Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-31 00:00:00

Позивач Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії Вінницького обласного управління Акціонерного товариства «Ощадбанк» товариства «Державний ощадний банк України» звернулося до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи позовні вимоги тим, що 23.10.2015 року між ними та відповідачем [PERSON] був укладений Договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, відповідно до умов якого на підставі заяви на встановлення відновлювальної кредитної лінії від 23.10.2015 року банк відкрив [PERSON] картковий рахунок № [NUMBER] та надав бажаний розмір кредиту - 30000 грн., строком на 36 місяців, з можливим продовженням на той самий строк, із базовою процентною ставкою - 28%; на підставі заяви [PERSON] на встановлення (збільшення) відновлювальної кредитної лінії від 13.06.2017 року банк надав [PERSON] на картковий рахунок № [NUMBER] бажаний розмір кредиту - 8500 грн. (максимальний розмір кредиту - 40000 грн.), строком на 36 місяців, з можливим продовженням на той самий строк, із базовою процентною ставкою - 30%.; на підставі заяви [PERSON] на встановлення (збільшення) відновлювальної кредитної лінії від 25.07.2017 року банк надав [PERSON] на картковий рахунок № [NUMBER] бажаний розмір кредиту - 12000 грн. (максимальний розмір кредиту - 40000 грн.), строком на 36 місяців, з можливим продовженням на той самий строк, із базовою процентною ставкою - 30%.; у зв`язку з неналежним виконанням умов Кредитного договору відповідачем [PERSON] , станом на 12.02.2020 року виникла заборгованість за кредитом у розмірі 16885,46 грн., з яких 12000 грн. - заборгованість по кредиту, 4033,67 грн. - заборгованість по процентах, 16 грн. - комісія, 610,71грн. - нарахована пеня за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом, 95,67 грн. - 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу, 85,66 грн. - 3% річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом, 43,75 грн. - інфляційні втрати за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом. Позивач просив стягнути з відповідача на свою користь заборгованість у розмірі 16885,46 грн. за Договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб від 23.10.2015 року та судовий збір у розмірі 2102,00 грн. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 28.02.2020 року було відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) осіб. Вказану ухвалу разом із копією позовної заяви з додатками, було надіслано відповідачу [PERSON] рекомендованим листом з повідомленням, однак ні відзиву на позов, ні клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін до суду подано не було. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що позов частково обґрунтований та підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Правовідносини сторін ґрунтуються на вимогах ст. 526, 527, 530, 536, 546, 549, 610-611, 625, 629, 638, 1048, 1049, 1054, 1055 ЦК України. Відповідно до ст. 1054,1055 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти; кредитний договір укладається у письмовій формі. Згідно ст. 526, 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти; розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Судом встановлено, що 23.10.2015 року між Акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» та відповідачем [PERSON] був укладений Договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, відповідно до умов якого Договір визначає умови та порядок здійснення Банком комплексного банківського обслуговування Клієнта, регулює відносини сторін та надані Клієнту послуг Банку; згідно з умовами цього Договору Банк, у разі приєднання Клієнта до Договору, зобов`язується надати Клієнту визначені Договором та обрані Клієнтом послуги, а Клієнт зобов`язується їх оплатити в розмірах та в порядку, передбачених Договором і Тарифами; Договір вважається укладеним з моменту оформлення Заяви на приєднання до Договору за встановленою Банком формою, інших документів, надання яких необхідне за умови цього Договору; укладаючи цей Договір Клієнт та Банк прийняли на себе всі обов`язки та набули всіх прав, що передбачені Договором, підписанням Заяви на приєднання Клієнт беззастережно підтверджує, що на момент укладення Договору від ознайомився з повним текстом Договору, в тому числі з додатками до Договору та Тарифами, повністю зрозумів його зміст та погоджується з усіма умовами Договору, а також отримав примірник Договору (а.с. 54-93). На підставі заяви на встановлення відновлювальної кредитної лінії від 23.10.2015 року банк відкрив [PERSON] картковий рахунок № [NUMBER] та надав бажаний розмір кредиту - 30000 грн., строком на 36 місяців, з можливим продовженням на той самий строк, із базовою процентною ставкою - 28% (а.с. 39-43). На підставі заяви [PERSON] на встановлення (збільшення) відновлювальної кредитної лінії від 13.06.2017 року банк надав [PERSON] на картковий рахунок № [NUMBER] бажаний розмір кредиту - 8500 грн. (максимальний розмір кредиту - 40000 грн.), строком на 36 місяців, з можливим продовженням на той самий строк, із базовою процентною ставкою - 30% (а.с. 44-45). На підставі заяви [PERSON] на встановлення (збільшення) відновлювальної кредитної лінії від 25.07.2017 року банк надав [PERSON] на картковий рахунок № [NUMBER] бажаний розмір кредиту - 12000 грн. (максимальний розмір кредиту - 40000 грн.), строком на 36 місяців, з можливим продовженням на той самий строк, із базовою процентною ставкою - 30% (а.с. 46-48). В свою чергу, відповідач [PERSON] зобов`язався належним чином виконати взяті на себе зобов`язання за Кредитним договором, а саме погашати кредит та проценти, відшкодовувати витрати Банку, відповідати всім належним майном. Однак, як вбачається із Розрахунку заборгованості, відповідач [PERSON] належним чином не виконував умови Кредитного договору, у зв`язку з чим станом на 12.02.2020 року виникла заборгованість за кредитом у розмірі 16885,46 грн., з яких 12000 грн. - заборгованість по кредиту, 4033,67 грн. - заборгованість по процентах, 16 грн. - комісія, 610,71грн. - нарахована пеня за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом, 95,67 грн. - 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу, 85,66 грн. - 3% річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом, 43,75 грн. - інфляційні втрати за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом (а.с. 5-11). ПАТ «Державний ощадний банк України» на адресу відповідача [PERSON] надсилалася вимога про повернення кредиту №101.20-11/1882 від 27.12.2019 року, яка залишилася без реагування (а.с. 49-50). Однак, суд не повністю погоджується з наданим позивачем розрахунком заборгованості з огляду на таке. Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Згідно Постанови Верховного суду України від 16.11.2016 року (справа № 6-1746цс16), відповідно до пункту 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених Постановою правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168, банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача, тощо), або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення змін до нього, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на кредитного договору тощо), а відповідно до Постанови Верховного суду України від 06.09.2017 року (справа № 6-2071цс16), за положеннями абзацу третього частини четвертої статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» кредитодавцю забороняється встановлювати в договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону; умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону, є нікчемною. При цьому, з матеріалів справи не вбачається, що призначення комісії - за вчинення дій (надання послуг), відмінних від дій, вказаних у п. 3.6 Постанови Правління НБУ від 10.05.2007 року № 168, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 25 травня 2007 року за № 541/13808, «Про затвердження Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту», а тому підстави для стягнення комісії у розмірі 16,00 грн. відсутні. Відповідно до п. 9.1 Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, за невиконання або несвоєчасне, не в повному обсязі виконання Клієнтом будь - якого грошового зобов`язання перед Банком у розмірі та в строки, передбачені Договором, Банк має право нараховувати на суми прострочених платежів та стягувати пеню за кожен день прострочення, починаючи з дня, коли відповідна сума мала бути сплачена, до дати фактичної її сплати, у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє у період, за який нараховується пеня, якщо інше не передбачено Договором. Однак, Банком не підтверджено, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші, що саме ці умови розумів відповідач, ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву про приєднання до Договору банківського обслуговування фізичних осіб, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови щодо сплати неустойки (пені, штрафів) та, зокрема, саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви, розмірах і порядках нарахування. Такий висновок відповідає правовій позиції, викладеній у постанові Великої Палати Верховного Суду від 3 липня 2019 року (справа № 342/180/17). Отже, нарахована пеня у розмірі 610,71 грн. не підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Згідно із ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи зазначене, АТ «Державний ощадний банк України» правомірно нараховано 43,75 грн. - суму втрат від інфляції на суму нарахованих та несплачених процентів, 95,67 грн. - 3% річних на суму непогашеного основного боргу, 85,66 грн. - 3% річних на суму нарахованих та несплачених процентів. Таким чином, позов підлягає частковому задоволенню та слід стягнути з [PERSON] на користь Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Вінницького обласного управління Акціонерного товариства «Ощадбанк» товариства «Державний ощадний банк України» заборгованість за Договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб від 23.10.2015 року у розмірі 16258,75 грн., з яких 12000 грн. - заборгованість по кредиту, 4033,67 грн. - заборгованість по процентах, 43,75 грн. - сума втрат від інфляції на суму нарахованих та несплачених процентів, 95,67 грн. - 3% річних на суму непогашеного основного боргу, 85,66 грн. - 3% річних на суму нарахованих та несплачених процентів. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Вінницького обласного управління Акціонерного товариства «Ощадбанк» товариства «Державний ощадний банк України» 2017,92 грн. судового збору, тобто пропорційно до задоволених позовних вимог (позов задоволено на 96 %).

Outcome: partial