Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-22 00:00:00

Позивач в листопаді 2020 року звернулася до суду з вищевказаним позовом до відповідача. В обґрунтування позову вказує, що [INFO] померла її рідна тітка- [PERSON] (рідна сестра матері). За життя, а саме: 08 жовтня 2019 року [PERSON] склала заповіт, відповідно до якого все своє майно заповідала їй - [PERSON] . Заповіт було посвідчено приватним нотаріусом Вишгородського районного нотаріального округу Київської області Голуб Л.А. Спадкове майно - це однокімнатна квартира «готельного типу» [ADDRESS] , загальною площею - 20,8 кв.м. 16 червня 2020 року в Одинадцятій київській державній нотаріальній конторі за її заявою було заведено спадкову справу № 457/2020 до майна гр. [PERSON] . 6-ти місячний строк для прийняття спадщини сплив [INFO], а вона звернулася до Одинадцятої київської державної нотаріальної контори тільки через 2 місяці після спливу 6-ти місячного терміну, тобто 16 червня 2020 року. Тому, в листі з Одинадцятої київської державної нотаріальної контори від 24 червня 2020 року зазначено, що пропустила строк для прийняття спадщини, тому повинна звернутись до суду для визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Вважає, що пропустила строк для прийняття спадщини, а саме 2 місяці з поважної причини: у зв`язку з введенням Постановою Кабміну України за № 211 від 11 березня 2020 року карантину на території України, та, враховуючи пенсійний вік і хронічні захворювання, змушена була перебувати на самоізоляції в с. Катюжанка (за місцем своєї реєстрації та постійного проживання). Потім Постановою Кабміну України за № 392 від 20 травня 2020 року карантин було продовжено та дана рекомендація особам, які досягли пенсійного віку, перебувати на самоізоляції. Вказує, що спадщину прийняла фактично: всі правовстановлюючі документи на квартиру та заповіт знаходяться в неї, квартиру підтримувала в належному стані, квартплату та комунальні послуги сплатила. Тому, вважала, що, як єдиний спадкоємець по заповіту, спадщину прийняла. Ст. 1268 ч. 5 ЦК України передбачає, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Останній рік тітка проживала разом з нею в с. Катюжанка, тому що хворіла і вона її доглядала та надавала допомогу, проживати одна в м. Києві вона за станом здоров`я не могла , що підтверджує довідкою. В довідці Катюжанської сільської ради за № 1306 від 15 жовтня 2019 року зазначено, що [PERSON] , похоронила тітку - [PERSON] . Всі ці обставини дають право вважати, що може бути спадкоємцем по заповіту, як з юридичної, так і з моральної точки зору, а строк для прийняття спадщини було пропущено з поважних (вищезазначених) причин. Посилаючись на ст.ст. 1234, 1268, 1272 ЦК України просить суд визначити їй - [PERSON] додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини по заповіту після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . Ухвалою від 27.10.2020 року по справі відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче засідання на 27.01.2021 року. В підготовчому судовому засіданні витребувано копію спадкової справи щодо майна померлої [PERSON] . Відповідач направив відзив на позов в якому просив суд провести розгляд справи відповідно до норм діючого законодавства України та постановити рішення на підставі поданих позивачем доказів. Розглядаючи справу, суд забезпечив сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Частина 1 ст.15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року застосовуються судами при розгляді справ як джерело права. За змістом п.1 ст.6, ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 року №475/97-ВР, ст.1 Першого протоколу до Конвенції, кожен має право на розгляд його справи упродовж розумного строку судом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі. В судове засідання сторони не з`явилися, про розгляд справи повідомлялися належним чином, подали заяви про розгляд справи без їх участі. Суд вважає за можливе провести розгляд справи без участі сторін за наявними у справі доказами. Дослідивши письмові докази по справі, суд доходить до наступного висновку. [INFO] померла рідна тітка позивачки - [PERSON] (рідна сестра матері). За життя, а саме: 08 жовтня 2019 року [PERSON] склала заповіт, відповідно до якого все своє майно заповідала [PERSON] . Заповіт було посвідчено приватним нотаріусом Вишгородського районного нотаріального округу Київської області Голуб Л.А. Спадкове майно - це однокімнатна квартира «готельного типу» [ADDRESS] , загальною площею - 20,8 кв.м. 16 червня 2020 року в Одинадцятій київській державній нотаріальній конторі за заявою позивача було заведено спадкову справу № 457/2020 до майна гр. [PERSON] . Як убачається з копії спадкової справи інших спадкоємців у [PERSON] не було. Із 12 березня 2020 року в Україні ввели карантин у навчальних закладах та низку інших заходів з протидії поширенню коронавірусної інфекції COVID-19. Кабінет міністрів ухвалив рішення про тимчасову заборону в`їзду в Україну іноземців та закрив міжнародне пасажирське сполучення. 25 березня 2020 р. надзвичайну ситуацію запровадили по всій Україні. Карантин подовжили до 24 квітня. Закрили заклади торгівлі, крім продуктових магазинів, аптек, автозаправок і банків. Також зупинили роботу метрополітенів у Києві, Харкові та Дніпрі, припинено міжміське й міжобласне автомобільне, залізничне та авіасполучення. 2 квітня 2020 року уряд ухвалив постанову про посилення карантинних обмежень. Таким чином, із 6 квітня в Україні карантин став жорсткішим, зокрема заборонили ходити вулицями більш як по двоє та перебувати в громадських місцях без масок чи респіраторів. 22 квітня 2020 Кабінет міністрів продовжив дію карантину до 11 травня 2020 року. 4 травня 2020 Кабінет міністрів продовжив дію карантину до 22 травня. 20 травня 2020 уряд схвалив рішення, яким запроваджує адаптивний карантин до 22 червня, водночас із 22 травня розпочинається другий етап пом`якшення карантинних заходів. 22 червня 2020 набули чинності нові зміни, внесені Кабінетом міністрів до постанови про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України хвороби COVID-19. Згідно зі змінами, дію адаптивного карантину в Україні подовжено до 31 липня. 6-ти місячний строк для прийняття спадщини сплив [INFO], а позивач звернулася до Одинадцятої київської державної нотаріальної контори тільки через 2 місяці після спливу 6-ти місячного терміну, тобто 16 червня 2020 року. В листі з Одинадцятої київської державної нотаріальної контори від 24 червня 2020 року зазначено, що пропустила строк для прийняття спадщини, тому повинна звернутись до суду для визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Суд вважає, що позивач пропустила строк для прийняття спадщини, а саме 2 місяці з поважної причини: у зв`язку з введенням Постановою Кабміну України за № 211 від 11 березня 2020 року карантину на території України, та, враховуючи пенсійний вік і хронічні захворювання, змушена була перебувати на самоізоляції в с. Катюжанка (за місцем своєї реєстрації та постійного проживання). Як убачається з наданих позивачем доказів, отанній рік тітка позивачки проживала разом з нею в с.Катюжанка, тому що хворіла і вона її доглядала та надавала допомогу, проживати одна в м. Києві вона за станом здоров`я не могла, що підтверджує позивач довідкою. В довідці Катюжанської сільської ради за № 1306 від 15 жовтня 2019 року зазначено, що [PERSON] , похоронила тітку - [PERSON] . За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст. ст. 1220, 1222, 1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України). Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Таким чином, позивачем пропущено строк на подання заяви про прийняття спадщини в період дії жорсткого карантину на території України, а тому суд вважає, що причини пропуску прийняття спадщини є поважними, в зв`язку з цим позов слід задовольнити. На підставі викладеного та

Outcome: approved