Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-10 00:00:00

Позивач в жовтні 2014 р. звернувся до суду з позовом в якому просив стягнути з відповідача [PERSON] виплачене страхове відшкодування в сумі 6855 грн. Позивач обгрунтовує позовні вимоги тим, що 24.11.2009 р. між ТДВ «СК «Індіго» та [PERSON] було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № 206-П0223-09, згідно якого позивач прийняв на себе зобов»язання відшкодувати збитки, що може зазнати страхувальник у результаті пошкодження, знищення або втрати транспортного засобу «Mitsubishi», д.н. [NUMBER]. 16.04.2010 р. в м.Києві на вул.Потьє-Довженка мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля «Mitsubishi», д.н. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля «Peugeot», д.н. [NUMBER], під керування [PERSON] Постановою Шевченківського районного суду м.Києва від 25.04.2010 р. [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення. ТДВ «СК «Індіго» на виконання умов договору страхування, на підставі страхового акту № 13010/206 від 20.12.2013 р., рахунку-фактури № 210610/8 від 22.06.2010 р. та розрахунку суми страхового відшкодування перерахувала на рахунок, визначений страхувальником, страхове відшкодування у розмірі 6855,19 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 5412 від 30.12.2013 р. Відповідно до ст.993 ЦК України та ст.27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, яка одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдану збитки. До позивача після здійснення виплати страхового відшкодування постраждалій особі, перейшло право вимоги до особи винної у вчиненні ДТП. Цивільно-правова відповідальність відповідача [PERSON] на момент ДТП не була застрахована, а тому страхове відшкодування підлягає стягненню з відповідача. Представник позивача в судове засідання не з»явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, подав заяву про розгляд справи у відсутність представника позивача, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином. Згідно ст. 224 Цивільного Процесуального Кодексу України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Виходячи з цього, суд, враховуючи думку представника позивача, який не заперечує проти заочного розгляду справи, вважає за можливе ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних доказів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 24.11.2009 р. між ТДВ «СК «Індіго» та [PERSON] було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № 206-П0223-09, згідно якого позивач прийняв на себе зобов»язання відшкодувати збитки, що може зазнати страхувальник у результаті пошкодження, знищення або втрати транспортного засобу «Mitsubishi», д.н. [NUMBER]. Строк дії договору з 28.11.2009 р. по 27.11.2010 р. 16.04.2010 р. в м.Києві на вул.Потьє-Довженка мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля «Mitsubishi», д.н. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля «Peugeot», д.н. [NUMBER], під керування [PERSON] Постановою Шевченківського районного суду м.Києва від 25.04.2010 р. [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляду штрафу в сумі 425 грн. Відповідно до довідки Відділу ДАІ з обслуговування Шевченківського району м.Києва від 05.09.2010 р. цивільно-правова відповідальність [PERSON] на момент ДТП не була застрахована. На підставі заяви страхувальника, рахунку-фактури № 210610/8 від 22.06.2010 р. та у відповідності до умов договору страхування позивачем було складено страховий акт № 13010/206 від 20.12.2013 року та визначено розмір страхового відшкодування - 6855,19 грн. Позивач виплатив суму страхового відшкодування у розмірі 6855,19 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 5214 від 26.12.2013 р. Відповідно до ст.27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, яка одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Суд приходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача [PERSON] страхового відшкодування в сумі 6855,19 грн. обґрунтовані та підлягають задоволенню, оскільки шкода заподіяна з вини відповідача. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 243,60 грн.

Outcome: approved