Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-23 00:00:00

Позивач [PERSON] , представник позивача [PERSON] , звернувся до суду з цивільним позовом до [PERSON] та [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно за заповітом, посилаючись на те, що станом на 15.04.1991 року в домоволодінні за адресою: [ADDRESS] , яке відносилося до категорії «колгоспний двір», проживали та були зареєстровані [PERSON] та його дружина [PERSON] , отже кожен з них набув право власності на Ѕ частку вказаного домоволодіння. Заначене домоволодіння розташоване на земельній ділянці для будівництва та обслуговування житлового будинку площею 0,25 га та складається з: житлового будинку літ. - «А-І», веранди - літ. «а», літньої кухні - літ. «Б», сараїв - літ. «В, Г, Д», каплички - літ. «Е», воріт з хвірткою - №1, хвіртки - №2, огорож - №3,4, криниці - №5. Вказує, що [INFO] помер [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина, що складається з Ѕ частки домоволодіння, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , яку прийняла його дружина [PERSON] , оскільки проживала разом зі спадкодавцем на день його смерті. Також вказує, що [INFO] померла [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина на домоволодіння, яке знаходяться за адресою: [ADDRESS] . Зазначає, що спадкодавець [PERSON] при житті 25.02.2011 року склала заповіт на його ім`я, який не змінювався та не скасовувася. Також зазначає, що він вчасно, в установлений законом шестимісячний строк, звернувся до нотаріальної контори, із заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] , однак оформити право на спадщину в нотаріальному порядку, шляхом одержання відповідного свідоцтва про право на спадщину, не може, оскільки [PERSON] при житті не оформила право власності на належне їй нерухоме майно. Вказує, що крім нього спадкоємцями за законом першої черги після смерті [PERSON] є діти спадкодавця - відповідачі по справі [PERSON] та [PERSON] . На підставі вищевикладеного позивач просить визнати його власником спадкового майна за заповітом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , а саме: домоволодіння, що розташоване в [ADDRESS] , що складається з: житлового будинку літ. - «А-І», веранди - літ. «а», літньої кухні - літ. «Б», сараїв - літ. «В, Г, Д», каплички - літ. «Е», воріт з хвірткою - №1, хвіртки - №2, огорож - №3,4, криниці - №5. Представник позивача [PERSON] - адвокат Поляк О.М. в підготовче судове засідання не з`явилася, надала суду заяву, в якій просила цивільну справу розглянути у її відсутності та у відсутності позивача, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явилися, будучи належно повідомленими про час та місце розгляду справи, надали суду заяви, засвідчені 26.12.2019 року в.о. старости села Давидівка Сторожинецької міської ради Войцицьким С.Л. та зареєстровані в реєстрі за №№4-45, 4-44, відповідно до яких позовні вимоги визнають в повному обсязі, на спадкове майно не претендують, просять розглянути справу у їх відсутності та позов задовольнити. Неявка сторін в підготовче судове засідання з огляду на подачу ними заяв про розгляд справи у їх відсутності, з врахуванням положень ст.198 ЦПК України не перешкоджає проведенню підготовчого судового засідання за відсутності учасників справи. Дослідивши матеріали справи, приймаючи до уваги, що відповідачем подано заяву про визнання позову, і таке визнання на думку суду не суперечить закону і не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, суд вважає, що наявні підстави для задоволення позову. Судом встановлено, що домоволодіння, яке знаходиться в [ADDRESS] та складається з: житлового будинку літ. - «А-І», веранди - літ. «а», літньої кухні - літ. «Б», сараїв - літ. «В, Г, Д», каплички - літ. «Е», воріт з хвірткою - №1, хвіртки - №2, огорож - №3,4, криниці - №5, станом на 15.04.1991 року відносилося до категорії «колгоспних дворів», де проживали та були зареєстровані [PERSON] та його дружина [PERSON] . За вказаним домоволодінням закріплені земельні ділянки: площею 0,25 га з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку і господарських будівель, площею 0,25 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства та площею 1,3909 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Дані обставини підтверджені копією технічного паспорту на будинок садибного типу з погосподарськими будівлями та спорудами, витягами з погосподарської книги (особові рахунки №0482-1, 511), довідками, виданими виконавчим комітетом Сторожинецької міської ради №№1643, 1644, 1646 від 20.06.2019 року. Згідно ч.1 ст.120 ЦК УРСР (1963 року) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Відповідно до ч.2 ст.123 ЦК УРСР (1963 року) розмір частки члена двору встановлюється, виходячи з рівності усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Відповідно до п.4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України цей кодекс застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності ЦК України положення цього кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Таким чином, [PERSON] та [PERSON] набули право власності на вказане домоволодіння по Ѕ частці кожен. Відповідно до копії свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , виданого 18.01.1961 року [PERSON] та [PERSON] 18.01.1961 року уклали шлюб, після реєстрації якого [PERSON] обрала прізвище « [PERSON] ». Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого повторно [INFO] , в с. Давидівка, Сторожинецького району, у віці 78 років, [INFO] помер [PERSON] . З копії витягу зі Спадкового реєстру №58585954 від 04.12.2019 року вбачається, що спадкова справа після смерті [PERSON] не відкривалась. Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 06.03.2019 року, в с. Давидівка, Сторожинецького району, у віці 71 рік, [INFO] померла [PERSON] 25.02.2011 року [PERSON] склала заповіт, яким все своє майно заповіла позивачу [PERSON] . Вказаний заповіт не змінювався та не скасовувався, що підтверджено відповідним написом на ньому від 10.06.2019 року. Відповідно до довідки, виданої приватним нотаріусом Сторожинецького районного нотаріального округу Савчук Ю.В. 04.12.2019 року за №439/02-14-41/2019, в провадженні приватного нотаріуса є спадкова справа до майна [PERSON] , яка померла [INFO] . 18.06.2019 року заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON] подав онук померлої [PERSON] , а про відмову від прийняття спадщини її дочки: [PERSON] та [PERSON] . Спадкодавець [PERSON] при житті право власності на належне їй нерухоме майно не зареєструвала у відповідних органах, через що позивач позбавлений можливості оформити спадкові права через нотаріальну контору, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №1761074600 від 02.08.2019 року. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкування - це перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Таким чином, оскільки позивач [PERSON] , в установленому законом порядку, прийняв спадщину після смерті [PERSON] , однак позбавлений можливості оформити свідоцтво про право на спадщину через відсутність правовстановлюючих документів спадкодавця на домоволодіння, а також, приймаючи до уваги, що відповідачі по справі визнали позовні вимоги, суд вважає, що вони є обґрунтованими і за позивачем підлягає визнанню право власності на спадкове домоволодіння. На підставі ст.ст.120,123 ЦК УРСР (1963 року), ст.ст.1216, 1223, 1268, 1270 ЦК України,

Outcome: approved