Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-19 00:00:00

Позивач вказує, що 30 грудня 1996 року померла її мати [PERSON], яка до дня смерті проживала разом з нею по вулиці Лісовій в с. Василівка Любашівського району Одеської області. При розпаюванні земель КСП «Зеленогірське» Любашівського району Одеської області [PERSON] була включена до списків осіб, що мають право на земельну частку (пай). Однак, сертифікат про право на земельну частку (пай) їй не видали, так як вона померла. Так як вона є спадкоємицею першої черги після смерті матері, просить визнати за нею право на земельну частку (пай) розміром 3.15 умовних кадастрових гектари із земель колишнього КСП «Зеленогірське» в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON]. Представник позивача в судове засідання не зявилась, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, просила задовольнити свої позовні вимоги повністю. Представники відповідачів в судове засідання не зявились, надали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно ст.ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Із свідоцтва про смерть видно, що [PERSON] померла 30 грудня 1996 року (а.с 10). Із списку осіб, які мають право на земельну частку пай із земель КСП «Зеленогірське», що затвердженні загальними зборами КСП згідно протоколу № 4 від 25 листопада 1995 року, видно, що до вказаного списку включено під № 919 [PERSON] (а.с. 25,26). З довідки відділу Держгеокадастру у Любашівському районі Одеської області від 26.08.2015 року видно, що Державний акт на право власності на землю був виданий 25 грудня 1995 року, серія ОД-25. Розмір земельної частки (паю) становить 3.15 умовних кадастрових гектари вартістю 62221,05 грн. (а.с. 13) З архівної довідки архівного відділу Любашівської районної державної адміністрації Одеської області від 11.08.2015 року видно, що [PERSON] виділено земельну ділянку (частку паю) рішенням загальних зборів членів КСП «Зеленогірське» Любашівського району Одеської області.(а.с. 12). Згідно Указу Президента України № 720/95 від 08.08.1995 року «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, в тому числі і пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, відповідно до списку, що додається до Державного акту на право колективної власності на землю. Відповідно до постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» невнесення особи до списку, що додається до Державного акту на право колективної власності на землю, не може позбавити її права на земельну частку. Таким чином, [PERSON] являючись членом КСП «Зеленогірське» на день видачі Державного акту на право колективної власності на землю КСП «Зеленогірське» Любашівського району, мала право на земельну частку (пай) і була включена до списку осіб, які мають право на земельну частку. Із свідоцтва про одруження та актового запису про народження позивачки видно, що вона дійсно є донькою померлої [PERSON] і відповідно до ст. 529 ЦК УРСР (в ред. 1963р.) є спадкоємицею першої черги після її смерті (а.с. 9). Згідно довідки Гвоздавської сільської ради Любашівського району Одеської області № 1195 від 17.08.2015 року позивачка проживала разом із [PERSON] до дня її смерті, фактично вступила в управління спадковим майном відповідно до ст. 549 ЦК УРСР (в ред. 1963р.) (а.с. 11). За таких обставин, суд вважає, що позивачка дійсно має право на спадкування права на земельну частку (пай), що залишилось після смерті [PERSON], яка померла 30 грудня 1996 року.

Outcome: approved