Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] про стягнення пені за несплату аліментів на користь [PERSON] на утримання дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] за період з жовтня 2010 року по листопад 2017 року в сумі 13310,97 грн. Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що у Звенигородському міськрайонному ВДВС ГТУЮ у Черкаській області перебуває виконавчий лист № 2-702/10 від 18.11.2010 року виданий Звенигородським районним судом Черкаської області про стягнення з гр. [PERSON] аліментів на користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON], 1995 р.н. та дочки [PERSON], 1999 р.н., у розмірі 1/3 частини всих видів доходів, щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 21.10.2010 року і до повноліття дітей. Згідно довідки-розрахунку про розмір заборгованості, станом на 18.11.2017 року загальна сума заборгованості становить 43867,97 грн. Ухвалою суду від 18.04.2018 провадження по вищезазначеній справі відкрито та ухвалено справу за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення пені по аліментах розглядати у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідачу було надано строк для надання відзиву на позовну заяву. Однак, у зазначений строк відзив на позовну заяву відповідачем не надано, тому відповідно до ч.8 ст. 178 ЦПК України суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ч. 2 ст. 281 ЦПК України розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.. Суд вважає, що справу можна розглянути за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.. Судом встановлено, що згідно свідоцтв про народження (а.с.8,9) відповідач [PERSON] являється батьком [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Згідно рішення Звенигородського районного суду від 16 листопада 2010 року з відповідача стягнуто аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частки від заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі до суду 21.10.2010 року і до повноліття дітей. Відповідно до розрахунку заборгованості по аліментах зробленого Звенигородським міськрайонним ВДВС ГТУЮ у Черкаській області, заборгованість по аліментах [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дітей станом на 18.11.2017р. становить 43867,97 грн. За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Виходячи з аналізу норм глави 49 ЦК України неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов'язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов'язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Згідно ч.1 ст.196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець обчислює розмір заборгованості зі сплати аліментів, складає відповідний розрахунок та повідомляє про нього стягувачу і боржнику. Такий розрахунок надано позивачкою. Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеної в Постанові від 11.09.2013р. по справі № 6-81цс13 «Оскільки зобов'язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинно виконуватися щомісяця, то при розгляді спорів про стягнення на підставі ч. 1 ст. 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з'ясувати розмір несплачених аліментів по кожному з цих періодичних платежів, встановити строк, до якого кожне із цих зобов'язань мало бути виконано, та з урахуванням встановленого обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов'язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму.» У відповідності з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною в Постанові від 01.07.2015р. по справі N 6-94цс15 Згідно з ч. 1ст. 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. З урахуванням правої природи пені, яка є дієвим стимулом належного виконання обов'язку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом статті 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів. При цьому сума заборгованості за аліментами за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались. Як вбачається з довідки розрахунку заборгованість відповідача на даний час залишається не погашеною. Розмір неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів відповідно до розрахунку самої позивачки складає 13310,97 грн. Розрахунок пені судом перевірено. Перевіривши вказаний розрахунок, суд зазначає що він зроблений вірно, відтак позов підлягає задоволенню у сумі вказаній позивачкою. Згідно з ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. З огляду на вказане, при задоволенні даного позову суд стягує з [PERSON] у дохід держави судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп., від сплати яких позивач звільнена, а також на користь позивача понесені нею витрати на правничу допомогу в сумі 1000 (одна тисяча) грн.. На підставі викладеного,

Outcome: approved