Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-25 00:00:00

Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з`явилася. У матеріалах справи наявні заяви [PERSON] у яких вона просить розглянути справу за її відсутності. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, а саме повістку було доставлено за зареєстрованим місцем проживання [PERSON] і не вручено через його відсутність за цією адресою. Представник відповідача [PERSON] у судове засідання не з`явився будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи. Судом встановлено, що 01 липня 2019 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] був укладений договір позики, згідно якого позивач передав відповідачу 80000 гривень. Відповідач зобов`язався повернути кошти протягом 30 днів з дня укладення договору позики. Вказані обставини стверджується копією договору позики від 01 липня 2019 року та розпискою. Станом на 26 серпня 2020 року відповідач не повернув позивачу борг за договором позики і не сплатив 3% річних на підставі ст. 625 ЦК України. В матеріалах справи відсутні докази, які б стверджували, що відповідач повернув позивачу борг і сплатив позивачу 3% річних на підставі ст. 625 ЦК України. Отже, між позивачем та відповідачами відповідно до ст. 1046 Цивільного кодексу України склалися зобов`язальні правовідносини з приводу позики грошей, тобто грошові зобов`язання. Згідно договору позики від 01 липня 2019 року повернення боргу в сумі 80 000 гривень відповідачем мало відбутись в строк до 31 липня 2019 року. Проте, до вказаної дати та після відповідач в порушення умов договору та ст.ст. 612, 1049 Цивільного кодексу України суму позики не повернув. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають із підстав, установлених ст. 11 цього Кодексу, зокрема: договорів та інших правочинів (ч. 2 ст. 509 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст. 598 ЦК України зобов`язання перестає діяти в разі його припинення з підстав, передбачених договором або законом. Ці підстави зазначені в ст. ст. 599, 600, 601, 604- 609 ЦК України, які не передбачають підставою припинення зобов`язання ухвалення судом рішення про задоволення вимог кредитора. За відсутності інших підстав припинення зобов`язання, передбачених договором або законом, зобов`язання припиняється його виконанням, проведеним належним чином, що передбачено ст. 599 ЦК України. Належним виконанням зобов`язання є виконання, прийняте кредитором, у результаті якого припиняються права та обов`язки сторін зобов`язання. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи наведене, суд вважає, що позов слід задовольнити повністю. З відповідача на користь позивача слід стягнути 80 000 гривень в рахунок повернення боргу та 1143 гривні 73 копійки як 3% річних за період з 01 серпня 2019 року по 21 січня 2020 року. Вказані вище обставини стверджується взаємним зв`язком наявних у справі доказів, досліджених судом, у їх сукупності. Згідно до пункту 5 статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. На підставі ст. ст. 11,12,15,16,509,525,526,540,545,599,601,604-609,612, 625, 629, 1046 - 1051 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved