Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-24 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] у квітні 2017 року звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 01 жовтня 2011 року вона та [PERSON] зареєстрували шлюб у Красногвардійському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 1260. Під час шлюбу в них народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], які після розірвання шлюбу залишаться проживати з матір'ю. Вказала, що під час спільного проживання відносини з відповідачем не склалися, чоловік участі у житті сім'ї не приймав. Сторони спільно не проживають, спільного господарства не ведуть, шлюб існує формально. Відновлення шлюбно-сімейних відносин між сторонами не можливе. Повідомила, що після розірвання шлюбу бажає залишити прізвище [PERSON]. Позивач [PERSON] в судове засідання зявилася. Просила задовольнити позов та не надавати строк для примирення, звернувши увагу суду на неодноразові випадки застосування до неї фізичного та психологічного насилля, та наголошуючи на тому, що перебування у шлюбі суперечить її інтересам та інтересам їх спільних з відповідачем дітей. Відповідач в судове засідання з'явився. Просив суд надати сторонам строк на примирення для того, щоб позивач змінила свою думку щодо розірвання шлюбу, тобто прийняла зважене рішення з метою збереження сімї. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування на їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу. З матеріалів справи судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серії І-КИ № 365836, виданим повторно Чечелівським районним у місті Дніпрі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області 05.04.2017 року, 01 жовтня 2011 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 1260. Прізвище [PERSON] після укладення шлюбу - [PERSON]. У зазначеному шлюбі у сторін народилися діти [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-КИ № 496972, виданим Бабушкінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції 06 серпня 2014 року, актовий запис № 1034 та [PERSON] [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І -КИ № 391047, виданий Красногвардійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області 24 липня 2012 року, актовий запис № 745. Судом встановлено, що між сторонами були фактично припинені шлюбні стосунки, примирення неможливе. Спори щодо місця проживання дітей та поділ майна відсутні. Відповідно до ст. 120 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги інші обставини життя подружжя. Шлюбні стосунки між сторонами фактично припинені, позивач не має бажання перебувати у шлюбі, у зв'язку з чим, суд приходить до висновку, що збереження шлюбу суперечить інтересам сім`ї, а тому надання сторонам строку для примирення суд вважає недоцільним. Причиною розпаду сімї є небажання та неможливість спільного проживання сторін, втрата почуттів взаємної любові та поваги, відсутність між позивачем та відповідачкою взаєморозуміння і довіри, розходження поглядів. При ухваленні рішення суд враховує те, що сімейно-шлюбні відносини припинені, позивач наполягала на розірванні шлюбу, зберігати шлюб не бажає, вважає, що збереження шлюбу суперечить її правам та інтересам, інтересам малолітніх дітей, тому суд приходить до висновку, що причини, якими мотивує позивач свої вимоги є обґрунтованими та подальше сумісне життя подружжя та збереження сімї неможливе. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що має суттєве значення. Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 88 ЦПК України сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню з відповідача на його користь.

Outcome: approved