Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-21 00:00:00

Позивач в лютому 2021 року звернулася до суду з позовом до відповідача в якому просить суд стягнути з відповідача заборгованість з аліментів на утримання спільної дитини в розмірі 16 604,27 грн та пеню за прострочення сплати аліментів в розмірі 9064,63 грн.. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідач є батьком [PERSON] [INFO] . Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 26.09.2018 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання [PERSON] [INFO] у розмірі ј частин доходу щомісячно починаючи з 15.03.2018 року. Починаючи з 01.08.2020 року відповідачем сплата аліментів проводилась у неповному обсязі у зв`язку з чим виникла заборгованість , яка станом на 22.02.2021 року за період з липня 2020 року по січень 20021 року включно склала 9064,63 грн. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 12.03.2021 року прийнято позов до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у даній справі. Призначено судове засідання. Копію ухвали про відкриття спрощеного позовного провадження у справі була направлена позивачу та відповідачу. У зазначений в ухвалі термін від сторін не надійшло заперечень щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження. Ухвалою суду від 22.06.2021 року позовні вимоги в частині стягнення заборгованості з аліментів в сумі 16 604,27 грн - залишено без розгляду. Позивач в судове засідання не з`явилася, надала на адресу суду заяву про розгляд справи за її відсутності, просила задовольнити уточнені позовні вимоги та стягнути пеню за прострочення сплати аліментів в розмірі 9064,63грн. Проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач у судове засідання не з`явився повторно, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, зокрема шляхом опублікування оголошень на офіційному веб-сайті судової влади України: https://court.gov.ua/unknown/sud2125. Процесуальним правом надати відзив на позов або письмові пояснення по суті предмету спору не скористався. Документів, що підтверджують поважність причин його відсутності суду не надано. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надійшло. У зв`язку з цим, суд, згідно вимогам ч. 4 ст.223 та ст. ст. 280, 281 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть учать у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази, вивчивши матеріали справи, встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини. З матеріалів справи вбачається, що батьками [PERSON] [INFO] є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим 13.11.2008 року міським відділом РАЦС ГУЮ у Херсонській області, актовий запис № 1056. Рішенням Комсомольського районного суду м.Херсона від 12.03.2015 року справа № 667/9288/14 шлюб між сторонами розірвано. Прізвище дружини залишено « [PERSON] ». Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 26.09.2018 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання [PERSON] [INFO] у розмірі ј частин доходу щомісячно починаючи з 15.03.2018 року. На підставі зазначеного рішення видано виконавчий лист, виконання кого здійснюється Корабельним районним відділом ДВС у м.Херсоні південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Одеса) ВП № 58403752. Згідно розрахунку пені за прострочення сплати аліментів від 22.02.2021 року, станом на січень 2021 року заборгованість [PERSON] зі сплати аліментів становить 9064,63 грн. Статтею 180 СК України встановлений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. У статті 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Отже загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за формулою: Х =(A1*1%*Q1)+(A2*1%*Q2)+……….(An*1%*Qn), де: Х - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову; A1 - нарахована сума аліментів за перший місяць; Q1 - кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць; A2 - нарахована сума аліментів за другий місяць; Q2 - кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць; An - нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову; Qn - кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць. Пеня за заборгованість по сплаті аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені, виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. Зазначений висновок висловила Велика Палата Верховного Суду в постанові від 25 квітня 2018 року, винесеній у справі № 572/1762/15-ц. Суд погоджується з розрахунком пені, наданим позивачем, відповідачем на спростування проведеного розрахунку заперечень не надано. Розрахунок вказаних сум наданий суду позивачем відповідає вимогам закону і відповідачем не оспорений. Суд при вирішенні справи враховує, що відповідач неналежно виконує покладений на нього статтею 180 СК України обов`язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття, оскільки сплачує стягнуті з нього рішенням суду аліменти нерегулярно, та дійшов висновку про наявність передбачених статтею 196 СК України підстав для стягнення з відповідача на користь позивача неустойки за прострочення сплати аліментів. Крім того, суд враховує, що Законом України від 17 травня 2017 року № 2037-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» внесено зміни до статті 196 СК України. Зокрема, частину першу викладено в такій редакції: «1. У разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості». Встановлення граничного розміру пені, яка може бути стягнута в разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти, у розмірі, що не може перевищувати 100 відсотків заборгованості, є обставиною, що пом`якшує відповідальність, а тому стаття 196 СК України, змінена Законом України від 17 травня 2017 року № 2037-VIII, на підставі частини першої статті 58 Конституції має зворотню дію в часі. З огляду на викладене вище, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Підстави для негайного виконання судового рішення відсутні. Приписами ч.6 ст.141 ЦПК України передбачено, що якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, такі судові витрати стягуються з другої сторони. Тому суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір, від якого позивач звільнена при подачі позову в розмірі 908,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved