Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-10 00:00:00

Позивач [PERSON] свої вимоги обґрунтовує тим, що рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 16.08.2016 р. шлюб між ним та відповідачем [PERSON] розірвано. Позивачу [PERSON] та відповідачу [PERSON] належить по 1/2 частині двокімнатної квартири [ADDRESS], загальною площею 51,0 кв.м., житлова площа 28,1 кв.м. Вказана квартира належить на праві спільної часткової власності [PERSON], [PERSON], [PERSON], не отримуючи згоди співвласника, почала проживати у спільній квартирі з іншим чоловіком. Відповідач [PERSON] використовує всю квартиру, як власну у повному обсязі, а позивач [PERSON] заважає у користуванні його часткою. Враховуючи дану ситуацію, неможливість нормального спільного використання квартири без суперечок та негативний вплив такої ситуації на дітей, позивач [PERSON] бажає скористатись правом на виділ частки із майна, що є у спільній частковій власності шляхом одержання грошової компенсації вартості його частки. Виходячи з цін на житлову нерухомість, наявних в мережі Інтернет, [PERSON] оцінює 1/2 частину двокімнатної квартири [ADDRESS], загальною площею 51,0 кв.м., житлова площа 28,1 кв.м. в 250000 Просить суд: стягнути з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] 250000 грн.; припинити право власності [PERSON] на 1/2 квартири [ADDRESS]; визнати за [PERSON] право власності на квартиру [ADDRESS]. [PERSON] до початку розгляду справи по суті подала до [PERSON] про поділ майна подружжя, який мотивує тим, що з 26.10.2002 р. вона перебувала у шлюбі з відповідачем [PERSON] Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 16.08.2016 р. шлюб між ними розірвано. Від шлюбу мають двох доньок - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які перебувають на її повному утриманні. Під час перебування у шлюбі до фактичного припинення шлюбних відносин та припинення ведення спільного господарства у 2011-2012 р. нею та відповідачем було придбане майно, а саме земельна ділянка площею 0,0020 га., розташована за адресою: [ADDRESS] та передана для індивідуального гаражного будівництва, в подальшому на цій земельній ділянці був побудований гараж; земельна ділянка площею 0,0020 га., розташована за адресою: [ADDRESS] та передана для індивідуального гаражного будівництва, в подальшому на цій земельній ділянці був побудований гараж. Вказані земельні ділянки з гаражами є однаковими за ціновою оцінкою, являються об'єктами права спільної сумісної власності подружжя, тобто її власністю та власністю відповідача. Просить суд: виділити у власність [PERSON] земельну ділянку площею 0,0020 га., розташовану за адресою: [ADDRESS], кадастровий номер [NUMBER]; виділити у власність [PERSON] земельну ділянку площею 0,0020 га., розташовану за адресою: [ADDRESS], кадастровий номер [NUMBER]. У судовому засіданні позивач за первісним позовом [PERSON] та його представник [PERSON] позовні вимоги підтримали, просили позов задовольнити. Відповідач за первісним позовом [PERSON] та її представник [PERSON] проти задоволення позовних вимог заперечували, просили відмовити у задоволенні позову. Позивач за зустрічним позовом [PERSON] та її представник [PERSON] позовні вимоги підтримали, просили зустрічний позов задовольнити. Відповідач за зустрічним позовом [PERSON] та його представник [PERSON] у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував. Суд, заслухавши думки сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що первісний позов задоволенню не підлягає виходячи з наступного. Судом встановлено, що з 26.10.2002 р. позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебували у шлюбі, зареєстрованому Сумським міським відділом реєстрації актів громадянського стану Сумського обласного управління юстиції, зроблено запис № 1442 /а.с.50/. Від шлюбу мають доньок [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] /а.с.23-24/. Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 16.08.2016 р. шлюб зареєстрований 26.10.2002 р. Сумським міським відділом реєстрації актів громадянського стану Сумського обласного управління юстиції, актовий запис № 1442 між [PERSON] та [PERSON] розірвано /а.с.81/. Відповідно до договору купівлі - продажу від 25.05.2005 р. позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] придбали двокімнатну квартиру, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS], загальною площею 51,0 кв.м., житловою площею 28,1 кв.м. /а.с.68/. Згідно ч. ч. 1-2 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник , який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників якщо частка є незначною і не може бути виділена в натурі. Відповідач [PERSON] заперечувала проти стягнення з неї на користь позивача грошової компенсації вартості частки спірної квартири у сумі 250000 грн., оскільки на її утриманні перебуває двоє неповнолітніх дітей, які прожива.ть разом з нею та перебувають на її повному утриманні, тому вважає, що її частка у спірній квартирі є значною та не може бути виділена в натурі. Під час перебування у шлюбних відносинах [PERSON] було придбано: земельна ділянка площею 0,0020 га., розташована за адресою: [ADDRESS] та передана для індивідуального гаражного будівництва, в подальшому на цій земельній ділянці був побудований гараж; земельна ділянка площею 0,0020 га., розташована за адресою: [ADDRESS] та передана для індивідуального гаражного будівництва, в подальшому на цій земельній ділянці був побудований гараж, що підтверджується договорами купівлі - продажу земельних ділянок та державними актами на право власності на земельні ділянки /а.с.43-46/. Обставини, що вищенаведене майно, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя визнані відповідачем. Правовідносини між сторонами щодо вищенаведеного нерухомого майна регулюються Сімейним кодексом України та Цивільним кодексом України, які набрали чинності з 01.01.2004 року. Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно зі ст. 68 СК України розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Розпоряджання майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності, після розірвання шлюбу здійснюється співвласниками виключно за взаємною згодою, відповідно до ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Оскільки земельні ділянки з гаражами є однаковими за ціновою оцінкою, являються об'єктами права спільної сумісної власності подружжя, тому зустрічна позовна заява [PERSON] до [PERSON] про поділ майна подружжя є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved