Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-27 00:00:00

Позивач АТ «Українська залізниця» звернувся до суду з зазначеним\~позовом та просить усунути перешкоди у користуванні житловим приміщенням, визнавши відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування кімнатою [ADDRESS] , оскільки відповідач не проживає за місцем реєстрації без поважних причин більше шести місяців, звільнився з підприємства за угодою сторін, кошти за проживання в гуртожитку та комунальні послуги не сплачує, добровільно не провів зняття з реєстраційного обліку, що порушує права наймача приміщення. Ухвалою суду від 23 липня 2019 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В судове засідання сторони не з`явилися. Представник позивача [PERSON] . надала заяву про розгляд справи за її відсутності, вимоги позову підтримала з підстав, викладених в заяві, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] про дату, час та місце слухання справи повідомлений своєчасно та належним чином в порядку, передбаченому частинами 7, 11 статті 128 ЦПК України, відзиву не подав. Згідно вимог статті 280 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити по цій справі заочне рішення на підставі доказів, що є в матеріалах справи, оскільки відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання, не повідомив причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог виходячи з наступних мотивів. Відповідно до частин 1, 2 статті 128 ЖК України, порядок надання жилої площі в гуртожитках визначається цим Кодексом та іншими актами законодавства України. Жила площа в гуртожитку надається одиноким громадянам і сім`ям, які мають право проживати у гуртожитках, за рішенням адміністрації підприємства, установи, організації або органу місцевого самоврядування, у власності чи управлінні яких перебуває гуртожиток. Як встановлено судом, на балансі виробничого підрозділу «Криворізьке територіальне управління» філії «Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд» публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», знаходиться гуртожиток, розташований за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вулиця Магістральна, будинок № 6 (а.с. 17, 18, 19-23 копії свідоцтва, витягу, зведеного переліку майна). Статтею 129 ЖК України встановлено, що на підставі рішення про надання жилої площі в гуртожитку адміністрація підприємства, установи, організації, орган місцевого самоврядування видає громадянинові спеціальний ордер, який є єдиною підставою для вселення на надану жилу площу в гуртожитку. Жила площа в гуртожитку надавалась особам, які працюють на залізниці за спільним рішенням адміністрації регіональної філії «Придніпровська залізниця» та відповідного профспілкового комітету. На підставі рішення про надання жилої площі в гуртожитку до ст. 129 Житлового кодексу УРСР, адміністрація регіональної філії «Придніпровська залізниця» видавала до 01.07.2017 р. працівнику спеціальний ордер, який був єдиною підставою для вселення в гуртожиток. Відповідач [PERSON] згідно з наказом від 03.09.2009 р. №414/ОС був прийнятий на роботу у відокремлений структурний підрозділ «Вагонне депо Мудрьона» державного підприємства «Придніпровська залізниця» електрогазозварником 3 розряду вагоноскладальної дільниці (а.с. 13 копія наказу). У зв`язку з працевлаштуванням у відокремлений структурний підрозділ та відсутністю житла, відповідач отримав житлову площу у гуртожитку на підставі ордеру № 20 від 08.12.2010 р. та 16.12.2010 р. (а.с. 7 копія ордеру), здійснивши реєстрацію місця проживання у гуртожитку за адресою: [ADDRESS] (а.с. 8-9 копія виписки). Згідно частини першої статті 130 ЖК України, порядок користування жилою площею в гуртожитках визначається договором, що укладається перед вселенням на надану жилу площу в гуртожитку на підставі спеціального ордера відповідно до Примірного положення про користування жилою площею в гуртожитках, що затверджується Кабінетом Міністрів України. Сезонні, тимчасові працівники і особи, що працювали за строковим трудовим договором, які припинили роботу, а також особи, що вчились у навчальних закладах і вибули з них, підлягають виселенню без надання іншого жилого приміщення з гуртожитку, який їм було надано у зв`язку з роботою чи навчанням (частина перша статті 132 ЖК України). 02 лютого 2017 року між позивачем, як наймодавцем, та відповідачем, як наймачем приміщення, було укладено договір № 16 про найм ліжко-місця у гуртожитку регіональної філії «Придніпровська залізниця» ПАТ «Українська залізниця», відповідно до пунктів 5.1., 5.2 якого договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами та діє на час роботи наймача на підприємстві. Дія договору достроково припиняється у випадку припинення трудових відносин з підприємством (а.с. 10-11). Крім того, відповідно до пункту 6.1. договору, він дійсний лише при фактичному проживанні наймача на наданому ліжко-місці в кімнаті гуртожитку. Якщо наймач фактично не проживає на наданому йому ліжко-місці у кімнаті гуртожитку протягом 6 місяців, цей договір припиняється достроково наймодавцем в односторонньому порядку. (а.с. 10-11 копія договору). 13 лютого 2018 року відповідач звільнився зі структурного підрозділу «Вагонне депо Мудрьона» регіональної філії «Придніпровська залізниця» ПАТ «Укрзалізниця» за угодою сторін (п.1 ст. 36 КЗпП України), про що видано наказ №34/ОС від 13.02.2018 р. (а.с. 14 копія наказу). Після звільнення, з лютого 2018 року по теперішній час, відповідач фактично не мешкає в гуртожитку за місцем реєстрації по [ADDRESS] , не несе витрат за проживання у гуртожитку та комунальні послуги, не вчиняє жодних дій по утриманню в належному стані, виїхав з гуртожитку добровільно, особисті речі в кімнаті відсутні, що підтверджується актом від 06.08.2018 р., складеним завідуючою гуртожитком [PERSON] та мешканцями кімнати № [NUMBER] гуртожитку Дементєєвим I [PERSON] . та кімнати №310 гуртожитку [PERSON] (а.с. 15). Виїхавши з гуртожитку, відповідач не провів зняття з реєстраційного обліку. Місце перебування відповідача не відоме, фактично в гуртожитку [PERSON] з лютого 2018 року не проживає, що підтверджується актом від 08.07.2019 р., складеним мешканцями кімнат №310, 318, 308 [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] (а.с. 16). У пункті 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 року №2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» судам роз`яснено, що суд може у справах про визнання наймача або члена його сім`ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст. 71 ЖК), необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, в наслідок неправомірної поведінки інших членів сім`ї тощо) суд може продовжити пропущений строк. Враховуючи те,\~що відповідач\~припинив трудові\~відносини з\~наймодавцем,\~а також\~не проживає\~у житловому\~приміщенні без\~поважних причин\~понад строки,\~визначені статтею\~71\~ЖК України,\~згідно даних\~акту,\~суд вважає\~можливим визнати\~ [PERSON] таким, що втратив право користування цим житловим приміщенням. Згідно частини першої статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем заявлено вимогу про відшкодування судових витрат: судового збору в сумі 1921,00 грн., сплачений ним при подачі позову (а.с. 1), тому оскільки позов підлягає задоволенню в повному обсязі, суд з врахуванням положень ст. 141 ЦПК України вважає можливим відшкодувати позивачу понесені витрати, стягнувши їх з відповідача на користь позивача. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved