Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-22 00:00:00

Позивач Акціонерне товариство Комерційного банку «Приватбанк» звернувся до суду з вимогою про стягнення з [PERSON] в особі його законного представника [PERSON] заборгованості у розмірі 8242.03 грн. за кредитним договором № ODXRFS08081246 від 07.05.2008 року та суму судового збору, посилаючись на такі обставини. Відповідно до укладеного договору № ODXRFS08081246 від 07.05.2008 року [PERSON] (далі - Позичальник) отримала кредит у розмірі 4292,20 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 07.03.2009 року. [INFO] позичальник [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 04.11.2009 року. Позивачем 22.12.2013 року була направлена претензія кредитора до Третьої Одеської державної нотаріальної контори. 03.01.2014 року позивачем було отримано відповідь від Третьої Одеської державної нотаріальної контори, в якій зазначалось, що претензію кредитора пере направлено до П`ятої Одеської державної нотаріальної контори, за місцем заведення спадкової справи. 17.01.2014 року позивачем було отримано відповідь від П`ятої державної нотаріальної контори, в якій зазначалось, що спадкоємцями померлої [PERSON] , які звернулись із заявами про прийняття спадщини є [PERSON] в особі законного представника [PERSON] . 14.05.2018 року до спадкоємця, яким є [PERSON] в особі законного представника [PERSON] , було направлено лист-претензію, згідно якої позивач пред`явив свої вимоги, але ніякий дій не було виконано. Станом на дату смерті позичальника заборгованість позичальника перед банком за кредитним договором № ODXRFS08081246 від 07.05.2008 року становить 8242,03 грн., яка складається з: 270,78 грн. - заборгованість за відсотками; 7971,25 грн. - заборгованість з пені. У порушення кредитних зобов`язань відповідач ухиляється від належного виконання кредитних зобов`язань, у зв`язку з чим позивач вимушений звернутися до суду з цим позовом. Заочним рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 28 лютого 2019 року позов Акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» до [PERSON] в особі законного представника [PERSON] про стягнення боргу кредитором спадкодавця задоволено. Стягнуто з [PERSON] в особі законного представника [PERSON] , зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , реєстр. номер відсутній, на користь Акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк», місце розташування: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1-Д, код ЄДРПОУ 14360570, рах. № [NUMBER] , МФО 305299, заборгованість за кредитним договором № ODXRFS08081246 від 07.05.2008 року в розмірі 8242,03 грн., яка складається з: 270,78 грн. - заборгованість за відсотками; 7971,25 грн. - заборгованість з пені, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину відповідачем. Стягнуто з [PERSON] в особі законного представника [PERSON] на користь АТ КБ «Приватбанк» витрати по оплаті судового збору у сумі 1762,0 гривень (одна тисяча сімсот шістдесят дві грн. 00 коп.). Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 17 квітня 2019 року заяву [PERSON] про перегляд заочного рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 28 лютого 2019 року задоволено. Заочне рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 28 лютого 2019 року у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» до [PERSON] в особі законного представника [PERSON] про стягнення боргу кредитором спадкодавця скасоване і призначено підготовче судове засідання. Представник відповідача Тимошенко Т.Ф. надала до суду відзив на позов, за яким заперечувала проти позову, посилаючись на такі обставини. Позивач звернувся до суду з вимогою про стягнення з [PERSON] в особі законного представника [PERSON] заборгованості у розмірі 8242,03 гривень за кредитним договором та суму судового збору посилаючись на те, що 07.05.2008 року між банком та [PERSON] було укладено договір №ODXRFS08081246 від 07.05.2008 року, за умовами якого вона отримала кредит у розмірі 4292,20 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,0 % річних з кінцевим терміном повернення 07.03.2009 року. Позивач зазначає, що [INFO] позичальник [PERSON] померла, з причин чого 22.12.2013 року банк звернувся з претензією до кредитора через Третю Одеську державну нотаріальну контору, яка, в свою чергу, претензію кредитора перенаправила за місцем заведення спадкової справи до П`ятої Одеської державної нотаріальної контори, від якої 17.01.2014 року надійшла відповідь, що спадкоємцями померлої [PERSON] , які звернулись із заявами про прийняття спадщини, є [PERSON] (в особі законного представника [PERSON] ). Позивач стверджує, що 14.05.2018 року направив спадкоємцю лист-претензію з відповідними вимогами за кредитним договором, але ніяких дій не було виконано. Позивач обґрунтовує свої вимоги, зокрема, положеннями частини другої ст. 1281 ЦК України, згідно з якими кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги; та положеннями ст. 1282 ЦК України, згідно яких спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Положеннями частин другої та третьої статті 1281 ЦК України передбачено, що кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Таким чином, законодавець обмежив строки на пред`явлення вимог до спадкоємців двома строками: шість місяців, коли строк вимоги ще не наступив; один рік, коли строк вимоги наступив. Настання строку вимоги за кредитним договором № ODXRFS08081246 від 07.05.2008 року сталося 07.03.2009 року. Тому саме починаючи з цього строку банк повинен був дізнаватися та отримати інформацію щодо позичальника, зокрема його смерті та відкриття спадщини, й саме з цієї дати необхідно обраховувати один рік для звернення до спадкоємців з вимогою погасити заборгованість спадкодавця. Тобто цей строк закінчився 07.03.2010 року. Позивач звернувся до нотаріальної контори лише в грудні 2013 року, тобто після спливу майже п`яти років. Частиною 4 ст. 1281 ЦК України передбачено, що кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. Положення статті 1282 ЦК України застосовуються у випадку дотримання кредитором норм статті 1281 ЦК України щодо строків пред`явлення ним вимог до спадкоємців. Недотримання цих строків, які є присічними (преклюзивними), позбавляє кредитора права вимоги до спадкоємців. Позивач просить суд стягнути з [PERSON] в особі законного представника [PERSON] суму заборгованості за кредитним договором у розмірі 8242,03 гривень, з яких 270,78 гривень - заборгованість за відсотками, а 7971,25 гривень - заборгованість з пені. Таким чином, на день смерті [PERSON] , що сталася 25.10.2009 року, у позичальника була відсутня заборгованість за кредитом (тіло кредиту). Розрахунок, що наданий банком до суду, не містить обґрунтувань, яким чином обрахована сума відсотків (без тіла кредиту) та пені (чи то з тіла кредиту, чи то з відсотків) на день смерті [INFO] , в той час як кінцевий термін повернення 07.03.2009 року. Крім того, з наданих до позову документів вбачається, що претензія кредитора до нотаріальної контори від 13.12.2013 року містить заборгованість у розмірі 23332,78 гривень, а лист-претензія до [PERSON] від 20.01.2014 року, яка направлена йому 14.05.2018 року - містить заборгованість у розмірі 12534,23 гривень. Представник відповідача надав до суду заяву про застосування строків позовної давності, просив розглядати справу за її відсутністю, стягнути витрати на правову допомогу. Представник позивача надав відповідь на відзив, в якому заперечив позицію сторони відповідача, обґрунтував свою позицію випискою по рахунку, не погодився з застосуванням строків позовної давності, просив позов задовольнити. Представник позивача надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутністю. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в задоволенні позову має бути відмовлено з підстав пропуску строків позовної давності. Відповідно до укладеного договору № ODXRFS08081246 від 07.05.2008 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 4292,20 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 07.03.2009 року. [INFO] позичальник [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 04.11.2009 року. Позивачем 13.12.2013 року була направлена претензія кредитора до Третьої Одеської державної нотаріальної контори. 03.01.2014 року позивачем було отримано відповідь від Третьої Одеської державної нотаріальної контори, в якій зазначалось, що претензію кредитора пере направлено до П`ятої Одеської державної нотаріальної контори, за місцем заведення спадкової справи. 17.01.2014 року позивачем було отримано відповідь від П`ятої державної нотаріальної контори, в якій зазначалось, що спадкоємцями померлої [PERSON] , які звернулись із заявами про прийняття спадщини є [PERSON] в особі законного представника [PERSON] . 20.01.2014 року до спадкоємця, яким є [PERSON] в особі законного представника [PERSON] , було направлено лист-претензію, згідно якої позивач пред`явив свої вимоги, але ніяких дій не було виконано. Станом на дату смерті позичальника заборгованість позичальника перед банком за кредитним договором № ODXRFS08081246 від 07.05.2008 року становить 8242,03 грн., яка складається з: 270,78 грн. - заборгованість за відсотками; 7971,25 грн. - заборгованість з пені. Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 1281 ЦК України кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Таким чином, законодавець обмежив строки на пред`явлення вимог до спадкоємців двома строками: шість місяців, коли строк вимоги ще не наступив; один рік, коли строк вимоги наступив. Частиною 4 ст. 1281 ЦК України передбачено, що кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. Положення статті 1282 ЦК України застосовуються у випадку дотримання кредитором норм статті 1281 ЦК України щодо строків пред`явлення ним вимог до спадкоємців. Недотримання цих строків, які є присічними (преклюзивними), позбавляє кредитора права вимоги до спадкоємців. Дана правова позиція висвітлена в ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 02.08.2017 №177/384/13-ц. Згідно ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. З огляду на вищенаведене та кінцевий термін повернення кредиту 07.03.2009 року, строк позовної давності закінчився 07.03.2012 року. Позичальник [PERSON] померла [INFO] , кредитор звернувся до спадкоємця [PERSON] з претензією через нотаріальну контору 22.12.2013 року, в той же час до суду з позовом банк звернувся в серпні 2018 року, тобто після спливу трьох років, чим припустився пропуску строку позовної давності. Позивач просить суд стягнути заборгованість за кредитом у розмірі 8242, 03 гривень, з яких 270,78 гривень - заборгованість за відсотками, а 7971,25 гривень - заборгованість з пені. При цьому заборгованість по сумі кредиту (тіло кредиту) відсутня. Строк повернення кредиту наступив 07.03.2009 року, тому з цього часу припиняється нарахування відсотків, а можливе нарахування пені за прострочення. За правилами ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. До вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність в один рік (ч. 2 ст. 258 ЦК України). Нарахування пені можливе лише за один рік, а в даному випадку з урахуванням відсутності заборгованості по тілу кредиту, строк позовної давності спливає через рік після терміну повернення кредиту, а саме - 07.03.2010 року. Відповідно до ст. 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо). Згідно п. 3. 4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Між адвокатом Тимошенко Т.Ф. та [PERSON] було укладено договір № 5 про надання правової допомоги від 25 березня 2019 року. До суду наданий розрахунок витрат на правову допомогу від 02.05.2019 року. Згідно наданих оригіналів квитанцій [PERSON] було сплачено адвокату гонорар в сумі 4300,0 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Представник відповідача надав документи, які підтверджують витрати відповідача на професійну правничу допомогу в розмірі 4300,0 грн., які підлягають стягненню з позивача на корить відповідача. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.Оскільки у позовних вимогах відмовлено, суд вважає за необхідне стягнути судовий збір з позивача на користь відповідача в розмірі 384,20 грн. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися в суд за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про примусове виконання зобов`язання в натурі. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Outcome: approved