Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-05 00:00:00

Позивач-відповідач [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], [PERSON] про визнання права власності на 1/14 частину житлового будинку, загальною площею 133 кв.м., житловою площею 64,9 кв.м., з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS], в порядку спадкування за законом, після померлого [INFO] року чоловіка [PERSON]. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначає, що є спадкоємцем після померлого чоловіка [PERSON] і прийняла спадщину, однак нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв'язку із відсутністю правовстановлюючих документів про належність майна спадкодавцеві, зокрема свідоцтва про право власності на будинок [ADDRESS]. Відповідач-позивач [PERSON] звернулася до суду із зустрічним позовом до [PERSON], [PERSON] про визнання за нею права власності на 3/14 частини житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами та добудовами, що знаходиться за адресою [ADDRESS]. В обґрунтування заявлених позовних вимог вказала, що після смерті її батька відкрилася спадщина на належну йому 1/7 частку у майні колгоспного двору - житлового будинку по [ADDRESS], на яку в рівних частках по 1/14 претендують спадкоємці першої черги спадкування за законом, а саме відповідач-позивач [PERSON] та позивач-відповідач [PERSON] Крім того, відповідачу-позивачу [PERSON] на праві власності, як члену колгоспного двору, належить 1/7 частка у вказаному будинку. У зв'язку із цим, відповідач-позивач [PERSON] просить визнати за нею право власності на 3/14 частини житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами та добудовами, що знаходиться за адресою [ADDRESS]. У судове засідання позивач-відповідач [PERSON] не з'явилась, однак подала суду заяву про слухання справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити у повному обсязі. Зустрічний позов визнає та не заперечує, щодо його задоволення. Від представника відповідача-позивача [PERSON] - [PERSON] надійшла заява про розгляд справи у відсутності відповідача-позивача [PERSON], зустрічний позов підтримують та просять його задовольнити. Відносно задоволення позову [PERSON] не заперечують. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні, щодо задоволення позовних вимог [PERSON] та зустрічного позову [PERSON] не заперечує. Дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, суд встановив наступні обставини справи. [INFO] року помер чоловік позивача-відповідача [PERSON] та батько відповідача-позивача [PERSON] - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим 17 жовтня 2004 року виконкомом Чернелево-Руської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, запис №22. Після його смерті відкрилася спадщина, яка складалася з 1/7 (2/14) частини будинковолодіння [ADDRESS]. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Судом встановлено, що позивач-відповідач [PERSON] та відповідач-позивач [PERSON] є спадкоємцями першої черги спадкового майна, відмови від прийняття спадщини не заявляли та прийняли спадщину, відповідно до вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України, оскільки на момент смерті спадкодавця проживали разом із ним, вступили в управління спадковим майном та продовжували здійснювати, щодо нього всі права та обов'язки власників, а тому вважаються такими, що прийняли спадщину. З метою оформлення права власності на вказане спадкове майно після смерті чоловіка, [PERSON] звернулась до Тернопільської районної державної нотаріальної контори для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. Постановою державного нотаріуса Захарків Т.Б. від 14 вересня 2017 року, [PERSON] відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, після смерті чоловіка [PERSON], померлого [INFO] року, у зв'язку із відсутність правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкодавцеві та державної реєстрації права власності на житловий будинок. Відповідно до довідки Чернелево-Руської сільської ради за №198 від 06 жовтня 2017 року, будинковолодіння [ADDRESS] станом на 01 липня 1990 року, було колгоспним двором, членами якого були [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Як вбачається з інформаційної довідки про технічний стан нерухомого майна від 01 червня 2017 року № 539, виданої Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації, станом на 01.06.2017 року по обліку бюро будинковолодіння [ADDRESS], рахується за: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Згідно роз'яснень Постанови Пленуму Верховного суду України № 20 від 22.12.1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», до правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, ще регулювали власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Згідно ст. 120 Цивільного кодексу УРСР 1963 року, що діяв на час виникнення правовідносин, майно колгоспного двору належить членам на праві сумісної власності. Таким чином, [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] належить по 1/7 частин житлового будинку з надвірним побудовами та спорудами по [ADDRESS]. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвічує його право власності. Аналізуючи вищенаведені обставини, приймаючи до уваги те, що сторони у справі [PERSON] та [PERSON] станом на 01.07.1990 року були членами колгоспного двору по [ADDRESS] і кожному із них належить 1/7 частка вказаного житлового будинку, зважаючи на відмову нотаріальної контори у видачі свідоцтва про право на спадщину, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] та зустрічні позовні вимоги [PERSON] підлягають до задоволення, а тому слід визнати за [PERSON] право власності на 1/14 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS], загальною площею 133 кв.м., житловою площею 64,9 кв.м., в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON], який помер [INFO] року. Визнати за [PERSON] право власності на 3/14 частини житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами та добудовами, що знаходиться за адресою [ADDRESS], загальною площею 133 кв.м., житловою площею 64,9 кв.м.

Outcome: approved