Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-08 00:00:00

Позивач [PERSON] у вересні 2015 року звернулася до суду із позовом до відповідача [PERSON] прохаючи стягувати з нього аліменти на її користь на утримання неповнолітніх дітей у розмірі прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожного сина на день ухвалення рішення про стягнення аліментів (а.с. 1-3). У ході розгляду справи надала позов у новій редакції прохаючи стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожного сина на день ухвалення рішення про стягнення аліментів, що складає 2800 гривень (а.с. 16-18). В обґрунтування своїх позовних вимог вказала, що з 15 листопада 2001 року перебувала у шлюбі з відповідачем, який рішенням суду від 17 червня 2015 року розірвано. Від шлюбу має двох неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які мешкають разом з нею. Після розірвання шлюбу між ними діти залишились мешкати з нею. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання своїх дітей у достатньому розмірі, не надає. З цих підстав, а також тому, що він вже декілька років працює на приватних підприємців і водієм та вантажником і має, з його слів, щомісячний дохід від 5500 до 6000 гривень, прохає щомісячно стягувати з нього на її користь аліменти у сумі 2800 гривень. У судовому засіданні свій позов підтримала, прохала його задовольнити. Пояснення надала аналогічні викладеним у позові. Прохала стягувати з відповідача аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі, у розмірі 2800 гривень з тих підстав, що відповідач не має постійного місця роботи та розмір його заробітку їй невідомий. Гроші на утримання дітей надає, але у недостатній кількості. Відповідач позов визнав частково. Пояснив, що мешкає у сільській місцевості, сам у батьківській хаті, яку утримує. Він працює на приватних підприємців вантажником, а тому має незначний дохід. Кошти, які заробляє, ідуть на утримання житла. Через те, що має незначний дохід, він не може надавати кошти на утримання дітей у тому розмірі, у якому цього бажає позивач. Допомагає дітям харчами, а кошти надає тоді, коли має таку можливість. Вислухавши сторони та перевіривши фактичні обставини справи письмовими доказами, суд вважає за можливе задовольнити позов частково, виходячи з наступного. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано (а.с. 5). Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] року та [PERSON], [INFO], які мешкають із позивачем та знаходяться на її утриманні (а.с. 6-8). Сторони мешкають окремо одне від одного і відповідач належної матеріальної допомоги на утримання своїх дітей не надає. Згідно з вимогами ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до вимог ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів судом враховується стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, інші обставини, що мають значення для справи; мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 СК України. Згідно з вимогами ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідач зобовязаний утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття, але матеріальної допомоги, достатньої для їх утримання, не надає. Він працює на приватних підприємців, має мінливий дохід, і цей факт має істотне значення для визначення питання про встановлення розміру та виду аліментів. Також, суд враховує і те, що він мешкає у сільській місцевості, змушений утримувати житловий будинок, у якому мешкає сам, має незначний заробіток. З цих підстав суд приходить до висновку про можливість стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання неповнолітніх дітей у твердій грошовій сумі, але не у розмірі 2800 гривень, а у розмірі 2200 гривень щомісячно, який вважає достатнім для утримання дітей цього віку. На підставі викладеного,

Outcome: partial