Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-23 00:00:00

Позивач АТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» звернулося до суду з позовом та вимоги обґрунтовує тим, що відповідно до рішення виконавчого комітету Сумської міської ради від 15.08.2000 № 376 ВАТ «Сумське машинобудівне науково-вироб\-ниче об`єднання ім. М.В. Фрунзе», правонаступником якого є АТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання», починаючи з 01.07.2000 року визначено надавачем пос\-луг з теплозабезпечення для населення Північної частини м. Суми. Рішенням виконавчого комітету Сумської міської ради від 20.05.2011 № 322 ВАТ «Сумське НВО ім. М.В. Фрунзе» визначено виробником та виконавцем послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води в межах території обслуговування, визначеної додатком № 1 до даного рішення, у тому числі для житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Рішенням виконавчого комітету Сумської міської ради від 18.06.2019 № 322 ПАТ «Сумське НВО» визначено виробником та виконавцем комунальних послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води у межах території, визначеної додатком № 1 до даного рішення, у тому числі для житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . На виконання вимог Закону України «Про теплопостачання» та Закону України «Про житлово-комунальні послуги» належним чином надавалися відповідачеві послуги з постачання теплової енергії. В порушення вимог законодавства відповідач отримані послуги з централізованого опалення, поставки теплової енергії оплатила не в повному обсязі, внаслідок чого у відповідача виникла заборгованість з оплати послуг з централізованого опалення та постачання теплової енергії за період з серпня 2012 року по грудень 2020 року у сумі 21287,82 грн. Згідно пункту 1 рішення виконавчого комітету Сумської міської ради від 27.10.2008 року №550 позивачу було встановлено двоставковий тариф, який складається з плати за приєднане теплове навантаження і плати за спожиту теплову енергію. Розмір місячної абонентської плати для квартири відповідача становить 22грн.65коп. Пунктом 6 частини 1 статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що індивідуальним споживачем є фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. Відповідно до п. 2 п.п. 5 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний - оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. В той же час, частина 3 статті 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 2189-VIII передбачає, що дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Враховуючи викладене, [PERSON] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , несе відповідальність за зобов`язаннями з оплати отриманих нею житлово-комунальних послуг. Просить суд стягнути з [PERSON] на користь АТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» заборгованість за надані послуги з постачання теплової енергії (централізованого опалення) у сумі 21287,82 грн. та заборгованість з абонплати в сумі 533,60грн. У судовому засіданні представник відповідачки [PERSON] - [PERSON] позовні вимоги про стягнення заборгованості за послуги з постачання теплової енергії (централізованого опалення) та абонплати не визнав, надав відзив на позовну заяву, у якому зазначив, що квартира за адресою: [ADDRESS] , була придбана [PERSON] 22.08.2012 року. Чинним законодавством не передбачено обов`язку покупця квартири сплачувати борги попередніх власників (наймачів) квартири за отримані ними раніше житлово-комунальні послуги, якщо це прямо не оговорено в договорі купівлі-продажу. Оскільки договором купівлі-продажу квартири від 22.08.2012 року не передбаченого обов`язку покупця сплатити борги попереднього власника квартири, то вимоги позивача щодо сплати заборгованості за період з вересня 2001 року до 22.08.2012 року є незаконними. Крім того як вбачається з позовної заяви та доданих розрахунків позивачем заявлені позовні вимоги з порушеним строків позовної давності. Зокрема, частина позовних вимог за період з вересня 2001 року по грудень 2017 року включно в сумі 25327, 64 грн. заявлена з пропуском трирічного строку позовної давності, а саме: по платі за послуги з централізованого опалення та постачання теплової енергії: 9070, 46 грн.; по платі з послуги з постачання гарячої води: 15723,58 грн.; по абонплаті: 533,60 грн. Таким чином у задоволенні частини позовних вимог на суму 25327,64 грн. необхідно відмовити в зв`язку з пропуском строку позовної давності. Щодо іншої частини позовних вимог в сумі 26489,00 грн., що заявлена в межах строку позовної давності зазначає, що по платі за послуги з централізованого опалення та постачання теплової енергії позивачем не надано обґрунтованого розрахунку в розрізі кожного щомісячного платежу. З наданих позивачем документів не можливо достовірно встановити правильність проведених нарахувань. Позивачем не надано доказів фактичного обсягу споживання теплової енергії, в зв`язку з чим надані розрахунки є необґрунтованими і не повинні прийматись судом як докази. Крім того по платежу «Абонплата» на суму 533,60 грн. позивачем взагалі не надано жодних обґрунтувань щодо законності нарахування такого платежу. У письмових запереченнях, які надійшли до суду Зазначив, що надані позивачем докази - акти споживання теплової енергії за період з листопада 2018 року по грудень 2020 року, подані позивачем з порушенням строків, встановлених ст.83 Цивільного процесуального кодексу України, а тому не повинні бути прийняті судом. Позивачем не надано доказів знищення актів споживання теплової енергії за період до квітня 2018 року, а саме: акту на знищення документів. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив задовольнити. Заборгованість відповідача, що є предметом стягнення в межах даної справи, виникла за період виключно після придбання відповідачем квартири у серпні 2012 року. Попередній власник квартири на момент її продажу не мав заборгованості перед позивачем. Згідно пункту 1 рішення виконавчого комітету Сумської міської ради від 27.10.2008 № 550 з додатками № 1,2,3, для нарахування плати для населення за виробництво, транспортування та постачання теплової енергії для централізованого опалення Позивачу було встановлено двоставковий тариф, який складається з плати за приєднане теплове навантаження і плати за спожиту теплову енергію. Плата за приєднане теплове навантаження нараховується як при відсутності, так і при наявності теплолічильника щомісяця протягом року за тарифом, встановленим в гри за 1 кв.м. опалювальної площі. Нарахування за надані послуги з централізованого опалення проводяться AT «Сумське НВО» на підставі пункту 12 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630. Пункт 12 Правил встановлює, що у разі встановлення будинкових засобів обліку теплової енергії споживач оплачує послуги згідно з їх показаннями пропорційно опалюваній площі (об`єму) квартири (будинку садового типу) за умови здійснення власником, балансоутримувачем будинку та/або виконавцем заходів з утеплення місць загального користування будинку. В житловому будинку за адресою [ADDRESS] встановлено загальнобудинковий засіб обліку теплової енергії, за показаннями якого визначається загальний обсяг теплової енергії, поставленої до вказаного будинку. На підставі показань вказаного засобу обліку теплової енергії представником позивача та відповідальною особою з числа мешканців будинку за адресою [ADDRESS] щомісяця складаються та підписуються акти споживання теплової енергії. У відповідності до пункту 33 Правил, у разі неналежного надання або ненадання послуг виконавцем споживач повідомляє про це виконавця. Пунктами 34-39 Правил передбачено, що у разі незгоди з споживач має право на складання акту-претензії. Проте відповідні акти-претензії відповідачем протягом усього періоду володіння квартирою (тобто з 2012 року) не складались. Відповідач жодного разу не зверталася до позивача з вимогою про перерахунок вартості послуг або з заявами про незгоду з розміром нарахувань. Відповідач фактично отримувала житлово-комунальні послуги, та не оплачувала їх вартість з 2012 року, беручи до уваги поважність причин не подання позовної заяви, просить суд визнати поважними причини пропуску позовної давності та поновити строк позовної давності в частині позовних вимог про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення та постачання теплової енергії в сумі 9070,46 грн та заборгованості з абонплати у сумі 533,60 грн. Ухвалою суду від 24.05.2021 року за заявою представника позивача позовну заяву Акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» до [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з постачання теплової енергії (централізованого опалення), постачання гарячої води та абонплати, залишено без розгляду в частині вимог про стягнення заборгованості за послуги з постачання гарячої води в сумі 29995 грн. 22 коп. Суд, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково, з таких підстав: Судом установлено, що рішенням виконавчого комітету Сумської міської ради № 376 від 15.08.2000 Дирекцію «Котельня північного промвузла» ВАТ «СМВО ім. Фрунзе» з 01.07.2000 року визнано надавачем послуг по теплозабезпеченню населення Північної частини міста Суми та затверджено тарифи, згідно з якими здійснювалося нарахування оплати за спожиті послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання для населення (а.с. 16). Рішенням виконавчого комітету Сумської міської ради від 20.05.2011 № 322 ВАТ «Сумське НВО ім. М.В. Фрунзе» визначено виробником та виконавцем послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води в межах території обслуговування, визначеної додатком № 1 до даного рішення, у тому числі для житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Рішеннями Виконавчого комітету Сумської міської ради № 322 від 20.05.2011 та № 322 від 18.06.2019 Публічне акціонерне товариство «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» визнано виробником та виконавцем послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води в межах території обслуговування, визначеної додатком № 1, у тому числі багатоквартирного житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с. 21). Відповідач [PERSON] зареєстрована та є власником квартири за адресою: [ADDRESS] , разом з нею зареєстрована донька - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується довідкою Управління «ЦНАП у м.Суми», договором купівлі-продажу квартири (а.с. 33, 45). Відповідач [PERSON] є власником квартири з 22.08.2012 року. Позивачем на виконання вимог Закону України «Про теплопостачання» та Закону України «Про житлово-комунальні послуги» належним чином надавалися відповідачу послуги з постачання теплової енергії. Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки визначено Законом України «Про житлово-комунальні послуги». Статтею 1 вказаного Закону визначено, що виконавцем є суб`єкт господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальної послуги споживачу відповідно до умов договору. Однак, відповідно до п.1) ч.1 ст.7 цього Закону споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. До житлово-комунальних послуг належать комунальні послуги, зокрема, послуги з постачання теплової енергії. Згідно з ст.9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Позивачем надавалися послуги з постачання теплової енергії (централізованого опалення) за адресою: [ADDRESS] , згідно з рішеннями виконавчого комітету Сумської міської ради. В житловому будинку за адресою [ADDRESS] встановлено загальнобудинковий засіб обліку теплової енергії, за показаннями якого визначається загальний обсяг теплової енергії, поставленої до вказаного будинку. На підставі показань вказаного засобу обліку теплової енергії представником позивача та відповідальною особою з числа мешканців будинку за адресою [ADDRESS] щомісяця складаються та підписуються акти споживання теплової енергії (а.с.69-84). Згідно з п. 33 Правил, у разі неналежного надання або ненадання послуг виконавцем споживач повідомляє про це виконавця. Пунктами 34-39 Правил передбачено складання акту-претензії про неналежне надання або ненадання послуг. Проте відповідні акти-претензії відповідачем протягом усього періоду володіння квартирою (тобто з 2012 року) не складались. Відповідач жодного разу не зверталася до позивача з вимогою про перерахунок вартості послуг або з заявами про незгоду з розміром нарахувань. Згідно з п.18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної і гарячої води та водовідведення, затверджених постановою КМУ від 21.07.2005 року №630 (далі - Правила) розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлено інший строк. Відповідач своєчасно та у повному обсязі не здійснювала оплату за надані послуги з постачання теплової енергії, в результаті чого за адресою: [ADDRESS] , відповідно до довідки про заборгованість за період з серпня 2012 року по листопад 2020 року включно утворилась заборгованість з постачання теплової енергії (централізованого опалення) у сумі 21287,82 грн. (а.с. 12-13). Доказів погашення боргу відповідачем надано не було. Згідно з ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Відповідачем [PERSON] під час розгляду справи судом було заявлено клопотання про застосування строків позовної давності. Так, відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, в межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно з ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Частиною першою статті 261 ЦК України передбачено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Позивач просить суд поновити строк позовної давності в частині стягнення плати за послуги з централізованого опалення та постачання теплової енергії. Зазначені позивачем причини пропуску строку позовної давності через складне фінансове становище Товариства, не є поважними, оскільки фінансовий стан Товариства не свідчить про неможливість своєчасного звернення до суду, враховуючи, що відповідачка не сплачувала за надані послуги з 2012 року. Накладення арешту на рахунки позивача, яке мало місце в 2019 та 2020 роках, не впливало на можливість звернення до суду для стягнення заборгованості за періоди 2012-2018 роки. Підстав для поновлення строку позовної давності суд не вбачає. Позивачем заявлені вимоги до [PERSON] про стягнення заборгованості з постачання теплової енергії (централізованого опалення) за період з серпня 2012 року по листопад 2020 року включно в сумі 21287грн.82коп. (а.с.12-13, 65). Отже, є правомірними вимоги позивача до [PERSON] за період з січня 2018 року по листопад 2020 року. Оплату за надані послуги в січні 2018 року відповідач повинна була здійснити в строк до 20 лютого 2018 року. Позов поданий до суду 19.02.2021 року. Строк позовної давності до вимог з серпня 2012 року по 31.12.2017 року минув. Згідно з пунктом 1 рішення виконавчого комітету Сумської міської ради від 27.10.2008 року №550 для нарахування плати для населення за виробництво, транспортування та постачання теплової енергії для централізованого опалення позивачу було встановлено двоставковий тариф, який складається з плати за приєднане теплове навантаження і плати за спожиту теплову енергію. Плата за приєднане теплове навантаження нараховується як при відсутності, так і при наявності теплолічильника щомісяця протягом року за тарифом, встановленим за 01 кв.м опалювальної площі (а.с.67-68). Розмір плати за приєднане теплове навантаження (місячної абонентської плати) становив 0,76грн. за 1 кв.м. Розмір місячної абонентської плати для квартири відповідача становив 22грн.65коп. Заборгованість з абонплати в сумі 533,60грн. нарахована відповідачу за період з серпня 2012 року по липень 2014 року включно. У зв`язку з заявою відповідача про застосування строку позовної давності, вимоги про стягнення абонплати в сумі 533,60грн. задоволенню не підлягають. Між сторонами виникли зобов`язальні правовідносини в сфері надання житлово-комунальних послуг, що регулюються Цивільним кодексом України. Відповідно до ст. ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Таким чином, з наданих позивачем в обґрунтування позовних вимог доказів вбачається, що [PERSON] отримала від АТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» послуги з постачання теплової енергії (централізованого опалення) за адресою: [ADDRESS] , однак плату за них по встановленим тарифам своєчасно не здійснила, в результаті чого виникла заборгованість за період з 01.01.2018 року по 30.11.2020 року в розмірі 12217,36грн. Тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума заборгованості за надані послуги в розмірі 12217,36 грн. Представником позивача при зверненні до суду з позовом сплачено 2270 грн., судового збору. Позовні вимоги АТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» задоволені частково в сумі 12217 грн. 36 коп., отже з відповідача [PERSON] , на користь АТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» підлягає стягненню 535 грн. 22 коп. в відшкодування судового збору пропорційно до задоволеної частини позовних вимог.

Outcome: partial