overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася із позовом до відповідача, про розірвання шлюбу в якому зазначила, що 19.08.1989 було зареєстровано шлюб між сторонами. Від шлюбу подружжя має спільних дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Позивач свою позовну заяву мотивує тим, що її подальше подружнє життя з відповідачем неможливе, так, як вона утратила почуття любові, сторони спільного господарства не ведуть, проживають окремо, стосунків не підтримують, їх шлюб носить лише формальний характер, тому просила шлюб між ними розірвати. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити. \~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідач проти позову не заперечував. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази у справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 19.08.1989, шлюб зареєстрували у виконавчому комітеті Вікнинської сільської ради Катеринопільського району Черкаської області, актовий запис № 6. Від шлюбу подружжя має спільних дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Спільне життя між сторонами не склалося через чисельні сварки та конфлікти. У сторін зникли почуття любові, взаєморозуміння. Сторони припинили шлюбно-сімейні стосунки, спільне господарство не ведуть. На даний час строни проживають окремо. Сім»я розпалась остаточно, примирення між сторонами неможливе. У відповідності до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Згідно з ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. У відповідності до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на положення ч.2 ст.112 СК України враховуючи особливий характер сімейних відносин, суд приходить до висновку про те, що сімя позивача та відповідача існує лише формально і подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам, так, і інтересам неповнолітніх дітей. Суд вважає, що подальше сімейне життя подружжя неможливе, сімя розпалась остаточно, збереження сімї сторін суперечить їх інтересам, а також моральним засадам суспільства. За таких обставин суд приходить до висновку про необхідність розірвати шлюб, укладений між сторонами. Зважаючи на вищенаведене, відповідно до ст. 51 Конституції України, ст.ст. 21, 55, 110, 112, 174 Сімейного кодексу України, та,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася із позовом до відповідача, про розірвання шлюбу в якому зазначила, що 24.07.2004 року було зареєстровано шлюб між сторонами. Від шлюбу подружжя має спільних дітей: сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Позивач свою позовну заяву мотивує тим, що її подальше подружнє життя з відповідачем неможливе, так, як вона утратила почуття любові, сторони спільного господарства не ведуть, проживають окремо, стосунків не підтримують, їх шлюб носить лише формальний характер, тому просила шлюб між ними розірвати та змінити її прізвище на дошлюбне. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, та уточнила просила просила розірвати шлюб між сторонами, стосовно вимог про зміну прізвище просила їх не розглядати. Відповідач проти позову не заперечував. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази у справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 24.07.2004 року шлюб зареєстрували у виконавчому комітеті Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області, актовий запис № 217. Від шлюбу подружжя має спільних дітей: сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя між сторонами не склалося через чисельні сварки та конфлікти. У сторін зникли почуття любові, взаєморозуміння. Сторони припинили шлюбно-сімейні стосунки, спільне господарство не ведуть. На даний час строни проживають окремо. Сім»я розпалась остаточно, примирення між сторонами неможливе. У відповідності до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Згідно з ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. У відповідності до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на положення ч.2 ст.112 СК України враховуючи особливий характер сімейних відносин, суд приходить до висновку про те, що сім'я позивача та відповідача існує лише формально і подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам, так, і інтересам неповнолітніх дітей. Суд вважає, що подальше сімейне життя подружжя неможливе, сім'я розпалась остаточно, збереження сім'ї сторін суперечить їх інтересам, а також моральним засадам суспільства. За таких обставин суд приходить до висновку про необхідність розірвати шлюб, укладений між сторонами. Зважаючи на вищенаведене, відповідно до ст. 51 Конституції України, ст.ст. 21, 55, 110, 112, 174 Сімейного кодексу України, та,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-14 00:00:00

позивач [PERSON] звернулася із позовом до відповідачів, третьої особи про визнання недійсними результатів прилюдних торгів, що були проведені філією №14 приватного підприємства «НИВА-В.Ш.» 13 січня 2014 року з реалізації арештованого заставленого (іпотечного) майна, а саме належної [PERSON] квартири [ADDRESS]; визнання недійсним протоколу № 141306-11 від 13 січня 2014 року проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна (предмета іпотеки), що належав на праві власності [PERSON] ([ADDRESS]), складеного ліцитатором - філією № 14 приватного підприємства «НИВА-В.Ш.» та переможцем торгів - [PERSON]; визнання недійсним акту головного державного виконавця Личаківського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції Кобельник С.Б. від 24 січня 2014 року про проведені прилюдні торги з реалізації арештованого нерухомого майна (предмета іпотеки) щодо реалізації належної [PERSON] квартири [ADDRESS]; скасування виданого на підставі зазначеного головного державного виконавця Личаківського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції Кобельник С.Б. від 24 січня 2014 року свідоцтва № 32704 про право власності [PERSON] на квартиру [ADDRESS]; здійснення реституції процедури підготовки, організації та проведення прилюдних торгів з реалізації вказаного майна [PERSON] шляхом зобов'язання Личаківського відділу ДВС ЛМУЮ усунути всі зазначені у позовній заяві порушення норм Закону України «Про виконавче провадження», Закону України «Про іпотеку», Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02 квітня 2012 року, пункту 5.11. та підпункту 5.12.5 пункту 5.12. глави 5 Інструкції Про проведення виконавчих дій» затвердженої наказом Мінюсту України № 74/5 від 15 грудня 1999 коку, що у відповідності до абзацу першого статті 2 наказу Міністерства юстиції України № 512 від 02 квітня 2012 року» в цій частині залишається чинною до даного часу, Положення про порядок проведення аукціонів (публічних торгів) з реалізації заставленого майна, затвердженого постановою Кабінету міністрів України № 1448 від 22 грудня 1997 року, Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 68/5 від 27 жовтня 1999 року. [PERSON] звернулася до суду із зустрічним позовом про виселення [PERSON] із самовільно займаного нею житлового приміщення - квартири [ADDRESS]. З врахуванням складності справи, суд проголошує резолютивну частину рішення, а виготовлення рішення у повному обсязі відкладає на 5 днів.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася із позовом до суду, в якому вказала , 19 січня 2007 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] у відділі реєстрації актів громадянського стану Уманського міського управління юстиції Черкаської області, актовий запис № 13 . Від шлюбу мають доньку Діану , [INFO], яка проживає з позивачкою. Спільне життя з відповідачем не склалося, тому що у них різні погляди на сімейне життя та обовязки. На підставі чого в сімї відбувалися сварки та непорозуміння, які поступово призвели до того, що вони стали зовсім чужими людьми. На даний час шлюб носить лише формальний характер, можливості зберегти сімю у них не має. З цього часу спільне господарство не ведеться, майнового спору не має. За таких обставин вважає, що збереження шлюбу суперечить її інтересам і подальше сспільне проживання з відповідачем є не можливим. На примирення не згодна і тому вважає, що шлюб необхідно розірвати. Дитина після розірвання шлюбу залишиться проживати з позивачкою [PERSON] Тому просить шлюб розірвати. В судове засідання позивачка [PERSON] не зявилася , подала письмову заяву за вх. № 20913 від 18.10.2017 року, в якій просить справу розглядати у її відсутність, позовні вимоги підтримує повністю, проти винесення заочного рішення не заперечує. Прізвище залишити без змін. В судове засідання відповідач [PERSON] не зявився , подав письмову заяву за вх. № 20914 від 18.10.2017 року, в якій просить розгляд справи за позовом [PERSON] до нього про розірвання шлюбу розглядати у його відсутність. Позовні вимоги визнає і проти розірвання шлюбу не заперечує. Дослідивши матеріали справи, заяву позивача та відповідача, суд вважає, що рішення про задоволення позову в справі можливо ухвалити відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України у звязку з визнанням відповідачем позову без подальшого зясування обставин у справі та перевірки їх доказами, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, сподоби чи інтереси інших осіб, і суд приймає таке визнання позовних вимог. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася із позовом до суду в якому просить визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в с.Боложівка по вул.Лоза, 36, Шумського району, Тернопільської області. В судове засідання сторони не зявилися, представили письмові заяви про слухання справи у їх відсутності, з повним підтриманням своїх позовних вимог та їх визнанням . Суд, перевіривши матеріали справи, оцінивши докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення. У відповідності до ст.328 ЦК України право власності виникає із підстав не заборонених законом, зокрема, із правочинів . Ст. 392 ЦК України встановлено, що власник майна має право предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. [PERSON] помер 25 червня 2006 року в с.Боложівка Шумського району Тернопільської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ИД № 023886 виданого 26 червня 2006 року Боложівською сільською радою Шумського району, Тернопільської області, а/з № 11. Як вбачається із Інформаційної довідки про технічний стан нерухомого майна № 298 виданої 15 жовтня 2015 року , будинковолодіння в с.Боложівка по вул.Лоза, 36, Шумського району, Тернопільської області, є не зареєстрованим. Житловий будинок, 1980 р. побудови, крім житлового будинку туди входить : літня кухня, хлів, погріб, криниця, огорожа, ворота та хвіртка та вартість його складає 58060 грн. [PERSON] виготовив Будівельний паспорт на жилий будинок, що розташований в с.Боложівка по вул.. Лоза, 36, Шумського району, Тернопільської області. Згідно довідки № 722 виданої 30 вересня 2015 року Боложівською сільською радою [PERSON] дійсно проживає без реєстрації в житловому будинку, що знаходиться в с.Боложівка по вул..Лоза, 36, Шумського району, Тернопільської області, здійснює догляд та вкладає кошти в ремонт даного будинку. За таких обставин суд вважає, що за позивачкою [PERSON] необхідно визнати право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований с.Боложівка по вул.Лоза, 36, Шумського району, Тернопільської області. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася із позовом до суду в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] в свою користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/2 частини з усіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дітьми повноліття. Покликається на те, що від шлюбу з відповідачем мають двох неповнолітніх дітей, дочку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], які знаходиться на її повному матеріальному утриманні. Відповідач не надає добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей, не цікавиться їхнім здоров'ям та вихованням. Позивач не в змозі самостійно забезпечувати сім'ю та потреби дитини, перебуває в скрутному матеріальному становищі, тому змушена звернутися до суду із вказаним позовом. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала покликаючись на викладені в позовній заяві обставини та просить позов задоволити. Відповідач [PERSON] в судовому засідання позов визнав частково та пояснив, що згідний сплачувати аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку. Проаналізувавши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд вважає, що позов підлягає до задоволення частково виходячи з наступного. Судом встановлено, що від шлюбу у сторін народилося двоє дітей, дочка [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO], що підтверджується виданими повторно свідоцтвами про їхнє народження серії [NUMBER] від 07.12.1999 року та серії [NUMBER] від 07.12.1999 року. [PERSON] 22.10.2013 року змінила своє ім'я на [PERSON], актовий запис № 28, про що свідчить свідоцтво серії [NUMBER] від 22.10.2013 року. Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно із ч. 3 ст. 181, ч. 1 ст. 183 СК України кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частка доходу матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Таким чином, судом встановлено, що від шлюбу у сторін народилося двоє неповнолітніх дітей, дочка [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO], які на даний час проживають із позивачем та знаходяться на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, хоча як батько дитини повинен надавати таку допомогу, а тому суд вважає необхідним позов задоволити частково та враховуючи, що відповідач ніде не працює, не має інших утриманців, а тому слід стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини із всіх видів його заробітку. Судові витрати слід стягнути з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася із позовом до суду та просить винести рішення яким стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Покликається на те, що від шлюбу з відповідачем мають неповнолітнього сина [PERSON], який знаходиться на її повному матеріальному утриманні, відповідач не надає добровільно матеріальної допомоги на його утримання, тому змушена звернутися до суду. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала покликаючись на викладені в позовній заяві обставини та просить позов задоволити. Відповідач [PERSON] в судовому засідання позов визнав та пояснив, що не заперечує проти стягнення аліментів на їхнього неповнолітнього сина [PERSON]. Проаналізувавши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд вважає, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного. Зі свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого відділом РАЦС по місту Стрию Стрийського міськрайонного управління юстиції Львівської області від 09.04.2013 року, актовий запис № 19 вбачається, що батьками [PERSON], [INFO] являються [PERSON] та [PERSON]. Зі свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 09.07.2002 року виданого відділом РАГС Стрийського міського управління юстиції вбачається, що шлюб між сторонами розірваний 09.07.2002 року. Згідно довідки КП «Мрія» про склад сім'ї від 03.03.2014 року № 819 вбачається, що [PERSON], [INFO] проживає разом із матір'ю [PERSON] в [ADDRESS] і знаходиться на її утриманні. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181, ч. 1 ст. 183 СК України кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частка доходу матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи, що аліменти стягуються на утримання однієї дитини, таку частку суд визначає в розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку відповідача. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] не надає добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини, має можливість сплачувати аліменти, оскільки фізично здоровий, працює, а тому суд вважає необхідним позов задоволити. Судові витрати слід стягнути з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася із позовом до суду та просить стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Покликається на те, що з відповідачем перебувають у шлюбі з 05.11.2011 року. Від вказаного шлюбу з відповідачем мають неповнолітнього сина [PERSON], який знаходиться на її повному матеріальному утриманні. З відповідачем не проживають разом вже більше двох місяців. Відповідач не надає добровільно матеріальної допомоги на утримання сина, не цікавиться його здоров'ям та вихованням. Позивач не в змозі самостійно забезпечувати сім'ю та потреби дитини, перебуває в скрутному матеріальному становищі, тому змушена звернутися до суду. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала покликаючись на викладені в позовній заяві обставини та просить позов задоволити. Відповідач [PERSON] в судовому засідання позов визнав частково та пояснив, що кошти на утримання дитини він надає, і надалі згідний утримувати дитину матеріально, однак вважає, що вказаними коштами користується позивач у власних інтересах. Не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання дитини, однак у меншому розмірі ніж заявлено позивачем. Проаналізувавши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд вважає, що позов підлягає до задоволення частково виходячи з наступного. Зі свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого відділом ДРАЦС по м. Стрию Стрийського міськрайонного управління юстиції Львівської області від 05.11.2011 року, актовий запис № 392 вбачається, що сторони зареєстрували шлюб 05.11.2011 року. Зі свідоцтва про народження виданого відділом ДРАЦС по м. Стрию Стрийського міськрайонного управління юстиції Львівської області від 06.03.2012 року, актовий запис № 99 вбачається, що батьками [PERSON], [INFO] являються [PERSON] та [PERSON]. Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно із ч. 3 ст. 181, ч. 1 ст. 183 СК України кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частка доходу матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи, що позивач просить стягувати аліменти на утримання однієї дитини, таку частку суд визначає в розмірі 1/4 частини із всіх видів заробітку відповідача. Таким чином, судом встановлено, що від шлюбу у сторін народився син [PERSON], [INFO], який на даний час проживає із позивачем та знаходяться на її утриманні, відповідач матеріальної допомоги позивачу на утримання дитини не надає, хоча як батько дитини повинен надавати таку допомогу, а тому суд вважає необхідним позов задоволити частково та стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку відповідача. Судові витрати слід стягнути з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася із позовом до суду та просить стягнути з відповідача [PERSON] в свою користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] [INFO] в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку щомісячно, починаючи стягнення з дня предявлення позову до суду і до досягнення сином повноліття. В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що від шлюбу з відповідачем, який зареєстрований 04.08.2009 року, у них народився син [PERSON], [INFO], який проживає разом з нею. Відповідач припинив їй надавати будь-яку матеріальну допомогу на утримання їхнього сина, у звязку з чим вона опинилася у скрутному матеріальному становищі, адже дитина потребує постійного піклування, догляду, повноцінного харчування, одягу, взуття, а тому вимушена була звернутися з даним позовом до суду. Відповідач в судовому засіданні позов визнав повністю та проти задоволення позову не заперечує. Проаналізувавши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд вважає, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав. Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно із ч. 3 ст. 181, ч. 1 ст. 183 СК України кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частка доходу матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. З копії рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 30.04.2015року вбачається, що сторони зареєстрували шлюб 04.08.2009 року у відділі реєстрації актів цивільного стану міста Стрия та Стрийського міськрайонного управління юстиції Львівської області, актовий запис № 229, та розірвали шлюб 30.04.2015 року, рішення набрало законної сили 13.05.2015 року. (а.с.5) З свідоцтва про народження серія 1-СГ № 225882 від 02.02.2010 року виданого відділом реєстрації актів цивільного стану міста Стрия та Стрийського міськрайонного управління юстиції Львівської області вбачається, що від шлюбу у сторін народився син [PERSON] [INFO]. (а.с.4). Судом встановлено, що сторони від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який на даний час проживає із позивачкою та знаходяться на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає, хоча як батько повинен надавати матеріальну допомогу на утримання дитини, брати участь у її вихованні, а тому суд вважає, що є всі підстави для задоволення позову. Відповідно до п. 6 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання розподілу між сторонами судових витрат, а тому згідно з вимогами ст. 88 ЦПК України з відповідача в користь держави слід стягнути судовий збір.

Outcome: approved