Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-09 00:00:00

Позивач АТ КБ «ПриватБанк» звернувся в суд з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги мотивує тим, що [PERSON] звернулась до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала Заяву № б/н від 09.07.2018 року, чим погодилась з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами банку», що складає Договір про надання банківських послуг. Цієї ж дати відповідачем була підписана Довідка про умови кредитування з використанням кредитної картки «Універсальна» 55 днів пільгового періоду», згідно якої відповідач підтвердила, що «з фінансовими умовами надання Кредитки «Універсальна» 55 днів пільгового періоду» і прикладами розрахунку суми плати за використання кредитних коштів ознайомлена. На виконання умов даного Договору відповідачу було відкрито картковий рахунок, в подальшому розмір кредитного ліміту збільшено до 9000,00 грн, що підтверджується Довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування карткового рахунку. Банк, надавши відповідачу кредитну картку дав можливість розпоряджатися кредитними коштами на визначених Договором умовах та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач взяті на себе зобов`язання належним чином не виконала, своєчасно грошові кошти на погашення кредиту не повернула, через що станом на 28.10.2020 року утворилась заборгованість перед Банком в загальній сумі 10405,50 гривень, з них: заборгованість за тілом кредиту - 8597,35 грн., 1808,15 грн - заборгованість простроченими відсотками. Посилаючись на зазначені обставини, просить стягнути з відповідача на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 09.07.2018р. в сумі 10405,50 грн, а також судові витрати по справі в розмірі 2102 грн. Ухвалою судді Ківерцівського районного суду Волинської області від 05.02.2021 року дану справу було прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. В період розгляду спрощеного позовного провадження по даній справі заяв, клопотань та заперечень у порядку ст. 182 ЦПК України сторонами подано до суду не було. Разом з тим, згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] 09.07.2018 року підписала Заяву № б/н разом із Довідкою про умови кредитування з використанням кредитної картки «Універсальна» 55 днів пільгового періоду». В цій же довідці відповідач підтвердила, що «з фінансовими умовами надання Кредитки «Універсальна» 55 днів пільгового періоду» і прикладами розрахунку суми плати за використання кредитних коштів ознайомлена. В подальшому розмір кредитного ліміту було збільшено до 9000,00 грн, що підтверджується Довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування карткового рахунку. Відповідно до вимог ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно із ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За положеннями статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Згідно із ч. ч. 1, 2 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. За змістом ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до статті 1056-1 ЦК України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Частина 1 статті 1048 ЦК України передбачає, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Таким чином, у разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Отже, за змістом вищенаведених законодавчих норм позивач має довести надання позичальнику грошових коштів у розмірі та на умовах, встановлених кредитним договором. Матеріалами справи встановлено, що 09 липня 2018 року представник банку та позичальник [PERSON] підписали анкету-заяву, у якій зазначено, що позичальник ознайомлений і погоджується з Умовами та правилами надання банківських послуг і тарифами банку, а також виявив бажання оформити на своє ім`я кредитну картку «Універсальна». Крім того, позичальник підписала довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», якою визначено процентну ставку, види пені, комісії та штрафи по договору банківських послуг (а. с. 10-13). Отже, позичальник [PERSON] , підписавши довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», погодилась з умовами надання кредиту, у тому числі, і з умовами щодо нарахування процентної ставки. Зокрема, підписана відповідачем довідка про умови кредитування з використанням кредитної картки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» містить умови щодо розміру процентної ставки 2,5 % в місяць, за тратами здійсненими з 01.04.2015р. - 3,6% в місяць, щодо порядку нарахування та сплати процентів, щодо порядку погашення заборгованості по кредиту, розмір щомісячних платежів - 7% від заборгованості, але не менше 50 грн і не більше залишку заборгованості до 25 числа місяця, наступного за звітним, розмір та порядок нарахування пені та штрафу (а.с. 13). Позичальник особисто підписав як анкету - заяву так і довідку про умови кредитування, отже, позичальник погодився на умови договору щодо розміру відсотків за користування кредитними коштами. Крім того, позичальник ознайомлений з основними умовами кредитування, з інформацією щодо реальної річної процентної ставки та орієнтованої загальної вартості кредиту для споживачів, з порядком повернення кредиту, а також з додатковою інформацією, наслідками прострочення виконання та/або невиконання зобов`язань за договором, які закріпив власним підписом (а.с. 11-12). Доказів того, що [PERSON] погасила кошти в рахунок сплати заборгованості за відсотками, матеріали справи не містять. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Судом встановлено, що у порушення норм закону та умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав. Так, з дослідженого в судовому засіданні розрахунку заборгованості за договором вбачається, що станом на 28.10.2020 року утворилась заборгованість перед Банком загальній сумі 10405,50 гривень, з них: заборгованість за тілом кредиту - 8597,35 грн., 1808,15 грн - заборгованість простроченими відсотками. Отже, [PERSON] істотно порушила умови кредитного договору, ст. 526, 527, 530, 1048, 1050, 1054 ЦК України не повернула суму простроченого кредиту, в зв`язку з чим утворилась заборгованість. При розгляді справи суд відповідно до вимог статей 10, 12, 13 ЦПК керується принципом верховенства права та розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі поданих доказів. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для вирішення справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно із ч. ч. 5, 6 ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Таким чином, оцінивши зібрані та дослідженні в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Таким чином, суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути в користь позивача кредитну заборгованість в сумі 10405,50 грн. та судові витрати в розмірі 2102 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved