Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-18 00:00:00

Позивач [PERSON] обласна державна телерадіокомпанія, який під час розгляду справи у суді був замінений правонаступником Національною телекомпанією України в особі філії НТКУ «[PERSON] регіональна дирекція», звернувся з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою у розмірі 8653,39 грн. та відшкодування судових витрат. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 10.11.2015 року по вул. Петропавлівській в м. Суми сталось зіткнення службового автомобіля [NUMBER] та автомобілем [NUMBER] під керуванням відповідача. Позивач вказує, що ДТП сталося з вини відповідача [PERSON], який скоїв наїзд ззаду на автомобіль [NUMBER], що належить телерадіокомпанії. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди службовому автомобілю Національної телекомпанії України в особі філії НТКУ «[PERSON] регіональна дирекція» завдано пошкоджень. Відповідно до висновку автотоварознавчого дослідження, вартість матеріальної шкоди, завданої власнику автомобіля ВАЗ-21043 д.н. 44422СВ внаслідок ДТП, що сталося 10 листопада 2015 року, складає 8003,39 грн. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала в повному обсязі, просила стягнути суму завданої шкоди у розмірі 8003,39 грн., витрати на автотоварознавче дослідження у розмірі 650,00 грн. та судовий збір у розмірі 1218,00 грн. з відповідача [PERSON] Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечував, вважав, що збитки, завдані внаслідок ДТП, повинен відшкодовувати не він, а страхова компанія, в якій була застрахована його цивільна відповідальність. Третя особа ПАТ «СК «Країна» в судове засідання представника не направила, надала письмові пояснення (а.с.61-66), з яких вбачається, що 18 грудня 2014 року між ПАТ «СК «Країна» та [PERSON] був укладений договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності у формі Полісу №АІ/4080870, відповідно до якого забезпеченим транспортним засобом став автомобіль «Опель Вектра», яким керував [PERSON] 17 листопада 2015 року відповідач [PERSON] звернувся до ПАТ «СК «Україна» із повідомленням про ДТП, яке сталося 10 листопада 2015 року. Третя особа зазначає, що потерпіла особа не зверталася до страхової компанії з повідомленням про ДТП, не надавала страховику документів на підтвердження факту ДТП. При цьому третя особа зазначає, що потерпілий вправі відмовитися від свого права вимоги до страховика та одержати повне відшкодування шкоди від особи, яка її завдала, в рамках деліктного зобовязання, не залежно від того, чи застрахована цивільно-правова відповідальність особи, яка завдала шкоду. Суд, вислухавши сторони, свідків, експерта, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до\~ ст. 22 ЦК України,\~ особа має право на відшкодування збитків, завданих внаслідок порушення її права, в тому числі у звязку зі знищенням або пошкодженням речі. Відносини, що виникають у результаті завдання шкоди джерелом підвищеної небезпеки, традиційно виділяють у спеціальний делікт у звязку з особливостями механізму завдання шкоди, а також умовами виникнення обовязку таку шкоду відшкодувати. Порядок та умови відшкодування шкоди безпосередньо встановлено ЦК України, відповідно до якого умовами відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, є протиправність поведінки заподіювача шкоди; наявність цієї шкоди у потерпілого і причинного звязку між ними. Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до п.1 ч.1\~ст.1188 ЦК України\~шкода завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. В судовому засіданні встановлено, що 10 листопада 2015 року о 16-00 год. по вул. Петропавлівськвій в районі будинку № 125 в м. Суми водій автомобіля «Опель Вектра» державний номер [NUMBER], не витримав безпечної дистанції між транспортними засобами, допустив зіткнення з автомобілем [NUMBER]. Внаслідок зіткнення автомобілі отримали механічні пошкодження. В судовому засіданні оглянуто матеріали №592/11700/15-п (провадження № 3/592/2435/15) про притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON] та встановлено, що в наслідок дорожньо-транспортної пригоди, що відбулася 11 листопада 2015 року постановою Ковпаківського районного суду м. Суми від 17 грудня 2015 року встановлено вину водія автомобіля «Опель Вектра» - [PERSON] та останнього притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КпАП України, накладено штраф у розмірі 340,00 грн. (а.с.13 справи про адміністративне правопорушення). Як вбачається з копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, автомобіль [NUMBER] належить підприємству ЗКПО [PERSON] обласна державна телерадіокомпанія (а.с.6), правонаступником якої є Національна телекомпанія України в особі філії НТКУ «[PERSON] регіональна дирекція (а.с.69-71). З пояснювальної записки від 10 листопада 2015 року, адресованої начальнику відділу ВПЗ СОДТРК вбачається, що на момент ДТП автомобілем керував водій [PERSON] (а.с.7). Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про реєстрацію ТЗ від 30 вересня 2015 року СХТ № 456730 автомобіль «Опель Вектра» належить [PERSON] (а.с.5 справи про адміністративне правопорушення). В судовому засіданні відповідач [PERSON] даний факт не спростовував. Так, п. 13.1 Правил дорожнього руху визначено, що водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу. 30 листопада 2015 року слідчим слідчого відділу Сумського відділу поліції (в м. Суми) ГУНП в Сумській області під час досудового розслідування винесено постанову про закриття кримінального провадження №12015200440006088 за ознаками злочину, передбаченого ст. 286 КК України, у звязку з відсутністю в діях водія [PERSON] та [PERSON]. складу кримінального провадження, а матеріали направлено до роти Сумського відділу поліції (в м. суми), для притягнення до адміністративної відповідальності за порушення ПДР України, за ст. ст. 124 КпАП України, оскільки в діях водія [PERSON] вбачалась невідповідність пунктам 13.1 ПДР України (а.с.10-11 справи про адміністративне правопорушення). Разом з цим, як вбачається з досліджених в судовому засіданні матеріалів справи про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ст. 124 КпАП України, останнім допущено порушення п.п. 13.1 ПДР України та притягнуто його до адміністративної відповідальності за ст. 124 КпАП України (а.с.13 справи про адміністративне правопорушення). Будучи допитаним в судовому засіданні 17 грудня 2015 року, під час розгляду справи про притягнення його до адміністративної відповідальності, [PERSON] свою вину визнав (а.с.13 справи про адміністративне правопорушення). Допитаний в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] пояснив, що він є інспектором СВП та 05 грудня 2015 року складав протокол відносно [PERSON] за ст. 124 КУпАП, схему наслідків дорожньо-транспортної пригоди та відбирав пояснення у водіїв транспортних засобів та свідків ДТП. При цьому свідок [PERSON] пояснив, що на час складання протоколу [PERSON] повністю визнавав свою вину у скоєнні ДТП, про що власноручно зазначив у протоколі. Відповідно до висновку № 052/2015 автотоварознавчого дослідження, вартість матеріальної шкоди, завданої власнику автомобіля ВАЗ-21043 д.н. 44422СВ внаслідок ДТП, що сталося 10 листопада 2015 року, складає 8003,39 грн. (а.с.83-128). Допитаний в судовому засіданні експерт [PERSON] пояснив, що в таблиці 1 пункту 2.4 Дослідження по першому питанню було допущено описку в реєстраційному номері автомобіля, який досліджувався (а.с. 13), слід вважати правильним реєстраційний номер 44422СВ, в звязку з чим експертом виправлена вказана описка (а.с.82). Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що в даному випадку надані суду докази дають підстави для стягнення з відповідача на користь позивача завданої матеріальної шкоди. Визначаючи розмір такої шкоди, суд враховує висновок автотоварознавчого дослідження (а.с.81-128), та вважає цей висновок належним і допустимим доказом, при цьому суд також враховує, що відповідач не оскаржував вказаний висновок автотоварознавчого дослідження і не надав суду будь-якого іншого розрахунку розміру завдано шкоди. Відповідно до правової позиції Верховного Суду України у справі 6-2808цс15 від 20.01.2016 року, право потерпілого на відшкодування шкоди її заподіювачем є абсолютним і суд не вправі відмовити в такому позові з тих підстав, що цивільно-правова відповідальність заподіювача шкоди застрахована. У разі задоволення такого позову заподіювач шкоди не позбавлений можливості предявити майнові вимоги до страхової компанії, з якою ним укладено договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності. Таким чином, предявлення позивачем вимоги до особи, визнаної винною у ДТП [PERSON] - є абсолютним правом позивача, тому заподіяна шкода в сумі 8003,39 грн., та витрати повязані із проведенням автотоварознавчого дослідження в сумі 650,00 грн. (а.с. 8) підлягають стягненню з відповідача [PERSON] на користь позивача. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача необхідно стягнути на користь позивача понесені останнім та документально підтверджені витрати по справі, а саме: витрати по сплаті судового збору в сумі 1218,00 (а.с. 2).

Outcome: approved