Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-09 00:00:00

Позивач АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором і свої вимоги мотивує тим, що 29 листопада 2010 року між банком та [PERSON] було укладено договір № б/н, за яким відповідач отримала кредит у розмірі 6000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, затвердженими наказом від 06 березня 2010 року № СП-2010-256, та Тарифами банку, які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між нею та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту банк керувався п.2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Договору, на підставі яких відповідач при укладанні Договору дав свою згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміни (збільшення або зменшення) за рішенням та ініціативою Банку. Власник картрахунку зобов`язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту, що передбачено п.2.1.1.5.7 Договору. АТ КБ «ПриватБанк» свої зобв`язання за Договорром виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Однак, відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договру, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором. Так, у зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором відповідач станом на 31.05.2020 має заборгованість у розмірі 373944,76 грн, яка складається з наступного: 5840,26 грн - заборгованість за кредитом; 368104,50 грн - заборгованість по процентам за користування кредитом; від цієї суми заборгованості віднімається сума, яка була задоволена рішенням Великописарівського районного суду Сумької області від 07.10.2016 з відповідача [PERSON] на користь позивача АТ КБ «ПриватБанк», яка складала 17996,29 грн, з яких 5840,26 грн - заборгованість за кредитом; 9374,20 грн - заборгованість по процентам за користування кредитом; 1448,67 грн - заборгованість по пені; 500,00 грн - штрф (фіксована частина); 833,16 грн - штраф (процентна складова), різниця становить 358730,30 грн. Так, як на даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість за договором, що є порушенням законних прав та інтересів АТ КБ «ПриватБанк», останній просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість у розмірі 358730,30 грн. (заборгованість по процентам за користування кредитом) станом на 31.05.2020. Крім того, позивач просить стягути з відповідача на його користь судові витрати у розмірі 5380,95 грн, при цьому посилається на Закон України «Про судовий збір» та Закон України «Про Державний бюджет України на 2020 рік». У судове засідання представник позивача не з`явився, але надав письмову заяву з проханням слухати справу в його відсутність, просить позовні вимоги задовольнити, згоден на ухвалення заочного рішення суду. Відповідач у судове засідання, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце судового засідання у відповідності до ст.128 ЦПК України за її зареєстрованим місцем проживання, повторно в судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, відзив на позовну заяву не надала. Відповідно до ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що відповідач належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, але не бажає з`являтися до суду, позивач не заперечує проти проведення заочного розгляду справи, згідно ст.280 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Оскільки розгляд справи відбувався за відсутності всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд приходить висновку, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити з наступних підстав. Згідно зі ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Судом встановлено, що 29 листопада 2010 року [PERSON] заповнив анкету -заяву про приєднання до Умов і правил надання банківських послуг у «ПриватБанку» (а.с.30-31). Так, відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1 ст.1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до вимог ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. З розрахунку заборгованості, наданого позивачем, вбачається, що заборгованість до стягнення станом на 31.05.2020 становить 358730,30 грн (а.с.16-18). Згідно ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором чи законом. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 ЦК України. Обґрунтовуючи позовні вимоги, АТ КБ «ПриватБанк» зазначав, що сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов договору, та відповідач при підписанні анкети-заяви підтвердила згоду на те, що підписана заява разом з «Умови та Правила надання банківських послуг» та «Тарифами банку», складає між нею та банком Договір про надання банківських послуг. Умови та Правила надання банківських послуг, а також Тарифи банку є загальнодоступною інформацією, яка розміщена у відділеннях банку та на офіційному сайті банку. Позивачем до позову додано виписку по рахунку, довідку про видані кредитні картки, довідку про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, а також Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», Витяг з «Умов та Правил надання банківських послуг» (а.с.19-80). Крім того, позивач долучив до матеріалів позовної заяви копію рішення Великописарівського районного суду Сумської області від 07 жовтня 2016 року, відповідно до якого стягнено з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором від 29 листопада 2010 року в сумі 17996, 29 гривень, яка складається: заборгованість за кредитом - 5840, 26 гривень, заборгованість по процентам за користування кредитом - 9374,20 гривень, заборгованість за пенею та комісією - 1448,67 гривень, штраф - 833,16 гривень (процентна складова), штраф - 500,00 гривень (фіксована частина). Рішення суду вступило в законну силу 29.11.2016 року (а.с.13-15). Верховний суд в постанові по справі № 175/4753/15-ц від 06 лютого 2019 року зазначив, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється у разі пред`явлення до позичальника вимоги дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів відповідно до ст.1050 ЦК України. Верховний суд в цій же постанові вказав, що оскільки у позивача було відсутнє право повторно стягувати заборгованість за тілом кредиту, проценти та пеню, нараховані в межах строку дії кредитного договору при наявності судового рішення про стягнення цих сум, а також проценти та неустойку після закінчення строку дії кредитного договору, а вимог про застосування наслідків, передбачених ст.625 ЦК України, банк не заявляв, то у задоволенні позову слід відмовити в повному обсязі за його безпідставністю. За таких обставин, суд вважає, що в задоволенні позовних вимог Акціонерного Товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» слід відмовити. Відповідно до ст.141 ЦПК України понесені позивачем судові витрати не підлягають відшкодуванню.

Outcome: dismissed