Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-28 00:00:00

Позивач [PERSON] пред'явила до суду позов до відповідача ПАТ «Всеукраїнський [PERSON]» (далі ПАТ «ВіЕйБі Банк») про захист прав споживача, розірвання договору про відкриття банківського рахунку та обслуговування платіжної картки фізичної особи №040000452588 від 13 листопада 2014 року та стягнення грошових коштів у розмірі 180000 гривень. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що за умовами зазначеного договору банком було відкрито на її ім'я поточний рахунок у гривнях та видано платіжну картку Visa Classik AC BASE. Договором передбачено, що банк зобов'язується приймати та зараховувати на поточний рахунок кошти, виконувати розпорядження держателя картки про перерахування та видачу відповідних сум та проведення інших операцій. 19 листопада 2014 року на підставі заяви на активацію/відключення сервісу «Постійне діюче розпорядження» [PERSON] поповнила банківський рахунок позивача на 180000 гривень, але, незважаючи на умови договору, відповідач відмовляється обслуговувати рахунок і видати позивачу належні їй кошти. Неодноразові звернення з приводу видачі грошей залишено без розгляду. З цих підстав позивач просить розірвати договір та стягнути з відповідача на її корить 180000 гривень грошових коштів, що знаходяться на рахунку № 040000452588. В судове засідання представник позивача [PERSON] подав заяву, згідно з якою заявлені позовні вимоги підтримав та просить задоволити, розглянувши справу в його відсутності. Від відповідача в судове засідання надійшла заява про розгляд справи за відсутності його представника. З заяви слідує, що на підставі постанови правління НБУ від 19 березня 2015 року виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 20 березня 2015 року прийнято рішення, яким розпочато процедуру ліквідації ПАТ «ВіЕйБі Банк», тому грошові кошти позивачу будуть виплачені відповідно до вимог Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». З цих підстав просить у задоволенні позову відмовити. За вказаних обставин відповідно до ст. 169 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив такі обставини: 13 листопада 2014 року між [PERSON] та відповідачем «ПАТ «ВіЕйБі Банк» укладено договір про відкриття банківського рахунку та обслуговування платіжної картки фізичної особи №040000452588 від 13 листопада 2014 року (далі- договір). Відповідно до заяви на активацію/відключеня сервісу «Постійно діюче розпорядження» 19 листопада 2014 року [PERSON] поповнила рахунок [PERSON] на фіксовану суму в розмірі 180000 гривень. Відповідно до п. 2.2 договору банк зобов'язується приймати і зараховувати на поточний рахунок грошові кошти, виконувати розпорядження держателя про перерахування і видачу відповідних сум з поточного рахунка та проведення інших операцій за поточним рахунком, у тому числі, такі, що будуть ініційовані за допомогою картки з дотриманням правил. Відповідно до ст. 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Банк має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами. Банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд. Однак, як слідує з викладених у позовній заяві обставин, ПАТ «ВіЕйБі Банк» відповідач відмовляється видати позивачу кошти в розмірі 180000 гривень із зазначеного рахунку, неодноразові звернення з приводу видачі грошей ігнорує. Як слідує з відповіді ПАТ «ВіЕйБі Банк», наданої на запит суду, яка викладена в поданій у судове засідання письмовій заяві відповідача, залишок коштів на рахунку [PERSON] № 040000452588 становить 185805 гривень 17 копійок. Наведене свідчить про невиконання ПАТ «ВіЕйБі Банк» зазначених вище умов договору та вимог закону, що призвело до обмеження права позивача розпоряджатися грошовими коштами, які знаходяться на її поточному рахунку. Відповідно до ст. 1074 ЦК України обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму чи фінансуванням розповсюдження зброї масового знищення, передбачених законом. Жодної з перелічених обставин, які б на підставі закону дозволяли ПАТ «ВіЕйБі Банк» обмежити право [PERSON] на розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на поточному рахунку № 040000452588, судом не встановлено. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 610 ЦКУкраїни передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Оскільки відповідачем зобов'язання щодо видачі позивачу зарахованих 19 листопада 2014 року на поточний рахунок коштів у розмірі 180000 гривень, не виконано, зазначена сума коштів підлягає до стягнення з відповідача в користь позивача в судовому порядку. При цьому суд вважає необгрунтованими доводи відповідача про те, що у звязку з початком процедури ліквідації ПАТ «ВіЕйБі Банк» грошові кошти позивачу повинні виплачуватись відповідно до вимог Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (далі - Закон). Цим Законом встановлюються правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд), порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами. Відповідно до ст. 26 Закону виконання зобов'язань Фонду перед вкладниками здійснюється Фондом з дотриманням вимог щодо найменших витрат Фонду та збитків для вкладників у спосіб, визначений цим Законом, у тому числі шляхом виплати відшкодування вкладникам після ухвалення рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідації банку. Як слідує з рішення № 63 виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 20 березня 2015 року, на підставі постанови правління НБУ від 19 березня 2015 року розпочато процедуру ліквідації ПАТ «ВіЕйБі Банк». Доказів про наявність рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідації ПАТ «ВіЕйБі Банк» судом не здобуто. Та обставина, що в банку розпочато процедуру ліквідації, не звільняє відповідача від виконання зобовязань за договором. Аналізуючи в сукупності викладені обставини і визначені відповідно до них правовідносини сторін, положення закону, якими вони регулюються, дослідивши зібрані у справі докази, суд приходить до переконання про істотне порушення відповідачем прав позивача, оскільки вона значною мірою позбавляється можливості користуватися грошовими коштами, які знаходяться на її поточному рахунку, на що позивач розраховувала при укладенні договору, а тому її позовні вимоги в частині стягнення з відповідача в її користь грошових коштів у в розмірі 180000 гривень підлягають до задоволення. Разом з тим суд прийшов до переконання про відмову в задоволенні позовних вимог про розірвання договору про відкриття банківського рахунку та обслуговування платіжної картки фізичної особи № 040000452588 від 13 листопада 2014 року, оскільки, як установлено судом, на зазначеному рахунку знаходяться грошові кошти в розмірі 185805 гривень 17 копійок, а тому після стягнення в судовому порядку 180000 гривень, на рахунку залишатимуться кошти в розмірі 5805 гривень 17 копійок. Відтак, обраний позивачем спосіб захисту свого права в частині вимог про розірвання договору не відповідає її інтересам, оскільки може привести до порушення права позивача на отримання зазначених коштів у безспірному порядку, а стягнути всю суму коштів, яка знаходиться на рахунку, суд не може, оскільки не вправі вийти за межі позовних вимог. Крім цього, відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає до стягнення 1800 гривень судового збору в дохід держави пропорційно до задоволеної частини позовних вимог, оскільки позивача звільнено від сплати судового збору. На підставі наведеного, відповідно до ст. ст. 526, 527, 530, 610, 625, 1066, 1074 ЦК України, ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів»,

Outcome: partial