Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-12 00:00:00

Позивач АТ КБ «Приватбанк» звернулося в суд із позовною заявою до відповідачки [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитором спадкодавця в розмірі 6 685,74 грн. та судового збору в розмірі 2102,00 грн. Мотивуючи свою заяву тим, що відповідно до Заяви б/н від 16.08.2005 року [PERSON] отримала кредит в розмірі 13 800,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. [INFO] позичальник [PERSON] померла, станом на дату смерті остання мала заборгованість за договором б/н від 16.08.2005 року в сумі 6 685, 74 гривень. Позивачем була направлена претензія кредитора до Другої криворізької державної нотаріальної контори. З відповіді 10.09.2018 року Державної нотаріальної контори позивачу стало відомо, що із заявою про прийняття спадщини після померлої [PERSON] звернулася [PERSON] . У зв`язку з тим, що позичальник свої зобов`язання перед банком не виконала, а кредитні зобов`язання останньої перейшли до відповідачки, у зв`язку із чим на момент смерті заборгованість за кредитом складає 6 685, 74 гривень, яку позивач і просить стягнути з відповідачки в судовому порядку, а також відшкодувати судові витрати по справі. 27 січня 2020 року Ухвалою Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі у порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін та надано відповідачу строк для подання заперечень (відзиву) на позовну заяву. Ухвалою Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19.02.2020 року здійснено перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання та витребування з ДРУГОЇ КРИВОРІЗЬКОЇ НОТАРІАЛЬНОЇ КОНТОРИ ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ належним чином завіреної копії спадкової справи. 18 березня 2020 року Ухвалою Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в матеріалах справи міститься письмове клопотання про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити, проти проведення заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи вважається повідомленою належним чином, про причини неявки суд не повідомила, відзив на позовну заяву не подала, будь-яких заяв або клопотань на адресу суду від неї не надходило. Вирішуючи питання про проведення розгляду справи в заочному порядку, суд вважає за необхідне зазначити, що інститут заочного провадження призначений впливати на відповідачів, які не вчиняють дій щодо участі у розгляді справи. Верховний Суд також вказав, що інститут заочного провадження відповідає положенням та спрямований на реалізацію Рекомендації № R (84) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно принципів цивільного судочинства, що направлені на вдосконалення судової системи. Для досягнення цієї мети необхідно забезпечити доступ сторін до спрощених і більш оперативних форм судочинства та захистити їх від зловживань та затримок, зокрема, надавши суду повноваження здійснювати судочинства більш ефективно. Враховуючи вказані факти, згоду представника позивача, що викладена у її письмовому клопотанні, суд вважає за можливе відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до ст. 247 ч. 2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено , що 16.08.2005 року між АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладено кредитний договір, згідно якого вона отримала кредит в розмірі 13 800,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно умов договору. Позичальник підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, складає між ним та Банком Договір, про що свідчить підпис позивальника у заяві (а.с.10) [INFO] позичальник, [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть Серії [NUMBER] від 28.04.2014 року виданого Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького Міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №77 ( а.с.19). АТ КБ «ПриватБанк» було направлено претензію кредитора від 28.04.2018 року до ДРУГОЇ КРИВОРІЗЬКОЇ НОТАРІАЛЬНОЇ КОНТОРИ ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ (а.с.26). З відповіді ДРУГОЇ КРИВОРІЗЬКОЇ НОТАРІАЛЬНОЇ КОНТОРИ ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ від 05.07.2018 року, вбачається, що із заявою про відмову від спадщини звернувся син померлої - [PERSON] , який відмовився від спадщини на користь доньки померлої - [PERSON] , яка фактично прийняла спадщину (а.с. 27). Відповідно до листа-претензії від 23.09.2019 року та витягу з Реєстру поштових відправлень рекомендованих листів-претензій до спадкоємця вбачається, що АТ КБ «ПриватБанк» пред`явив свої вимоги до спадкоємців, а саме [PERSON] , про сплату заборгованості, але ніяких дій не було виконано( а.с. 28-31). Станом на дату смерті заборгованість позичальника перед АТ КБ «Приватбанк» за кредитним договором №б/н від 16.08.2005 року станом на 22.10.2019 року становить - 6685,74 грн., яка складається з заборгованість за кредитом, що підтверджується наданим позивачем розрахунком заборгованості ( а.с.6-9). На виконання ухвали Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06.02.2020 року ДРУГОЮ КРИВОРІЗЬКОЮ НОТАРІАЛЬНОЮ КОНТОРОЮ ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ за №416/02-14 від 29.02.2020 року було надано копію спадкової справи № 781/2014 заведеної після померлої [INFO] [PERSON] , згідно якої спадкоємицею є донька спадкодавця [PERSON] . (а.с.51). Відповідно до заяви від [PERSON] [INFO] , як сина померлої, до Другої криворізької державної нотаріальної контори, остання відмовилась від прийняття спадщини померлої матері на користь сестри [PERSON] (а.с.55). За інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта за [PERSON] на праві власності зареєстровано 1/4 квартири за адресою: [ADDRESS] . За правилами статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Приписами статті 1218 ЦК України закріплено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкоємець за заповітом чи законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (частина перша статті 1268 ЦК України). З матеріалів справи вбачається, що відповідачка прийняла спадщину після померлої матері [PERSON] . Спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята статті 1268 ЦК України). Згідно із ч.3 ст.1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ст. 1281 ЦК України спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги, а кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у зазначені строки позбавляється права вимоги. Стаття 1282 ЦК України передбачає, такий обов`язок спадкоємців задовольнити вимоги кредитора: Спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі. Таким чином, з урахуванням положень статті 1282 ЦК України спадкоємці боржника за умови прийняття спадщини є боржниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину. Положення зазначеної норми застосовуються у випадку дотримання кредитором норм статті 1281 ЦК України щодо строків пред`явлення ним вимог до спадкоємців. Недотримання цих строків, які є присічними (преклюзивними), позбавляє кредитора права вимоги до спадкоємців. Зазначена правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України № 6-2962цс16 від 12 квітня 2017 року. Вимога може бути пред`явлена кредитором безпосередньо спадкоємцю, а також через нотаріуса за місцем відкриття спадщини, який у строк, встановлений ст. 1281 ЦК України, приймає претензії кредиторів від спадкодавця. Даний строк не є строком, у який кредитор має звернутися до суду з позовом про стягнення боргу зі спадкоємця. Заявлення кредитором своїх вимог до спадкоємців не безпосередньо, а через нотаріуса не суперечить приписам ч. 2 ст. 1281 ЦК України. При цьому, на відміну від безпосереднього повідомлення спадкоємців кредитор, повідомляючи останніх про свої вимоги через нотаріуса, не зобов`язаний зважати на факт прийняття спадщини, оскільки нотаріус повинен прийняти відповідну заяву кредитора незалежно від того, чи прийняв спадщину хоча б один зі спадкоємців і чи встановлені спадкоємці взагалі. Тому вимоги кредитора до спадкоємця, є обґрунтованими, такими, що підлягають задоволенню в межах вартості успадкованого майна. З огляду на те, що позовні вимоги задоволено повністю, враховуючи приписи статті 141 ЦПК України, суд приходить до висновку, що з відповідача підлягають стягненню судові витрати пов`язані зі сплатою судового збору на користь позивача в сумі 2102 гривня.

Outcome: approved