Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-21 00:00:00

Позивач [PERSON] у жовтні 2019 року звернувся до суду із позовною заявою до відповідачки [PERSON] про розірвання шлюбу (а.с. 2-4). В обґрунтування своїх позовних вимог вказав, що з відповідачкою перебуває у шлюбі з 04 жовтня 2003 року. Від шлюбу сторони мають малолітню доньку - [PERSON] , [INFO] . На даний час проживання однією сім`єю із відповідачкою припинено, спільне господарство не ведеться, шлюбні стосунки також припинені. Причиною погіршення сімейного життя стали постійні сварки відсутність взаємоповаги та взаємопорозуміння. Оскільки нормальні стосунки між подружжям неможливі, прохає розірвати шлюб. Ухвалами суду від 24 жовтня 2019 року та від 24 січня 2020 року позовну заяву залишено без руху (а.с. 12-14, 21). 13 лютого 2020 року до суду надійшла уточнена позовна заява (а.с. 23-24). Ухвалою від 14 лютого 2020 року у справі відкрито провадження, підготовче судове засідання призначено на 22 червня 2020 року (а.с. 25). У судовому засіданні позивач позов підтримав, прохав задовольнити. Пояснення надав аналогічні тексту позовної заяви. Додатково пояснив, що сімейно-шлюбні стосунки фактично припиненні ще п`ять років тому, у лютому 2015 року. Після розірвання шлюбу прохав залишити дитину проживати з матір`ю. Відповідачка в судовому засіданні позов визнала та не заперечувала проти його задоволення. Прохала після розірвання шлюбу залишити проживати дитину разом із нею, а також не відновлювати їй дошлюбне прізвище. Вислухавши пояснення сторін, перевіривши фактичні обставини справи письмовими доказами у наданих ними межах, суд вважає за можливе задовольнити позов, виходячи з наступного. У судовому засіданні встановлено, що сторони 04 жовтня 2003 року уклали шлюб у відділі реєстрації актів громадянського стану Бабушкінського районного управління юстиції м. Дніпропетровська, актовий запис № 901 (а.с. 24). Від шлюбу мають малолітню доньку - [PERSON] , [INFO] (а.с. 10). З лютого 2015 року сторони не підтримують сімейно-шлюбних відносин. Майнового спору не мають. У судовому засіданні сторони досягли згоди про те, що дитина, після розірвання шлюбу, буде проживати разом із матір`ю. Згідно з вимогами ст. 112 СК України, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Відповідно до вимог ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу відновити своє дошлюбне прізвище. Суд, перевіривши фактичні обставини справи письмовими доказами, дійшов висновку про те, що подальше подружнє життя суперечитиме інтересам позивача, а збереження сім`ї є неможливим. З урахуванням викладеного, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі. Після розірвання шлюбумалолітню дитину - [PERSON] , [INFO] , яка мешкає із відповідачкою, залишити мешкати разом із нею. Після розірвання шлюбу дошлюбне прізвище відповідачки не відновлювати. У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, відповідачка повинна відшкодувати позивачу понесений ним судовий збір у розмірі 768 гривень 40 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved