Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-21 00:00:00

Позивач [PERSON] через свого представника [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом та просить визнати за нею в порядку спадкування за законом після смерті [INFO] [PERSON] право власності на земельну ділянку площею 0,250 га для будівництва та обслуговування жилого будинку та господарських споруд, що розташована по [ADDRESS] , яка належала [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії IV-КВ №071573 від 02.10.2001. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачу нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вказану земельну ділянку через відсутність витягу з Державного земельного кадастру. Ухвалою суду від 18.03.2021 відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання. В підготовче засідання позивач [PERSON] та її представник [PERSON] не з`явилися. В заяві [PERSON] , діючи від імені позивача, позов підтримав, доповнень не має, а справу просив розглянути без своєї участі і участі позивача та повністю задовольнити позовні вимоги просив. Представник відповідача в особі міського голови направив суду заяву про визнання позовних вимог позивача, заперечень проти їх задоволення немає, справу просить розглянути без участі представника Переяславської міської ради. З урахуванням положень ч.3 ст. 200 та ч.4 ст. 206 ЦПК України, суд прийняв визнання позову відповідачем та вирішив розглянути справу з ухвалення рішення в підготовчому засіданні на підставі наявних у суду матеріалів відповідно до ч.3 ст. 211 ЦПК. Судом встановлено наступне. [INFO] у віці 70 років в м. Переяслав-Хмельницькому Київської області помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть Серії [NUMBER] , виданого 25.09.2009 Відділом реєстрації актів цивільного стану Переяслав-Хмельницького міськрайонного управління юстиції Київської області (а.с.5). [PERSON] являється батьком позивача, що підтверджується копією свідоцтва про народження (повторне) [PERSON] Серії [NUMBER] від 22.08.1986 (а.с.7). Позивач, як дочка спадкодавця, є спадкоємцем за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України, та прийняла спадщину належним чином, подавши нотаріусу заяви про прийняття спадщини протягом шестимісячного строку з дня відкриття спадщини, про що свідчить її заява за №165 від 13.03.2010 (а.с.33). Відповідно до матеріалів витребуваної у нотаріуса спадкової справи № 75 за 2010 рік спадщину після смерті [PERSON] прийняла лише позивач. Ще одним спадкоємцем за законом першої черги є дочка спадкодавця [PERSON] , яка спадщину у встановлені строки не прийняла, на неї не претендує та не заперечує проти оформлення спадщини на позивача. Також встановлено, що 16 листопада 1995 року було розірвано шлюб між спадкодавцем [PERSON] та [PERSON] - матір`ю позивача. Інших спадкоємців ні за законом, ні за заповітом, ні тих, які мають право на обов`язкову частку, немає (а.с.33-44). Отже, після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на все належне йому майно, в тому числі на земельну ділянку площею 0,250 га для будівництва та обслуговування жилого будинку та господарських споруд, що розташована по [ADDRESS] , та належала спадкодавцю на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії IV-КВ №071573 від 02.10.2001. Таким чином, позивач [PERSON] після смерті [INFO] [PERSON] має право на спадкування за законом. 14.02.2018 державний нотаріус Переяслав-Хмельницької районної державної нотаріальної контори Київської області своєю постановою відмовив позивачу [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку по причині відсутності витягу з Державного земельного кадастру (звор.стор.а.с.13,41). Довідка Відділу у Переяслав-Хмельницькому районі Головного управління Держгеокадастру у Київській області свідчить про те, що видати Витяг з державного земельною кадастру на земельну ділянку [PERSON] на території с. Чирське Гайшинської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області згідно державного акту Серії ІV-КВ №071273, зареєстрованого 02.10.2001 за №64, та зареєструвати земельну ділянку і присвоїти кадастровий номер земельній ділянці, власник якої помер, неможливо без переходу права власності до іншої особи (а.с.13,звор.стор.а.с.40). Отже, належність спадкодавцю [PERSON] земельної ділянки площею 0,250 га для будівництва та обслуговування жилого будинку та господарських споруд, що розташована по [ADDRESS] , підтверджується сукупністю таких доказів: копією довідки Відділу у Переяслав-Хмельницькому районі Головного управління Держгеокадастру у Київській області; копією державного акту на право приватної власності на землю серії IV-КВ №071573 від 02.10.2001, виданого на ім`я [PERSON] 02.10.2001, який зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №64. Право позивача на спадкування підтверджується копією свідоцтва про смерть [PERSON] Серії [NUMBER] , виданого 25.09.2009 відділом реєстрації актів цивільного стану Переяслав-Хмельницького міськрайонного управління юстиції Київської області; довідкою виконавчого комітету Переяславської міської ради №26-25-171 від 11.03.2021; копією Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 63107367 від 05.01.2021; матеріалами спадкової справи № 75 за 2010 рік відносно померлого [PERSON] . Подані позивачем докази визнаються судом достовірними, належними та допустимими, які в своїй сукупності разом з витребуваними судом матеріалами спадкової справи є достатніми для встановлення обставин, що мають значення для справи. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.1 ст. 1225 ЦК України та п.10 Постанови Пленуму ВС України № 7 від 30.05.2008, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. За правилами ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до вимог ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно зі ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. В розумінні положень ч.4 ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень» № 1952-ІV від 01.07.2004, права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними за умови, якщо державна реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення. Відповідно до пунктів 9, 10 Розділу VII «Прикінцевих і перехідних положень» Закону України «Про Державний земельний кадастр» №3613-VI від 07.07.2011 до 1 січня 2013 року державна реєстрація земельних ділянок, які передаються у власність із земель державної чи комунальної власності, здійснюється з видачою державних актів на право власності на земельні ділянки. Реєстрація державних актів на право власності здійснюється у книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі. Документи, якими було посвідчено право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, видані до набрання чинності цим Законом, є дійсними». В досліджуваній ситуації виникнення права власності на вищевказану спадкову земельну ділянку у померлого [PERSON] не залежало від державної реєстрації цього права в Державному земельному кадастрі, оскільки його право як власника зазначеного нерухомого майна виникло на підставі законодавства, що діяло раніше та посвідчувалось Державним актом на право приватної власності на землю Серії ІV-КВ № 071573 від 02.10.2001, який зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 64. З врахуванням вищезазначеного, суд вважає, що невнесення спадкодавцем [PERSON] до державного земельного кадастру земельної ділянки, набутої у 2001 році, не позбавляє його спадкоємця прав на таке майно та оформлення за собою права власності на земельну ділянку у відповідності до вимог діючого законодавства. Встановивши, що спадкове майно, яке є предметом даного позову, на момент смерті належало спадкодавцю; позивач прийняла спадщину після смерті свого батька; інших спадкоємців-претендентів на спадщину немає; відповідач, як орган територіальної громади визнає позов, що не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved