Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-14 00:00:00

Позивач [PERSON] предявив до суду позов до Малоходачківської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, в якій просить визнати за ним право власності на ? частину житлового будинку №10 з господарськими будівлями та спорудами, загальною площею 75, 5 кв. м., житловою площею, 42, 0 кв. м. по вул. С. Петлюри (колишня вул. Б. Хмельницького, 73) у селі Малий Ходачків Тернопільського району Тернопільської області, в порядку спадкування за законом після померлої 19 січня 2011 року [PERSON]. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що вказаний житловий будинок є колгоспним двором, членами якого станом на 01 липня 1990 року були [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], кожному із яких належить по ? частки будинку. 09 березня 1994 року померла [PERSON], після смерті якої прийняла спадщину, фактично вступивши у володіння спадковим майном [PERSON]. 19 січня 2011 року померла [PERSON], спадкоємцем першої черги після смерті якої є він ([PERSON] І.). З метою оформлення спадщини він звернувся до Тернопільської районної нотаріальної контори, однак, постановою нотаріуса позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. Крім цього, виявились розбіжності у написанні імені та по батькові бабусі позивача, зокрема у свідоцтві про народження вказано Євдокія Матвіївна замість Антоніна Антонівна, у свідоцтві про право власності на житловий будинок зазначено Євдокія замість Антоніна, а в даних по господарських книг Малоходачківської сільської ради її імя помилково зазначено як Явдокія замість Антоніна. У судове засідання позивач [PERSON] не зявився, проте подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, зазначивши, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі\~ та просить задовольнити. Від відповідача на адресу суду надійшла заява з про розгляд справи за відсутності представника Малоходачківської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, при прийнятті рішення покладаються на думку суду. За вказаних обставин, з урахуванням вимог ст. 169 ЦПК України, суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній доказів, за відсутності сторін. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив наступні факти: Відповідно до свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок, виданого 30 листопада 1989 року виконкомом Тернопільської районної ради народних депутатів Тернопільської області Української РСР, на підставі рішення виконкому Тернопільської районної Ради народних депутатів №236 від 28 листопада 1989 року цілий житловий будинок з належними до нього житловими будівлями та спорудами, який розташований в с. М. Ходачків по вулиці Б. Хмельницького, 73 належить колгоспному двору, що складається з трьох членів, головою якого є [PERSON]. Згідно свідоцтва про смерть серії І-ИД №251100 виданого 10 березня 1994 року Малоходачківською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області [PERSON] померла 09 березня 1994 року, про що Малоходачківською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області зроблено актовий запис №07. Разом із цим, у довідках №456 від 02 червня 2015 року, № 458 від 01 червня 2016 року виданих Малоходачківською сільською радою, імя баби позивача зазначено як Явдокія. Таким чином, судом установлено невідповідність імені зазначеного у свідоцтві про право особистої власності на жилий будинок Євдокія, у довідках №456 від 02 червня 2015 року, № 458 від 01 червня 2016 року виданих Малоходачківською сільською радою Явдокія та у свідоцтві про смерть Антоніна. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до розяснень Пленуму Верховного Суду України, наданих у п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31 березня 1995 року № 5, суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, довідок про поранення чи перебування у госпіталі у зв'язку з пораненням, повідомлення військових частин, військкоматів і інших органів військового управління про загибель чи пропажу без вісті в зв'язку з обставинами військового часу, а також заповіту, страхового свідоцтва (полісу), ощадної книжки, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж. Таким чином, суд вважає доведеним, що при заповненні свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок виданого 30 листопада 1989 року виконкомом Тернопільської районної ради народних депутатів Тернопільської області Української РСР, на підставі рішення виконкому Тернопільської районної Ради народних депутатів №236 від 28 листопада 1989 року була допущена помилка, у звязку із чим імя голови колгоспного двору помилково зазначено Євдокія замість Антоніна. Неправильне зазначення імені у свідоцтві про право особистої власності на жилий будинок з належними до нього житловими будівлями та спорудами, який розташований в с. М. Ходачків по вулиці Б. Хмельницького, 73 перешкоджає позивачу реалізації його права як\~ спадкоємця. Згідно інформаційної довідки про стан нерухомого майна №121 виданої Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації 23 лютого 2016 року житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по вулиці С. Петлюри, 10 в с. Малий Ходачків Тернопільського району Тернопільської області складається з А житловий будинок з прибудовою; Б літня кухня з підвалом; В хлів; Г господарська будівля; д хлів з підвалом; 1-4 огорожа; ? кр криниця. Станом на 22 лютого 2016 року по обліку бюро будинковолодіння №10 по вул. С. Петлюрив с. Малий Ходачків Тернопільського району Тернопільської області рахується за: ? [PERSON], ? [PERSON], ? [PERSON], ? [PERSON]. Раніше Будинковолодіння рахувалося по вул. Б. Хмельницького, 73. Станом на 30 листопада 1989 року право власності на майно було зареєстровано за головою колгоспного двору [PERSON] свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок, виданого 30 листопада 1989 року виконкомом Тернопільської районної ради народних депутатів Тернопільської області Української РСР, на підставі рішення виконкому Тернопільської районної Ради народних депутатів №236 від 28 листопада 1989 року. 22 лютого 2016 року Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації виготовлено технічний паспорт на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами №10 по вул. С. Петлюри с. Малий Ходачків Тернопільського району Тернопільської області. Замовником технічної інвентаризації у вказаному технічному паспорті зазначено [PERSON]. Як вбачається із довідки №456 виданої виконавчим комітетом 02 червня 2015 року Малоходачківської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області будинковолодіння, яке знаходиться в с. Малий Ходачків по вул. Петлюри, 10 Тернопільського району Тернопільської області рахується за [PERSON], станом на 01 липня 1990 року колгоспний двір, членами якого були: голова двору [PERSON], [INFO], дочка [PERSON], [INFO], внук [PERSON], [INFO], дружина внука [PERSON], [INFO]. Із довідки №458 виданої 01 червня 2016 року Малоходачківською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області слідує, що будинковолодіння, яке знаходиться в с. Малий Ходачків по вул. Петлюри, 10 Тернопільського району Тернопільської області рахується за померлою 09 березня 1994 року [PERSON], разом із нею на день смерті були зареєстровані та проживали [PERSON], [INFO], внук [PERSON], [INFO], дружина внука [PERSON], [INFO], правнука [PERSON], [INFO], правнук [PERSON], [INFO]. Як слідує із викладених у позовній заяві обставин [PERSON] після померлої 09 березня 1994 року матері [PERSON] не вчиняла жодних дій щодо державної реєстрації своїх речових прав на вказаний будинок з надвірними будівлями і спорудами, хоча прийняла спадщину, фактично вступивши в управління та володіння спадковим майном, оскільки постійно проживала у вказаному будинку. Згідно ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. 19 січня 2011 року [PERSON] померла, про що Малоходачківською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області 21 січня 2011 року зроблено актовий запис №03. Довідкою №457 виданої 02 червня 2016 року Малоходачківською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області стверджується, що на день смерті [PERSON], яка була зареєстрована [INFO], разом із нею були зареєстровані: син - [PERSON], [INFO], невістка [PERSON], [INFO], внука [PERSON], [INFO], внук [PERSON], [INFO]. З метою оформлення своїх спадкових прав позивач [PERSON] звернувся до Тернопільської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за законом. Постановою державного нотаріуса Тернопільської районної державної нотаріальної контори №1427/02-14 від 20 травня 2016 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на ? житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами в с. Малий Ходачків по вул. Петлюри, 10 Тернопільського району Тернопільської області, покликаючись на те, що відповідно до Закону України Про власність від 07 лютого 1991 року, власність в Україні виступає в таких формах: приватна, колективна, державна, а отже власність колгоспного двору не передбачена. У вказаній постанові зазначено також, що крім [PERSON] інших спадкоємців після смерті [PERSON] немає. Згідно п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22.12.1995 року Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності До правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні»; б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Частку працездатного члена двору може бути зменшено або відмовлено у її виділенні при недовгочасному його перебуванні у складі двору або незначній участі працею чи коштами в господарстві двору. Особам, які вибули з членів двору, але не втратили права на частку в його майні, вона визначається виходячи з того майна двору, яке було на час їх вибуття і яке збереглося. Згідно ст. 120 ЦК УРСР 1963 року, майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Як установлено судом, після 15 квітня 1991 року, із вступом в силу Закону України Про власність майно вказаного колгоспного двору не змінилося. Доказів того, що спірний житловий будинок станом на 15 квітня 1991 року було переведено до іншої суспільної групи, матеріали цивільної справи не містять. Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Згідно із вимогами ст.ст. 1269, 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ст.ст.1216-1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Вимогами ст.1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Як установлено судом, позивач [PERSON] є спадкоємцем першої черги після померлої 21 січня 2011 року матері [PERSON]. Як передбачено\~ст.328 ЦК України\~право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвічує його право власності. Отже, виходячи з наведеного, позивачі позбавлені можливості відновити свої права у позасудовому порядку, а тому їх права підлягають судовому захисту, шляхом визнання за ними права власності. Суд, дослідивши та оцінивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення шляхом визнання за позивачем [PERSON] права власності на ? частину житлового будинку №10 з господарськими будівлями та спорудами, загальною площею 75, 5 кв. м., житловою площею, 42, 0 кв. м. по вул. С. Петлюри (колишня вул. Б. Хмельницького, 73) у селі Малий Ходачків Тернопільського району Тернопільської області, в порядку спадкування за законом після померлої 19 січня 2011 року [PERSON].

Outcome: approved