Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-10 00:00:00

позивач [PERSON] через представника за довіреністю [PERSON] звернувся до Кролевецького районного суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що перебував в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, рішенням Кролевецького районного суду Сумської області, яке набрало законної сили 26 листопада 2011 року, шлюб між ними розірвано. Від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO]. Він матеріально забезпечує та виховує дочку [PERSON], яка проживає разом з ним. Відповідач не бере участі у вихованні дитини, матеріально її не утримує, не виявляє бажання спілкуватись з дочкою. Він змушений сам утримувати та виховувати дитину (купувати одяг, продукти харчування, ліки, шкільне приладдя) і не має достатньої фінансової можливості для належного, необхідного та достатнього забезпечення та утримання дитини. З 30 березня 2009 року він є особою з інвалідністю дугої групи загального захворювання. Відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу у вигляді аліментів на утримання дитини, вона працездатна, інших аліментних зобовязань за виконавчими документами не має, інших осіб на утриманні не має. Між ним та відповідачем не досягнуто угоди про добровільну сплату аліментів на дитину. Посилаючись на викладене, позивач просить стягнути з відповідача\~ на його користь аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини з усіх видів її заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття. Учасники справи, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявились. Від представника позивача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи без її участі та без участі позивача, позов підтримують (а.с.33). Від представника відповідача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи без її участі та без участі відповідача, позовні вимоги визнають повністю (а.с.35). Враховуючи викладене, суд вважає за можливе відповідно до ст.ст. 211, 223, 247 ЦПК України розглядати справу у судовому засіданні за відсутності учасників справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Перевіряючи наявність підстав для задоволення позову, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. З матеріалів справи встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO] що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 8). Рішенням Кролевецького районного суду Сумської області від 15.11.2011 року шлюб між сторонами розірвано (а.с.11). Згідно довідки виконавчого комітету Кролевецької міської ради Сумської області від 03.12.2018 року №4131 місце проживання позивача [PERSON] та дитини [PERSON] зареєстроване за адресою: [INFO] (а.с.9). Місце проживання відповідача [PERSON] зареєстроване за адресою: площа Миру[ADDRESS], що підтверджується довідкою ЦНАП виконавчого комітету Кролевецької міської ради Сумської області від 02.01.2019 року №3 про реєстрацію місця проживання особи (а.с.17). Між сторонами відсутня домовленість щодо утримання дитини і позивач бажає, щоб відповідач сплачувала аліменти на дитину за рішенням суду. Встановленим в суді фактам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються Сімейним кодексом України. Стаття 141 СК України передбачає, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною пятою статті 157 цього Кодексу. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.27 Конвенції про права дитини держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини (ст.12 Закону України «Про охорону дитинства»). Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно пунктів 1, 2, 3, 3-1, 4 частини 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 ст.182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ч. 1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За заявленими вимогами позивач просить стягувати аліменти на утримання дочки у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. Відповідач згодна сплачувати аліментів на дитину у розмірі, зазначеному позивачем. При визначенні розміру аліментів, які будуться стягуватись на дитину, суд враховує стан здоровя дитини, про який є підстави вважати, що він є задовільним, оскільки позивач не зазначив і не довів протилежного; матеріальне становище дитини, яке на сьогодні залежить від доходів батька, який є особою з інвалідність ІІ групи (а.с.10). Також суд враховує, що відповідач, за змістом позову, є працездатною, про незадовільний стан здоровя та наявність у неї інших утриманців суду не повідомила, і вона повинна влаштовувати своє життя так, щоб утримувати себе та виконувати свої батьківські обовязки стосовно дочки, в тому числі утримувати її і розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Враховуючи вищевикладені обставини та норми чинного законодавства щодо зобовязання батьків утримувати дітей до досягнення ними повноліття, а також те, що визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про стягнення аліментів є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню шляхом стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання дитини [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини\~ її заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення\~ дитиною повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти\~ на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно зі ст.141 ЦПК України суд стягує з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп. та на підставі п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. ст. 180-183 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved