Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася з позовом до суду, мотивуючи тим, що 09 листопада 2011 року помер її чоловік [PERSON], після його смерті залишилося спадкове майно, в тому числі і право на земельну частку(пай) площею 9,58 га, що перебувала у колективній власності КСП імені Карла Маркса Петрівського району Кіровоградської області, яке спадкодавець набув в порядку спадкування за заповітом після смерті своєї тітки [PERSON], однак, фактично прийнявши спадщину після смерті своєї тітки, не встиг отримати свідоцтва про право на спадщину. Позивач своєчасно звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті чоловіка, однак нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину, в звязку з тим, у неї відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно, тому позивач змушена звернутися до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно, що залишилося після смерті чоловіка. В ході судового розгляду справи [PERSON] уточнила свої позовні вимоги та просила суд встановити факт прийняття спадщини [PERSON], який помер 09 листопада 2011 року, після смерті тітки [PERSON], яка померла 30 жовтня 1997 року, згідно заповіту від 14 травня 1997 року зареєстрованого в реєстрі за №13, посвідченого секретарем Малинівської сільської ради Петрівського району Кіровоградської області та визнати за нею право власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка - [PERSON], а саме на земельну ділянку площею 7,2175 га кадастровий№3524983400:02:000:0358, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Малинівської сільської ради Петрівського району Кіровоградської області, що належала [PERSON]. Позивач [PERSON] звернувся з позовом до суду, мотивуючи тим, що 30 жовтня 1997 року померла його мати - [PERSON], після смерті якої залишилося спадкове майно, в тому числі і право на земельну частку(пай) площею 9,58 га, що перебувала у колективній власності КСП імені Карла Маркса Петрівського району Кіровоградської області, яке належало спадкодавцю на підставі сертифікату на право на земельну частку(пай) серії КР №0149049, виданого 03.02.1997 року головою Петрівської районної державної адміністрації Кіровоградської області. Позивач своєчасно звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті матері, однак нотаріус відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину, в звязку з тим, у нього відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно, так як розпорядженням голови Петрівської районної державної адміністрації Кіровоградської області від 06.03.2002 року за №115-р, власникам сертифікатів були передані в натурі земельні ділянки, в тому числі і [PERSON] було передано земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 3524983400:02:000:0358(№358 на плані), площею 7,2304 га, розташовану на території Малинівської сільської ради Петрівського району Кіровоградської області, посвідчену державним актом на право приватної власності на землю серії ІІ-КР №007198, що зареєстрований в книзі записів(реєстрації) державних актів на право приватної власності на землю за №355 від 29.04.2002 року на імя [PERSON], однак, державний акт було виготовлено, але втрачено, тому позивач змушений звернутися до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно, що залишилося після смерті матері. Ухвалою суду від 21.11.2027 року позов [PERSON] до Малинівської сільської ради Петрівського району Кіровоградської області, із третьою особою - [PERSON], про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно №400/909/17, обєднано в одне провадження з справою за позовом [PERSON] до Малинівської сільської ради Петрівського району Кіровоградської області про визнання права власності на спадкове майно №400/1242/17 та присвоєно спільний №400/909/17. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] за дорученням, в судовому засіданні позов підтримали, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві, позов [PERSON] не визнали. Представник позивача [PERSON] - [PERSON] за дорученням, в судовому засіданні позов [PERSON] підтримала, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві, позов [PERSON] не визнала. Представник відповідача по обох позовах - Малинівської сільської ради Петрівського району Кіровоградської області - [PERSON] подав заяву в якій просив суд розглядати справу за його відсутності. Третя особа за позовом [PERSON] - [PERSON] подала заяву в якій просила суд розглядати справу за її відсутності, щодо задоволення позову [PERSON] не заперечувала. Суд заслухавши сторони, допитавши свідків, дослідивши документи справи, вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню, а позов [PERSON] не підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 30 жовтня 1997 року померла мати [PERSON] - [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії 1-ОЛ №080767 виданого 31.10.1997 року Малинівською сільською радою Петрівського району Кіровоградської області. За життя 14.05.1997 року [PERSON] склала заповіт, який зареєстрований в реєстрі за №13 та посвідченний секретарем Малинівської сільської ради Петрівського району Кіровоградської області, в якому заповідала все своє майно своєму племіннику [PERSON], який доглядав за тіткою разом зі своєю дружиною - [PERSON] до дня сметрі [PERSON], що підтверджується довідкою за №01-39/62 від 11.04.2017 року виданою Малинівською сільською радою Петрівського району Кіровоградської області. Пясля сметрі [PERSON] залишилось спадкове майно, в тому числі і право на земельну частку(пай) площею 9,58 га, що перебувала у колективній власності КСП імені Карла Маркса Петрівського району Кіровоградської області, яке належало спадкодавцю на підставі сертифікату на право на земельну частку(пай) серії КР №0149049, виданого 03.02.1997 року головою Петрівської районної державної адміністрації Кіровоградської області. За життя [PERSON] не звертався до нотаріальної контори за отриманням свідоцтва про право на спадщину тітки [PERSON], яка померла 30 жовтня 1997 року. 09 листопада 2011 року помер чоловік [PERSON] - [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії 1-ОЛ №141630 виданого 19.01.1012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Петрівського районного управління юстиції у Кіровоградській області. Позивач [PERSON] звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті свого чоловіка [PERSON], який помер 09.11.2011 року, однак нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину, в звязку з тим, у неї відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно. Позивач [PERSON] 03.10.2017 року теж звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті матері, однак нотаріус відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину, в звязку з тим, у нього відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно. У відповідності до ст. 549 ЦК України (1963 року) визначено два способи прийняття спадщини: або, якщо спадкоємець фактично вступив в управління чи володіння спадковим майном або, якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщин.. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або законом. У відповідності до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно до ч.5 ст. 1268 ЦК України , спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Таким чином не зважаючи на те, що чоловік позивача - [PERSON] - [PERSON], який помер 09.11. 2011 року, прийнявши спадщину після смерті своєї тітки [PERSON], яка померла 30.10.1997 року, не отримав свідоцтва про право на спадщину, [PERSON] прийняла належну чоловікові спадщину, так як на день смерті чоловіка проживала разом з ним, що підтверджується довідкою за №01-39/62 від 11.04.2017 року виданою Малинівською сільською радою Петрівського району Кіровоградської області. Також в судовому засіданні були допитані свідки: [PERSON] і [PERSON], які підтвердили суду те, що [PERSON] доглядав за тіткою [PERSON] разом зі своєю дружиною - [PERSON], до дня смерті останньої та займались її похованням після смерті. В звязку з вищевикладеним позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню в повному обсязі, так як вона довела суду те, що прийняла належну чоловікові спадщину. Крім цього, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] не підлягають задоволенню, з наступних підстав. [PERSON] являвся сином [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-ОЛ №213379, виданого повторно 20.09.2017 року Петрівським районим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області та являється спадкоємцем першої черги за законом після смерті своєї матері [PERSON], яка померла 30.10.1997 року. Після смерті матері [PERSON], яка померла 30.10.1997 року, [PERSON] звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини лише 03.10.2017 року, однак нотаріус відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину, в звязку з тим, у нього відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно. За життя [PERSON] мала право на земельну частку(пай) площею 9,58 га, що перебувала у колективній власності КСП імені Карла Маркса Петрівського району Кіровоградської області, яке належало спадкодавцю на підставі сертифікату на право на земельну частку(пай) серії КР №0149049, виданого 03.02.1997 року головою Петрівської районної державної адміністрації Кіровоградської області. Відповідно до інформації наданої відділом у Петрівському районі Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області від 25.10.2017 року за №509/120-17 на імя [PERSON], було виготовлено, але не видано державний акт на право приватної власності на землю серії ІІ-КР №007198, який зареєстрований в книзі записів (реєстрації) державних актів на право приватної власності на землю за №355 від 29.04.2002 року, кадастровий номер №3524983400:02:000:0358. Як вбачається з копії газети «Трудова слава» від 19.07.2017 року №55, було розміщено оголошення про те, що загублений сертифікат на право на земельну частку(пай) серії КР №0149049, виданий на імя [PERSON], вважати недійсним. Також згідно копії газети «Трудова слава» від 14.10.2017 року №79, було розміщено оголошення про те, що загублений державний акт на право приватної власності на землю серії ІІ-КР №007198, зареєстрований 29.04.2002 року на імя [PERSON], вважати недійсним. Відповідно до ч.1. ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи Згідно ч.1. ст. 77 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до ч.1. ст. 81 ЦПКК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд вважає, що позивач [PERSON] не довів того, що він прийняв спадщину після смерті матері [PERSON], яка померла 30.10.1997 року, тому не має права на спадщину матері так, як існує заповіт від 14.05.1997 року, зареєстрований в реєстрі за №13 та посвідченний секретарем Малинівської сільської ради Петрівського району Кіровоградської області, в якому [PERSON], заповідала все своє майно своєму племіннику [PERSON]. Вказані правовідносини регулюються ст. 549 ЦК України (в редакції 1963 року), ст. ст. 1216, 1217, 1218, 1268 ЦК України, ст. ст. 76,77, 81 ЦПК України.

Outcome: approved