Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-01 00:00:00

Позивач [PERSON] сільська рада Ямпільського району Вінницької області, звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні власністю шляхом виселення з будинку. Вказав, що 21.12.2004 рішенням №160 [PERSON] сільської ради Ямпільського району, прийнятого на 21 сесії 4 скликання прийнято у комунальну власність [PERSON] сільської ради майно соціальної сфери два будинки спеціаліста по вулиці Шевченка, 54 та Шевченка, 56, загальною вартістю 30271 гривень без права приватизації. 21.12.2004 рішенням №169 21 сесії 4 скликання [PERSON] сільської ради Ямпільського району Вінницької області, у звязку із відсутністю приміщення для навчання шестирічок-першокласників, було вирішено змінити цільове призначення будинків спеціаліста по вулиці Шевченка, 54, Шевченка, 56 з будинків спеціаліста в приміщення дитячого садка. 21.10.2009 постановою Ямпільського районного суду Вінницької області визнано протиправними дії комісії по приватизації державного житлового фонду Ямпільської міської ради народних депутатів Вінницької області. Визнано нечинним свідоцтво про право власності на житло №1032 від 14.12.2004 будинку (квартиру), розташованого по вул.Шевченка, 54 в с.Михайлівка Ямпільського району Вінницької області, виданого на імя [PERSON] та [PERSON]. Згідно Свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 14.01.2015 року власником житлового будинку, розташованого по вул.Шевченка, 54 в с.Михайлівка Ямпільського району Вінницької області, є [PERSON] сільська рада Ямпільського району Вінницької області. Позивач зазначив, що у відповідачів у власності є два житлових будинки, які розташовані по вул.Коцюбинського, 1 та вул.Тополина, 9 в с.Слобода-Підлісівська Ямпільського району Вінницької області. Відповідачі не зареєстровані у спірному будинку у встановленому законом порядку. 07.06.2017 їх повідомлено про необхідність звільнення у добровільному порядку житлового будинку по вулиці Шевченка, 54 в с.Михайлівка Ямпільського району Вінницької області, у звязку з необхідністю проведення ремонтних робіт. Позивач вказав, що відповідачі добровільно не бажають звільняти спірний будинок, у звязку з чим чинять перешкоди використовувати вказане приміщення за призначенням. Маючи намір розпорядитися житловим будинком на власний розсуд, позивач просить зобовязати відповідачів усунути перешкоди у володінні, користуванні та розпорядженні своєю власністю, шляхом виселення [PERSON] та [PERSON] із житлового будинку, розташованого по вулиці Шевченка, 54 в с.Михайлівка Ямпільського району Вінницької області. Представник позивача [PERSON] сільської ради Ямпільського району Вінницької області [PERSON] позовні вимоги підтримав. Пояснив, що рішенням [PERSON] сільської ради було змінено цільове призначення будинку, розташованого по вулиці Шевченка, 54 в с.Михайлівка Ямпільського району Вінницької області, на який у відповідачів [PERSON] були незаконно виготовлені документи. Оскільки необхідно відкрити другу групу дитячого садка, тому це запланували зробити у вказаному будинку. Заявлені позовні вимоги просив задовольнити. Представник позивача [PERSON] сільської ради Ямпільського району Вінницької області адвокат [PERSON], який діє на підставі ордера серія ВН №033624 від 18.12.2017, позовні вимоги [PERSON] сільської ради Ямпільського району Вінницької області підтримав. Пояснив, що відповідачі не звільняють приміщення житлового будинку, розташованого по вулиці Шевченка, 54 в с.Михайлівка Ямпільського району Вінницької області, хоча у них є два будинки в с.Слобода-Підлісівська. 07.06.2017 їх було повідомлено про припинення проживання у вказаному будинку. Просив заявлені позовні вимоги задовільнити. Відповідач [PERSON], який є також представником відповідача [PERSON] та діє на підставі доручення від 07.06.2017, позовні вимоги [PERSON] сільської ради Ямпільського району Вінницької області не визнав. Пояснив, що з позовними вимогами [PERSON] сільської ради не згідний, оскільки будинки, розташовані по вулиці Шевченка, 54 та Шевченка, 56 в с.Михайлівка Ямпільського району Вінницької області, протизаконно надали у власність сільської ради. Ці будинки відгороджені від школи. В будинку по вулиці Шевченка, 54 його сімя проживає з 1988 року. Рівноцінного житла їм сільська рада не надала. Будинок, який їм запропонували, не відповідає санітарним нормам. Представник відповідача [PERSON]А адвокат [PERSON], який діє на підставі ордера серія ВН №026631 від 18.12.2017, позовні вимоги [PERSON] сільської ради Ямпільського району Вінницької області не визнав. Пояснив, що відповідачі бажають проживати там, де вони проживають на даний час в будинку по вулиці Шевченка, 54 в с.Михайлівка Ямпільського району Вінницької області. Будинки в с.Слобода-Підлісівська, які є у власності відповідачів, перебувають у занедбаному стані та проживати в них неможливо. Також зазначив, що у 2004 році Ямпільською міською радою на імя відповідачів було видано Свідоцтво про право власності на вказаний будинок, однак воно було скасоване і з 2005 року почалися спори стосовно зазначеного будинку. Крім цього, у 1988 році в с.Михайлівка було 120 учнів, в тепер 72 учні. Підстава про необхідність відкриття ще однієї групи дитячого садка є маніпулюванням позивача, оскільки безпосередньо в приміщенні школи є можливість розмістити учнів. Заяви, клопотання: клопотання представника відповідача про допит свідків. Інші процесуальні дії у справі: відкриття провадження у справі, закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду, виклик свідків, про що постановлено ухвали окремими документами. Ухвала про зміну порядку зясування обставин справи та порядку дослідження доказів (ст.228 ЦПК України), постановлена без виходу до нарадчої кімнати, про що зазначено у протоколі судового засідання. Судом\~ встановлено такі фактичні обставини\~ та\~ зміст спірних\~ правовідносин.\~\~\~\~\~\~ Із витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 30.01.2015 та Свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 14.01.2015, досліджених в судовому засіданні, встановлено, що власником житлового будинку, розташованого по вул.Шевченка, 54 в с.Михайлівка Ямпільського району Вінницької області є [PERSON] сільська рада Ямпільського району Вінницької області. Із копії рішення №160 від 21.12.2004 21 сесії 4 скликання [PERSON] сільської ради Ямпільського району Вінницької області встановлено, що прийнято в комунальну власність [PERSON] сільської ради майно соціальної сфери два будинки спеціаліста по вул.Шевченка, 54 та Шевченка, 56, загальною вартістю 30271 гривень згідно акту передачі від 19.07.2004 та накладної №1114 від 19.07.2004 без права приватизації. Із копії рішення №169 від 21.12.2004 21 сесії 4 скликання [PERSON] сільської ради Ямпільського району Вінницької області встановлено, що змінено цільове призначення будинків спеціаліста по вул.Шевченка, 54, Шевченка, 56 з будинків спеціаліста в приміщення дитячого садка. Із копії ухвали Вінницького апеляційного адміністративного суду від 03.12.2013 та ухвали Вищого адміністративного суду України від 25.02.2016 встановлено, що постанову Ямпільського районного суду Вінницької області від 21.10.2009 та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 03.12.2013 залишено без змін. Зі змісту вказаних судових рішень слідує, що визнано протиправними дії комісії по приватизації державного житлового фонду Ямпільської міської ради народних депутатів Вінницької області та визнано не чинним свідоцтво про право власності на житло №1032 від 14.12.2004 будинку (квартири), що знаходиться по вулиці Шевченка, 54 в с.Михайлівка Ямпільського району Вінницької області, виданого на імя [PERSON] та [PERSON] Із листа [PERSON] сільської ради Ямпільського району Вінницької області встановлено, що [PERSON] та [PERSON] доведено до відома, що вони незаконно проживають в будинку по вул.Шевченка, 54 в с.Михайлівка Ямпільського району Вінницької області, який є комунальною власністю [PERSON] сільської ради. Запропоновано в добровільному порядку звільнити вказане приміщення. Із копій довідок виконкому Слободо-Підлісівської сільської ради Ямпільського району Вінницької області № 698 від 27.07.2017 та №699 від 27.07.2017 встановлено, що житловий будинок, розташований по вул.Коцюбинського, 1 в с.Слобода-Підлісівська належить [PERSON], а житловий будинок, розташований по вул.Тополина, 9 в с.Слобода-Підлісівська належить [PERSON] Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторонами не заявлено клопотань про витребування інших доказів, виклик свідків чи призначення судових експертиз, а тому суд вирішив справу на підставі наявних у ній доказів, відповідно до ст.ст.12, 13 ЦПК України. Оцінюючи усі докази, суд вважає встановленим, що між сторонами виникли спірні цивільні правовідносини щодо права користування та розпорядження житловим будинком, розташованим по вулиці Шевченка, 54 в селі Михайлівка Ямпільського району Вінницької області. Відповідно до ст.8 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоровя чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб. Право на повагу до житла особи охоплює насамперед право займати нею житло, не бути виселеною чи позбавленою свого житла. Це право гарантоване статтями 30 та 47 Конституції України. Відповідно до ст.47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Свої вимоги представники позивача [PERSON] сільської ради Ямпільського району Вінницької області мотивують тим, що спірний житловий будинок перебуває у власності територіальної громади с.Михайлівка Вінницької області в особі [PERSON] сільської ради, а також на те, що відповідачі не зареєстровані у спірному будинку та мають інше житло в с.Слобода-Підлісівська Ямпільського району Вінницької області. Позивач вважає, що у звязку зі зміною цільового призначення будинку по вулиці Шевченка, 54 с.Михайлівка, в якому проживають відповідачі, з будинку спеціаліста в приміщення дитячого садка, а також з наявністю у відповідачів іншого житла, відповідачі втратили право користування жилим приміщенням. Відповідно до ч.1 ст.29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Судом встановлено, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] на законних підставах (як спеціалісти) були вселені та з 1988 року постійно та безперервно до цього часу проживають в житловому будинку, розташованому по вулиці Шевченка, 54 в с.Михайлівка Ямпільського району Вінницької області. Відповідно до ч.4\~ст.9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Відповідно до ч.2 ст.109 ЖК України громадянам, яких виселяють з жилих приміщень, одночасно надається інше постійне жиле приміщення, за винятком виселення громадян при зверненні стягнення на жилі приміщення, що були придбані ними за рахунок кредиту (позики) банку чи іншої особи, повернення якого забезпечене іпотекою відповідного жилого приміщення. Постійне жиле приміщення, що надається особі, яку виселяють, повинно бути зазначено в рішенні суду. У рішенні 21 сесії 4 скликання [PERSON] сільської ради Ямпільського району Вінницької області №169 від 21.12.2004 зазначено, що сімї відповідачів надати будинок по вул.Шевченка, 24. Однак, доказів про те, що вказане житло є рівноцінним теперішньому житлові відповідачів та що воно відповідає санітарним та іншим нормам і придатне для проживання, позивачем не надано. Позивачем не надано доказів про те, що житло відповідачів це єдине приміщення на території [PERSON] сільської ради для розміщення там дитячого садка. Відсутні докази, що це житло є придатним для використання його як дитячого садка. Відповідно до ч.ч.1, 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Вирішуючи спір по суті, суд має підстави за необхідне застосувати практику Європейського Суду з прав людини як джерело права відповідно до\~статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року № 3477-IV, зокрема рішення по справі «Кривіцька та Кривіцький проти України». Позивачем не доведено, що втручання в право на житло відповідачів є необхідним у демократичному суспільстві та, відповідно, пропорційним. Виселення відповідачів без відповідних підстав порушить гарантоване ст.47 Конституції України та ст.8 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» право на житло. Суд, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, приходить до висновку, що позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню і має підстави відмовити у задоволенні позову. При вирішенні питання щодо судових витрат, суд керується вимогами ст.141 ЦПК України. Оскільки в задоволенні позовних вимог відмовлено, суд не має підстав для присудження позивачу судових витрат за рахунок відповідачів, що є підставою для\~ відмови у задоволенні\~ позовних вимог про стягнення судових витрат.\~\~\~\~ З урахуванням наведених мотивів суд при вирішенні цього спору застосував такі норми права: ст.ст.30, 47 Конституції України, ст.8 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», ст.29 ЦК України, ст.ст. 9, 109 Житлового Кодексу.

Outcome: dismissed