Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-01 00:00:00

Позивач, АТ КБ «ПриватБанк», представник позивача [PERSON] звернувся до Купянського міськрайонного суду Харківської області з позовною заявою до відповідача, [PERSON] про стягнення заборгованості, вказуючи на те, що між позивачем та відповідачем 29.09.2011 року був укладений договір кредиту б/н на суму 10000 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідно до Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Відповідач взяті на себе зобов'язання, щодо повернення\~ суми кредиту, належним чином не виконав,\~ у результаті чого заборгованість за даним кредитним договором станом на 25.12.2018 року склала 25076,81 грн., яка складається з наступного : 11098,77 грн. відсотки за користування кредитом; 12307,72 грн. пеня; штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 умов та правил надання банківських послуг : 500 грн. штраф (фіксована частина), 1170,32 грн. штраф (процентна складова). Також позивач просить відшкодувати за рахунок відповідача судові витрати у сумі 1921 грн., сплачені ним при подачі позову до суду. Ухвалою суду від 21 лютого 2019 р. провадження у справі відкрито та справу призначено до розгляду по суті в порядку спрощеного позовного провадження. В судове засідання представник позивача не зявився, надавши суду письмову заяву згідно якої, просить суд розглянути справу у його відсутність, підтримав позовні вимоги, які просить суд задовольнити. Відповідач в судове засідання зявився. Направлене на його адресу судове повідомлення, повернулось до суду з поміткою за закінченням терміну зберігання. Відповідно до ч.10 ст.130 ЦПК України, якщо місцеперебування відповідача невідомо, суд розглядає справу після надходження\~ до суду відомостей щодо його виклику до суду в порядку визначеному цим Кодексом. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши письмові докази судом встановлено наступне. Згідно договору б/н від 29.09.2011 року, який укладено між АТ КБ «ПриватБанк» і відповідачем [PERSON],\~ позивач надав відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідно до Умов та правил надання банківських послугпозичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. (а.с.10-24). З наданого до суду розрахунку заборгованості вбачається, що відповідач взяті на себе зобов'язання, щодо повернення суми кредиту, належним чином не виконав, у результаті чого заборгованість за даним договором кредиту станом на 25.12.2018 року склала 25076,81 грн., у звязку з чим порушив права, свободи та інтереси позивача,\~ відповідно до ст. 1049 ЦК України, яка регламентує, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. (а.с.5,6,7). Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України , інших актів цивільного законодавства , а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти. Розмір процентів може встановлюватися договором. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням (ст. 610 ЦК України). Статтею 629 ЦК України\~встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно зі ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК України. \~ \~ \~ \~ За ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом. Відповідно до\~статті 549 ЦК України\~неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина 2\~статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина 3\~статті 549 ЦК України). За положеннями\~статті 61 Конституції України\~ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи вищевикладене, та відповідно до\~статті 549 ЦК України\~штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у\~статті 61 Конституції України\~щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення, у зв'язку з чим у задоволенні позовних вимог про стягнення штрафів за порушення умов договору слід відмовити, оскільки встановлено, що позичальник допустив порушення умов укладеного кредитного договору, за що позивач щоденно нараховує відповідачу пеню, а стягнення штрафу носить разовий характер, у зв'язку з тим, що порушенням позичальником будь-якого грошового зобов'язання на строк понад 30 днів, що змушує позивача звернутись до суду з позовом, а тому за порушення умов укладеного кредитного договору підлягає стягненню з відповідача в судовому порядку пеня. Оскільки вимоги АТ КБ «ПриватБанк» про стягнення з відповідача штрафів - 500грн. (фіксована частина) та 1170,32 грн. (процентна складова) не ґрунтуються на законі, вони задоволенню не підлягають. На підставі\~викладеного,\~суд приходить\~до висновку\~про часткове\~задоволення позовних\~вимог АТ\~КБ «ПриватБанк»,\~а саме:\~стягнення з\~відповідача на\~користь банку\~суми заборгованості\~за кредитом\~у розмірі\~23406,49 грн., що складаються з тіла кредиту; процентів за користування кредитом; пені. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги АТ КБ «Приватбанк» задовольняються частково, сплачений позивачем при зверненні до суду судовий збір за платіжним дорученням від 08.01.2019 у розмірі 1921 грн. (а.с.1) підлягає стягненню з відповідача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, тобто у сумі 1795,32 грн.

Outcome: partial