Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-03 00:00:00

Позивач [PERSON] через свого представника - адвоката Бровач А.М. звернулася до суду з вищевказаним позовом до відповідача. В обґрунтування пред`явлених вимог вказує, що 27 квітня 2007 року між сторонами укладено шлюб. Від спільного шлюбу мають двоє неповнолітніх дітей, [PERSON] та [PERSON] . Сімейне життя у сторін не склалося, протягом останніх декілька років стосунки погіршилися, зникло взаєморозуміння і взаємоповага. Кожен з подружжя живе окремо та своїми інтересами. Фактично сім?я припинила своє існування. Відповідача визнано виним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, призначили йому покарання у виді 2 років позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком 1 рік. Дана подія стала вирішальною в прийнятті рішення щодо розірвання шлюбу. Посилаючись на положення ст.ст. 104,105,110, 113 СК України, позивач просила шлюб розірвати. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15 січня 2021 року справу передано головуючому судді Шролик І.С. Ухвалою суду від 22 січня 2021 року відкрито спрощене позовне провадження. Позивач та її представник в судовому засіданні підтримали позовні вимоги та просили суд позов задовольнити. Позивач зазначила, що відповідач вживав наркотики та зараз находиться на іспитовому строку, це може вплинути на розвиток неповнолітніх дітей, а тому не бажає наміру зберігати сім`ю. Відповідач в судові засідання, призначені на 09 лютого 2021 року та 03 березня 2021 року не з?явився, судом повідомлявся належним чином. Клопотаннь про відкладення розгляду справи, до суду відповідач не надіслав, про причину неявки суд не повідомив, відзив та інші заяви з процесуальних питань від нього до суду не надходили. Відповідно до ч. 8 ст.178 ЦПК України в разі ненадання відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Вислухавши пояснення позивач, представника позивача та дослідивши письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 27 квітня 2007 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського обласного управління юстиції, про що зроблено актовий запис № 415, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 8). Від спільного шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей - [PERSON] квітня 2012 року народження, що підтверджується свідоцтвами про народження серії [NUMBER] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про народження серії [NUMBER] (а.с 9-10). На теперішній час подружні відносини між сторонами припинені, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, сторони не бажають зберігати сім?ю. Судом встановлено, що з початку жовтня 2019 року сторони проживають окремо, не підтримують подружні стосунки та не ведуть спільне господарство, що підтверджується поясненнями позивача, наданими в судовому засіданні. Клопотань про надання строку для примирення сторонами не надано. Відповідно до ст. 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї суперечитиме інтересам одного з них. Згідно ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примус до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Із змісту ст. 112 СК України вбачається, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно зі ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Таким чином, суд вважає, що позов обґрунтований, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, беручи до уваги те, що понесені позивачем судові витрати пов`язані з розглядом справи, їх розмір є обґрунтованим та доведеним. З урахуванням ціни позову, згідно ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 908 грн. (а.с. 1). На підставі викладеного та

Outcome: approved