Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із указаним позовом, у якому просила визнати виконавчий напис № 9354, виданий 10.10.2018 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Наталією Станіславівною, таким, що не підлягає виконанню; стягнути на її користь з відповідачів судовий збір. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що вона працює в КП «Міський тролейбус». 02.12.2019 року нею було отримано документи від приватного виконавця Вольф Т.Л., зокрема постанову про відкриття виконавчого провадження № 57548726 від 29.10.2018 року та постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 15.11.2018 року № ВП 57548726. До вказаної події про існування боргу перед стягувачем ПАТ «ПУМБ» їй відомо не було. Будь яких повідомлень про існування вказаного боргу, вона на свою адресу від стягувача не отримувала. Підставами реєстрації виконавчого провадження №57548726 від 29.10.2018 року виявився виконавчий напис приватного нотаріуса №9354 виданий 10.10.2018 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. про стягнення на користь ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованості в розмірі 12348,35 грн. Однак, на її думку, нотаріусом вчинено нотаріальний напис з порушеннями вимог закону, оскільки заборгованість не є безспірною. Зокрема, банком було пропущено трирічний строк позовної давності для основної суми боргу та річний строк позовної давності для вимог щодо пені та штрафів. Таким чином, нотаріусом проведена нотаріальна дія та виконаний напис з порушеннями вимог закону, а саме: за межами трьох років, на суму боргу яка не є безспірною, без повідомлення належним чином про існування боргу з боку стягувача, без врахування документів які свідчать про безспірність боргу. Ухвалою від 21.04.2020 року було відкрито спрощене провадження у справі з викликом сторін у судове засідання. Позивач та її представник у судовому засіданні підтримали позовну заяву та просили її задовольнити. Представник відповідача ПАТ «Перший Український Міжнародний банк» у судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлявся вчасно та належним чином, причин неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення слухання справи або відзиву до суду не надходило. Відповідач приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Головного територіального управління юстиції у місті Києві Хара Н.С. в судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву з проханням розглядати справу за її відсутності з урахуванням фактичних відносин та постановити рішення згідно чинного законодавства. Третя особа - приватний виконавець Вольф Т.Л. у судове засідання не з`явилася, про час та місце слухання справи повідомлялася вчасно та належним чином, причин неявки суду не повідомила, клопотань про відкладення слухання справи або письмових пояснень до суду не надходило. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. У відповідності до ст.ст. 13, 81 ЦПК України суд розглядає справу не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі. Наявність кредитних відносин [PERSON] з ПАТ «ПУМБ» сторонами не оспорюється. Так, 23.11.2012 року позивачем було отримано кредит на споживчі потреби від ПАТ «ПУМБ» строком на 36 місяців, тобто до 23.11.2015 року. 10 жовтня 2018 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Головного територіального управління юстиції у місті Києві Хара Н.С. винесено виконавчий напис №9354, за яким стягнуто з позивача на користь ПАТ «Перший Український Міжнародний банк» заборгованість в розмірі 12348,35 грн, яка розрахована за період з 01.10.2017 року по 01.10.2018 року, тобто за межами строку дії самого договору кредиту, що може свідчити про можливість спору між сторонами в цій частині. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону України «Про нотаріат»). Таким актом законодавства станом на час вчинення оскаржуваного виконавчого напису був, зокрема Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5(далі - Порядок). Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). Правове регулювання процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів передбачено в Главі 14 Закону України «Про нотаріат» та глава 16 Порядку. Згідно пп.3.1., 3.2. п.п. 3.1 п.3 глави 16 Порядку нотаріус вчиняє виконавчі написи якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Пунктом 1 Переліку передбачено, що для одержання виконавчого напису нотаріуса за нотаріально посвідченими договорами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно (крім випадку, передбаченого пунктом 1-1 цього Переліку), подаються: оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. На момент звернення заінтересованих осіб до нотаріуса з метою ініціювання вчинення нотаріальної дії відсутність спору про право цивільне є обов`язковою умовою, а наявність спору у свою чергу унеможливлює вчинення нотаріальної дії і є перешкодою, яка утворює підстави для відкладення і зупинення нотаріального провадження (стаття 42 Закону України «Про нотаріат»). При цьому стаття 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Аналіз вищенаведених правових норм дає підстави для таких висновків. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з Переліком документів є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Пунктом 11 Переліку документів (в редакції на час вчинення виконавчого напису нотаріуса) передбачено, що для одержання виконавчого напису нотаріуса про стягнення на предмет іпотеки у разі прострочення платежів за основним зобов`язанням до закінчення строку виконання основного зобов`язання подаються наступні документи - оригінал нотаріально посвідченого іпотечного договору; оригінал чи належним чином засвідчена копія договору, що встановлює основне зобов`язання; засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувача про непогашення заборгованості; оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання; довідка фінансової установи про ненадходження платежу. Матеріали справи свідчать, що приватному нотаріусу для вчинення виконавчого напису відповідачем не було надано усіх документів, які передбачені Переліком, зокрема кредитного договору та довідки фінансової установи про ненадходження платежу за договором кредиту, що свідчить про відсутність безспірності зобов`язання позивача. Отже, виконавчий напис вчинений приватним нотаріусом із порушенням вимог статті 88 Закону України «Про нотаріат» та п.п. 3.1 п.3 глави 16Порядку, оскільки вказану у виконавчому написі суму боргу не можна вважати безспірною. Зважаючи на викладене вище, суд приходить до висновку про наявність підстав до задоволення позову в цій частині та визнання виконавчого напису нотаріуса від 10.10.2018 р., за №9354 таким, що не підлягає виконанню. Стосовно вимог позивача до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Головного територіального управління юстиції у місті Києві Хара Наталії Станіславівни, суд приходить до наступного. Відповідно до Постанови Верховного Суду від14 серпня 2019 року, справа № 519/77/18, провадження № 61-10311св19, порядок правового регулювання діяльності нотаріату в Україні встановлено Законом України «Про нотаріат». Частиною першою статті 1 Закону встановлено, що нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Частиною другою статті 1 Закону передбачено, що вчинення нотаріальних дій в Україні покладається на нотаріусів, які працюють в державних нотаріальних конторах, державних нотаріальних архівах (державні нотаріуси) або займаються приватною нотаріальною діяльністю (приватні нотаріуси). Відповідач є обов`язковим учасником цивільного процесу - його стороною.Основною ознакою сторін цивільного процесу є їхня особиста і безпосередня заінтересованість; саме сторони є суб`єктами правовідношення, з приводу якого виник спір. Крім того, відповідач є тією особою, на яку вказує позивач як на порушника свого права. Тобто, відповідач - це особа, яка, на думку позивача, або відповідного правоуповноваженого суб`єкта, порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача. Відповідач притягається до справи у зв`язку з позовною вимогою, яка пред`являється до нього. При цьомуненалежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом за наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі - належному відповідачеві. Нотаріус є публічною особою, якій державою надано повноваження щодо посвідчення прав і фактів, які мають юридичне значення, та вчинення інших нотаріальних дій з метою надання їм юридичної вірогідності. Вчиняючи нотаріальні дії, нотаріус діє неупереджено, він не може діяти в інтересах жодної з осіб - учасника нотаріальної дії. Нотаріус не стає учасником цивільних правовідносин між цими особами, а отже, не може порушувати цивільні права, які є змістом цих відносин. Відсутня і процесуальна заінтересованість нотаріуса в предметі спору та реалізації прийнятого рішення. Виходячи з норм Закону України «Про нотаріат», у нотаріуса немає спільних чи однорідних прав та обов`язків стосовно позивача. Нотаріус вчиняє нотаріальні дії від імені держави, тому в нього не можуть бути спільні чи однорідні права і обов`язки з особами, які звернулися до нього, або з особами, які вирішили, що їх права порушені нотаріальними діями. Справи за спорами щодо оскарження вчинених нотаріусами виконавчих написів (про визнання вчиненого нотаріусом виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса) мають розглядатися судами за позовами боржників до стягувачів. Відповідачем у таких справах є особа, на користь якої було вчинено виконавчий напис, яким було порушено право позивача. Тобто, цивільна відповідальність за незаконно вчинений виконавчий напис покладається не на нотаріуса, а на особу, яка зверталася за виконавчим написом. Сам же нотаріус може залучатися судами як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача. Враховуючи наведене, за результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Отже, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача, натомість встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved