Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-02 00:00:00

Позивач [PERSON] , через свого представника, адвоката Яцюк М.В., звернувся в Придніпровський районний суд м. Черкаси з позовом до [PERSON] про зміну способу стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 12.12.2020 року Придніпровським районний судом м. Черкаси ухвалено рішення, яким присуджено стягнення аліментів на дитину з відповідача на користь позивача в розмірі 2500,00 грн. Не погоджуючись із рішенням суду, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку. 20.02.2020 року Черкаським апеляційним судом рішення було змінено та вирішено присудити стягнення аліментів в розмірі 1500,00 грн. Вказала, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СУ України, зміна розміру аліментів може мати під собою і зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька на розмір аліментів у твердій грошовій сумі та навпаки. Крім того зазначає, що визначаючи частку заробітку (доходу) відповідача, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, суд враховує стан здоров`я дитини, яка часто хворіє; відсутність даних про незадовільний стан здоров`я платника аліментів; його матеріальне становище (відповідач офіційно працює та отримує заробітну плату); відсутність даних про наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини,батьків, доньки,сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування майна та майнових прав, у т.ч. рухомого та нерухомого майна, грошових коштів,виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав. Зауважила, що враховуючи дохід відповідача, розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, встановлений на даний час, рівність прав як позивача, так і відповідача щодо обов`язків по вихованню та утриманню дитини, можливість відповідача сплачувати аліменти, відсутність проблем зі здоров`ям, слід встановити аліменти в розмірі ј частини всіх видів заробітку (доходу), і який на даний час буде вищим за встановлений розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Враховуючи вищезазначене, позивач просить суд, - змінити призначений за рішенням Придніпровського районного суду м.Черкаси та Черкаського апеляційного суду по справі №711/7607/19 розмір (спосіб стягнення) аліментів, який підлягав стягненню з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дитини: сина - [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі 1500 грн. на дитину щомісяця, починаючи з 21.12.2018 року і до досягнення дитиною повноліття та в подальшому стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина - [PERSON] , [INFO] в розмірі ј частини від заробітку (доходу) відповідача на дитину щомісяця, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Крім того, зауважила, що попередній розрахунок судових витрат позивача складається із: 2000,00 - оплата правової допомоги адвоката; 100,00 грн. - оплата поштових послуг. Ухвалою суду від 23.10.2020 позовну заяву прийнято, відкрито провадження у справі та призначено її до судового розгляду. Дана цивільна справа визнана судом малозначною і розглядається у порядку спрощеного позовного провадження із повідомленням сторін. Сторонам встановлено строк для подачі заяв по суті справи. Крім того, сторони заперечень щодо такого порядку розгляду справи не надали (а.с. 25). Відзив на позов не подано. Позивач [PERSON] та її представник адвокат Яцюк М.В. в судове засідання не з`явилися, повідомлялися про місце, день та час розгляду справи у відповідності до вимог закону. 03.02.2021 засобами електронному сервісу до суду надійшло клопотання представника позивача адвоката Яцюк М.В., зі змісту якої - позивач та його представник дійсно обізнані про місце, день та час розгляду справи завчасно, проте у зв`язку із зайнятістю адвоката в іншому судовому засіданні, він не може взяти участь у судовому засіданні по даній справі. Просив проводити судовий розгляд без участі позивача та його представника, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, адже вважає їх законними та обґрунтованими. Не заперечував проти винесення заочного рішення в разі неявки у судове засідання відповідача. Крім того, вказав, що докази судових витрат позивача, у зв`язку з відсутністю адвоката у судовому засіданні, відповідно до вимог ЦПК України буде подано протягом 5-ти днів з дня винесення рішення у даній справі. У судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнав у повному обсязі, обґрунтовуючи наступними поясненнями: так, тривалий час, починаючи з 2018 року, [PERSON] не вперше позивається до нього до суду, домовитися з нею в інший спосіб - неможливо. Черкаський апеляційний суд, змінивши рішення суду першої інстанції, яким зменшив стягнення з нього аліментів на користь [PERSON] у твердій грошовій сумі з 2500,00 грн. із щорічною індексацією відповідно до закону - на 1500,00 грн. із щорічною індексацією відповідно до закону, щомісяця, на утримання малолітньої дитини, але таке рішення не задовольнило позивачку. Зауважив, що кожного разу позивачка бажає, щоб він як відповідач, сплачував усі судові витрати, що є неможливим, враховуючи його матеріальний стан. Кожного місяця він справно перераховує кошти зі своєї банківської картки на картку позивачки (має відповідні платіжні документи) в грошовій формі, як того бажала позивач і суму, яку визначив суд апеляційної інстанції (постанова Черкаського апеляційного суду від 20.02.2020 року по справі №711/7607/19). Крім того, вказав, що з 2018 року має статус безробітного, до січня 2021 року перебував на обліку у Черкаському міському центрі зайнятості, через що не має можливості сплачувати більше, як того бажає [PERSON] Сума 1500,00грн. з індексацією з початком 2021 року становить 1600,00 грн. на місяць, та є більшою за 50% від прожиткового мінімуму для дитини 11 років, а саме: з 01.01.2021 року по 30.06.2021 року прожитковий мінімум для дитини від 6 до 8 років складає 2395,00 грн. (50% від цієї суми становить - 1197,50 грн.) Додав, що з 13.01.2021 року працює на посаді адміністратора ТОВ «Черкаси Палац», заробітна плата його становить - 6000,00 грн., що підтвердив відповідною довідкою за №13/21 від 13.01.2021 року, яку надав суду. Таким чином вважає, з огляду на викладене вище, що звернення позивачки з даним позовом до суду - є безглуздим. Зауважив, що позивачка є безробітною і перебувала на обліку у Черкаському міському центрі зайнятості. Відповідно до ст.141 СК України, утримання батьком і матір`ю дитини має бути рівним. Дана позовна мала б зміст, якби позивач мала вищу заробітну плату або дохід, який перевищує 6000,00 грн. на місяць і надала б суду докази про це. Підкреслив, що вважає безпідставним розглядати справу про зміну способу стягнення аліментів, оскільки позивачем до суду не надано доказів її або його заробітку, зміни матеріального стану, який враховується при стягненні аліментів. Заборгованості зі сплати аліментів він не має. Більш того, позивач свідомо поставила себе у становище такої, що потребує матеріальної допомоги, так як від дня народження дитини ( [INFO] ) не намагалася знайти роботу, не працювала і перебуваючи в шлюбі з ним, так і після розірвання шлюбу. [PERSON] є здоровою, не є особою з інвалідністю, тобто - є працездатною людиною, яка звикла жити за рахунок інших осіб, ніяких пільг вона не має. На його думку, до такої особи може бути застосовано позбавлення права на утримання або обмеження його строком, відповідно до ч.4 ст.83 СК України. Отже, зважаючи на викладені вище обставини, просив позов [PERSON] залишити без задоволення, оскільки вважає його безпідставним, надавши суду свої пояснення і в письмовій формі. Заслухавши пояснення відповідача, врахувавши думку позивача та його представника, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи в їх сукупності, всебічно, повно та об`єктивно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено у судовому засіданні, сторони по даній справі мають спільну дитину, сина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується даними рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 12.12.2019 року по справі №711/7607/19, яке набрало законної сили 20.02.2020 року (а.с.13-17). Спір про місце проживання дитини, а також щодо батьківства дитини між сторонами відсутній. Відповідно до рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 12.12.2019 (справа № 711/7607/19) вирішено розірвати шлюб між [PERSON] ( [INFO] , ІПН в матеріалах справи не зазначений, адреса: [ADDRESS] ) та [PERSON] ( [INFO] , ІПН [NUMBER] , адреса проживання: [ADDRESS] ), що зареєстрований 11 червня 2009 року Черкаським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, актовий запис - №610. Крім того, стягнути з [PERSON] ( [INFO] , ІПН в матеріалах справи не зазначений, адреса: [ADDRESS] ) на користь [PERSON] ( [INFO] , ІПН [NUMBER] , адреса проживання: [ADDRESS] ) аліменти на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі 2500 (дві тисячі п`ятсот) гривень щомісячно, із щорічною індексацією відповідно до закону, починаючи з 21.12.2018р. і до досягнення дитиною повноліття (а.с.13-17). Згідно з постановою Черкаського апеляційного суду від 20.02.2020 року по справі 711/7607/19, за результатами перегляду вказаного вище судового рішення в апеляційному порядку, рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 12.12.2019 (справа № 711/7607/19) - змінено в частині стягнення аліментів, стягнувши з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі 1500грн. щомісячно, із щорічною індексацією відповідно до закону, починаючи з 21.12.2018 року і до досягнення дитиною повноліття. В решті рішення суду залишено без змін. Відповідач [PERSON] з 13.01.2021 року працює на посаді адміністратора ТОВ «Черкаси Палац», з посадовим окладом 6000,00 грн., що підтверджується довідкою №13/21 від 13.01.2021 року, наявною у матеріалах справи. Відповідно до ст. 55 Конституції України та ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України). Способи захисту для даних правовідносин визначені Сімейним Кодексом України. Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ч. ч. 3, 4 ст. 77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України). Згідно із ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, - держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Аліменти - це обов`язок утримання у визначених законом випадках одним членом сім`ї інших, які потребують цього. За положеннями ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. За приписами ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Статтею 182 СК України визначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (ч. 1 ст. 183 СК України). Як передбачено статтею 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною першою статті 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. При визначенні розміру аліментів враховуються такі доходи платника аліментів як: основна заробітна плата, усі види доплат і надбавок до заробітної плати, премії та винагороди, пенсії, стипендії, допомоги по безробіттю, дивіденди та інші доходи, що передбачені Постановою Кабінету Міністрів України від 26.02.1993 № 146 «Про перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб». Згідно з пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів мати дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Сімейний Кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (частина третя статті 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених із зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки статті 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Вказана позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 05.02.2014 № 6-143цс13. Частиною першою статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зважаючи на положення абзацу 2 ч.3 ст.181 СК України, спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Тож, право стягувача аліментів щодо вибору способу стягнення аліментів - є безумовним, а тому позов підлягає до задоволення. Крім того, слід зазначити, що суд не наділений правом відмовляти стягувачу у зміні способу стягнення аліментів. При цьому, враховуючи позицію відповідача, суд звертає увагу на те, що в разі можливості у платника аліментів сплачувати їх у більшому, ніж визначено судовим рішенням розмірі, він вправі надавати кошти у більшому розмірі, або надавати добровільну допомогу в натуральній формі (одяг, харчування, оплата гуртків, секцій тощо). Заперечення відповідача, що викладені ним у поясненнях під час розгляду справи не є такими, щоб давали суду підстави для відмови у позові. Таким чином, з огляду на вищевикладені обставини, встановивши природу спірних правовідносин, надавши аналіз наявним у справі доказам,

Outcome: approved