Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-24 00:00:00

Позивач [PERSON] , уточнивши позовні вимоги, звернулася в суд з позовом до відповідача про визнання права власності на земельну ділянку порядку спадкування за заповітом. Свої позовні вимоги обґрунтувала тим, що її матері [PERSON] , згідно копії Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ІФ № 026055 від 15.05.2002 року, який виданий на підставі рішення Надорожнянської сільської ради народних депутатів № 1 від 11.12.2001 року та зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 82 та копії Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-2610429302020 від 19.06.2020 року, на праві власності належала земельна ділянка площею 0,8333 га, кадастровий номер 2625685300:06:001:0999, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території с. Надорожна, Тлумацького району Івано-Франківської області, урочище «За стайнями». [INFO] [PERSON] померла. Після її смерті відкрилася спадщина на все належне майно, яке ще за життя вона заповіла їй. Вона прийняла спадщину після смерті матері [PERSON] , шляхом подачі до Тлумацької державної нотаріальної контори, згідно ст.1269 ЦК України, заяви про прийняття спадщини (спадкова справа №49/2007). 12.01.2021 року Тлумацькою державною нотаріальною конторою розглянуто заяву її представника [PERSON] про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] на нерухоме майно, по спадковій справі № 49/2007, і згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії №12/02-31 від 12.01.2021 року, їй відмовлено в оформленні спадщини на вказане нерухоме майно, у зв?язку з тим, що відсутній необхідний для видачі свідоцтва про право на спадщину оригінал документа, який підтверджує право власності на нерухоме майно земельну ділянку [PERSON] , померлої [INFO] . [PERSON] , надала архівну копію Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ІФ № 026055, площею 0,8333 га призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території с. Надорожна, Тлумацького району Івано-Франківської області, урочище «За стайнями», виданого на ім`я [PERSON] , а свідоцтво про смерть видане на ім`я [PERSON] , померлої [INFO] , тобто іншій людині. Вказані розбіжності в документі не дають можливості підтвердити належність спадкодавиці документу про право власності на земельну ділянку, видану на ім`я [PERSON] . Даний документ втрачено, що підтверджується оголошенням в газеті «Злагода» № 7 від 13.02.2021 року. Рішенням Долинського районного суду Івано-Франківської області у справі № 343/379/18 від 11.04.2018 року встановлено, що [PERSON] і [PERSON] одна і та ж особа, яка постійно проживала в с. Надорожна Тлумацького району Івано-Франківської області разом з дочкою [PERSON] , з якою вели спільне господарство. Частину спадкового майна вона вже оформила на своє ім`я. На підставі вищенаведеного просить в судовому порядку визнати за нею право власності на вище зазначену земельну ділянку площею 0,8333 га, кадастровий номер 2625685300:06:001:0999 та з метою оформлення спадщини встановити факт належності померлій матері [PERSON] державного акту на право приватної власності на землю серії IІ-ІФ № 026055 виданого 15.05.2002 р., зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 82 на ім`я [PERSON] . Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, однак у позовній заяві просила розгляд справи провести у її відсутності. Представник відповідача - Тлумацької міської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області в судове засідання не з`явився. Від нього надійшла заява через канцелярію суду, в якій він просив розглядати справу у його відсутності, позов визнає та не заперечує проти його задоволення. 23.02.2021 року судом постановлено ухвалу про прийняття позовної заяви до розгляду, відкриття провадження по справі та призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення, з наступних підстав. Судом встановлено, що 15.05.2002 року Надорожнянською сільською радою Тлумацького району Івано-Франківської області на ім`я [PERSON] видано державний акт на право приватної власності на землю серії ІІ-ІФ № 026055, який зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 82, згідно якого їй на праві власності належала земельна ділянка площею 0,8333 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території с. Надорожна, Тлумацького району Івано-Франківської області, урочище «За стайнями» (а.с.3). Відповідно до копії витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-2610429302020 від 19.06.2020 року, вказаній земельній ділянці присвоєно кадастровий номер 2625685300:06:001:0999 (а.с.4-5). [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 6). Ще за життя [PERSON] посвідчила на ім`я [PERSON] заповіт, яким заповіла все належне їй на день смерті майно, що підтверджується копією заповіту від 19.08.1999 року (а.с. 7). В силу ст. 1268 ЦК України (в редакції 2003 р.) спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або її не прийняти. Відповідно до ст.ст. 1268, 1269 ЦК України (в редакції 2003р.), діями, які свідчать про прийняття спадщини після смерті спадкодавця вважається постійне проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подача спадкоємцем у шестимісячний термін заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори. Згідно копії спадкової справи № 49/2007 від 27.02.2007 року, заведеної Тлумацькою державною нотаріальною конторою Івано-Франківської області після смерті [PERSON] (а.с. 29-92), позивач є єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] , яка прийняла спадщину. Інших спадкоємців в порядку спадкування за заповітом чи законом немає. Частину спадкового майна [PERSON] оформила на своє ім`я, а саме 1/2 частину домоволодіння за адресою в с. Надорожна Тлумацького району Івано-Франківської області, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом (а.с.58-59), а також земельні ділянки та земельну частку (пай), що підтверджується копією рішення Тлумацького районного суду Івано-Франківської області (а.с.14-16). На момент звернення до суду позивач правомірно претендує на земельну ділянку площею 0,8333 га, кадастровий номер 2625685300:06:001:0999, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території с. Надорожна, Тлумацького району Івано-Франківської області, урочище «За стайнями». В нотаріальному порядку позивачу відмовлено в оформленні спадщини за заповітом на спірну земельну ділянку у зв`язку з тим, що відсутній необхідний для видачі свідоцтва про право на спадщину оригінал документа, який підтверджує право власності на нерухоме майно земельну ділянку [PERSON] , померлої [INFO] . Представник [PERSON] , надала архівну копію Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ІФ № 026055, площею 0,8333 га призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території с. Надорожна, Тлумацького району Івано-Франківської області, урочище «За стайнями», виданого на ім`я [PERSON] , а свідоцтво про смерть видане на ім`я [PERSON] , померлої [INFO] , тобто іншій людині. Вказані розбіжності в документі не дають можливості підтвердити належність спадкодавиці документу про право власності на земельну ділянку, видану на ім`я [PERSON] , що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії, прийнятою державним нотаріусом Тлумацької державної нотаріальної контори Івано-Франківської області Васильєвою Н.М. № 12/02-31 від 12.01.2021 року (а.с. 9). Зазначені обставини перешкоджають позивачу належним чином оформити право власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом. Як вбачається з оголошення в газеті «Злагода» № 7 від 13.02.2021 року, слід вважати недійсним втрачений документ, а саме: Державний акт на право приватної власності на землю серії ІІ-ІФ № 026055 від 15.05.2002 року, виданий на підставі рішення Надорожнянської сільської ради народних депутатів № 1 від 11.12.2001 року на земельну ділянку площею 0,8333 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території с. Надорожна, Тлумацького району Івано-Франківської області, урочище «За стайнями» на ім`я [PERSON] (а.с. 10-11). Рішенням Долинського районного суду Івано-Франківської області у справі № 343/379/18 від 11.04.2018 року встановлено, що [PERSON] і [PERSON] одна і та ж особа, яка постійно проживала в с. Надорожна Тлумацького району Івано-Франківської області разом з дочкою [PERSON] , з якою вели спільне господарство (а.с.13). Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Встановлення факту належності вищезазначеного документу має для заявника юридичне значення, оскільки дозволяє реалізувати їй своє право на спадщину. З оцінки наявних у справі доказів в судовому засіданні встановлено факт приналежності померлій [PERSON] державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ІФ № 026055 від 15.05.2002 року, який виданий на підставі рішення Надорожнянської сільської ради народних депутатів № 1 від 11.12.2001 року та зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 82. У відповідності до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Оскільки таке становище має місце по даній справі, суд вважає встановленими обставини, викладені позивачем в позовній заяві на обгрунтування своїх вимог. На підставі наведеного, відповідно до ст. 316-319, 392, 1216 - 1222, 1268 ЦК України,

Outcome: approved