Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-29 00:00:00

Позивач [PERSON] пред'явила до суду позов до відповідачів [PERSON], [PERSON] про визнання їх такими, що втратили право на користування житловим приміщенням, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS]. В обґрунтування позову вказано, що їй на підставі ордера про право на заняття жилого приміщення надана квартира [ADDRESS]. Позивач на даний час є квартиронаймачем зазначеної квартири. В 1991 році її рідна донька [PERSON] уклала шлюб із [PERSON], та в 1992 році у них народився [PERSON] Відповідач [PERSON] є зятем позивача, а відповідач [PERSON] - онуком. В 2008 році донька з чоловіком та сином виїхали до Республіки Ємен на постійне місце проживання та з того часу відповідачі в квартирі не проживають, участі в утриманні житла не приймають, а тому позивач просила суд визнати відповідачів такими, що втратили право на користування зазначеним житловим приміщенням. Позивач в судове засідання не з»явилась. Суду подала письмову заяву про розгляд справи без її участі. Просила позов задовольнити з викладених в ньому підстав, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідачі, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, до суду не з'явились, не повідомивши про причини неявки. Відзиву на позовну заяву не подавали. Враховуючи викладене, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи, а також суд ухвалив про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] проживає в [ADDRESS] на підставі ордеру на жиле приміщення № 29785 серії Б (а.с.6). Згідно із довідкою ОСББ «Китаїв» № 17 від 27.01.2017 року, в квартирі [ADDRESS], фактично проживає одна особа та зареєстровані шість осіб , а саме: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]., [PERSON]. (а.с.5). Відповідно до актів від 27.01.2017 року, від 18.05.2018 року, виданого ОСББ «Китаїв», комісією було проведено обстеження за адресою: [ADDRESS], на предмет проживання [PERSON], [PERSON] за вказаною адресою. Під час обстеження встановлено, що останні за вказаною адресою не проживають з 2008 року (а.с.4). Статтею 64 Житлового Кодексу Української РСР визначено, що до членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім'ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов'язки, як наймач та члени його сім'ї. Відповідно до ст. 71 Житлового Кодексу Української РСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Згідно із ст. 72 Житлового Кодексу Української РСР визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місце проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі, зокрема, судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Судом не здобуто жодних доказів про поважність причин непроживання відповідачів у житловому приміщенні, а також доказів на спростування обґрунтувань позову з боку відповідачів суду надано не було. Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що судом встановлено, що відповідачі відсутні у житловому приміщенні понад шість без поважних на це причин, суд вважає, що в силу ст. 72 ЖК Української РСР, позов є обґрунтованим та законним, в зв»язку з чим підлягає задоволенню в повному обсязі. На підставі наведеного, відповідно до ст. ст. 64, 71, 72, 129 Житлового Кодексу Української РСР,

Outcome: approved