Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-22 00:00:00

Позивач [PERSON] у січні 2021 року звернувся до суду з позовом до Пирятинської міської ради Полтавської області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що [INFO] у м. Саки АР Крим померла його теща [PERSON] . Проживала та померла [PERSON] в помешканні своєї доньки [PERSON] (дружини позивача), бо остання забрала її до себе для догляду за літньою жінкою. [PERSON] відповідно до ст. 549 ЦК УРСР після смерті матері прийняла спадщину шляхом фактичного вступу у володіння спадковим майном, оскільки правовстановлюючий документ на спадкове майно - сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ПЛ №0065424 від 17.04.2001 знаходиться в неї «на руках». Оформити спадщину після смерті матері їй перешкоджало відсутність у неї свідоцтва про народження. [INFO] [PERSON] померла. Після її смерті спадщину прийняв її чоловік [PERSON] . Позивач звернувся до міської державної нотаріальної контори у м. Саки, де 21.11.2002 було заведено спадкову справу 258/2002. Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 24.09.2020 був встановлений факт родинних відносин між його дружиною та її матір`ю. Оскільки законом не передбачено заведення кількох спадкових справ щодо одного спадкоємця, то позивач не звертався із заявою про відкриття нової спадкової справи на території України після окупації Криму. Ці обставини є перешкодою в отриманні ним свідоцтва про право на спадщину у нотаріальному порядку. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Доповнив, що на його запит Державний нотаріальний архів Херсонської області повідомив, що нотаріальні документи АР Крим на зберігання архіву не передавалися. В зв`язку з тим, що спадкова справа після смерті [PERSON] була заведена на території АР Крим і на даний час знаходиться на окупованій території, будь-який інший нотаріус на території України не може видати позивачу свідоцтво про право на спадщину на майно померлої дружини. Представник відповідача - Пирятинської міської ради Полтавської області у судове засідання не з`явився, надіслав до суду листа про слухання справи у його відсутність, при розгляді справи покладається на розсуд суду. Третя особа, що не заявляє самостійні вимоги на предмет спору - [PERSON] , у судовому засіданні позовні вимоги визнала, пояснила, що позивач є її рідним батьком і проживає на окупованій території АР Крим. Після смерті [INFO] їх матері [PERSON] спадщину прийняв її чоловік - позивач [PERSON] . Вони із сестрою як спадкоємиці померлої першої черги за законом подали в нотаріальну контору заяви про відмову від спадщини на користь батька. Інших спадкоємців, які б прийняли спадщину після смерті матері, немає. Суд, заслухавши представника позивача, третю особу, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи із наступного. Так, відповідно до статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено: [INFO] у м. Саки АР Крим померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про їїсмерть (а. с. 6 на звороті). Внаслідок її смерті відкрилася спадщина у виді права на земельну частку (пай), у землях, які належали КСП «Зоря» на території Білоцерківської сільської ради Пирятинського району Полтавської області, розміром 4,99 в умовних кадастрових гектарах, відповідно до Сертифікату на земельну частку (пай) серії ПЛ №0065424, виданого на ім`я [PERSON] на підставі розпорядження Пирятинської РДА від 04.12.1996 року №351 та зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 406 від 16.05.2001 року (а.с.11). Спадщину після смерті [PERSON] відповідно до ст. 549 ЦК УРСР (в ред.1963 року) прийняла її донька [PERSON] шляхом фактичного вступу у володіння спадковим майном (оригінал правовстановлюючого документу на земельну частку (пай) знаходився у неї «на руках»), проте спадщину після смерті матері не оформила. Згідно з витягу зі Спадкового реєстру спадкова справа на майно померлої [PERSON] не заводилася (а.с.21). Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 24.09.2020 був встановлений факт родинних відносин, а саме, що [PERSON] , яка померла [INFO] є матір`ю [PERSON] ,1937 року народження, яка померла [INFO] (а.с.9-10). [PERSON] померла [INFO] (а.с.6). Позивач як спадкоємець померлої за законом першої черги звернувся у встановлений законом шестимісячний строк із заявою про прийняття спадщини до Сакської міської державної нотаріальної контори АР Крим, де 21.11.2002 було заведено спадкову справу 258/2002 та внесено до Спадкового реєстру реєстраційний запис № 2485247 (а.с. 21 на звороті). Свідоцтво про право на спадщину за місцем заведення спадкової справи йому не видавалося. [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Пирятинського районного нотаріального округу Полтавської області Михайліченко Т.М. по питанню оформлення спадкових прав на майно померлої [PERSON] . Проте позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину з посиланням на п.4 глави 10 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Мінюсту України №295/6 від 22.02.2012, відповідно до якого при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом нотаріус перевіряє наявність підстав для закликання до спадкування за законом осіб, які подали заяви про видачу свідоцтва. Здійснити ці дії, а отже і видати свідоцтво про право на спадщину належному спадкоємцю може лише нотаріус, де заведена та зберігається спадкова справа (а.с.20). Державний нотаріальний архів Херсонської області повідомив представника позивача, що нотаріальні документи АР Крим після окупації території АР Крим на зберігання архіву не передавалися (а.с.22). Законодавством України не передбачена можливість заведення кількох спадкових справ щодо одного спадкодавця. Вищевказані обставини унеможливлюють оформлення позивачем спадщини у нотаріуса в позасудовому порядку. Відповідно до статті 1218 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Право на спадкування відповідно до ч.3 ст.1223 ЦК України виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.1 ст. 81 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Відповідно до п. 17 Перехідних положень Земельного кодексу України сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. В разі смерті власника такого сертифіката, спадкування права на земельну частку (пай) здійснюється за нормами цивільного законодавства. За правилами ч.1 ст. 529 ЦК УРСР в ред. 1963 року (яка діяла на момент відкриття спадщини), при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Єдиним спадкоємцем майна померлої [PERSON] , який прийняв спадщину, є її чоловік [PERSON] , що підтвердила у судовому засіданні його дочка, залучена до справи як третя особа, що не заявляє самостійні вимог, [PERSON] . На підставі викладеного та враховуючи, що позивачу з незалежних від нього причин відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті дружини [PERSON] на майно, яке вона успадкувала після смерті своєї матері [PERSON] , але ніхто, крім нього на спадщину не претендує і він бажає її прийняти, при цьому обраний позивачем спосіб захисту його прав є належно обраним, суд вважає за можливе визнати за позивачем у порядку спадкування за законом після смерті [INFO] його дружини [PERSON] , право на земельну частку (пай) у землях, які належали КСП «Зоря» на території Білоцерківської сільської ради Пирятинського району Полтавської області, розміром 4,99 в умовних кадастрових гектарах, відповідно до Сертифікату на земельну частку (пай) серії ПЛ №0065424, виданого на ім`я [PERSON] на підставі розпорядження Пирятинської РДА від 04.12.1996 року №351 та зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 406 від 16.05.2001 року.

Outcome: approved