Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-11 00:00:00

Позивач [PERSON] через свого представника за дорученням [PERSON] звернувся до суду з позовом до Приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу [PERSON], третя особа- Пронін [PERSON] про оскарження нотаріальної дії, визнання незаконним посвідчення 18 (вісімнадцяти)договорів дарування нежитлових приміщень від 19.09.2013 року, подавши позов 30.11.2015 року. Підставою для звернення до суду з позовом позивач вказує наступні обставини: 19.09.2013 року приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу [PERSON] посвідчив договори дарування нежитлових приміщень в кількості 18 одиниць між [PERSON] , від імені якого за дорученням діяв [PERSON]та [PERSON], а саме: - договір дарування нежитлових приміщень підвалу І,ІІ загальною площею 38,8 кв.м. в літер «А-4» по вул.. Сіриківській №1 в м. Харкова (внесено в реєстр посвідчення нотаріальних дій за № 2530) , - договір дарування нежитлових приміщень першого поверху№1,1-а,2,3,5-7,11,14-23,25-28,ІІІ,ІУ,УІ загальною площею 612,9 кв.м. , нежитлових приміщень другого поверху № 29-44,44а,45-53,99-108,УП,УІІІ площею 615,7 кв.м., нежитлових приміщень третього поверху № 54-61,61а,62, 62а, 63-67,67а,68,68а,69,69а,70-73 ІХ,Х загальною площею 630,9 кв.м., нежитлових приміщень четвертого поверху № 76-82,82а,83,а86-88,91-95,97,98,ХІ, ХІІ загальною площею 620,8 кв.м. , технічного поверху №109-119,ХШ,ХУ загальною площею 265,7 кв.м. . в літер «А-4» по вул.. Сіриківській №1 в м. Харкова (внесено в реєстр посвідчення нотаріальних дій за № 2534), - договір дарування нежитлових приміщень першого поверху №1 загальною площею 58,5 кв.м. в літер «Б-2» по вул.. Сіриківській №1 в м. Харкова (внесено в реєстр посвідчення нотаріальних дій за № 2538), - договір дарування нежитлових приміщень першого поверху №1 -25,60,61,ІІ,26-33, другого поверху № 34-37,39-44,44а,45-59 загальною площею 5553,5 кв.м. в літер «В-2» по вул.. Сіриківській №1 в м. Харкова (внесено в реєстр посвідчення нотаріальних дій за № 2542), - договір дарування нежитлових приміщень антресолі №5 загальною площею 132,1кв.м., другого поверху №6 площею 382,2 кв.м. . в літер «В-2» по вул.. Сіриківській №1 в м. Харкова (внесено в реєстр посвідчення нотаріальних дій за № 2546), - договір дарування нежитлових приміщень І,ІІ загальною площею 38,8 кв.м. в літер «В-2» по вул.. Сіриківській №1 в м. Харкова (внесено в реєстр посвідчення нотаріальних дій за № 2550), - договір дарування нежитлових приміщень № 13-18 загальною площею 206,3 кв.м. в літер «Г-1» по вул.. Сіриківській №1 в м. Харкова (внесено в реєстр посвідчення нотаріальних дій за № 2554) , - договір дарування нежитлових приміщень № 1-12 загальною площею 236,4кв.м. в літер «Г-1» по вул.. Сіриківській №1 в м. Харкова (внесено в реєстр посвідчення нотаріальних дій за № 2558) , - договір дарування нежитлових приміщень №2 загальною площею 154,0 кв.м. в літер «Д-1» по вул.. Сіриківській №1 в м. Харкова (внесено в реєстр посвідчення нотаріальних дій за № 2562) - договір дарування нежитлових приміщень №1 загальною площею 240,6 кв.м. в літер «Д-1» по вул.. Сіриківській №1 в м. Харкова (внесено в реєстр посвідчення нотаріальних дій за № 2566) , - договір дарування нежитлових приміщень №1,2 загальною площею 65,2 кв.м. в літер «Е-1» по вул.. Сіриківській №1 в м. Харкова (внесено в реєстр посвідчення нотаріальних дій за № 2570) , - договір дарування нежитлових приміщень №4-10 загальною площею 232,0 кв.м. в літер « Е-1» по вул.. Сіриківській №1 в м. Харкова (внесено в реєстр посвідчення нотаріальних дій за № 2574) , - договір дарування нежитлових приміщень другого поверху №2-5 загальною площею 15,7 кв.м. в літер «К-2» по вул.. Сіриківській №1 в м. Харкова (внесено в реєстр посвідчення нотаріальних дій за № 2578) - договір дарування нежитлових приміщень №1 загальною площею 64,9кв.м. в літер «К-2» по вул.. Сіриківській №1 в м. Харкова (внесено в реєстр посвідчення нотаріальних дій за № 2582) , - договір дарування нежитлових приміщень другого поверху №3,4 загальною площею 23,1 кв.м. в літер «О-2» по вул.. Сіриківській №1 в м. Харкова (внесено в реєстр посвідчення нотаріальних дій за № 2586), -- договір дарування нежитлових приміщень першого поверху №1,2 загальною площею 23,4 кв.м. в літер «О-2» по вул.. Сіриківській №1 в м. Харкова (внесено в реєстр посвідчення нотаріальних дій за № 2590) , - договір дарування ? частини нежитлової будівлі літ «И-1»загальною площею 15,0 кв.м. по вул.. Сіриківській №1 в м. Харкова (внесено в реєстр посвідчення нотаріальних дій за № 2594) - договір дарування ? частини нежитлової будівлі літ «И-1» загальною площею 15,1 кв.м. по вул.. Сіриківській №1 в м. Харкова (внесено в реєстр посвідчення нотаріальних дій за № 2598). В обґрунтування своїх позовних вимог посилався на той факт, що ніякої довіреності його довіритель не видавав, що встановлено рішення Наро -Фоминського міського суду Московської області Російської Федерації від 26.08.2015 року, також нотаріусом не враховано ті обставини, що [PERSON] перебуває в зареєстрованому шлюбі й на узгодження подібних угод обов»язково потрібно мати згоду дружини, бо це є майном набутим в шлюбі. Також представник вимагав визнати дії приватного нотаріуса [PERSON] незаконними з тих підстав, що всі вищевказані договори визнано недійсними рішенням суду, яке набули законної сили. В судових засіданням позовні вимоги підтримав в повному обсязі, на задоволенні позову наполягав. В судове засідання 12.07.2016 року не з»явився, звернувся до суду з клопотанням про можливість продовження судового розгляду за його відсутності. Відповідач проти задоволення позову заперечував, пояснив, що при посвідченні вищевказаних договорів діяв виключно, виходячи з вимог Закону України «Про нотаріат» та у відповідності з Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 р. Пояснив, що здійснити перевірку довіреності виданої поза межами України можливості не мав, а у відповідності із Мінською Конвенцією нотаріально-посвідчена довіреність ,яку видано в країнах - учасниках Мінської Конвенції реєстрації в Міністерстві юстиції не підлягає. Відомості про те, що [PERSON] не перебуває в шюбі використав з особистих заяв [PERSON],які той надавав при оформленні договорів купівлі-продажу вищевказаного майна, оформлення яких він, як ПНХМНО здійснював 07.11. 2011 року. в судове засідання 12.07.2016 року не прибув, звернувся до суду з письмовою заявою про можливість продовження розгляду справи за його відсутності. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з»явився, про час розгляду справи був сповіщений своєчасно, належним чином, причини неявки суди не сповістив. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного: Судом неодноразово роз»яснені учасникам процесу вимоги ст.ст.10,11,60 ЦПК України відносно того, що обов»язок доказування обгрунтованості своїх доводів та вимог законодавцем покладається на сторони ,а судом докази тільки оцінюються, а також стосовно того, що суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог. Суд вважає, що позивач обґрунтованість своїх вимог наданими суду доказами не довів. На підставі ст.57 ЦПК України доказами по справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановить наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин ,які мають значення по справі. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема , звуко - і відеозаписів, висновків експертів. Згідно вимог ст.58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до уваги докази, які не стосуються предмета доказування. Суд приходить до висновку, що відповідач обґрунтованість своїх доводів належними та допустимими доказами довів суду. Ураховуючи Правову позицію Верховного суду України від 05.12.2007 року №6- 16344 св 07, який вказав, що виходячи з системного аналізу вказаних правових норм, слід зробити висновки, що при розгляді справ, які стосуються оспорювання прав та обов»язків сторін, які придбані на підставі здійснення нотаріальних дій - посвідчення договорів , угод тощо НОТАРІУСИ в розумінні вимог ст.ст.30,34,35 ЦПК України не є особами, прав та обов»язків яких стосується спір сторін, оскільки відсутня їх юридична зацікавленість в результатах розгляду справи судом та реалізації прийнятого по справі рішення» Відповідно до ст.7 Закону України « Про нотаріат» встановлено, що нотаріуси в Україні діють у відповідності з Конституцією України та Законами України, постановами та розпорядженнями Верховної Ради України, Указами та Розпорядженнями Президента України, постановами та розпорядженнями Кабінету Міністрів України. Відповідно до ст.34 Закону України «Про нотаріат» визначено перелік дій, які здійснюють нотаріуси України. Згідно зі ст.100 Закону України «Про нотаріат»документи, які складено за кордоном, за участі іноземних властей або які від них виходять, приймаються нотаріусами за умови їх легалізації органами Міністерства закордонних справ України . без легалізації такі документи приймаються нотаріусами у тих випадках, коли це передбачено законодавством України. Так, ст.13 Закону України «Про міжнародне приватне право» передбачає - документи, що видані уповноваженими іноземних держав у встановленій формі, визнаються дійсними в Україні у разі їх легалізації ,якщо інше не передбачено законом або міжнародним договором України. У відповідністю з ст.40 КонвенціЇ про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах, яку ратифіковано із застереженнями Законо №240/94-ВР від 10.11.1994 Форма і термін дії доручення визначаються за законодавством Договірної Сторони, на території якої видано доручення. Таким чином, суд приходить до висновку, що у приватного нотаріуса харківського міського нотаріального округу [PERSON] не було можливості ,встановленої Законом України, що відмовити в прийнятті довіреності, посвідченої в Російській Федерації , бо і Російська Федерація і Україна мінську Конвенцію підписали й ратифікували. Суд вважає, що приватний нотаріус харківського міського нотаріального округу [PERSON] станом на день оформлення договорів дарування від19.09.2013 року не міг бути обізнаним про те, що довіреність на імя [PERSON], яка посвідчена нотаріусом м. Апрелєвки Наро-Фоминського району Московської області [PERSON] від 10.09.2013 року та внесена в реєстр оформлення нотаріальних дій під № 1/3-1045 є підробленою та буде визнана недійсною на підставі рішення Наро -Фоминського міського суду Московської області Російської Федерації від 26.08.2015 року, яке набрало законної сили. Крім того, суд не може погодитися з доводами представника позивача в тій частині, що приватним нотаріусом ХМНО [PERSON] під час оформлення договорів дарування нежитлових приміщень не перевірено чи тій саме особі ([PERSON]) представник за довіреністю [PERSON] повинен був від імені [PERSON] подарувати власність чи іншій особі. Нотаріус у відповідності з вимогами ст.43 Закону України «Про нотаріат» зобов»язаний перевірити дієздатність та встановити особи ,які укладають відповідні договори. Обов»язки по встановленню та ідентифікації інших осіб , виявлення осіб, які мають однакові паспортні відомості до компетенції нотаріуса не входить . В цій частині суд вважає доводи представника позивача хибними й необґрунтованими нормами діючого законодавства. Порушене право власності позивача [PERSON] захищено Апеляційним Судом Харківської області, який 14.01.2016 року ухвалив рішення та визнав вищевказані договори дарування від 19.09.2013 року недійсними. В мотивувальній частині рішення Апеляційного Суду Харківської області (том 1 арк. справи 110) вказано, що посилання представника позивача щодо порушення порядку вчинення нотаріальних дій при видачі дублікатів договорів купівлі-продажу безпідставне, бо приватний нотаріус діяв у відповідності з вимогами п.1 глави 22 п.4 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом міністерства Юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5. Суд визнає, що приватний нотаріус ХМНО [PERSON] під час укладення договорів дорування від 19.09.2013 року діяв у відповідності з вимогами ст.43,100,98 Закону України «Про нотаріат» ,ст.ст.244,245 ЦК України та у відповідності з Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України від 22.02.2012 року №296/5 , бо дослідивши докази по справі в їх сукупності, підстав для задоволення позовних вимог суд не вбачає. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed