Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася у Вугледарський міський суд Донецької областіз позовом про визначення порядку користування квартирою, розподіл особового рахунку між співвласниками квартири до відповідача-1 [PERSON], відповідача-2 [PERSON], відповідача-3 ОСББ «Юность-Вугледар», відповідача-4 КП «Тепломережа Вугледарської міської ради». Позивач обґрунтовує свої позовні вимоги тим, що [ADDRESS] належить їй відповідачу-1 [PERSON] та її неповнолітній доньці відповідачу-2 [PERSON], [INFO], на праві власності в рівних частках. Вказана квартира складається з двох кімнат загальною площею 44,20 кв.м. та житловою площею 29,1 кв.м. Позивач мешкає в кімнаті яка має площу 14,8 кв.м., а відповідач-1 разом з відповідачем-2 мешкають у іншій кімнаті площею 14,3 кв.м., інша частина житла знаходиться у спільному користуванні. Особовий рахунок на комунальні послуги оформлено на позивача. Позивач бажає розділити рахунок між співвласниками, але для цього необхідно укласти нотаріально посвідчений договір про користування квартирою, на що відповідач-1 не погоджується, тому позивач вирішила звернутися в суд для захисту своїх прав. Позивач просить суд встановити наступний порядок користування квартирою № 3 у будинку № 27 по вул. 13 Десантників в м. Вугледар Донецької області, виділивши у користування їй кімнату площею 14,8 кв.м., а відповідачу-1 та неповнолітній відповідачу-2 кімнату площею 14,3 кв.м. Крім цього позивач просить зобовязати відповідача-3 та відповідача-4 розподілити особові рахунки на оплату житлово-комунальних послуг, що надаються у зазначену квартиру між нею та відповідачем-1 відповідно до встановленого рішенням суду порядку користування квартирою. Позивач під час судового засідання свої позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити. Представник позивача в судовому засіданні просив суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, зауважував на неможливості розділити особовий рахунок без судового рішення оскільки немає згоди співвласника бо він виїхав проживати в місто Донецьк. Відповідач-1 в судове засідання не з'явилась, під час судового засідання в розмові з головуючим суддею по телефону [NUMBER] повідомила, що їй відомо про час розгляду справи, приїхати в судове засідання не може бо не має перепустки, згодна з розподілом рахунку, іншу частину позову не визнала, просила розглянути справи без її участі. Представник відповідача-3 в судове засідання не з'явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечувала. Представник відповідача-4 в судовому засіданні проти позовних вимог не заперечував, погодився розподіли особовий рахунок за рішенням суду. Судом встановлено що позивачу, відповідачу-1 та відповідачу-2 належать на праві спільної часткової власності квартира [ADDRESS], в рівних частинах по 1/3, що підтверджується Свідоцтвом про право власності на квартиру № 04227 від 20 листопада 2008 року та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 22043555 (а.с. 6-7). Позивач, відповідач-1 та відповідач-2 мешкали в [ADDRESS], що підтверджується довідкою № 851 від 11.11.2015 року виданою ОСББ «Юность-Вугледар» Відповідач 1 зареєстрована проживаючою за адресою: [INFO] (а. с. 8). На даний час відповідачі 1 і 2 проживають в [INFO]. Відповідно до Технічного паспорту на квартиру [ADDRESS] в міст Вугледар, квартира має дві кімнати перша площею 14,8 кв.м., а друга площею 14,3 кв.м., загалом 29,1 кв.м. жилої площі, а загальна площа квартири 44,2 кв.м., при цьому кімната площею 14,8 кв.м. (зала) є прохідною (а.с. 28-29). Суд, вислухавши позивача і його представника, дослідивши матеріали справи, вивчивши всі наявні докази, їх належність та допустимість, вважає, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити: Згідно ч. ч. 1, 4 та 5 ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Примусове відчуження об'єктів права приватної власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності, на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього і повного відшкодування їх вартості. Примусове відчуження таких об'єктів з наступним повним відшкодуванням їх вартості допускається лише в умовах воєнного чи надзвичайного стану. Згідно ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Частино 1 ст. 318 ЦК України встановлено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. За п. 1 ч. 2 ст. 318 ЦК України власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно ч. ч. 1 та 2 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ч. 1 ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Згідно ч. 1 ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Відповідно до ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Судом встановлено, що позивач не є єдиним власником квартири, а володіє лише часткою 1/3 квартири, тому суд не може задовольнити вимогу позивача про визначення порядку користування квартирою, бо це відбувається лише за згодою співвласників, а така згода не була надана. Крім того позивач просить суд встановити право користування нею 1/2 частиною квартири за умови, що в її власності знаходиться лише 1/3. Якщо суд задовольнить її вимоги він порушить право користування як складову права власності відповідача-1 та відповідача-2 на цю квартиру. Також суд не може задовольнити вимогу позивача щодо зобовязання розділити рахунки на житлово-комунальні послуги до відповідача-3 та відповідача-4, бо таке розділення робиться за згодою та заявою власників квартири відповідно до ст. 104 ЖК України. На підставі викладеного ст. ст. 41 Конституції України, ст. ст. 316-318, 321, 355, 356, 358 ЦК України, ст. 104 ЖК України,

Outcome: dismissed