Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-29 00:00:00

Позивач [PERSON] уточнивши позовні вимоги звернулася до суду з позовом до Київської міської ради, треті особи: Житлово-будівельний кооператив «Дніпровець», П'ятнадцята київська державна нотаріальна контора, про визнання права власності в порядку спадкування та просить суд: - «Визнати за [PERSON] право власності на спадкове майно, а саме на ? частину квартири [ADDRESS], яка в цілому складається з двох житлових кімнат, загальною площею 45,2 кв.м., житловою площею 26,4 кв.м., в порядку успадкування спадкоємцем першої черги за законом після смерті її матері, [PERSON], померлої [INFO]». - «Визнати за [PERSON] право власності на спадкове майно, а саме на ? частини квартири [ADDRESS], яка в цілому складається з двох житлових кімнат, загальною площею 45,2 кв.м., житловою площею 26,4 кв.м., в порядку успадкування спадкоємцем першої черги за законом після смерті її батька, [PERSON], померлого [INFO]. Вказані вимоги мотивовані тим, що [INFO] померла мати позивачки - [PERSON] Після спадкодавця відкрилася спадщина на належне їй майно, а саме на квартиру [ADDRESS]. Вказана квартира була придбана у кооперативі за спільні кошти подружжя, а пайові внески були виплачені спільно за час шлюбу. Право власності спадкодавця на спірну квартиру підтверджується довідкою про сплату пайових внесків виданою Житлово-будівельним кооперативом «Дніпровець». [PERSON] не залишила заповіту, а тому спадкоємцями першої черги за законом після її смерті стали: її чоловік - [PERSON] та її дочка позивачка. Після смерті [PERSON] позивачка та її батько звернулися до П'ятнадцятої київської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] В подальшому позивачка та її батько, не займалися оформленням спадщини через відсутність правовстановлюючого документу на спірну квартиру та державної реєстрації права власності в реєстрі речових прав на нерухоме майно, а в подальшому [INFO] [PERSON] помер і тим самим не зміг реалізувати свої спадкові права, після смерті своєї дружини. Таким чином, після смерті [PERSON] позивач набула права на успадкування ? частини спірної квартири, як спадкоємець першої черги за законом. В свою чергу, [PERSON] після смерті [PERSON], набув права на виділ ? частини спірної квартири як його частки із спільної сумісної власності подружжя [PERSON] та [PERSON] та на успадкування ? частини спірної квартири, як спадкоємець першої черги за законом, які [PERSON] не встиг реалізувати за свого життя. Після смерті свого батька, позивачка будучи його єдиним спадкоємцем першої черги за законом звернулась до тієї ж нотаріальної контори та подала заяву про прийняття його спадщини. Після спливу шестимісячного строку на прийняття спадщини після смерті [PERSON] позивачка вирішила оформити свої спадкові права після смерті батьків та звернулась до нотаріальної контори із заявами про видачу свідоцтв про право на спадщину. Однак 06.03.2015 року нотаріальна контора надала відповідь про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, яке залишилось після смерті [PERSON], через відсутність правовстановлюючих документів та державної реєстрації цього майна. А в подальшому, нотаріальна контора надала письмову відповідь про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, яке залишилось після смерті [PERSON], з цих же самих підстав. Таким чином, через неможливість оформлення позивачкою свідоцтв про право на спадщину на спадкове майно, яке залишилось після смерті матері та батька порушується її право як єдиного спадкоємця першої черги за законом на успадкування належного за життя її батькам майна. В судовому засіданні позивачка - [PERSON] та її представник - [PERSON] позов підтримали в повному обсязі, просили визнати за позивачкою право власності на ? частину квартири [ADDRESS], в порядку успадкування спадкоємцем першої черги за законом після смерті її матері, [PERSON], померлої [INFO] та на ? частини квартири [ADDRESS] в порядку успадкування спадкоємцем першої черги за законом після смерті її батька, [PERSON], померлого [INFO]. Представник відповідача - Київської міської ради в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлялися належним чином. У письмових поясненнях зазначили щодо розгляду справи за їх відсутності, на підставі наданих доказів прийняти рішення у відповідності до законодавства (а.с.62,63). Представник третьої особи - Житлово-будівельного кооперативу «Дніпровець» в судове засідання не з'явився, однак про розгляд справи повідомлялися належним чином. На адресу суду надіслали лист відповідно до якого просять справу розглядати у відсутність представника, позовні вимоги підтримують у повному обсязі та просять його задовольнити (а.с.97). Представник третьої особи - П'ятнадцятої київської державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлялися належним чином. В листі надісланому на адресу суду просять слухати справу у відсутність їх представника, у зв'язку з великою завантаженістю працівників нотаріальної контори (а.с.128). Вислухавши пояснення позивачки та її представника, дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В ч. 1 ст. 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. В судовому засіданні встановлено, що батьками позивачки [PERSON], [INFO] є [PERSON] та [PERSON], що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження (а.с.8). На підставі рішення спільного комітету зборів членів ЖБК «Дніпровець», затвердженого рішенням виконавчого комітету Київської міської ради народних депутатів від 27.09.1988 року за № 948, [PERSON], яка була членом ЖБК «Дніпровець» 10.10.1988 року було видано Ордер на право заняття житлового приміщення житловою площею 26,3 кв.м., яке складається з двох кімнат в квартирі [ADDRESS] (а.с.13). Грошові кошти у розмірі 6405,00 крб. були сплачені [PERSON] 01.03.1991 року у повному обсязі, що складає суму паєнакопичення, що підтверджується довідкою ЖБК «Дніпровець» (а.с.17), отже вбачається, вона набула право власності на спірну квартиру. [INFO] померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть останньої (а.с.11). Після її смерті відкрилась спадщина на належне їй нерухоме майно, а саме: кооперативну квартиру [ADDRESS]. Позивачка [PERSON] як дочка спадкодавця - [PERSON] та її батько [PERSON] як чоловік спадкодавця - [PERSON], відповідно були спадкоємцями першої черги за законом всіх її прав та обов'язків. Тому, у встановлений законом шестимісячний строк після смерті [PERSON], передбачений ст. 1270 ЦК України, позивачка та її батько звернулися до П'ятнадцятої Київської державної нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини, що залишилась після смерті померлої [PERSON] На підставі вказаних заяв, державним нотаріусом П'ятнадцятої Київської державної нотаріальної контори було зареєстровано спадкову справу за № 1087/09 до майна померлої [INFO] [PERSON], що підтверджується копією спадкової справи (а.с.67-93). 13.07.2010 року державним нотаріусом П'ятнадцятої Київської державної нотаріальної контори Алейнік Л.О. було відмовлено, про те, що видати свідоцтво про право на спадщину за законом на квартиру [ADDRESS] після померлої [INFO] [PERSON] не є можливим, оскільки право власності на вищевказану квартиру не зареєстровано в установленому законом порядку (а.с.88). При цьому державний нотаріус пояснив, що згідно інформаційної довідки Київського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна від 05.07.2010 року за № 36109 (И-2010), з'ясувалося, що спірна квартира не зареєстрована на праві власності за спадкодавцем [PERSON] [INFO] помер [PERSON], що підтверджується відповідним свідоцтвом про смерть (а.с.12). Після смерті [PERSON] позивачка звернулися до П'ятнадцятої Київської державної нотаріальної контори з відповідною заявою про прийняття спадщини, що залишилась після смерті батька [PERSON] На підставі вказаної заяви, державним нотаріусом П'ятнадцятої Київської державної нотаріальної контори було зареєстровано спадкову справу за № 1363 до майна померлого [INFO] [PERSON], що підтверджується копією спадкової справи (а.с.131-142). 06.03.2015 року державним нотаріусом П'ятнадцятої Київської державної нотаріальної контори Прядко Т.А. було відмовлено позивачку про те, що видати свідоцтво про право на спадщину за законом на квартиру [ADDRESS] не є можливим, оскільки право власності на вищевказану квартиру не зареєстровано в установленому законом порядку (а.с.142). При цьому державний нотаріус пояснив, що згідно інформаційної довідки Київського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна від 05.07.2010 року за № 36109 (И-2010), з'ясувалося, що спірна квартира не зареєстрована на праві власності за спадкодавцем [PERSON] Згідно довідки форми - 3 № 16 від 17.09.2014 року виданої ЖБК «Дніпровець» вбачається, що у спірній квартирі зареєстровані позивачка [PERSON] та її син [PERSON] (а.с.14). Факт того, що спірна двокімнатна кооперативна квартира дійсно фактично належить спадкодавцю [PERSON], яка не здійснила формальну державну реєстрацію набутого нею права власності на зазначену квартиру, підтверджується вищевказаними фактами. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, та право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до роз'яснень Пленуму Верховного суду України №9 від 18.09.1987 року «Про практику застосування судами законодавства про житлово-будівельні кооператив» члени ЖБК, які повністю внесли пайовий внесок за квартиру, в тому числі до 01.07.1990 року відповідно до ст.15 ЗУ «Про власність» набувають право власності і тому вправі заповісти, продати, подарувати. Відповідно до ст. 15 ЗУ «Про власність» член житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, дачу гараж, іншу будівлю або приміщення, надані йому в користуавння, набуває права власнсоті на це майно. [PERSON] 01.03.1991 року повністю виплатила пайовий внесок за двокімнатну кооперативну квартиру, що підтверджується вже вище згадуваною довідкою ЖБК «Дніпровець», то на підставі ст. 15 Закону України «Про власність», [PERSON] набула право власності на спірну кооперативну квартиру. В той же час, враховуючи те, що оформлення права власності на спірну квартиру є правочином, який у відповідності до ч. 1 ст. 210 ЦПК України підлягає державній реєстрації і є вчиненим з моменту його оформлення в Київському міському БТІ, так сталося, що [PERSON], повністю сплативши ЖБК свій пайовий внесок, і фактично, набувши право власності на двокімнатну кооперативну квартиру, формально не зареєструвала набуте нею право власності на нерухоме майно і не оформила свідоцтво про право власності на спірну квартиру. Відповідно до вимог ст.ст. 60, 63 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку (доходу). Вони також мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності. Згідно ч.1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). В силу ст. 1218 Цивільного кодексу України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Таким чином, після смерті спадкодавця [PERSON], позивачка набула права на спадкування ? частини спірної квартири, як спадкоємець першої черги за законом. В свою чергу [PERSON] після смерті [PERSON] набув права на виділ ? частини спірної квартири як його частки у спільному майні подружжя та на успадкування ? частини спірної квартири, як спадкоємець першої черги за законом, які спадкоємець [PERSON] не встигла реалізувати за час свого життя. Отже,спірна квартира належала спадкодавцям на праві спільної сумісної власності, що в свою чергу підтверджує право позивачки на її спадкування єдиного спадкоємця першої черги за законом після їх смерті. Проте через те, що спадкодавець [PERSON] за життя не реалізувала свої майнові права на належне їй нерухоме майно, не отримала правовстановлюючого документу, не зареєструвала своє право власності на спірну квартиру, а спадкодавець - [PERSON] за життя не встиг реалізувати свої спадкові права після смерті [PERSON], позивачка не може реалізувати свої права на успадкування цього майна. Ураховуючи наведене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивачки про визнання права власності на в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] на ? частину квартири та після смерті [PERSON] на ? частини квартири [ADDRESS] підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі наведеного, ст.ст. 60, 63, 70 СК України, ст.ст. 328, 1216-1218, 1220, 1221, 1223, 1258, 1261, 1268, 1269, 1270 ЦК України,

Outcome: approved