Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-11 00:00:00

Позивач, Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк», звернувся до суду з даним позовом 17.09.2020 року обґрунтовуючи тим, що відповідно до укладеного договору № б/н від 10.01.2014 року [PERSON] отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг.14.06.2018 року відбулась державна реєстрація та змінено повне та скорочене найменування позивача Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» на Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк». Банк виконав умови договору, а відповідач, в свою чергу, його порушив, чим спричинив заборгованість, яка станом на 11.08.2020 року становить 135 233,17 грн. В добровільному порядку відповідач відмовляється повернути кошти, тому позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитом в сумі 135 233,17 грн. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 102,00 грн. 15.10.2020 року судом прийнято до розгляду позовну заяву, відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідачу було роз`яснено його право надіслати суду відзив на позовну заяву та усі наявні докази, висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову, та заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії ухвали суду про відкриття провадження у справі. 21.01.2021 року відповідач отримав копію ухвалу суду про відкриття провадження та пакет документів (а.с.72) однак, протягом встановленого строку відзив на позовну заяву до суду не подав. 09.12.2020 року судом постановлено провести розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 25.03.2021 року представник позивача подав заяву про зменшення позовних вимог та просив стягнути з [PERSON] на користь АТ Комерційний банк «Приватбанк» заборгованість за кредитом в сумі 21 604,39 грн. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 102,00 грн. В судове засідання представник позивача не з`явився, про день, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, до позову додано клопотання представника позивача, за довіреністю у справі - Гребенюка Олександра Сергійовича, про розгляд справи у відсутності представника банку, позовні вимоги позивач підтримує та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач, [PERSON] , до суду не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суд не повідомив. На підставі ст. 280 ЦПК України суд постановив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості ( ст. 627 ЦК України). За своєю правовою природою договір є правочином. Водночас, договір є й основною підставою виникнення цивільних прав та обов`язків ( ст. 11 ЦК України). Судом встановлено, що 10.01.2014 року між Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк» та [PERSON] був укладений договір № б/н, шляхом заповнення та підписанням анкети-заяви про приєднання до умов і правил надання банківських послуг, відповідно до якої відповідач підписавши дану заяву погодився на Умови та правила надання банківських послуг, тобто був укладений договір, згідно якого відповідачу було надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку на суму залишку заборгованості за кредитом, що підтверджується копією анкети-заяви від 10.01.2014р. (а.с.11), копією Витягу з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» (а.с.12), копією умов та правил надання банківських послуг (а.с.13-38). Також, судом встановлено, що ПАТ КБ «Приватбанк» надав відповідачу на підставі вказаного договору наступні картку: [NUMBER] - дата відкриття 10.01.2014 року, термін дії 04/17 (а.с.10). З довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти клієнта - [PERSON] (картрахунок5168755303283721) (а.с.9), вбачається, що старт карткового рахунку відбувся 10.01.2014 року, 10.01.2014 року - встановлено кредитний ліміт 300.00 грн., 10.01.2014 року - збільшено кредитний ліміт 8000,00 грн., 14.01.2020 року - зменшено кредитний ліміт 0,00 грн. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. За ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно зі ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. З наданого позивачем розрахунку (а.с.81-89), вбачається, що заборгованість за договором станом на 14.02.2020 року становить 21 604,39 грн. та складається з: заборгованості за тілом кредиту - 7802,00 грн. та заборгованості за простроченими відсотками - 13 802,39 грн. В п.1.1.7.12 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той самий строк. Відповідно до п.п. 2.1.1.2.3 та 2.1.1.2.4 Договору, на підставі яких клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, клієнт дає право банку в будь-який момент змінювати /зменшити або збільшити/ кредитний ліміт. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком. Власник картрахунку зобов`язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту, згідно п.2.1.1.5.7Договору. Овердрафт (п.1.1.1.51 Договору) - короткостроковий кредит, який надається банком клієнту у разі перевищення суми операції за платіжною карткою над сумою залишку коштів на його рахунку в розмірі ліміту кредитування. Згідно з п. 2.1.1.5.5 Договору позичальник зобов`язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Судом встановлено, що відповідач з умовами договору був ознайомлений, підписав заяву і отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, однак умови договору порушив. Суд вважає, що згідно ст. 611 ЦК України підлягають до задоволення вимоги позивача про стягнення коштів, оскільки відповідачем були порушені умови зобов`язання, обумовлені договором. Згідно вимог ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідач відзив з відповідними доказами із запереченнями проти позову та в спростування доводів позивача до суду не подав, отже не заперечує проти заявлених банком вимог. Даючи оцінку встановленим обставинам та доказам в їх сукупності, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість у розмірі 21 604,39 грн., яка складається із: заборгованості за тілом кредиту - 7802,00 грн. та заборгованості за простроченими відсотками - 13 802,39 грн. Згідно ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача стягуються судові витрати в розмірі сплаченого судового збору - 2 102 грн. 00 коп.

Outcome: approved