Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-02 00:00:00

Позивач [PERSON], посилаючись в обґрунтування своїх позовних вимог на те, що з 14 жовтня 2012 року він та відповідач [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], просить шлюб розірвати, так як спільне життя подружжя не склалось, з жовтня місяця 2014 року сторони однією сім'єю не проживають, між ними немає порозуміння, що негативно впливає на сімейні відносини та виховання неповнолітньої дитини, їхня сім'я існує формально та збережена бути не може. Ухвалою суду від 28 серпня 2018 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання, учасникам справи встановлено строк для подання відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив, заперечень та пояснень. В підготовчому засіданні позивач [PERSON] підтримав позов, просить розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачем, наміру зберегти сім'ю не має. В підготовчому засіданні відповідач [PERSON] позов визнала, проти розірвання шлюбу не заперечує, наміру зберегти сім'ю не має, після державної реєстрації розірвання шлюбу бажає залишити прізвище [PERSON]. Згідно ч.3 ст.200 ЦПК за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч.1 ст.206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В підготовче засідання відповідач подала окрему процесуальну заяву про визнання позову. Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Враховуючи викладене суд вважає можливим ухвалити рішення в даній цивільній справі за результатами підготовчого провадження. Суд, заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та визначив відповідно до них правовідносини. З 14 жовтня 2012 року позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя подружжя не склалось, з жовтня місяця 2014 року сторони однією сім'єю не проживають, між ними немає порозуміння, що негативно впливає на сімейні відносини та виховання неповнолітньої дитини. Досягти примирення та порозуміння сторони не можуть, наміру зберегти шлюб не мають, їхня сім'я існує формально та збережена бути не може. За таких обставин суд дійшов висновку, що подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача. Згідно ч.2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі викладеного суд вважає можливим розірвати шлюб, укладений між сторонами. Після державної реєстрації розірвання шлюбу залишити відповідачеві прізвище [PERSON].

Outcome: approved