Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася з позовом до суду та просить стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на її користь на утримання сина [PERSON], [INFO], який продовжує навчання, в розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку щомісячно, починаючи стягнення з дня пред'явлення позову до суду і до закінчення навчання. В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що відповідач по справі її колишній чоловік, шлюб з яким було розірвано 07.12.2015 року. На утримання дітей відповідач сплачував аліменти у розмірі 1/3 частини всіх видів доходів відповідача щомісячно, до досягнення ними повноліття. На даний час син [PERSON] є повнолітнім та навчається в Стрийському коледжі Львівського національного аграрного університету на четвертому курсі спеціальності «Експлуатація та ремонт машин і обладнання агропромислового виробництва» денної форми навчання за державним замовленням і закінчує навчання 30.06.2019 року. В зв'язку із продовженням навчання повнолітній син [PERSON] потребує матеріальної допомоги, а відповідач може таку допомогу надавати, тому звернулася з даним позовом до суду. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просить позов задоволити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав повністю та пояснив, що згідний сплачувати аліменти в розмірі, заявленому позивачем. Суд проаналізувавши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, вважає, що визнання позову відповідачем слід прийняти та позов задоволити. Згідно з ч.ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 07.12.2015 року розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON], який був зареєстрований 14.11.1999 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Стрийського міськрайонного управління юстиції Львівської області. Також ухвалено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей: сина [PERSON], [INFO] та дочки [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку щомісячно, але неменше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з 07.09.2015 року і до досягнення дітьми повноліття. З довідки № 2577 від 25.09.2018 року виданої Стрийським коледжом Львівського національного аграрного університету вбачається, що [PERSON] навчається в Стрийському коледжі Львівського національного аграрного університету на четвертому курсі спеціальності «Експлуатація та ремонт машин і обладнання агропромислового виробництва» денної форми навчання за державним замовленням і закінчує навчання 30.06.2019 року. Відповідно до ч.1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до п.20 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Суд вважає, що відповідач як батько, повинен приймати участь в утриманні сина [PERSON], [INFO], який продовжує навчання у Стрийському коледжі Львівського національного аграрного університету та у зв'язку із навчанням потребує матеріальної допомоги, а тому позов слід задоволити повністю. Відповідно до п.6 ч.1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує питання розподілу між сторонами судових витрат, а тому згідно з вимогами ст. 141 ЦПК України з відповідача в користь держави слід стягнути судовий збір.

Outcome: approved