Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-05 00:00:00

Позивач [PERSON] у лютому 2016 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги [PERSON] обґрунтовує тим, що з 26 серпня 2006 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають трьох неповнолітніх дітей: [PERSON], народження 06.10.2006, [PERSON], народження 23.03.2009, [PERSON], народження 30.10.2011. Спільне життя з відповідачем не склалось через різні погляди на життя, цілі в житті, шлюб та сімю.Відповідач нехтує сімейними цінностями, такими, як повага до дружини, піклування про створення в сімї доброзичливої, сприятливої морально-психологічної атмосфери, зловживає алкогольними напоями. Часто приходить додому у нетверезому стані або навіть вдома дозволяє собі неконтрольоване вживання алкоголю, що призводить до сварок. Кошти від підробітку як правило йдуть на його забаганки, алкоголь та друзів. З боку відповідача та за його ініціативи між подружжям постійно виникають сварки, які нерідко переходять у фізичне знущання, свідками чого постійно стають діти подружжя. Це негативно впливає на їх психічний стан, моральні устою, прививає відразу до поняття «Сімя» і кожен раз спричиняє їм та позивачу душевних страждань. Шлюбні відносини між сторонами припинені, спільне господарство не ведеться, подружжя разом не проживає. Позивач просить розірвати шлюб та залишити неповнолітніх дітей проживати разом з нею. У судовому засіданні позивач просила позовну заяву в частині визначення місця проживання неповнолітніх дітей [PERSON], народження 23.03.2009, [PERSON], народження 30.10.2011, [PERSON], народження 06.10.2006, залишити без розгляду. Позовні вимоги в іншій частині позивач та її представник підтримали, просили їх задовольнити. Позивач пояснила, що продовжувати шлюбні відносини не бажає через втрату почуття поваги та любові до відповідача. Позивач створила іншу сімю, відповідач також проживає з іншою жінкою. Не бачить у подальшому спільного з відповідачем подружнього життя, вважає, що примирення сторін неможливе, збереження шлюбу буде суперечити її інтересам.Просить відновити її дошлюбне прізвище «Тодавчич». Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги визнав, зазначив, що відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, так як позивач підтримує стосунки з іншим чоловіком. Заслухавши пояснення позивача та її представника, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що\~ позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно зі ст. 56 СК кожен з подружжя має право на припинення шлюбних відносин. Частинами 3, 4 ст. 56 СК\~ передбачено право кожного з подружжя\~ припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням\~ права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість\~ і може мати наслідки, встановлені законом. Як передбачено приписами ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 СК, шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у т.ч. за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Частиною 3 ст. 109 СК передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ч. 1 ст. 110, ст. 112 СК позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з роз'ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, у тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Як убачається з матеріалів справи та встановлено судом, сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 26.08.2006 Давидівською сільською радою Пирятинського району Полтавської області, актовий запис № 7 (а.с.4). Від шлюбу мають трьох неповнолітніх дітей: [PERSON], народження 06.10.2006, [PERSON], народження 23.03.2009, [PERSON], народження 30.10.2011 (а.с.5-6), питання про місце проживання яких вирішуватиметься сторонами окремо в судовому порядку. Спільне життя подружжя не склалось через втрату взаємних почуттів та поваги один до одного. Сторони разом не проживають, кожен створив нову сімю. Суд зазначає, що збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу. Оскільки обставини, викладені подружжям, свідчать про те, що у них відсутня вільна згода на перебування у шлюбі, втрачене почуття любові\~та поваги,\~збереження шлюбу, на думку суду,\~суперечитиме інтересам сторін та моральним засадам суспільства. Збереження шлюбу за відсутності згоди одного з подружжя вже є таким, що буде суперечити його інтересам виходячи з положень ст. 24 СК України.\~ З огляду на те, що між сторонами втрачено взаєморозуміння та почуття любові,\~ примирення подружжя, подальше спільне життя та збереження шлюбу між ними неможливо і суперечить інтересам подружжя та моральним засадам суспільства, суд дійшов висновку про те, що збереження сім'ї є неможливим, шлюб між сторонами існує формально і може бути розірваним. Також з відповідача відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню 551,20 грн на користь позивача в повернення сплаченого нею судового збору.

Outcome: approved