Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-14 00:00:00

Позивач [PERSON] з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Секрет» звернулось із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 17.11.2016р. між [PERSON] з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Рантье» та Публічним акціонерним товариством «Ідея Банк» укладено договір факторингу № 17/11-1. Згідно умов договору факторингу клієнт відступив Факторові з 17.11.2015р.. Також 28.02.2017 року між [PERSON] з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Рантье» та [PERSON] з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Секрет» укладено договір факторингу № 28/02-1. Згідно умов договору факторингу клієнт відступив Факторові з 28.02.2017р., а позивач, відповідно до договору факторингу та вимог чинного законодавства, набув право грошової вимоги за вищевказаним кредитним договором. Право вимоги позивач набув з моменту підписання акту прийому-передачі прав вимог. 06.04.2016 року з відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № Z20.216.72068, відповідно до договору відповідач отримав кредит у розмір 17830,00 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,49 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач не надала своєчасно позивачу грошові кошти для погашення заборгованості, в звязку з чим станом на 31.05.2017 рік утворилась заборгованість в розмірі 19535,58 грн., яка складається з 16856,76 грн. заборгованість за кредитом; 2678,82 грн. заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками та комісіями. Тому просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача заборгованість в розмірі 19 535,58 грн. за кредитним договором та судові витрати. Представник позивача в судове засідання на зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутністтю, не заперечував проти винесення заочного рішення по справі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, причини не явки до суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Вивчивши матеріали цивільної справи, дослідивши надані суду докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти(кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. ст. 526, 530 ЦК України зобов'язання маються виконуватися належним чином відповідно до умов договору та в встановлені строки. Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Так, ст. 536 ЦК України передбачено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Судом встановлено, 17.11.2016р. між [PERSON] з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Рантье» та Публічним акціонерним товариством «Ідея Банк» укладено договір факторингу № 17/11-1. Згідно умов договору факторингу клієнт відступив Факторові з 17.11.2015р.. Також 28.02.2017 року між [PERSON] з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Рантье» та [PERSON] з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Секрет» укладено договір факторингу № 28/02-1. Згідно умов договору факторингу клієнт відступив Факторові з 28.02.2017р., а позивач, відповідно до договору факторингу та вимог чинного законодавства, набув право грошової вимоги за вищевказаним кредитним договором. Право вимоги позивач набув з моменту підписання акту прийому-передачі прав вимог. 06 квітня 2016 року з відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № Z20.216.72068 від 06.04.2016 року, відповідно до договору відповідач отримав кредит у розмір 17830,00 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,49 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до умов договору, боржник зобовязується в порядку та на умовах, що визначені договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені Договором. [PERSON] порушує строки повернення заборгованості за кредитом, та строки сплати нарахованих відсотків, таким чином порушення строків повернення кредиту за договором та відсотків за його користування є істотним порушенням договору. Відповідно до ст.ст. 549, 550 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором від 06.04.2016 року станом на 31.05.2017 рік утворилась заборгованість в розмірі 19 535,58 грн., яка складається з 16856,76 грн. заборгованість за кредитом; 2678,82 грн. заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками та комісіями. Судом встановлено істотне порушення договору з боку відповідача, тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором. Крім цього, на підставі ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 1600,00 грн. На підстав вищевикладеного,

Outcome: approved