Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-31 00:00:00

Позивач вказує, що вона та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 23 липня 2014 року, зареєстрований у відділі ДРАЦС реєстраційної служби Чортківського РУЮ у Тернопільській області, актовий запис №169. В шлюбі народилась [PERSON], [INFO]. Посилаючись на обставини, які склалися у сім'ї просить шлюб розірвати, прізвище залишити «[PERSON]». Дочку [PERSON] залишити на її вихованні та утриманні. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, просить позов задоволити. Відповідач в судове засідання не з'явився, подав заяву, згідно якої позовні вимоги визнає, не заперечує щодо їх задоволення. Просить шлюб розірвати без надання терміну на примирення. Дочку [PERSON] просить залишити на її вихованні та утриманні. Суд, заслухавши пояснення позивача, приймаючи до уваги заяву відповідача, дослідивши надані докази, вважає необхідним позов задоволити частково. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі із 23 липня 2014 року, зареєстрований в відділі ДРАЦС реєстраційної служби Чортківського РУЮ у Тернопільській області, актовий запис №169, підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.5). В шлюбі народилась [PERSON], [INFO], підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.3). Судом встановлено, що у сторін склалася обставини, які виключають можливість спільного проживання, фактичні шлюбні відносини між сторонами припинені, шлюб існує формально, позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач не заперечує щодо задоволення позову. Судом встановлено, що між сторонами склалися умови при яких збереження сім'ї неможливе, сторони миритися не бажають, спільно не проживають, їхній шлюб існує формально, приймаючи до уваги обставини життя подружжя, наведені в позовній заяві, суд вважає, що сім'я розпалася повністю і заявлені вимоги слід задоволити. Спору між сторонами щодо визначення місця проживання дитини та поділу спільного майна немає. Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що має істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. За клопотанням позивача їй слід залишити прізвище, яким вона іменується після реєстрації шлюбу, «[PERSON]». Згідно ч. 2 ст. 115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до ст.ст. 141, 150, 151 СК України, обов'язком обох батьків являється участь у вихованні дітей, а також, що батьки мають переважне право щодо виховання дітей. Мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, а розірвання шлюбу і проживання їх окремо не впливає на обсяг їх прав і не звільняє від обов'язків. Передача на виховання та утримання дитини одному з батьків не передбачена СК України. На підставі вище викладеного, суд вважає за доцільне відмовити позивачу у задоволенні позовної вимоги щодо залишення [PERSON], 09 січня 2015 року на її вихованні та утриманні.

Outcome: dismissed