Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-22 00:00:00

Позивач [PERSON] \~у серпні\~2019\~року звернувся\~до Індустріального\~районного суду\~ м.\~Дніпропетровська з\~вищевказаним позовом.\~В обґрунтування\~позову зазначив,\~що в\~липні 2019\~року він\~вирішив продати\~свою Ѕ\~частину квартири,\~що знаходиться\~за адресою:\~ [ADDRESS] .\~Проте,\~від нотаріуса\~йому стало\~відомо,\~що в\~Єдиному реєстрі\~заборон відчуження\~об`єктів нерухомого\~майна існує\~запис про\~обтяження його нерухомого\~майна №\~1242450\~від 10.06.2013\~року,\~вид обтяження:\~арешт нерухомого\~майна,\~що був\~накладений на\~ підставі\~постанови про\~арешт майна\~боржника та\~оголошення заборони\~на його\~відчуження винесеної\~Індустріальним відділом\~державної виконавчої\~служби Дніпропетровського\~міського управління\~юстиції по\~виконавчому провадженню\~№ 38136612\~про стягнення\~з позивача\~на користь\~Публічного акціонерного\~товариства «Комерційний\~банк «Надра»\~заборгованості за\~кредитним договором\~на підставі\~виконавчого листа\~№ 2-8454/10\~від 21.03.2013\~року,\~виданого Шевченківським\~районним судом\~м.Києва. Позивач вважає, що вказаний запис про арешт майна має бути скасований в зв`язку з тим, що 18.09.2017 року Апеляційний суд м. Києва скасував заочне рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 22.07.2010 року № 2-8454/10 в частині стягнення заборгованості з нього, і тому відсутні підстави для подальшого арешту його майна. \~ \~ \~ \~ Ухвалою судді від 16 серпня 2019 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження. Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 18 жовтня 2019 року закрито підготовче провадження, справу призначено до розгляду по суті в порядку загального позовного провадження. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, надав пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, натомість подав пояснення, згідно яких просив в задоволенні позову відмовити в зв`язку з тією обставиною, що відповідач не є заявником та обтяжувачем по даному запису про арешт майна, а тому вважає даний позов безпідставним. Представник третьої особи - Індустріального відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції в Дніпропетровській області у судовому засіданні проти задоволення позову не заперечував. Суд, заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов наступних висновків. Як вбачається\~з матеріалів\~справи та\~встановлено в\~судовому засіданні\~заочним рішенням\~Шевченківського районного\~суду м.\~Києва від\~22.07.2010\~року позов\~Відкритого акціонерного\~товариства «Надра»\~до [PERSON] ,\~ [PERSON] про\~стягнення заборгованості\~за кредитним\~договором задоволено.\~Стягнуто солідарно\~із [PERSON] , [PERSON] на користь Відкритого акціонерного товариства «Надра» заборгованість у сумі 1\~908\~727,65 грн., судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1\~700,00 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120,00 грн., а всього загальною сумою 1\~910\~547,65 грн. \~ \~ \~ \~28.05.2013 року головним державним виконавець Індустріального відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції Ванжой О.В. на підставі виконавчого листа від 21.03.2013 року по справі № 2-8454/10 було відкрито виконавче провадження № 38136612 та винесено постанову про арешт майна та заборони на його відчуження. \~ \~ \~ \~04.06.2014 року головним державним виконавець Індустріального відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції Ванжой О.В., на підставі п.7 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий документ по даному виконавчому провадженню було повернуто стягувачу. \~ \~ \~ \~18.09.2017 року Апеляційний суд м. Києва заочне рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 22.07.2010 року скасував в частині стягнення заборгованості з [PERSON] . \~ \~ \~ \~Згідно листа - Індустріального відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції в Дніпропетровській області від 13.08.2019 року за № 20642 виконавче провадження № 38136612 було завершено 04.06.2014 року на підставі п.7 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» та повторно до Індустріального відділу ДВС вищевказаний виконавчий не надходив та на виконанні не перебував. Згідно зі\~ст. 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно зі\~ст. 16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту є відновлення становища, яке існувало до порушення. Згідно з п. 2 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 03 червня 2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» позов може бути пред`явлений власником або особою, яка володіє на підставі закону чи договору, або іншій законній підставі майном, що належить боржнику. Згідно зі\~ст.1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Відповідно до ч.1\~ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно з приписами ч.ч.1, 2\~ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не можу бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Нормами\~статті 391 ЦК України, передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Таким чином, аналізуючи зібрані по справі докази в світлі наведених правових норм, суд приходить до висновку про те, що підстав для накладення арешту на спірну квартиру на даний час не існує, а наявність накладеного обтяження майна порушує права позивача, що дає підстави для задоволення позову, оскільки іншим шляхом відновити порушені права позивача неможливо.

Outcome: approved