Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-05 00:00:00

Позивач - [PERSON] , через представника - адвокат Рибак І.В., звернулась до Деснянського районного суду м. Києва з позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої залиттям квартири, обґрунтовуючи свої позовні вимоги наступним. Позивач - [PERSON] є власницею квартири [ADDRESS] , що підтверджується Договором купівлі-продажу квартири, укладеного 12.09.2003 року. 04 вересня 2020 року сталося залиття вищезазначеної квартири, що належить Позивачу. Позивач у той же день звернувся до ОСББ «Лідія» із заявою про проведення обстеження та виявлення причини залиття належної їй квартири, у зв`язку із чим було проведено обстеження квартири та встановлено причини залиття, що підтверджується Актом № 08 про залиття квартири за адресою: [ADDRESS] , складеного 04 вересня 2020 року Комісією у складі голови правління ОСББ «Лідія» Сокура Б.В.(голова комісії), інженера ОСББ «Лідія» [PERSON] (член комісії), заступника голови правління ОСББ «Лідія» [PERSON] (член комісії), власника квартири [ADDRESS] [PERSON] (член комісії). Комісією ОСББ «Лідія» було встановлено, що причиною залиття квартири Позивача стало: прорив шлангу холодного водопостачання до пральної машини в квартирі [ADDRESS] , яка розташована на другому поверсі, над квартирою Позивача та що було засвідчено безпосередньо членами комісії та мешканцями квартири [ADDRESS] (дружиною співвласника квартири [ADDRESS] [PERSON] , а згодом і ним самим). Внаслідок залиття квартири було встановлено, що: -пошкоджено стелі в двох кімнатах, стелі в ванній кімнаті, санвузлі, коридорі та кухні; -пошкоджено шпалери в коридорі та двох кімнатах; -залита підлога в двох кімнатах ( паркет та паркетна дошка); -сталося залиття розподільчі коробки електропостачання, що призвело до аварійного відключення електропостачання до квартири [ADDRESS] , для передбачення короткого замикання та возгорання електромережі. Опис обсягу заподіяної шкоди: -Кімната № 1 - Стеля мокра (в краплях води), з люстри та вимикачів витік води, шпалери повністю мокрі,підлога залита водою рівень води (орієнтовно 1 см); -Кімната №2.- Стеля мокра (в краплях води), з люстри та вимикачів витік води, шпалери повністю мокрі,підлога залита водою рівень води (орієнтовно 1 см); -Коридор - Стеля мокра (в краплях води), з люстри та вимикачів витік води, шпалери повністю мокрі,підлога залита водою рівень води (орієнтовно 1 см); -Кухня - Стеля мокра (в краплях води); -Санвузол - Стеля мокра (в краплях води); -Ванна - Стеля мокра (в краплях води); -Балкон - Дерев`яне оздоблення підлоги залито водою, на стінах з дерев`яного оздоблення краплі води. Квартира [ADDRESS] , на праві власності належить [PERSON] , який відмовився від підписання Акту та [PERSON] , яка не проживає за вище значеною адресою та не була присутня, під час складання Акту. Також, при складанні акту був присутній свідок, мешканка квартира [ADDRESS] - [PERSON] , яка також підписала Акт. Згідно Висновку про оцінку вартості матеріальних збитків, що виникли внаслідок залиття квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , вартість збитку, нанесеного через пошкодження майна - квартири, складає: 59129,56 гривень, що підтверджується Звітом про незалежну оцінку вартості матеріальних збитків, що виникли внаслідок залиття, квартири розташованої за адресою: [ADDRESS] , виконаного 16 вересня 2020 року суб`єктом оціночної діяльності [PERSON] . Крім того, Позивачем було понесено витрати на проведення оцінки вартості матеріальних збитків, що виникли внаслідок залиття належної їй квартири у розмірі 3 000,00 гривень, що серед іншого підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордера № 21500 від 16.09.2020 року. Таким чином загальний розмір заподіяних матеріальних збитків становить: 62 129,56 гривень. (Розрахунок: 59 129,56 грн. + 3 000,00 грн. = 62 129,56 гривень.) 02.10.2020 року Позивач звернулась до Відповідачів листом, з вимогою про відшкодування заподіяних збитків, але відповіді не отримала, що підтверджується листом Позивача до Відповідачів та фіскальним чеком AT «Укрпошта» про підтвердження направлення листа та на день звернення до суду відповіді від Відповідачів отримано не було Своїми діями та бездіяльністю Відповідачі завдали Позивачу крім матеріальних збитків ще моральну шкоду. Ця квартира є найбільш цінною річчю Позивача, що у неї є. Позивач вже немолода людини (1963 року народження), тому сам факт залиття квартири та необхідність проведення у квартирі термінового ремонту викликало неабияке у неї занепокоєння та хвилювання. Ці події призвели до значної зміни у способі житті родини, необхідності відмовлятись від купівлі певних речей, а також були змушені позичати гроші для проведення ремонту і т.д. Позивач та її рідні намагались врегулювати спір у позасудовому порядку, проте Відповідачі цинічно ігнорують всі їх звернення. Отже своїми неправомірними діями Відповідачі спричинили Позивачу фізичні та душевні страждання, тяжкі переживання щодо долі її майна та стану належної їй квартирі, а також призвело до порушення попереднього укладу її життя. Позивач була змушена витрачати свій час на вчинення дій, спрямованих на відновлення своїх порушених прав. З урахуванням збільшенних позовних вимог та посилаючись на викладені обставини просить суд: стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь [PERSON] : -64 629,56 гривень заподіяних матеріальних збитків; -20 000,00 гривень як відшкодування моральної шкоди; -1 681,60 гривень сплаченого судового збору; -6 000,00 гривень як витрати на правничу (правову) допомогу. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 04 листопада 2020 року відкрито провадження в справі, визначено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Згідно до ч. 1 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються справи: 1) малозначні справи; 2) що виникають з трудових відносин. Згідно з правилами ч. 6 ст. 19 ЦПК України зазначена справа є малозначною, як справа незначної складності, враховуючи, що ціна позову в цій справі не перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а тому відповідно до вимог ст. 274 ЦПК України справа підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. 10 грудня 2020 року Відповідачем 2 - [PERSON] було подано Відзив на позовну заяву, в якій вона просила відмовити у задоволенні позову в частині відшкодування матеріальної та моральної шкоди за рахунок Відповідача -2, обґрунтовуючи наступним: -у матеріалах справи відсутні письмові пояснення свідків стосовно факту прямої участі та вини Відповідача-2 у вчиненні затоплення квартири Позивача, а також характеру затоплення; -в складеному головою ОСББ акті не було встановлено якою саме водою було затоплено квартиру (холодною чи гарячою), а також відсутні відомості щодо тих осіб, які допустили залиття; -Відповідач-2 має у власності та зареєстрована у квартирі у [ADDRESS] , а квартира у [ADDRESS] перебуває у власності Відповідача-2 на підставі спадкування за законом у спільній власності із Відповідачем-1, проте у зв`язку із не можливістю проживання разом, Відповідач-2 не користується даною квартирою, не має в даній особистих речей та речей, що перебували у спільному вжитку з Відповідачем-1 та не відвідує протягом тривалого часу; -під час оцінки збитків, оцінювачем було помилково використано не вірний підхід оцінки, а саме витратний підхід який ґрунтується на обліку принципів корисності і заміщення, замість оцінки вартості тих предметів оздоблення, які були пошкодженні, а також необ`єктивність оцінки внаслідок тривалої перерви між затопленням та проведення оцінки збитків; -в матеріалах справи відсутні копії розписок або договорів про позику грошей Позивачем на необхідність проведення ремонту; -ствердження Позивача про отримання Відповідачем-2 листа з вимогою про відшкодування збитків від 02.10.2020 року є хибним 15 грудня 2020 року Відповідачем 1- [PERSON] було подано Відзив на позовну заяву в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі та стягнути з Позивача на користь Відповідача 1- [PERSON] судові витрати, зазначивши таке. 27.10.2020 року на ім`я Позивачки Відповідачем 1 - [PERSON] направлено лист з проханням надати доступ до її квартири [PERSON] та спеціалісту для встановлення дійсної причини та джерела залиття так як членами комісії квартира [ADDRESS] не оглядалась та не було останнього запрошено для складання Акту №08. Лист Позивачка отримала особисто 06.11.2020 року, що підтверджується Рекомендованим повідомлення про вручення поштового відправлення. Проте Позивачка відповіді на звернення не надала та не надає доступ до її квартири. Також [PERSON] наголошено, що на підтвердження матеріальних збитків позивачкою надано Звіт № 21500 про незалежну; оцінку вартості матеріальних збитків, що виникли в наслідок залиття квартири розташованої за адресою [ADDRESS] від 16 вересня 2020 року, який складений об`єктом оціночної діяльності ФОП « [PERSON] » на яку Відповідачів не запрошували. Відтак, суб`єктом оціночної діяльності враховано до звіту збитки, які не зазначені в Акті №08 (хімчистка тахти), збільшено вартість матеріального збитку на 1,2 та нараховане ПДВ, що свідчить про невідповідність розрахунку та намагання покласти на відповідачів більшу суму вартості матеріального збитку. Щодо заперечення витрат на моральну шкоду, Відповідачем 1 обгрунтовано тим, що Позивачем не надано жодного допустимого та належного доказу завданих їй душевних страждань. 11 січня 2021 року Позивачем було подано Відповідь на Відзив Відповідача 1 - [PERSON] та Відповідь на Відзив Відповідача 2 - [PERSON] в яких позовні вимоги були підтриманні та просила їх задовольнити. До суду 20 січня 2021 року надійшли заперечення від Відповідача 1 - [PERSON] , в яких він виклав вимоги ідентичні до позову та просив відмовити у задоволенні позовних вимог та стягнути судові витрати. Судом були прийняті до розгляду 02 липня 2021 року заперечення від Відповідача 2 - [PERSON] , в яких вона виклала вимоги ідентичні до позову та просила: -залишити без розгляду Відповідь на відзив Позивача; -зобов`язати Позивача надати відповідні докази права власності (станом на 2021 рік) на об`єкт нерухомості, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . -зобов`язати представника Позивача - [PERSON] , надати до суду копію Договору Дарування з метою перевірки чи належало дане майно Позивачу, і чи є достовірною заява Представника Позивача про те, що квартира [ADDRESS] , є найбільшою цінністю Позивача. -відмовити у задоволенні позову [PERSON] в частині відшкодування матеріальної та моральної шкоди за рахунок Відповідача-2. В судовому засіданні сторона позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Протягом розгляду справи сторона Відповідачів заперечила проти задоволення позову та просила відмовити в повному обсязі. За клопотанням сторони Позивача був допитан в судовому засіданні свідок [PERSON] , яка зазначила, що дійсно 04 вересня 2020 року мало місце залиття квартири Позивачки, про що нею засвідчено у Акті №08 від 04.09.2020 року. При огляді квартири дійсно були встановлені пошкодження викладені у Акті, а також саме свідок [PERSON] перекрила воду у домі [ADDRESS] . Рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні (ст.263 ЦПК України). Судом встановлено, що згідно Договору - Купівлі продажу квартири 12 вересня 2003 року [PERSON] купила квартиру під номером [ADDRESS] . З матеріалів справи вбачається, що 04.09.2020 року [PERSON] було подано заяву до ОСББ «Лідія» про проведення обстеження та виявлення причини залиття квартири [ADDRESS] з верхніх поверхів. Згідно копії Акту №08 від про залиття квартири за адресою: [ADDRESS] , складеного 04 вересня 2020 року Комісією у складі голови правління ОСББ «Лідія» Сокура Б.В.(голова комісії), інженера ОСББ «Лідія» [PERSON] (член комісії), заступника голови правління ОСББ «Лідія» [PERSON] (член комісії), власника квартири [ADDRESS] [PERSON] (член комісії). Причиною залиття квартири Позивача зазначено: прорив шлангу холодного водопостачання до пральної машини в квартирі [ADDRESS] , яка розташована на другому поверсі, над квартирою Позивача та що було засвідчено безпосередньо членами комісії. Згідно Звіту про незалежну оцінку вартості матеріальних збитків, що виникли внаслідок залиття, квартири розташованої за адресою: [ADDRESS] , виконаного 16 вересня 2020 року суб`єктом оціночної діяльності [PERSON] , а саме Висновку про оцінку вартості матеріальних збитків, що виникли внаслідок залиття квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , вартість збитку, нанесеного через пошкодження майна - квартири, складає: 59129,56гривень. Під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин (ст. 264 ЦПК України). У частинах першій, другій статті 22 ЦК України визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою. Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає. При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням. Статтею 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини завдавача шкоди. Якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності і диспозитивності цивільного процесу, положень ЦК України щодо відшкодування шкоди, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди. Відповідно до частини другої статті 13 ЦК України при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб. Згідно з пунктом 11 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08 жовтня 1992 року № 572, власники, наймачі (орендарі) приміщень житлових будинків несуть відповідальність згідно із законом. Відповідно до частин четвертої та п`ятої статті 319 ЦК України власність зобов`язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. Отже, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Невиконання цього обов`язку, якщо результатом такого невиконання є нанесення шкоди іншим особам, тягне за собою відшкодування власником збитків. Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил статті 22 ЦК України, оскільки її частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування. Саме про таке застосування законодавства, яке регулює спірні правовідносини, зазначено в постанові Верховного Суду від 27.12.2019 року у справі № 686/11256/16-ц. Відповідно до ст.1192 ЦК України,з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Згідно пункту 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» № 6 від 27.02.1992 року (із змінами), шкода, заподіяна особі і майну громадянина, підлягає відшкодуванню особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Статтею 355 Цивільного кодексу України визначено, що майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. (ст..356 ЦК України). Співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном, про що визначено статтею 360 ЦК України. Судом встановлено належність Відповідачам на праві спільної часткової власності квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Доказовий процес у цивільному судочинстві має велику значимість через його важливість для вирішення кожної справи і загальнообов`язковість, оскільки без належного підтвердження необхідних обставин особа не отримає бажаного результату та не зможе повною мірою використати надані державою юрисдикційні гарантії захисту прав, свобод та інтересів осіб у разі їх порушення, невизнання або їх оспорення. Належність та допустимість доказів визначають ст.ст. 77,78 ЦПК України. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Щодо вимоги стосовно відшкодування витрат на проведення оцінки у розмірі 2 500,00 гривень суд наголошує, що ці витрати не відносяться до судових витрат визначених статтею 133 ЦПК України, а тому в цій частині позов не підлягає до задоволення. З огляду на викладене, оскільки Відповідачі своїми діями, неправомірність яких встановлена сукупністю досліджених судом доказів, заподіяли Позивачу матеріальний збиток внаслідок затоплення квартири на загальну суму 59 129,56 гривень, враховуючи, що між вказаним діями та заподіяною шкодою є безпосередній причинний зв`язок, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до часткового задоволення. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial