Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-20 00:00:00

Позивач [PERSON] з урахуванням заяви про зміну позовних вимог звернулась до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , про виділ частки в спільному майні. Позовна заява мотивована тим , що відповідно до договору дарування від 06 червня 2000 року вона є власником 1/2 частини житлового будинку з частиною господарських споруд, що знаходиться в [ADDRESS] . Іншими співвласниками домоволодіння по зазначеній адресі є відповідачі. Позивач позбавлена можливості приватизувати земельну ділянку на якій розташований будинок, оскільки інші співвласники не надають своєї згоди. На даний час в неї досягнуто згоди з відповідачами щодо поділу в натурі та виділення в окремий об`єкт нерухомості частки із майна, що є у спільній часткові власності. В зв`язку з чим просила суд припинити право спільної часткової власності за нею на 1/2 частину домоволодіння що знаходиться в [ADDRESS] . Та виділити за нею із спільної часткової власності та визнати за [PERSON] право власності на нерухоме майно, що розташоване по [ADDRESS] та складається з коридора площею 5,9 кв.м., жилої кімнати - 9,7 кв.м., жилої кімнати 19,8 кв.м., всього по кв. 1 - 35,4 кв.м. в тому числі житлова 29,5 кв.м., підсобна 5,9 кв.м. Решту приміщень та господарськькі будівлі та споруди залишити у спільній власності відповідачів. Позивач в судове засіданні не з`явилась. Представник позивача подав заяву про слухання справи у його відсутність. На задоволенні позовних вимог наполягав в повному обсязі та просив здійснити виділ відповідно до варіанту №2. Відповідач [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явилися. Повідомлялися належним чином. Про причини неявки суд не повідомили. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] в судове засідання не з`явився. Подав заяву про слухання справи у його відсутність. Позовні вимоги визнав та просив здійснити виділ частки майна позивача у відповідності до варіанту №2. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 30 жовтня 2015 року відкрито провадження по справі. Протокольною ухвалою від 13 червня 2016 року прийнято до розгляду заяву про зміну позовних вимог. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 19 грудня 2016 року клопотання представника позивача [PERSON] про призначення інженерно-технічної експертизи задоволено. Призначено по справі судову інженерно-технічну експертизу, проведення якої доручити Київському науково-дослідному інституту судових експертиз (03680, м. Київ, вул. Смоленська, 6). 13 серпня 2020 року на адресу суду за результатами проведення судової будівельно-технічної ескпертизи надійшов висновок № 1762/17-43. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 29 жовтня 2020 року поновлено провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , треті особи: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про виділ частки в спільному майні. В судовому засіданні 18 березня 2021 року залучено до розгляду справи належних відповідачів - [PERSON] та [PERSON] замість померлої [PERSON] , а також змінено прізвище та ім`я відповідача [PERSON] на [PERSON] . Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. З матеріалів справи вбачається, що на підставі договору дарування частини житлового будинку від 09 червня 2000 року посвідченого державним нотаріусом Першої Київської державної нотаріальної контори Барановою Т.І., [PERSON] є власницею 1/2 частини житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд, що знаходиться в [ADDRESS] (а.с.6 - 6звор). Іншими співвласниками домоволодіння по [ADDRESS] згідно технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок від 24.09.2009 року є [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.с.47-53) Відповідно до відповіді Київського міського бюро технічної інвентаризації № 6334 (И-2016) від 18 травня 2016 року, житловий будинок по [ADDRESS] на праві власності зареєстрована за: Ѕ частина - [PERSON] , 2/9 частина - [PERSON] , 1/6 частина - [PERSON] та 1/9 частина - [PERSON] (на даний час [PERSON] ) 11 липня 2017 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували право власності по Ѕ частині в будинку [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право на спадщину серія та номер: 3-490 виданого 11 липня 2017 року Десятою КДНК. Згідно ст.321 ЦК Україні право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. В ст. 328 ЦК України зазначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. В ч. 1 ст. 334 ЦК України зазначено, що право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 1 ст.364 ЦК України передбачено, що співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Відповідно до висновку експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи № 1762/17-43 від 21 липня 2020 року об`єктами дослідження був житловий будинок, господарські будівлі і споруди, що розташовані за адресою: [ADDRESS] . Експертом в ході дослідження та за його результатами було запропоновано суду два варіанти виділу (поділ) з відступом від Ѕ частки співвласника [PERSON] у житловому будинку з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] у відповідності до вимог нормативних актів. Однак, враховуючи те, що під час слухання справи представник позивача та представник відповідача [PERSON] визначилися щодо варіанту виділу (поділу) з відступом від Ѕ частки співвласника [PERSON] у житловому будинку з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] та обрали варіант № 2, у зв`язку з чим, суд також приймає до уваги дану позицію та приходить до висновку про необхідність здійснення виділу (поділу) відповідно до запропонованого експерта варіанту №2. Так, згідно варіанту №2 виділу (поділу) з відступом від Ѕ частки співвласника [PERSON] у житловому будинку з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] , у власність [PERSON] виділяється: 1-1 житлова (підсобна) - 15,1 кв.м., 1-2 санвузол - 4,4 кв.м., 1-3 кухня - 15,1 кв.м., погріб під літ. «Т». Статтею 392 ЦК України встановлено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Підсумовуючи вище викладене, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , про виділ частки в спільному майні частково за виділити зі спільної часткової власності та визнати за [PERSON] право власності на нерухоме майно, що розташоване по [ADDRESS] та складається з частини приміщення житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами до складу якої входить: 1-1 житлова (підсобна) - 15,1 кв.м., 1-2 санвузол - 4,4 кв.м., 1-3 кухня - 15,1 кв.м., погріб під літ. «Т». Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд, присуджує стягнути з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на користь [PERSON] судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 974,40 грн., а саме по 243,60 грн з кожного, які сплачено позивачем при зверненні з цим позовом до суду. Щодо відшкодування судових витрат на правову допомогу слід зазначити наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Частиною 3 статті 133 ЦПК України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать зокрема витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з частиною 2 статті 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат, ч. 2 ст. 137 ЦПК України. Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має з`ясувати склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу. Витрати на правову допомогу стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Представником позивача в заяві про слухання справи за його відсутності просив стягнути судові витрати в розмірі 10 878,40 гривень. Однак, в ході розгляду справи ні позивачем, ні представником позивача не було надано доказів, що підтверджують розмір понесених витрат, а саме: не надано договору про надання правової допомоги укладеного між позивачем та [PERSON] , детального опису виконаних робіт, акту виконаних робіт, квитанції про сплату судових витрат у заявленому розмірі. Таким чином, суд приходить до висновку, що заява представника позивача в частині стягнення судових витрат задоволенню не підлягає у зв`язку із недоведеністю.

Outcome: partial