Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-01 00:00:00

позивач в липні 2015р. пред»явив в Голосіївському районному суді м.Києва позов до [PERSON], Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Україна» - про відшкодування майнової шкоди. Зазначав, що 07.02.2015р. о 10 год. 50 хв. відповідач [PERSON], перебуваючи за кермом власного автомобіля ВАЗ д.р.н. [NUMBER], в м.Києві на вул.Жуковського на перехресті з вул.Козацькою, рухаючись по другорядній дорозі при виїзді на головну дорогу, не виконав вимогу дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу» і не пропустив належний позивачеві автомобіль ВАЗ д.р.н. [NUMBER], під його ж керуванням, внаслідок чого відбулося зіткнення з автомобілем позивача та пошкодження транспортних засобів. Постановою Голосіївського районного суду м.Києва від 26.02.2015р. відповідач [PERSON] визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу. Цивільну-правова відповідальність відповідача [PERSON], як власника транспортного засобу, застрахована відповідачем [PERSON] «Страхова компанія «Україна». Тому він 09.02.2015р. повідомив зазначену страхову компанію про страховий випадок, про те, що вартість відновлюваного ремонту автомобіля, згідно рахунку №47 ФОП [PERSON], що здійснює діяльність з технічного обслуговування та ремонту автотранспортних засобів становить 3 500,00 грн. Після цього він 16.03.2015р. звернувся до Відповідача-2 із заявою про страхове відшкодування завданої йому в результаті ДТП майнової шкоди. В додаток до заяви про страхове відшкодування майнової шкоди 20.03.2015р. він надав зазначений рахунок на виконання відновлювального ремонту його автомобіля. Отримавши від нього всі необхідні для виплати страхового відшкодування, документи, [PERSON] «Страхова компанія «Україна» зобов'язалась здійснити узгоджену страхову виплату в розмірі 3000 грн (сума шкоди за виключенням франшизи 500,00 грн), у передбачені законом строки. Проте Відповідач-2 своїх зобов'язань перед ним не виконав, узгоджену страхову виплату не здійснив, що мотивував своєю неплатоспроможністю. Посилався на те, що рішення про вмотивовану відмову від здійснення страхової виплати страхова компанія не приймала і на його адресу не направляла, що підтверджує мовчазну згоду страхової компанії на виплату страхового відшкодування в сумі 3000,00 грн, вартість відновлюваного ремонту належного йому автомобіля відповідачі не оспорювали, на проведенні експертизи пошкодженого автомобіля не наполягали, тим самим фактично погодившись, що розмір завданої йому майнової шкоди становить 3500,00 грн., виходячи з витрат на відновлюваний ремонт автомобіля на підставі зазначеного вище рахунку. Просив стягнути солідарно з відповідачів відшкодування майнової шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди, в сумі 3000,00 грн. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити з підстав, зазначених в позовній заяві. Також пояснив, що за пропозицією Відповідача-2 надати рахунок щодо вартості відновлювального ремонту його автомобіля, він звернувся до ФОП [PERSON], який здійснює діяльність з технічного обслуговування та ремонту автотранспортних засобів. Вартість відновлювального ремонту його автомобіля ФОП [PERSON] зазначив в рахунку №47 від 18.03.2015р. Даний рахунок він надав [PERSON] «Страхова компанія «Україна», йому повідомили, що протягом трьох місяців йому буде виплачено страхове відшкодування в сумі 3000 грн, що становить вартість відновлювального ремонту згідно вказаного рахунку за вичетом франшизи в розмірі 500 грн. Проте в подальшому в телефонній розмові йому було повідомлено, що Відповідач-2 не має можливості сплатити йому зазначену суму страхового відшкодування через фінансові труднощі. Просив позов задовольнити. Відповідач [PERSON] та представник відповідача - Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Україна» в судове засідання не з'явились, про час і місце судового розгляду відповідачі повідомлені судом належним чином, причини неявки суду не повідомили. У зв'язку з цим суд, з урахуванням думки позивача, який не заперечував проти заочного розгляду справи, ухвалив постановити заочне рішення на підставі наявних у справі даних та доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, з таких мотивів. 07.02.2015р. о 10 год. 50 хв. відповідач [PERSON] (Відповідач-1), керуючи автомобілем ВАЗ д.р.н. [NUMBER], в м.Києві на вул.Жуковського на перехресті з вул.Козацькою, рухаючись по другорядній дорозі при виїзді на головну дорогу, не виконав вимогу дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу», не пропустив автомобіль ВАЗ д.р.н. [NUMBER], під керуванням позивача, який рухався по головній дорозі, внаслідок чого відбулося зіткнення з автомобілем позивача та пошкодження транспортних засобів. Зазначені обставини встановлені постановою Голосіївського районного суду м.Києва від 26.02.2015р. (справа №752/2432/15-ц, провадження №3/752/841/15), якою на [PERSON] накладено адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Вказана постанова суду у справі про адміністративне правопорушення відповідно до ч.4 ст.61 ЦПК України, є обов'язковою при розгляді даної цивільної справи щодо цивільно-правових наслідків дій [PERSON], стосовно якого ухвалено постанову суду від 26.02.2015р., з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Пошкоджений внаслідок зазначеної ДТП 07.02.2015р. автомобіль ВАЗ д.р.н. [NUMBER] належить позивачу на праві власності, що стверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] від 20.09.2012 року. Відповідно до ст.ст. 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ст.3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі-Закон), з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної, в т.ч. майну потерпілих внаслідок ДТП, так і з метою захисту інтересів страхувальників, здійснюється обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності. Про настання страхового випадку позивач, у відповідності зі ст.33 Закону, надав 09.02.2015р. відповідачу [PERSON] «Страхова компанія «Україна», який застрахував цивільну-правову відповідальність відповідача [PERSON] - власника транспортного засобу ВАЗ д.р.н. [NUMBER] (поліс ОСЦПВВНТЗ №АІ 1914705), письмове повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу, контактний телефон та свою адресу, що стверджується копією повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (вхід.№6163 від 09.02.2015р.). 16.03.2015р. позивач, відповідно до ст.35 Закону, подав Відповідачу-2 письмову заяву про страхове відшкодування, в якій зазначив необхідні для виплати страхового відшкодування відомості, а також додав копію постанови суду в справі про адміністративне правопорушення (стверджується копією заяви вхід.№7063 від 16.03.2015р.). Оцінка вартості відновлюваного ремонту автомобіля, за погодженням з Відповідачем-2, виконана ФОП [PERSON], який здійснює діяльність з технічного обслуговування та ремонту автотранспортних засобів. Розмір майнової шкоди, завданої позивачу пошкодженням належного йому автомобіля, згідно рахунку №47 від 18.03.2015р. ФОП [PERSON], становить 3500 грн. Згідно пояснень позивача, зазначений рахунок на виконання відновлювального ремонту, складений ФОП [PERSON], що здійснює діяльність з технічного обслуговування та ремонту автотранспортних засобів, позивач 20.03.2015р. надав Відповідачу-2 в додаток до заяви про страхове відшкодування майнової шкоди. Отримавши всі необхідні для виплати страхового відшкодування документи, [PERSON] «Страхова компанія «Україна» зобов'язалась здійснити узгоджену згідно ст.36 Закону страхову виплату в розмірі 3000 грн (сума шкоди за виключенням франшизи 500,00 грн), у передбачені законом строки. Проте Відповідач-2 своїх зобов'язань, узгоджену страхову виплату не здійснив, що мотивував своєю неплатоспроможністю. У суду відсутні дані щодо прийняття Відповідачем-2 рішення про мотивовану відмову в здійсненні страхової виплати, відповідно до ст.37 Закону та надіслання відповідного рішення на адресу позивача, незгоди Відповідача-2 з вартістю відновлюваного ремонту належного позивачу автомобіля в розмірі 3500,00 грн. Відповідно до п. 37.3 ст. 37 Закону незадовільне фінансове становище страховика не є підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування. За змістом ст.1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, для повного відшкодування завданої нею шкоди, зобов»язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням), лише у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування). Згідно пояснень позивача, відповідач [PERSON], виплатив йому в рахунок заподіяної пошкодженням автомобіля ВАЗ д.р.н. [NUMBER] майнової шкоди суму 500 грн, що становить розмір франшизи згідно укладеного з [PERSON] «Страхова компанія «Україна» договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Враховуючи положення ст.1194 ЦК України, питання про відшкодування шкоди самою особою, відповідальність якої застрахована, вирішується залежно від висловленої нею згоди на таке відшкодування та виконання чи невиконання нею передбаченого ст.33 Закону №1961-ІУ обов»язку щодо письмового надання страховику, з яким укладено відповідний договір, повідомлення про ДТП встановленого зразка. У разі відсутності такої згоди особи, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, завдана потерпілому шкода підлягає відшкодуванню страховиком в межах передбаченого договором страхування страхового відшкодування. У суду відсутні дані щодо наявності згоди відповідача [PERSON] на відшкодування заподіяної позивачу внаслідок ДТП шкоди (за виключенням франшизи). Разом з тим, у суду також відсутні дані щодо невиконання Відповідачем-1 передбаченого ст.33 Закону обов»язку щодо письмового надання [PERSON] «Страхова компанія «Україна» повідомлення про ДТП встановленого зразка. Згідно змісту ст.ст. 541, 543 ЦК України, солідарний обов»язок щодо відшкодування шкоди виникає в осіб, які спільно завдали шкоди, тобто завдали неподільної шкоди взаємопов'язаними, сукупними діями, або діями з єдністю наміру. Тому вимога позивача щодо солідарного стягнення завданої йому пошкодженням належного йому автомобіля майнової шкоди, з обох відповідачів, є необґрунтованою та не підлягає задоволенню. За наведених обставин завдана позивачу пошкодженням належного йому автомобіля в розмірі 3000 грн підлягає стягненню з відповідача [PERSON] «Страхова компанія «Україна». Відповідно до ст.88 ЦПК України з Відповідача-2 на користь позивача підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. На підставі наведеного, ст.ст. 541, 543, 1166, 1187, 1191, 1194 ЦК України, ст.ст. 3, 33, 35-37, Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»,

Outcome: partial