Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-01 00:00:00

Позивач [PERSON] у червні 2016 року звернулася до суду із позовом до відповідача [PERSON], прохаючи стягувати з нього аліменти на її користь на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], у розмірі ? частини від усіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, тобто до 29 червня 2027 року (а.с. 1-2). В обґрунтування своїх позовних вимог вказала, що перебувала у шлюбі із відповідачем. Від шлюбу має неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], яка мешкає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 08 травня 2012 року шлюб між нею та відповідачем розірвано. Вони мешкають окремо один від одного, шлюбних стосунків не підтримують. Відповідач зобовязаний утримувати дитину, але достатньої матеріальної допомоги на утримання своєї дитини не надає. Він не має на утриманні інших дітей, стягнення по виконавчим документам з нього не здійснюються, а тому слід примусово стягнути з нього аліменти на утримання дитини. У судове засідання позивач не зявилася, звернулася до суду із письмовою заявою про розгляд справи за її відсутності, свій позов підтримала, прохала його задовольнити (а.с. 10). Відповідач позов визнав. Однак не погодився з твердженням позивача про те, що не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, так як матеріально допомагав та допомагає утримувати дитину, яка, на цей час, на літо, взагалі, мешкає не у позивача, а у нього і знаходиться на його утриманні. Вислухавши пояснення відповідача та перевіривши фактичні обставини справи письмовими доказами наданими позивачем, суд вважає за можливе задовольнити позов, виходячи з наступного. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі від якого мають малолітню дитину [PERSON], [INFO] (а.с. 4). Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 08 травня 2012 року шлюб між ними розірвано (а.с. 3). Дитина постійно мешкає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач мешкає окремо, належної матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Згідно з вимогами ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів судом враховується стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів. При визначенні розміру аліментів суд враховує вимоги щодо мінімального розміру аліментів, який не може бути менший ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що передбачено ч. 2 ст. 182 СК України. Згідно з вимогами ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідач зобовязаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття, але належної матеріальної допомоги на утримання доньки не надає. З цих підстав суд приходить до висновку про задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання неповнолітньої дитини у розмірі ? частини з усіх видів його заробітку, але не менше 30% від прожиткового мінімуму у місяць для дитини відповідного віку. На підставі викладеного,

Outcome: approved