Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-13 00:00:00

Позивач [PERSON] у листопаді 2018 року звернувся в суд з позовом про розірвання шлюбу між ним та відповідачем [PERSON] посилаючись на те, що подружнє життя у них не склалося. Вони люди різних характерів та поглядів на життя, через що в сім`ї часто виникали сварки та непорозуміння. Відповідач постійно пред`являє йому необгрунтовані претензії, постійно ганьбить, ображає його, принижує честь та гідність, що робить спільне життя нестерпним. Зазначив, що від постійних суперечок та скандалів у позивача погіршилося самопочуття та психічний стан, він перебуваю в стані постійного стресу. Відповідачка намагається ускладнити його спілкування з неповнолітнім сином, не бажає, щоб він брав участь у вихованні дитини. Спільне господарство ними не ведеться вже тривалий час. Фактичні шлюбні відносини припинені вже досить давно, втрачені всі фізичні та духовні зв`язки. Позивач бажає створити нову сім`ю. Вважає, що шлюб між ними існує формально, а тому просить його розірвати. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю та просить суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання також не з`явилася та про причину неявки суд не повідомила, хоча про день та час розгляду справи повідомлялася вчасно та належним чином. Попередньо відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву, згідно якого вона позовні вимоги не визнає, на розірвання шлюбу не погоджується. Також вказує на те, що вони проживають разом, ведуть спільне господарство, спільно виховують дітей, у грудні 2018 року їздили на відпочинок. Наведене позивачем у позовній заяві не підтверджено доказами. Відповідач вважає, що збереження шлюбу є можливим і доцільним. Ухвалою суду від 27 грудня 2018 року, з метою збереження сім`ї сторонам надавався строк на примирення. Суд, дослідивши та оцінивши докази по справі, встановив. [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі із 21 листопада 1998 року, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим повтороно 26 вересня 2018 року Тернопільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області. У даному шлюбі народилося двоє дітей: син - [PERSON] , [INFO] , та син - [PERSON] , [INFO] .. Судом із пояснень позивача з`ясовано, що сторони не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства, вони втратили почуття взаєморозуміння та любові один до одного, стали чужими людьми. У наданий судом термін на примирення сторони не вжили заходів для збереження сім`ї. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, оскільки не бажає проживати у шлюбі разом з відповідачем. Сумісне життя подружжя і збереження сім`ї є неможливим. Шлюб існує лише формально. Згідно із ч.1 ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.1 ст.55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Положеннями частини третьої та четвертої статті 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням прав дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість. За таких обставин, суд вважає, що шлюб слід розірвати так, як подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, оскільки порушує його особисті права та законні інтереси. На підставі наведеного та

Outcome: approved