Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом, у якому з урахуванням уточнень просила встановити факт проживання чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу однією сімєю, визнати автомобіль об'єктом спільної сумісної власності, та стягнути з відповідача [PERSON] на її користь грошову компенсацію вартості 1\\2 частки автомобіля TOYOTA CAMRY 2008 р.в., д.№ [NUMBER], № кузова [NUMBER], в розмірі 117526,33 гривень. Позивач та її представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та надали пояснення відповідно до обставин, викладених в позові, крім того, позивач, яка була допитана як свідок, пояснила, що проживала з [PERSON] однією родиною без реєстрації шлюбу з жовтня 2006 року по січень 2012 року, за цей час народила дитину - [PERSON], [INFO]. За період спільного проживання ними було придбано автомобіль TOYOTA CAMRY 2008 р.в., д.№ [NUMBER], який позивачка вважає об'єктом спільної сумісної власності. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] позовні вимоги [PERSON] не визнали, відповідач пояснив, що автомобіль, який просить позивач визнати спільною сумісною власністю він придбав в кредит за власні кошти, що з позивачкою дійсно проживав однією родиною з жовтня 2006 року по грудень 2007 року, та спірний автомобіль вважає не є об'єктом спільної власності, тому він не може бути поділений між сторонами. Суд, заслухавши пояснення позивача, відповідача та їх представників, показання свідків, дослідивши докази, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON] жила однією родиною та вела спільне господарство з [PERSON] з жовтня 2006 року. За період спільного проживання з позивачкою 01.07.2008 року [PERSON] придбав автомобіль TOYOTA CAMRY 2008 р.в., д.№ [NUMBER], який згідно відповідіДАІ ГУМВСУ в Харківській області від 10.12.2013 р. зареєстрований за [PERSON] (а.с.63). Зазначені обставини підтверджуються рішенням Київського районного суду міста Харкова від 05.11.2007 року, в якому встановлено, що [PERSON] жила однією родиною та вела спільне господарство з [PERSON] з жовтня 2006 року (а.с.14). Рішенням Московського районного суду міста Харкова від 01.08.2013 року також встановлено, що [PERSON] з відповідачем проживала однією родиною, при цьому, в рішенні зазначено, що [PERSON] позов визнав в повному обсязі (а.с.13 звор.стор.), а в позовній заяві [PERSON] зазначала, що з відповідачем [PERSON] вона проживала та вела спільне господарство з жовтня 2006 р. до січня 2012р., коли вони за спільним рішенням припинили спільне проживання (а.с.142). Також, даний факт підтверджується власноручною заявою відповідача [PERSON] від 22.09.2007 р., поданою до відділу РАГС Київського району м.Харкова, де він зазначив, що перебуває у фактичних шлюбних відносинах з [PERSON].(а.с.78). Той факт, що сторони проживали однією родиною без реєстрації шлюбу на час придбання спірного автомобіля підтвердили також в судовому засіданні свідки [PERSON] (батько позивача) та [PERSON] (брат позивача), а також свідок [PERSON] ( дружина брата відповідача). Надані суду позивачем фото, які представлені за період з вересня 2008 р. до жовтня 2011 р. свідчать про наявність стосунків між сторонами, спільне проживання, спільний відпочинок та перебування на родинних святах ( а.с.111-136). В якості доказу суду також позивачем наданий договір про надання телекомунікаційних послуг та акт приймання робіт від 11.12.2008 р., де зазначено, що [PERSON] в якості абонента уклала договір з ТОВ «Макснет» про надання відповідних послуг в квартирі за адресою: [ADDRESS], яка належить на праві власності , як встановлено в судовому засіданні відповідачу [PERSON] (а.с. 34, 137-138). З постанови про відмову в порушенні кримінальної справи від 20.03.2012 р. вбачається, що в процесі перевірки доходів [PERSON] встановлено, що в квартирах, які належать йому на праві власності: [ADDRESS], [ADDRESS], проживає він із своєю родиною та його батьки (а.с140-141). Згідно акту від 15.01.2014 р. складеного мешканцями будинку [ADDRESS], та засвідченого головою ЖК «Приозерний» [PERSON] в період часу з жовтня 2006 р. по лютий 2012 р. не проживала в квартирі [ADDRESS], даний факт підтвердив у судовому засідання власник даної квартири свідок [PERSON] (а.с.143). Як вбачається з інформації адміністрації КЗОЗ «Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» 02.10.2011 р. здійснювався виклик екстреної медичної допомоги до гр. [PERSON] за адресою: [ADDRESS], звідки хвору було шпиталізовано (а.с.170). Таким чином, суд вважає, що позивачем доведений факт проживання її з відповідачем однією сім'єю без укладення шлюбу на час придбання спірного автомобіля та експлуатації його в подальшому. Представлені відповідачем докази, а саме, показання свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], інформаційний лист ПП «Інтермід Плюс» від 08.11.2013 р., інформаційний лист КП «Жилсервіс-МЖК» від 11.11.2013 р., акт обстеження КП «Жилсервіс-МЖК» від 12.11.2013 р., інформаційний лист Київського РО ХГУ ГУ МВДУ в Х/о, інформаційний лист КС «Надія», довідка Дошкільного навчального закладу № 373 «Паросток» від 07.11.2013 р., заява [PERSON] про прийняття дитини до школи довідка з місця проживання та прописку [PERSON] за адресою [ADDRESS], інформаційний лист ХМКЛ № 2 про знаходження [PERSON] у відділенні гострих отруєнь 03.12.2010 р., фотознімки «Карти бажань» та самої [PERSON], виписка з історії хвороби [PERSON] з Інституту охорони здоров'я дітей, де він перебував з 12.03.2013 р. до 26.03.2013 р. записаний по місцю проживання: [ADDRESS], розписка [PERSON] від 09.03.2013 р. про відмову від госпіталізації дитини (а.с.34 - 46), відповідь на запит суду ЖК «Приозерний» від 14.06.2014 р. (а.с.173). копії декларацій [PERSON] (а.с.176 -192), матеріали перевірки звернень до правоохоронних органів за заявами [PERSON] (а.с.47-53 т.2), фотознімки (а.с.86-161 т.2) висновків суду не спростовують. Так, показання свідків не спростовують наявність фактичних шлюбних відносин між сторонами в спірний період часу, так як, свідки показали, що про стосунки [PERSON] та [PERSON] їм відомо зі слів самого [PERSON]; в квартирі, де проживав [PERSON] з [PERSON] вони були дуже рідко, крім того, свідки давали плутані пояснення щодо моментів перебування в квартирі, та в якій саме квартирі вони перебували, через те, що сам [PERSON] не міг пояснити в який період часу він проживав в квартирі за адресою: [ADDRESS], а який період в квартирі за адресою: [ADDRESS], натомість обидві квартири наледжать відповідачу. Інші письмові докази, які надані відповідачем та стосуються предмету доказування, також висновків суду не спростовують, так як не містять інформації про те, що [PERSON] не проживала з відповідачем однією сім'єю та не вела з ним спільне господарство в період часу з жовтня 2006 р. до січня 2012 р. Статтею 74 СК України визначено право на майно жінки та чоловіка, які проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі. Де у першій та другій частинах визначено, що якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. Відповідно до ст. 71 СК України майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі, неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві власності на майно, можливе лише за його згодою. Під час розгляду справи було призначено автотоварознавчу експертизу, якою встановлено, що вартість автомобіля TOYOTA CAMRY 2008 р.в., д.№ [NUMBER] складає 235052,66 грн. [PERSON] погоджується на виплату їй компенсації вартості своєї частки в спільному сумісному майні і просить стягнути її з відповідача на її користь, що відповідає вищезазначеним положенням закону. Відповідно до вимог ст. 10, 11, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів, сторони мають рівні права щодо надання доказів, судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги доведені в повному обсязі, а заперечення відповідача не підтверджені належними доказами, в зв'язку з чим, позов підлягає задоволенню. На підставі викладенного,

Outcome: approved