Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-13 00:00:00

Позивач АТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернувся до суду із позовною заявою про стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості за кредитним договором в сумі 17019,09 гривень. Позивач мотивує свої позовні вимоги тим, що [PERSON] звернувся до АТ КБ «ПРИВАТБАНК» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Заяву без номеру від 06 вересня 2018 року. Відповідач при підписанні анкети-заяви підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами», складає між ним та банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом в заяві. Заявою [PERSON] підтверджується той факт, що він був повністю проінформований про умови кредитування в АТ КБ «ПРИВАТБАНК», які були надані йому для ознайомлення в письмовій формі. Банком на підставі Договору надання банківських послуг відкрито картковий рахунок із початковим кредитним лімітом, а відповідачу надано у користування кредитну картку. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 13500,00 гривень. Таким чином, позивач свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, а саме, надав [PERSON] можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач зобов`язувався повернути витрачену частину кредитного ліміту відповідно до умов Договору, а саме щомісячними платежами у розмірі мінімального платежу від суми заборгованості, але в процесі користування кредитним рахунком [PERSON] не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговим зобов`язанням, у зв`язку з чим станом на 25 лютого 2021 року має перед позивачем заборгованість в розмірі 17019,09 грн, яку позивач просить стягнути з відповідача на свою користь і яка складається з наступного: 13780,66 грн заборгованість за простроченим тілом кредиту; 3238,43 грн заборгованість за простроченими відсотками. Ухвалою Вугледарського міського суду Донецької області від 29 березня 2021 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у цій справі за правилами спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання, яке відкладалося, на 14 липня 2021 року (а.с. 93). Представник позивача про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення та довідкою про доставку електронного листа від 24 травня 2021 року (а.с. 91, 94). В позовній\~заяві позивач\~не заперечував\~проти розгляду\~справи за\~відсутності його\~представника та\~винесення заочного\~рішення. Згідно з доповідною кур`єра Вугледарського міського суду Донецької області від 13 квітня 2021 року та довідкою оператора поштового зв`язку від 01 червня 2021 року про причини повернення відправлення за адресою проживання відповідача, зазначеною в позові та підтвердженою листом-відповіддю Виконавчого комітету Вугледарської міської ради №0.53/37-1767/0/8-21 від 22 березня 2021 року, вручити судові повістки останньому про виклик до суду виявилось не можливим, оскільки фактично [PERSON] за цією адресою відсутній (а.с. 62-64, 96). Через неможливість повідомлення відповідача про дату, час та місце розгляду справи, Вугледарським міським судом Донецької області, з метою виклику відповідача в судове засідання, розміщено оголошення від 30 березня 2021 року та від 24 травня 2021 року на офіційній веб-сторінці Вугледарського міського суду Донецької області на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет (а.с. 86, 95). Однак, відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився, про дату, місце та час розгляду справи був повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності, відзиву на позов, зустрічного позову та/або додаткових доказів до суду не надав. Від відповідача не надходило клопотань про розгляд справи у поряду загального позовного провадження. Суд, відповідно до ч. 5 ст. 279 Цивільного процесуального кодексу України, розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами, а враховуючи, що належним чином повідомлений відповідач в судове засідання повторно не з`явився, суд, виходячи з положень ст. 281 Цивільного процесуального кодексу України щодо можливості заочного розгляду справи і ухвалення заочного рішення, як за правилами загального, так і спрощеного позовного провадження, вважає доцільним ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів відповідно до ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України. Згідно з анкетою-заявою про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг від 06 вересня 2018 року, Умовами та правилами надання банківських послуг зі змінами, затвердженими Протоколом засідання Правління АТ КБ «ПриватБанк» від 31 липня 2018 року №30, [PERSON] отримав кредит від позивача у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсоткової ставки за користування кредитом у розмірі 3% на місяць на залишок заборгованості (а.с.11-62). Як вбачається з розрахунку заборгованості за договором без номеру від 06 вересня 2018 року, укладеного між АТ КБ «Приватбанк» та клієнтом [PERSON] , заборгованість останнього перед банком станом на 25 лютого 2021 року становить 17019,09 грн, яка складається з наступного: 13780,66 грн заборгованість за простроченим тілом; 3238,43 грн заборгованість за простроченими відсотками (а.с. 5-8). Відповідно до довідки АТ КБ «ПРИВАТБАНК» між позивачем та [PERSON] був підписаний кредитний договір без номеру, за яким останньому було надано кредитну картку: № [NUMBER] (а.с. 10). Згідно з довідкою АТ КБ «ПРИВАТБАНК» про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти 06 вересня 2018 року позивачем було відкрито [PERSON] кредитну картку з картковим рахунком № [NUMBER] та встановлено кредитний ліміт у розмірі 500,00 гривень. В подальшому кредитний ліміт змінювався: 11 вересня 2018 року кредитний ліміт було збільшено до 2000,00 гривень, 18 вересня 2018 року кредитний ліміт було збільшено до 5000,00 гривень, 11 жовтня 2018 року кредитний ліміт було збільшено до 6000,00 гривень, 05 листопада 2018 року кредитний ліміт було збільшено до 7000,00 гривень, 13 листопада 2018 року кредитний ліміт було збільшено до 8000,00 гривень, 15 грудня 2018 року кредитний ліміт було збільшено до 9000,00 гривень, 10 січня 2019 року кредитний ліміт було збільшено до 10000,00 гривень, 25 січня 2019 року кредитний ліміт було збільшено до 11500,00 гривень, 25 березня 2019 року кредитний ліміт було збільшено до 12000,00 гривень, 02 квітня 2019 року кредитний ліміт було збільшено до 12500,00 гривень, 03 квітня 2019 року кредитний ліміт було збільшено до 13000,00 гривень, 04 квітня 2019 року кредитний ліміт було збільшено до 13500,00 гривень, 27 лютого 2020 року кредитний ліміт було зменшено до 13499,05 гривень, 24 березня 2020 року кредитний ліміт було зменшено до 13214,63 гривень, 01 жовтня 2020 року кредитний ліміт було зменшено до 0,00 гривень (а.с. 9). Відповідно до виписки за договором б/н за особовим рахунком [PERSON] останній в період часу з 06 вересня 2018 року по 01 лютого 2021 року відповідач користувався картковим рахунком № [NUMBER] та кредитними коштами, а саме здійснював: зняття готівкових коштів, поповнення карткового рахунку, перекази грошових коштів, оплату товарів та продуктів харчування, розрахунки в аптеці, ресторані тощо (а.с. 71-78). Відповідно до статуту АТ КБ «ПРИВАТБАНК», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 05 червня 2019 року №594 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 14 серпня 2019 року №712), позивач є правонаступником всіх прав та обов`язків ПАТ КБ «Приватбанк», яке було правонаступником всіх прав та обов`язків ЗАТ КБ «ПриватБанк», яке було правонаступником всіх прав та обов`язків ТОВ КБ «ПриватБанк» (а.с. 68-69). Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей термін. Відповідно до ст. 536 Цивільного кодексу України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами, а розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно до ст. ст. 1049, 1054 Цивільного кодексу України позичальник зобов`язаний повернути кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. Судом встановлено, що відповідач свої зобов`язання не виконав і тому станом на 25 лютого 2021 року має перед позивачем заборгованість в розмірі 17019,09 грн, яка складається з наступного: 13780,66 грн заборгованість за простроченим тілом кредиту; 3238,43 грн заборгованість за простроченими відтоками, а тому ці кошти підлягають стягненню з нього на користь позивача. Відповідно до ч. 1 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Як вбачається з платіжного доручення №PROM2ВМН2J від 02 березня 2021 року позивачем АТ КБ «ПРИВАТБАНК» було сплачено суму судового збору за звернення до суду з позовом до [PERSON] у розмірі 2270,00 грн. З огляду на викладене, приймаючи до уваги, що суд дійшов висновку про доцільність задоволення вимог позову АТ КБ «ПРИВАТБАНК» у повному обсязі, суд вважає необхідним, на виконання вимог ч. 1 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, стягнути з відповідача на користь позивача витрати зі сплати судового збору у розмірі 2270,00 гривень. Зі згоди\~позивача,\~суд ухвалює\~рішення про\~заочний розгляд\~справи,\~що відповідає\~положенням ст.\~280\~Цивільного процесуального\~кодексу України\~у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. На підставі викладеного, ст. ст. 526, 530, 536, 610, 1048-1050, 1054 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved