Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-31 00:00:00

Позивач, АТ КБ «ПриватБанк», звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором № б/н від 05.10.2016 року у розмірі 16194,45 грн. На обґрунтування позовних вимог посилалися на те, що відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт № б/н від 05.10.2016 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 15038,63 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючи з «1» по «25» число кожного місяця Відповідач надає Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за Кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана Генеральна угода разом з запропонованими АТ КБ «ПриватБанк» Умовами та правилами, Тарифами складають між ним та Банком кредитний договір, що підтверджується підписом у заяві. Відповідачем не виконуються належним чином зобов'язання за кредитним договором, в результаті чого виникла прострочена заборгованість. Таким чином, станом на 16.08.2018 року за відповідачем [PERSON] існує заборгованість за кредитним договором № б/н від 05.10.2016 року у розмірі 16194,45 грн., яка складається з: -Заборгованість за кредитом - 10029,40 грн.; -Заборгованість по процентам за користування кредитом - 1541,32 грн.; -Заборгованість за пенею та комісією - 2005,85 грн.; -Штраф відповідно до п. 2.2 Генеральної угоди - 2617,88 грн. 03.09.2018 року від позивача АТ КБ «ПриватБанк» надійшло клопотання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження. Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 27.09.2018 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі, постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження. Представник позивача АТ КБ «ПриватБанк» - Пронін І.О., який діє на підставі довіреності від 13.03.2017 року, у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] заперечувала проти задоволення позовних вимог у визначеному у позовній заяві розмірі. При цьому посилалася на те, що 05.10.2016 року укладала з АТ КБ «ПриватБанк» генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості по кредитному договору, який в свою чергу укладала 09.04.2011 року. Вказана заборгованість була реструктуризована на умовах того, що кожного місяця [PERSON] повинна сплачувати заборгованість частинами, по 590,01 грн., та здійснити повне погашення в строк до 31.10.2019 року. Деякий час вона належним чином виконувала це зобов'язання, проте в подальшому з'ясувала, що здійснюється примусове утримання коштів з її пенсії на користь АТ КБ «ПриватБанк» та припинила виконання зобов'язання. І на теперішній час триває примусове стягнення грошових сум з її пенсії в зв'язку з примусовим виконанням рішення Фрунзенського районного суду м.Харкова від 27.05.2016 року про стягнення з [PERSON] заборгованості у розмірі 12 533,78 грн. за кредитним договором 09.04.2011 року, а тому відповідачка для усунення подвійного стягнення просила суд при визначенні розміру заборгованості враховувати вже стягнуті з неї суми. Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши надані докази у їх сукупності, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню, виходячи із наступного. Судом встановлено, що відповідно до укладеної між [PERSON] та АТ КБ «ПриватБанк» Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт № б/н від 05.10.2016 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 15038,63 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючи з «1» по «25» число кожного місяця Відповідач надає Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за Кредитом. При цьому, як встановлено у судовому засіданні Генеральна угода про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт № б/н від 05.10.2016 року укладено між [PERSON] та АТ КБ «ПриватБанк» з метою створення належних умов для виконання [PERSON] о зобов'язань по кредитному договору № SAMDN50000043588997 від 09.04.2011 року. При цьому сторони узгодили розмір заборгованості на момент укладання Генеральної угоди по договору № SAMDN50000043588997 від 09.04.2011 року, яка склала 15 968,65 грн., строк її погашення з 05.10.2016 року по 31.10.2019 року та порядок сплати з 1 по 25 число кожного місяця в сумі 590,01 грн. для погашення заборгованості по кредиту, яка складається з заборгованості по кредиту, процентам, а також іншим витратам у відповідність до Умов та правил. З метою погашення кредитної заборгованості [PERSON] по кредитному договору № SAMDN50000043588997 від 09.04.2011 року в сумі 15 968,65 грн. в день підписання Генеральної угоди 05.10.2016 року здійснила погашення на суму 930 грн., а решту суму боргу 15 038,65 грн. (15 968,65 - 930 = 15 038,65 ) зобов'язувалася погашати за рахунок отриманого відповідно до Генеральної угоди № б/н від 05.10.2016 року строкового кредиту в сумі 15 038,65 грн. на строк з 05.10.2016 року по 31.10.2019 року шляхом встановлення кредитної лінії на платіжну картку на споживчі цілі в обмін на зобов'язання по поверненню кредиту, сплаті процентів в розмірі 2,0%. Крім того, під час укладення Генеральної угоди № б/н від 05.10.2016 року відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана Генеральна угода разом з запропонованими АТ КБ «ПриватБанк» Умовами та правилами, Тарифами складають між нею та Банком кредитний договір, що підтверджується підписом у заяві. Відповідачкою не виконуються належним чином зобов'язання за Генеральною угодою № б/н від 05.10.2016 року, в результаті чого виникла прострочена заборгованість. Згідно ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за виконання грошового зобов'язання. Відповідно до частини другої статті 1054 та частини другої статті 1050 Цивільного кодексу України наслідком порушення позичальником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право кредитора достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Судом встановлено, що станом на 16.08.2018 року за відповідачем [PERSON] існує заборгованість за кредитним договором № б/н від 05.10.2016 року у розмірі 16194,45 грн., яка складається з: -Заборгованість за кредитом - 10029,40 грн.; -Заборгованість по процентам за користування кредитом - 1541,32 грн.; -Заборгованість за пенею та комісією - 2005,85 грн.; -Штраф відповідно до п. 2.2 Генеральної угоди - 2617,88 грн. Як встановлено в судовому засіданні та не заперечувалося відповідачем, рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 27.05.2016 року стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором від 09.04.2011 року у розмірі 12 533 грн. 78 коп., яка складається із заборгованості за кредитом у розмірі 4502 грн. 50 коп., заборгованості за відсотками за користування кредитом у розмірі 6481 грн. 28 коп., заборгованості за пенею та комісією у розмірі 1550 грн. 00 коп., а також стягнуто судовий збір у розмірі 1264,35 грн. З відповіді Міжрайонного ВДВС по Індустріальному та Немишлянському районах м. Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області від 29.01.2019 року № 2549/14.1-34 вбачається, що в провадженні Міжрайонного ВДВС по Індустріальному та Немишлянському районах м. Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області знаходяться два виконавчих провадження № 52708364 та № 52708425 за виконавчими листами № 645/1249/16-ц, виданими 14.09.2016 року Фрунзенським районним судом м. Харкова про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» боргу у сумі 12 6533,78 грн. та судового збору у розмірі 1264,36 грн. 05.09.2017 року до Індустріального об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова направлено дві постанови про звернення стягнення на пенсію боржника. В рамках виконавчого провадження № 52708425 утримано: борг в повному обсязі - 1264,35 грн., 126,43 грн. - виконавчого збору, 140,00 грн. - витрат виконавчого провадження. В рамках виконавчого провадження № 52708425 утримано: борг в розмірі - 2194,35 грн., 219,43 грн. - виконавчого збору, 140,0 грн. - витрат виконавчого провадження. Таким чином, з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» стягнуто частину заборгованості за кредитним договором № б/н від 09.04.2011 року у розмірі 2194,35 грн., а відповідно на вказану суму підлягає зменшенню сума заборгованості за Генеральною угодою № б/н від 05.10.2016 року. Крім цього, позивач просить стягнути на користь Банку 2617,88 грн. штрафу, нарахованого відповідно до п. 2.2 Генеральної угоди, який передбачає відповідальність за порушення позичальником строків платежів по будь-якому з передбачених кредитним договором зобов'язань на строк більше 31 день. Проте, судом встановлено, що нарахована сума до стягнення в якості пені, відповідно до п. 2.2, також передбачена у якості відповідальності за несвоєчасне погашення заборгованості за цим кредитним договором, внаслідок чого має місце подвійне стягнення за прострочення відповідачем виконання своїх обов'язків по поверненню кредиту, сплаті відсотків і комісійної винагороди. В п.п. 2.2, 2.8 Генеральної угоди передбачена відповідальність за одне й те ж порушення договору, прострочення платежів, як у вигляді пені, так і штрафу. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року № 6-2003цс15, від якої не відступає Верховний Суд. Тому, відповідно до правила тлумачення вказаної правової позиції від зворотного, такі умови договору про одночасне застосування різних видів неустойки, що передбачені у ст.549 ЦК України, у якості заходів відповідальності за одне й теж правопорушення в силу прямої заборони Основним Законом України є нікчемними і з огляду на це не повинні застосовуватися судом. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором у розмірі 11 382,22 грн (16 194,45 грн. - 2617,88 грн. - 2194,35 грн.) Згідно платіжного доручення № PROM3BOWYE від 23.08.2018 року позивачем при пред'явленні позову до суду був сплачений судовий збір у розмірі 1762,00 грн. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. З відповідача на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені витрати по оплаті судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: partial