overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-09 00:00:00

Позивач вказує, що 27 травня 2015 року померла [PERSON], яка на день смерті проживала в [INFO]. Після його її смерті залишилось спадкове майно, а саме земельна ділянка на території Любашівської селищної ради Любашівського району Одеської області розміром 2.92 гектари. Вона являється спадкоємцем за заповітом. Інших спадкоємців не має. Однак в даний час вона не може оформити спадщину, так як в звязку з доглядом за хворою дитиною пропустила строк для подачі заяви до нотаріальної контори. Тому, нотаріус йому рекомендував звернутись до суду з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Позивач надав суду про те, що позов повністю підтримує і просить розглянути справу за її відсутності. Представник відповідача надав суду заяву про розгляд справи за відсутності представника, заперечень по справі не має. Суд вважає, що позов обгрунтований та повинен бути задоволеним виходячи зі слідуючого. Згідно копії свідоцтва про смерть [PERSON] померла 27 травня 2015 року (а.с. 7). Відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку [PERSON] являлась власником земельної ділянки на території Любашівської селищної ради Любашівського району Одеської області розміром 2.92 гектари (а.с. 10). Із заповіту, посвідченого нотаріусом Любашівської державної нотаріальної контори 15 серпня 2007 року, який не змінено та не скасовано, [PERSON] заповіла все своє майно [PERSON] і відповідно до ст. 1234 ЦК України позивач являється спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] (а.с. 14). З довідок Любашівської селищної ради Одеської області №№ 3120, 3121 від 17.08.2017 року видно, що [PERSON] була зареєстрована та проживала одиноко до дня смерті в с. Вишневе Любашівського району Одеської області по вул. Маліновського, 24 (а.с. 8, 9). З повідомлення нотаріуса від 18.08.2017 року видно, що дійсно позивач пропустила строк для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] (а.с. 5). Згідно ст.1270 ЦК України строк для прийняття спадщини встановлено в шість місяців. Тобто, строк прийняття спадщини після смерті [PERSON] закінчився 27 листопада 2015 року і позивач його пропустила. З довідки Любашівської селищної ради Любашівського району Одеської області № 3167 від 22 серпня 2017 року видно, що позивач проживає з малолітньою дитиною, [INFO] в с. Вишневе Любашівського району Одеської області (а.с. 12). З довідки Любашівського районного центру первинної медико-санітарної допомоги Любашівського району Одеської області від 24.10.2015 року видно, що [PERSON], [INFO], син позивачки, перебуває на диспансерному обліку, так як часто хворіюча дитина (а.с. 13). Враховуючи обставини, за яких позивач пропустив строк для прийняття спадщини, суд рахує їх поважними та вважає за можливе визначити позивачу додатковий строк для прийняття спадщини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-27 00:00:00

Позивач вказує, що 28 квітня 2014 року Любарським РВ УМВС України було відкрито кримінальне провадження №12014060210000106 по обвинуваченню [PERSON] за ч. 1 ст. 125 КК України. В підготовчому судовому засіданні позивачка як потерпіла подала до суду заяву про те що вона помирилася із обвинуваченим і претензій до нього не має. Однак за заподіяння позивачці моральної шкоди [PERSON] не мав можливості розрахуватися тому 05 травня 2014 року написав в судовому засіданні розписку про сплату на корись позивачки моральної шкоди в сумі 2000 грн., але до цього часу не сплатив тому вимушена звернутися до суду з позовом про стягнення моральної шкоди. Стягнути з відповідача на мою користь судові витрати у зв'язку із сплатою судового збору та сплатою правової допомоги. Позивачка у попереднє судове засідання на розгляд справи не з'явився, в наявній в матеріалах справи заяві позовні вимоги підтримує в повному об'ємі. Відповідач у попереднє судове засідання на розгляд справи не з'явився, в наявній в матеріалах справи заяві проти задоволення заявлених позовних вимог не заперечує та просить справу слухати у його відсутності. Оскільки відповідач визнав позов повністю, визнання позову не суперечить закону і не порушує прав та інтересів інших осіб, суд ухвалив винести рішення про задоволення позову у попередньому судовому засіданні. Розглянувши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного: Ухвалою Любарського районного суду №282/620/14-к від 05 травня 2014 року кримінальне провадження по обвинуваченні [PERSON] у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України було закрито та звільнено його від кримінальної відповідальності в зв'язку із відмовою потерпілих від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення. Відповідно до вказаної вище ухвали потерпілими виступали [PERSON] та [PERSON] Відповідно до розписки від 05 травня 2014 року написаної [PERSON] він зобов'язується сплатити моральну шкоду у сумі 2000грн. на користь [PERSON], на протязі трьох місяців. Згідно до ст. 1167 ЦК України встановлено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Оскільки рішення ухвалено на користь позивачки, то відповідно до ст.88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивачки суми понесених нею судових витрат пов'язаних з сплатою судового збору при подачі позову та судові витрати пов'язані з отриманням правової допомоги.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-07 00:00:00

Позивач вказує, що 29 жовтня 1999 року помер її чоловік [PERSON], який був зареєстрований та проживав до дня смерті в своєму будинку по вулиця Щастя, 9 в смт. Зеленогірське Любашівського району Одеської області. Вона є єдиним спадкоємцем першої черги за законом після смерті чоловіка. Фактично вона прийняла спадщину у шестимісячний термін, однак нотаріально оформити спадщину неможливо через відсутність правовстановлюючих документів на будинк. В звязку з викладеним вона звернулася до суду з позовом про визнання власності на спадкове майно померлої на житловий будинок. Позивач надала в судове засідання заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідачі в судове засідання не зявилися, надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, заперечень по справі не мають. Суд вважає, що позов обгрунтований та повинен бути задоволеним виходячи зі слідуючого. З технічного паспорту, довідки Зеленогірської селищної ради Любашівського району Одеської області № 429 від 10.05.2017 року, погосподарської книги № 7 особовий рахунок № 03413 видно, що власником будинку по вул. Щастя, 9 в смт. Зеленогірське Любашівського району Одеської області є [PERSON]. Вказане господарство складається з житлового будинку, позначеного літерою «А», літньої кухні літера «Б», вбиральні літера «Д», колодязю - № І, огорожа № 1, 2 (а.с. 9, 13-16). Відповідно до копії свідоцтва про смерть [PERSON] помер 29 жовтня 1999 року (а.с. 7). Із свідоцтва про укладення шлюбу серії І-ЖД № 480659 видно, що [PERSON] дійсно являвся чоловіком позивачки і відповідно до ст. 1261 ЦК України позивач є спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON] (а.с. 8). З довідки Зеленогірської селищної ради Любашівського району Одеської області № 432 від 10 травня 2017 року видно, що позивачка зареєстрована в будинку по вул. Щастя, 9 в смт. Зеленогірське Любашівського району Одеської області, що належав [PERSON], та проживала з ним по день його смерті (а.с. 11). Позивач звернулася до нотаріальної контори для прийняття спадщини після смерті чоловіка, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину на будинок відмовлено через відсутність правоустановчих документів на будинок (а.с. 6). Виходячи з наведеного, позивач дійсно має право на спадкове майно як спадкоємець першої черги за законом після смерті чоловіка [PERSON], а саме: на житловий будинок по вул. Щастя, 9 в смт. Зеленогірське Любашівського району Одеської області загальною вартістю 141727 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-25 00:00:00

Позивач вказує, що 30 вересня 2011 року він з відповідачкою зареєстрував шлюб в Купчинецькій сільській раді Козівського району Тернопільської області. Від шлюбу в них народилась [PERSON], [INFO]. З липня 2013 року вони разом не проживають, не підтримують сімейних звязків. В даний час він проживає у фактичних шлюбних відносинах з іншою жінкою з якою має намір зареєструвати шлюб. Посилаючись на обставини, які склалися у сім'ї, позивач просить шлюб розірвати. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення від 30 березня 2016 року та 11 квітня 2016 року. Відповідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, прийшов до наступного. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON], 30 вересня 2011 року зареєстрували шлюб в Купчинецькій сільській раді Козівського району, Тернопільської області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ИД № 122119 (а.с.3). Від шлюбу у них народилась [PERSON], [INFO]. У сторін склалися обставини, які виключають можливість спільного проживання, фактичні шлюбні відносини між сторонами припинені, примирення між подружжям не можливе, це буде суперечити інтересам та волі сторін, шлюб існує формально, позивач наполягає на розірванні шлюбу. Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно ст. 110 цього Кодексу. Відповідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що має істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-20 00:00:00

Позивач вказує, що 30 вересня 2013 року у віці 86 років померла його матір [PERSON] Згідно з чинним цивільним законодавства, він являється спадкоємцем майна померлої, серед якого є земельна ділянка розміром 3,9263 га. з кадастровим номером 1823185400:01:001:0026, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва власником якої являлася його матір згідно Державного акту серії ЯБ №032003 виданого 11.11.2004 року. Оформити спадщину позивач не може оскільки оригінал вказаного Державного акту втрачений та оголошений не дійсними, а тому він змушений звернутися до суду з позовом про визнання за ним в порядку спадкоємства за законом, права власності на земельну ділянку з кадастровим номером 1823185400:01:001:0026. Представник позивача в попереднє судове засідання на розгляд справи не зявилася, в наявній в матеріалах справи заяві позовні вимоги свого довірителя підтримує повністю та просить справу слухати у її відсутності. Представник Панасівської сільської ради у попереднє судове засідання на розгляд справи не зявився, в наявній в матеріалах справи довідці проти задоволення заявлених позовних вимог не заперечує та просить справу слухати у його відсутності. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Розглянувши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного: 28 травня 1957 року народився [PERSON], відповідно до свідоцтва серії І-ЯР №423275 його батьками є [PERSON] та [PERSON] 03 вересня 2013 року в с. Панасівка Любарського району Житомирської області у віці 86 років померла [PERSON], про що вказує свідоцтво серії І-ТП №277370. Архівна копія Державного акту серії ЯБ №032003 від 11.11.2004 року вказує, що [PERSON] належала земельна ділянка загальним розміром 3,9263 га з кадастровим номером 1823185400:01:001:0026, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Відповідно до повідомлення в газету «Житомирщина» від 19.04.2016 року, Державний акт серії ЯБ №032003 виданий 11.11.2004 року є втрачений та оголошений не дійсним. Довідка Панасівської сільської ради №367 від 18.08.2016 року вказує, що [PERSON] проживав разом з [PERSON], та здійснював за нею догляд до дня її смерті. Відповідно до ст.346 ЦК України, однією з підстав припинення права власності є смерть власника, а відповідно до ст.331 ЦК України право власності на нерухоме майно виникає з моменту його державної реєстрації. Відповідно до ст.1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцям з часу її відкриття. Оскільки в судовому засіданні встановлено, що згідно матеріалів справи померлій [PERSON] належала земельна ділянка (пай) а позивач є спадкоємцем майна померлої за законом, а тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-25 00:00:00

Позивач вказує, що 30 листопада 2009 року в с. В. Браталів Любарського району Житомирської області померла його мати [PERSON]. У відповідності з чинним цивільним законодавством позивач являється спадкоємцем майна померлої, серед якого є земельна ділянка з кадастровим номером 1823181200:03:003:0023, право власності на яку було посвідчено Державним актом серії ЯБ №028852 від 12.11.2004 року площею 3,3080 га. Оформити спадщину позивач не може оскільки оригінал вказаного Державного акту втрачений та оголошений не дійсним, а тому він змушений звернутися до суду з даним позовом. Представник позивача в судове засідання на розгляд справи не зявилася, в наявній в матеріалах справи заяві позовні вимоги свого довірителя підтримує повністю та просить справу слухати у її відсутності. Представник Великобраталівської сільської ради у судове засідання на розгляд справи не зявився, в наявній в матеріалах справи довідці проти задоволення заявлених позовних вимог не заперечує та просить справу слухати у його відсутності. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Розглянувши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного: 30 листопада 2009 року в с. Великий Браталів Любарського району у віці 91 рік померла [PERSON], відповідно до свідоцтва серії І-ТП №244393 від 30.09.2014 року. Рішенням Любарського районного суду Житомирської області №282/644/15 від 18.06.2015 року встановлено факт родинних відносин між [PERSON], [INFO] та [PERSON] (Оксаною) Феодосіївною (Тодосівною), яка померла 30 листопада 2009 року в с. Великий Браталів Любарського району, встановивши, що остання була його матірю. Відповідно до повідомлення в газету «Житомирщина» від 21 серпня 2015 року, Державний акт серії ЯБ №028852 виданий 12.11.2004 року є втрачений та оголошений не дійсним. Архівна копія Державного акту серії ЯБ №028852 від 12.11.2004 року вказує, що [PERSON] належала земельна ділянка загальним розміром 3,3080 га з кадастровим номером 1823181200:03:003:0023, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Витяг із спадкового реєстру №38548400 від 06.10.2014 року вказує, що після смерті [PERSON] спадкова справа не заводилася. Відповідно до ст.346 ЦК України, однією з підстав припинення права власності є смерть власника, а відповідно до ст.331 ЦК України право власності на нерухоме майно виникає з моменту його державної реєстрації. Відповідно до ст.1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцям з часу її відкриття. Оскільки в судовому засіданні встановлено, що згідно матеріалів справи померлій [PERSON] належала земельна ділянка, а позивач є спадкоємцем майна померлої за законом, а тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-10 00:00:00

Позивач вказує, що 30 травня 2005 року в с. Вигнанка Любарського району Житомирської області у віці 58 років помер її батько [PERSON]. За чинним цивільним законодавством, належне покійному майно може бути успадковане позивачкою, дочкою спадкодавця, серед якого є земельна ділянка з кадастровим номером 1823182400:04:001:0001, право власності на яку посвідчено Державним актом серії ЯА №135921 від 03 лютого 2005 року площею 2,3068га. Оформити спадщину позивачка не може оскільки оригінал вказаного Державного акту втрачений та оголошений не дійсним, а тому вона змушена звернутися до суду з позовом про визнання за нею в порядку спадкоємства за законом, права власності на земельну ділянку з кадастровим номером 1823182400:04:001:0001. Представник позивачки в попереднє судове засідання не зявився, але подав заяву до суду, в якій позовні вимоги підтримує в повному обємі та просить їх задовільнити, а справу слухати у його відсутності. Представник Вигнанської сільської ради у попереднє судове засідання на розгляд справи не зявився, в наявній в матеріалах справи довідці проти задоволення заявлених позовних вимог не заперечує та просить справу слухати у його відсутності. Представник відділу держземагентства у Любарському районі у попереднє судове засідання на розгляд справи не зявився, в наявній в матеріалах справи довідці проти задоволення заявлених позовних вимог не заперечує та просить справу слухати у його відсутності. Оскільки відповідачі визнали позов повністю, визнання позову не суперечить закону і не порушує прав та інтересів інших осіб, суд ухвалив винести рішення про задоволення позову у попередньому судовому засіданні. Розглянувши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного: 30 травня 2005 року в с. Вигнанка Любарського району у віці 58 років помер [PERSON], згідно свідоцтва серії І-ТП №258988 від 29 січня 2015 року. Згідно копії державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА №135921 виданий 03 лютого 2005 року, [PERSON] належала земельна ділянка з кадастровим номером 1823182400:04:001:0001, загальною площею 2,3068 га для ведення товарного сільськогосподарського призначення. Відповідно до повідомлень в газету «Житомирщина» від 03 лютого 2015 року, Державний акт серії ЯА №135921 виданий на імя [PERSON]. оголошений втраченим та недійсним. Довідка №97/02-14 видана завідуючим Любарської держнотконтори вказує, що після смерті [PERSON] заведена спадкова справа і згідно відомостей спадкової справи спадкоємцем майна померлого є його дочка [PERSON]. (а.с. 14) Відповідно до ст.346 ЦК України, однією з підстав припинення права власності є смерть власника, а відповідно до ст.331 ЦК України право власності на нерухоме майно виникає з моменту його державної реєстрації. Відповідно до ст.1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцям з часу її відкриття. Судом встановлено, що померлому [PERSON] згідно матеріалів справи належить земельна ділянка, а згідно чинного законодавства позивач є спадкоємцем всього майна померлого, тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-18 00:00:00

Позивач вказує, що 5 вересня 1997 року вона вступила у зареєстрований шлюб з [PERSON], який зареєстрували в Ішківській сільській раді, Козівського району, Тернопільської області, актовий запис №68. В шлюбі народились дочка [PERSON], [INFO], дочка [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні позивачка посилаючись на обставини, які склалися у сім'ї, позовні вимоги підтримує, просить шлюб розірвати без надання строку на примирення. Також зазначила, що на даний час вона проживає з іншим чоловіком. В судовому засіданні відповідач та його представник позовні вимоги підтримають. Одночасно представник відповідача зазначив, що вони не погоджуються та заперечують щодо викладених мотивів у позові стосовно того, що позивачка відчувала постійну не повагу до неї та їх дітей зі сторони відповідача. Також безпідставним та нічим не підтверджено є те, що останніх чотири роки їхнє спільне життя є не стерпним і у відповідача є інша жінка. Позовні вимоги позивачки грунтуються на бажанні в подальшому проживати з іншим чоловіком. Суд, заслухавши пояснення позивачки, відповідача та його представника, перевіривши матеріали справи, дослідивши надані докази, прийшов до наступного. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON] та [PERSON] у шлюбі з 5 вересня 1997 року, зареєстрований у Ішківській сільській раді, Козівського району, актовий запис № 68, підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.8). Судом встановлено, що між сторонами склалися умови при яких збереження сім'ї неможливе, сторони миритися не бажають, спільно не проживають, їхній шлюб існує формально, приймаючи до уваги обставини життя подружжя, наведені в судовому засіданні, суд вважає, що сім'я розпалася повністю і заявлені вимоги слід задовольнити. Спору між сторонами щодо визначення місця проживання дітей та поділу спільного майна немає. Згідно ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Відповідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що має істотне значення. Згідно ч.2 ст.115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved