він позбавлений в інший спосіб захистити свої порушені права та розпоряджатися належною йому власністю. Представник відповідача АТ КБ «ПриватБанк» - адвокат Паньков О.П. у судовому засіданні заперечив щодо задоволення позову з підстав викладених у відзиві на позов, також, вказав на те, що, на даний час, відсутня офіційна відмова нотаріуса щодо реєстрації за позивачем права власності на спірне нерухоме майно. Судом установлено: Згідно Свідоцтва виданого 06 березня 2019 року приватним нотаріусом Тернопільського районного нотаріального округу Кравець Т.В. та зареєстрованого в реєстрі за №302, посвідчено, що [PERSON] належить на праві власності майно, що складається з: житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, загальною площею 50,3 кв.м., житловою площею 32,5 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Житловий будинок, що раніше належав [PERSON] придбаний [PERSON] за 60000 гривень. Як убачається із Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяження, індексний номер 158716389, сформований 06 березня 2019 року, житловий будинок,загальною площею 50,3 кв.м., житловою площею 32,5 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] перебуває під обтяженням, зокрема, заборона на нерухоме майно, внесена на підставі договору іпотеки, серії та номер 5797, виданого 01 липня 2008 року приватним нотаріусом Мороз Катериною Володимирівною, особа, майно/права якої обтяжуються [PERSON] , обтяження внесене у Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна 01 липня 2008 року, 11:47:43, реєстраційний номер обтяження - 7480203, реєстратор - приватний нотаріус Кравець Тетяна Володимирівна, Тернопільський районний нотаріальний округ, Тернопільської області. Як убачається із матеріалів цивільної справи, 14 березня 2019 року позивач [PERSON] звернувся у АТ КБ «ПриватБанк» із заявою, у якій просив зняти заборону, накладену на майно, придбане ним на електронних торгах за ціною 60 000 гривень. Згідно відповіді АТ КБ «ПриватБанк» за №20.1.0.0.0/7-190321/136 від 02 квітня 2019 року, у якій повідомлено позивача, що для зняття арешту з придбаного майна на електронних торгах «Сетам», рекомендовано позивачу звернутись до органу/приватного виконавця, яким накладено арешт. Проаналізувавши в сукупності досліджені докази, встановлені ними обставини та визначені відповідно до них правовідносини сторін, суд приходить до переконання, що позовні вимоги підлягають до задоволення. Згідно ст. 10 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Вимогами ст. 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно пункту 5 частини 1 статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» обтяження - заборона або обмеження розпорядження та/або користування нерухомим майном, встановлені законом, актами уповноважених на це органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб, або такі, що виникли з правочину. Відповідно до частини третьої статті 44 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» після припинення обтяження обтяжувач самостійно або на письмову вимогу боржника чи особи, права якої порушено внаслідок наявності запису про обтяження, протягом п`яти днів зобов`язаний подати держателю або реєстратору Державного реєстру заяву про припинення обтяження і подальше вилучення відповідного запису з Державного реєстру. У разі невиконання цього обов`язку обтяжувач несе відповідальність за відшкодування завданих збитків. Згідно з пунктом 4 частини першої статті 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження. Відповідно до статті 74 Закону України «Про нотаріат», одержавши повідомлення установи банку, підприємства чи організації про погашення позики (кредиту), повідомлення про припинення іпотечного договору або договору застави, а також припинення чи розірвання договору довічного утримання, звернення органів опіки та піклування про усунення обставин, що обумовили накладення заборони відчуження майна дитини, нотаріус знімає заборону відчуження жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна. Пунктом 5 Глави 15 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 року (далі - Порядок) передбачено, що нотаріус знімає заборону відчуження майна при одержанні повідомлення, зокрема: кредитора про погашення позики; про припинення (розірвання, визнання недійсним) договору застави (іпотеки); про припинення договору іпотеки у зв`язку з набуттям іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання, після припинення договору іпотеки у зв`язку з відчуженням іпотекодержателем предмета іпотеки; за рішенням суду; в інших випадках, передбачених законом. Пунктом 6.1 Глави 15 Розділу ІІ Порядку передбачено, що про зняття заборони, а також про зняття судовими або слідчими органами та органами державної виконавчої служби накладеного ними арешту на майно нотаріус робить відповідні відмітки в реєстрі для реєстрації заборон і арештів та в алфавітній книзі обліку заборон відчуження і арештів нерухомого майна. Отже, законодавством передбачено підстави та порядок зняття заборони відчуження нерухомого майна. Враховуючи необхідність документального закріплення підстав зняття нотаріусом заборони відчуження нерухомого майна (нотаріус не може зняти заборону без офіційного звернення), у разі особистого звернення до нотаріуса осіб, які є ініціаторами зняття заборони, та мають на це необхідні права та повноваження, нотаріусу слід відбирати від таких осіб відповідну заяву, в якій міститиметься прохання про зняття заборони відчуження нерухомого майна та до якої додаються необхідні підтверджуючі документи. При одержанні заяви та підтверджуючих документів, на виконання пункту 6.1. Глави 15 Розділу ІІ Порядку, нотаріус реєструє таку заяву в журналі реєстрації вхідних документів та робить відповідні відмітки в реєстрі для реєстрації заборон і арештів та в алфавітній книзі обліку заборон відчуження і арештів нерухомого майна. Відповідно до статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод та інтересів. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника. Так, записи про державну реєстрацію обтяжень нерухомого майна, а також іпотеки за належного виконання у повному обсязі забезпеченого іпотекою основного зобов`язання за кредитним договором є перешкодами в реалізації власником права розпорядження відповідним майном. Суд вважає неспроможними доводи представника відповідача, викладені у відзиві на позов щодо того, що обтяження нерухомого мана може зняти державний виконавець або приватний нотаріус, оскільки, Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 року (далі - Порядок) передбачено, що нотаріус знімає заборону відчуження майна при одержанні від кредитора повідомлення. За вказаних обставин, оскільки позивач позбавлений можливості в інший спосіб захистити свої права, крім як звернення до суду із вказаними вимогами, суд приходить до переконання, що позовні вимоги підлягають до задоволення. На підставі викладеного та

Outcome: approved