Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-06 00:00:00

Позивач [PERSON], уточнивши позовні вимоги, звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON], [PERSON], про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим будинком за адресою: смт Тарутине Одеської області, пр-т Миру, 6, який належить позивачу на праві власності, у звязку з переїздом на інше місце проживання. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вона є власником зазначеного жилого приміщення. Її донька, відповідач [PERSON], з дня народження, як член сімї була зареєстрована в цьому будинку та проживала у ньому разом з дітьми, [PERSON] та [PERSON] У 2014 році [PERSON] стала власником квартири за адресою: [ADDRESS] та разом зі своїми дітьми переїхала туди, де постійно проживає на теперішній час. На прохання позивача відповідач [PERSON] знятися з реєстрації за цією адресою та зняти з реєстрації своїх дітей не реагує, а тому на підставі ст. 405 ЦК України позивач просила задовольнити її позовні вимоги. Судом під час розгляду справи залучено в якості співвідповідача малолітнього [PERSON] та орган опіки та піклування службу у справах дітей Тарутинської районної державної адміністрації, представник якого надав письмову заяву про заперечення проти позовних вимог (а.с. 128-129). В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала в повному обсязі свої позовні вимоги. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] заперечували проти задоволення позовних вимог, пояснюючи, що у спірному житловому приміщенні за адресою: смт Тарутине Одеської області, пр-т Миру, 6, який належить позивачу на праві власності, вони регулярно бували и користувались ним, проте декілька місяців потому між ними та позивачем виник конфлікт і тому вони просто позбавленні такої можливості користуватись цим жилим приміщенням. Окрім того, співвідповідач [PERSON] надала суду копію паспорту, де у звязку з одруженням її прізвище змінено на «Ковальова» (а.с. 123). Заслухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. Так, жиле приміщення за адресою: смт Тарутине Одеської області, пр-т Миру, 6 належить на праві приватної власності позивачу [PERSON] (а.с. 7-9). В судому засіданні встановлено і не заперечувалося сторонами, що відповідачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] доводяться позивачу рідною донькою та онуками відповідно і зареєстровані в спірному жилому приміщенні. Відповідно до ст. 156 ЖК України члени сімї власника квартири, в тому числі і колишні, користуються жилим приміщення нарівні з власником. Їх право користування жилим приміщенням урегульовано житловим законодавством, згідно з яким ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування ним інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом (ч. 3 ст. 9 ЖК України). Частиною 2 ст. 405 ЦК України, на яку послалась позивач, передбачено, що член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Отже, обовязковою умовою для застосування ч. 2 ст. 405 ЦК України є відсутність поважних причин. В судовому засіданні встановлено і підтверджено показами свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON] що між позивачем на відповідачем [PERSON] виник приблизно у вересні 2016 року конфлікт на побутовому ґрунті, з-за чого сторони між собою більше не спілкуються і позивач [PERSON] чинить перешкоди у користуванні належного їй на праві власності жилим приміщенням. Більше того, як пояснив представник позивача [PERSON], у відповідачів відсутній вільний доступ до спірного жилого приміщення, позаяк у них немає ключів від вхідних дверей. Отже, в судовому засіданні доводи позивача щодо відсутності у належному їй жилому приміщенні відповідачів понад один рік саме без поважних причин не підтвердились. Суд також критично ставиться до довідки Тарутинської селищної ради від 29 вересня 2016 року № 2475 (а.с. 56), позаяк допитана в судому засіданні секретар ради [PERSON] пояснила, що ця довідка виписувалась для отримання субсидій і була видана на прохання позивача, за відсутності відповідачів і без підтверджуючих для цього документів (а.с. 108). Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, приймаючи до уваги, що позивачем не надано належних і допустимих доказів того, що відповідачі без поважних причин відсутні понад один рік у житловому приміщенні за адресою: смт Тарутине Одеської області, пр-т Миру, 6, позовні вимоги задоволенню не підлягають за недоведеністю. Враховуючи викладене,

Outcome: dismissed