Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-11 00:00:00

Позивач [PERSON] у жовтні 2019 року звернувся до суду із позовною заявою до відповідача Шевченківської районної у м. Дніпрі ради, як органу опіки та піклування, визначивши третіми особами Шевченківський районний у м. Дніпрі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного регіонального управління Міністерства юстиції України та [PERSON] , із вимогами про встановлення батьківства та виключення відомостей із актового запису про нього, як про батька [PERSON] (а.с. 1-2). В обґрунтування своїх позовних вимог вказав, що 30 травня 1997 року він уклав із [PERSON] шлюб, у якому фактично перебував до 2002 року. Після 2002 року шлюбні стосунки, ведення спільного господарства та сумісне проживання було припинено. До офіційного розірвання шлюбу він не вдавався. [INFO] [PERSON] у дівоцтві) народила дитину - [PERSON] , батьком якої записаний він. При реєстрації факту народження дитини він був записаний батьком на підставі ч. 1 ст. 122 СК України. З моменту народження дитина - [PERSON] , проживала разом з матір`ю у квартирі [ADDRESS] , і він весь час проживав окремо у квартирі [ADDRESS] . [INFO] [PERSON] померла. На теперішній час [PERSON] мешкає із сестрою - [PERSON] у квартирі [ADDRESS] , сестра займається її вихованням, однак опікуном не призначена. Останні 20 років він не спілкувався із дружиною і не знав про народження нею дитини і про реєстрацію його батьком дитини. Через те, що він не є біологічним батьком дитини, звернувся до суду із цим позовом. Ухвалою суду від 04 жовтня 2019 року позовну заяву залишено без руху (а.с. 13). 04 листопада 2019 року до суду надійшла заява позивача про усунення недоліків позовної заяви (а.с. 15-16). Ухвалою суду від 11 листопада 2019 року по справі відкрито провадження за правилами загального позовного провадження (а.с. 17). Ухвалою суду від 11 березня 2020 року за клопотанням позивача по справі призначено судову молекулярно-генетичну експертизу для встановлення кровної спорідненості між [PERSON] та [PERSON] , батьком якої записаний позивач (а.с. 42-43). У судовому засіданні позивач вимоги позовної заяви підтримав та наполягав на їх задоволенні, посилаючись на обставини, викладені у позові. Додатково пояснив, що він не є батьком дитини, оскільки останні 20 років, до смерті дружини, з нею не спілкувався та не бачився, у статеві стосунки з нею не вступав. При реєстрації факту народження дитини - [PERSON] , його записали батьком тільки тому, що шлюб між ним та покійною [PERSON] розірваний не був. Представниця відповідача у судовому засіданні спочатку позовних вимог не визнала. Після отримання судом висновку судової молекулярно-генетичної експертизи, змінила правову позицію та визнала позов, оскільки факт кровної спорідненості [PERSON] та [PERSON] не спростовано цим експертним висновком. Третя особа [PERSON] у судовому засіданні вважала позов обгрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Представник третьої особи - Шевченківського районного у м. Дніпрі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного регіонального управління Міністерства юстиції України, у судове засідання не з`явився, до суду надав заяву про розгляд справи у його відсутність (а.с. 22, 45, 55). Вислухавши пояснення осіб, які брали участь у розгляді справи, перевіривши фактичні обставини справи письмовими доказами у наданих ними межах, суд вважає за можливе задовольнити позов, виходячи з наступного. У судовому засіданні встановлено, що 30 травня 1997 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, який зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Бабушкінської районної ради народних депутатів м. Дніпропетровська, актовий запис № 335 (а.с. 7). [INFO] [PERSON] народила [PERSON] , про що Шевченківський районним у м. Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області відповідний актовий запис № 631 від 12 травня 2017 року. Як вбачається із свідоцтва про народження серії [NUMBER] , батьком [PERSON] , [INFO] , вказано [PERSON] (а.с. 6). [INFO] [PERSON] померла, про що видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] (а.с. 9). У судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] з 2002 року із [PERSON] та [PERSON] спільно не мешкав, а мешкав увесь час окремо, про народження дитини [PERSON] та про те, що він був записаний батьком цієї дитини, не знав. Відповідно до висновку судової молекулярно-генетичної експертизи, що складений на виконання ухвали суду від 11 березня 2020 року КЗ «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи ДОР» за № 436 від 10 квітня 2020 року, [PERSON] не може бути біологічним батьком дитини [PERSON] , [INFO] , оскільки при дослідженні біологічних матеріалів позивача не виявлено алелів, які б формально співпадали хоча б з одним алелем в генотипі дитини (а.с. 51-53). Відповідно до вимог ст. 122 Сімейного кодексу України, дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини. Дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним, походить від подружжя. Подружжя, а також жінка та чоловік, шлюб між якими припинено, у разі народження дитини до спливу десяти місяців після припинення їх шлюбу, мають право подати до органу державної реєстрації актів цивільного стану спільну заяву про невизнання чоловіка (колишнього чоловіка) батьком дитини. Така вимога може бути задоволена лише у разі подання іншою особою та матір`ю дитини заяви про визнання батьківства. Згідно із вимогами ст. 136 Сімейного кодексу України, особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття. Оспорювання батьківства неможливе у разі смерті дитини. Не має права оспорювати батьківство особа, записана батьком дитини, якщо в момент реєстрації себе батьком дитини вона знала, що не є її батьком, а також особа, яка дала згоду на застосування допоміжних репродуктивних технологій відповідно до частини першої статті 123 цього Кодексу. До вимоги чоловіка про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини позовна давність не застосовується. Суд, перевіривши фактичні обставини справи письмовими доказами, дійшов висновку про те, що зібраними по справі доказами факт кровного споріднення між [PERSON] та [PERSON] , [INFO] , спростований. Внаслідок того, що дитина [PERSON] , [INFO] , народжена у зареєстрованому між [PERSON] та [PERSON] шлюбі, який припинився лише 09 квітня 2019 року зі смертю [PERSON] , її батьком, на підставі вимог ч. 1 ст. 122 СК України, у свідоцтві про народження, вказано позивача. Позивач має право на оспорення батьківства, згідно із вимогами ч. 1 ст. 136 СК України, та реалізував це право, звернувшись до суду із позовом. Реєстрація позивача батьком дитини, породжує для нього та для дитини, юридичні наслідки у вигляді прав та обов`язків, які порушують інтереси позивача, внаслідок того, що він біологічним батьком дитини не є. Через це, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, відповідач повинен відшкодувати позивачу сплачений ним судовий збір у розмірі 768 гривень 40 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved