overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-26 00:00:00

Позивач в березні 2019 року звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання в сумі 24\~758, 91 гривень. Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 17 квітня 2019 року по справі відкрите провадження. В судове засідання представник позивача надав заяву про розгляд справи у його відсутність, наполягав на задоволенні позову. Відповідач, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, до судового засідання не з`явився, відзив на позов не надав, в зв`язку з чим, на підставі ч.3 ст. 223 ЦПК України справу розглянуто у його відсутність , на підставі доказів наявних в матеріалах справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного. Як вбачається з матеріалів справи, на відповідача [PERSON] відкрито особовий рахунок № [NUMBER] , відповідно до якого їй Концерном «МТМ» надавалися послуги з теплопостачання в квартирі [ADDRESS] . Розрахунком суми заборгованості за послуги з теплопостачання встановлено, що відповідач [PERSON] згідно відкритого на її ім`я особового рахунку за період з 01 серпня 2015 року по 31 серпня 2017 року має заборгованість в сумі 24\~758, 91 гривень. Відповідно до ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона ( виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу , якщо інше не встановлено договором. Згідно ч. 6 ст. 19 Закону України Про теплопостачання споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Статтею 67 ЖК України встановлено, що плата за комунальні послуги береться за затвердженими в установленому порядку тарифами. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позивачем доведено факт надання послуг відповідачу, наявність заборгованості, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Питання про судові витрати слід вирішити відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-26 00:00:00

Позивач в березні 2019 року звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання в сумі 9\~634, 38 гривень. Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 17 квітня 2019 року по справі відкрите провадження. В судове засідання представник позивача надав заяву про розгляд справи у його відсутність, наполягав на задоволенні позову. Відповідач, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, до судового засідання не з`явився, відзив на позов не надав, в зв`язку з чим, на підставі ч.3 ст. 223 ЦПК України справу розглянуто у його відсутність , на підставі доказів наявних в матеріалах справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного. Як вбачається з матеріалів справи, на відповідача [PERSON] відкрито особовий рахунок № [NUMBER] , відповідно до якого йому Концерном «МТМ» надавалися послуги з теплопостачання в квартирі [ADDRESS] . Розрахунком суми заборгованості за послуги з теплопостачання встановлено, що відповідач [PERSON] згідно відкритого на його ім`я особового рахунку за період з 01 грудня 2015 року по 01 вересня 2018 року має заборгованість в сумі 9\~634, 38 гривень. Відповідно до ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона ( виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу , якщо інше не встановлено договором. Згідно ч. 6 ст. 19 Закону України Про теплопостачання споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Статтею 67 ЖК України встановлено, що плата за комунальні послуги береться за затвердженими в установленому порядку тарифами. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позивачем доведено факт надання послуг відповідачу, наявність заборгованості, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Питання про судові витрати слід вирішити відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-16 00:00:00

Позивач в березні 2020 р. звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому зазначив, що відповідач зареєстрований за адресою [ADDRESS] , є споживачем послуг з водопостачання і водовідведення, особовий рахунок на які здійснюються нарахування за № [NUMBER] відкрито на ім`я [PERSON] . Відповідач користувався послугами КП «Водоканал», але оплату за послуги підприємства вносив не в повному обсязі, а тому за період з 01.10.2010 р. по 30.11.2019 р. утворилась заборгованість по оплаті за водопостачання і водовідведення в сумі 3425,29 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-29 00:00:00

Позивач в березні 2020 року звернувся до суду через уповноваженого представника в порядку цивільного судочинства з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. В обґрунтування позову вказує, що на обліку Служба у справах дітей Оболонської районної в м.Києві державної адміністрації з 17.11.2015 року перебував [PERSON] , [INFO] , як дитина, що опинилась у складних життєвих обставинах. За час проживання громадянки [PERSON] разом з сином за адресою: [ADDRESS] , мати, вихованням, доглядом та утриманням сина не займалася, вела антигромадський спосіб життя, зловживала спиртними напоями, часто залишала сина без нагляду або на сторонніх осіб, ніде не працювала, виплати на дитину витрачала не за призначенням. Вироком Подільського районного суду міста Києва від 19 червня 2015 року, [PERSON] засуджено за частиною 3 статті 185 Кримінального кодексу України до трьох років чотирьох місяців позбавлення волі. Батько дитини [PERSON] перебував на лікуванні в туберкульозній лікарні. На підставі заяви [PERSON] та за клопотанням служби у справах дітей, малолітнього [PERSON] , [INFO] , влаштовано до Київського міського будинку дитини ім. М.М. Городецького, у зв`язку з тяжким матеріальним становищем та сімейними обставинами. Під час обстеження малолітнього [PERSON] , [INFO] , було виявлено захворювання, за результатами якого дитину було переведено до Київського міського будинку дитини «Берізка». Відповідно да Наказу служби у справах дітей Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації від 07.03.2018 № 07, знято з обліку малолітнього [PERSON] , [INFO] , як такого, що опинився у складних життєвих обставинах, у зв`язку з припиненням підстав перебування на обліку. Наказом служби у справах дітей Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації від 12.03.2018 № 019-ОП, малолітнього [PERSON] , [INFO] , поставлено на первинний облік дітей-сиріт, дітей позбавлених батьківського піклування та дітей залишених без батьківського піклування, як дитину позбавлену батьківського піклування. [INFO] [PERSON] помер. Позивач вказує, що після відбуття покарання в Чернігівській виправній колонії № 44, та повернення до Києва, 01.04.2019 року, громадянка [PERSON] , [INFO] звернулась з заявою до служби у справах дітей та сім`ї Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації про надання згоди на відвідування дитини в державному закладі Київському міському будинку дитини «Берізка». Дану заяву було задоволено та надано дозвіл, а також повідомлено матір про необхідність повернення дитини в сім`ю, створення належних умов для проживання виховання та розвитку дитини. За час перебування малолітньої дитини в закладі, мати його відвідала лише два рази. На запрошення до служби у справах дітей та сім`ї [PERSON] не з`являлась на телефонні дзвінки не відповідала. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-30 00:00:00

Позивач в березні 2021 звернувся до суду з вищевказаним позовом до відповідача. В обґрунтування позову вказує, що 28.11.2016 протоколом засідання тарифного комітету ПАТ АБ«Укргазбанк» (надалі-Банк/Позивач/АБ«Укргазбанк», затверджено публічну пропозицію на укладення договору комплексного банківського обслуговування, яку розміщено на офіційному сайті www.ukrgasbank.com. Договір складається із правил (договірних умов) надання банківських послуг за картковими продуктами (надалі-Правила) та Договору про приєднання до Правил (надалі- Заява на приєднання), тощо. Правила визначають умови порядку та супроводження продуктів Банку, які передбачають виконання операцій з використання платіжних карток. За змістом Правил, придбання клієнтом продуктів Банку оформлюється шляхом подання до Банку відповідної заяви - договору, форма якої є додатком до цих Правил та розміщена на сайті Банку. Заява - договір визначає який саме пакет/продукти замовлені клієнтом та їхні основні параметри/характеристики (зокрема, найменування пакета/продуктів, тарифний план, програма кредитування, перелік замовлених додаткових послуг партнерів Банку тощо), а також інші параметри, необхідні для однозначного розуміння клієнтом умов користування рахунком та картами. Підписанням заяви - договору клієнт акцептує ці Правила. Правила в сукупності із заявою-договором, тарифним планом, програмою кредитування, документами, що вимагаються чинним законодавством України є договором приєднання, тобто, таким, умови якого встановлені однією із сторін (у формулярах або інших стандартних формах), і який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору (ст.634 ч.1 ЦК України). З метою вірного тлумачення змісту укладеного правочину, у розділі 1 Правил наведено терміни та їх визначення, у тому числі: «Дозволений овердрафт», «Несанкціонований овердрафт (кредит), «Мінімальний платіж», «Пільговий період», «Програма кредитування», тощо. 31.08.2017 між Банком та [PERSON] було укладено договір №ASJ-49132-17-DOM про приєднання до Правил (договірні умови) надання банківських послуг за картковими продуктами (надалі -Правила).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-29 00:00:00

Позивач в березні 2021 року звернувся до суду за позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 25 липня 2015 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем у Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції, актовий запис № 931. Від сумісного життя сторони мають двох синів: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Сторони тривалий час не проживають разом, подружнє життя не скалося, подружні стосунки фактично розірвано. Збереження сім`ї неможливе. Від позивача надійшла заява про розгляд справи без її участі, позов підтримує в повному обсязі. Відповідач, будучи належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду через оголошення на сайті «Судова влада», в судове засідання не з`явився, не повідомивши суду про причини неявки. 30.07.2021 судом винесено ухвалу про проведення заочного розгляду даної цивільної справи. Суд, дослідивши письмові докази, що є в матеріалах справи, повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, проаналізувавши надані докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 25 липня 2015 року між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований шлюб у Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції. (а.с. 04). Відповідно до положення ст.112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що має істотне значення. Суд враховує зміст позовної заяви про те, що тривалий час подружжя проживає окремо, між ними припинені шлюбні відносини, спільного господарства сторони не ведуть, та приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу між ними суперечить інтересам позивача, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-14 00:00:00

Позивач в березні 2021 року звернувся до суду за позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, у якому позивач вказує, що 11 вересня 2004 року перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. Тривалий час сторони не підтримують шлюбно-сімейних стосунків. Сімейне життя не склалося через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні обов`язки та сімейні відносини. Вважає, що збереження шлюбу не можливе. Просить розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 11 вересня 2004 року у Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області, актовий запис №1013. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, надавши заяву з проханням проводити розгляд справи без його участі, в якій зазначено, що позов підтримує, просить задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надавши заяву з проханням проводити розгляд справи без її участі, у якій зазначила, що позов визнає. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 11 вересня 2004 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб у Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області, про що відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого повторно 06.03.2021 року, зроблений актовий запис № 1013 (а.с.03). Від шлюбу сторони мають сина: [PERSON] , [INFO] . (а.с.07) Тривалий час сторони не підтримують подружні відносини, спільне господарство не ведуть, примирення між ними та відновлення сім`ї неможливе. Спору про поділ спільного майна між сторонами немає. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити, а шлюб, зареєстрований між [PERSON] та\~ [PERSON] - розірвати. \~\~\~\~ \~ \~ \~ \~На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-21 00:00:00

Позивач в березні 2021 року звернулася до суду за позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, у якому позивач вказує, що 18 листопада 1995 року перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. Тривалий час сторони не підтримують шлюбно-сімейних стосунків. Сімейне життя не склалося через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні обов`язки та сімейні відносини. Вважає, що збереження шлюбу не можливе. Просить розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 18 листопада 1995 року у Міському палаці шлюбів м.Полтава, актовий запис №2402. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надавши заяву з проханням проводити розгляд справи без її участі, в якій зазначено, що позов підтримує, просить задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, надавши заяву з проханням проводити розгляд справи без його участі, у якій зазначив, що позов визнає. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 18 листопада 1995 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб у Міському палаці шлюбів м.Полтава, про що відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 18.11.1995 року, зроблений актовий запис № 2402 (а.с.04). Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON] , [INFO] (а.с.05). Тривалий час сторони не підтримують подружні відносини, спільне господарство не ведуть, примирення між ними та відновлення сім`ї неможливе. Спору про поділ спільного майна між сторонами немає. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити, а шлюб, зареєстрований між [PERSON] та [PERSON] - розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-12 00:00:00

Позивач в березні 2021 року звернулася до суду за позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, у якому позивач вказує, що 29 квітня 2017 року перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. Тривалий час сторони не підтримують шлюбно-сімейних стосунків. Сімейне життя не склалося через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні обов`язки та сімейні відносини. Вважає, що збереження шлюбу не можливе. Просить розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 29 квітня 2017 року у Шевченківському районному у місті Полтаві відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, актовий запис №443. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надавши заяву з проханням проводити розгляд справи без її участі, в якій зазначено, що позов підтримує, просить задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, надавши заяву з проханням проводити розгляд справи без його участі, у якій зазначив, що позов визнає. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 29 квітня 2017 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб у Шевченківському районному у місті Полтаві відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, про що відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 29.04.2017 року, зроблений актовий запис № 443 (а.с.07). Від шлюбу сторони мають доньку - [PERSON] , [INFO] (а.с.08). Тривалий час сторони не підтримують подружні відносини, спільне господарство не ведуть, примирення між ними та відновлення сім`ї неможливе. Спору про поділ спільного майна між сторонами немає. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити, а шлюб, зареєстрований між [PERSON] та [PERSON] - розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-18 00:00:00

Позивач в березні місяці 2017 року звернулась до суду з вимогами ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1\\4 частини від його доходів на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], стверджуючи, що відповідач ухиляється від виконання батьківських обовязків щодо утримання неповнолітньої дитини. У судовому засіданні позивач вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач позов визнав частково. Суд вислухав сторони, вивчив надані документи і встановив наступне: Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 2008 року, від цього шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] актовий запис про народження №151, вчинений 27.01.2009 року Київським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції. Сторони проживають в одному будинку. Позивач стверджує, що батько останній рік не приймає участі ні у вихованні, ні в утриманні дитини, тому [PERSON] звернулась до суду з цим позовом і вимагає стягнути з відповідача аліменти на утримання сина в розмірі 1\\4 частини від усіх його доходів щомісяця, починаючи з дня звернення до суду з позовом і до досягнення дитиною повноліття. Відповідач, визнаючи позов частково, пояснив, що він сплачує аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO] (дитина від першого шлюбу) в розмірі 1\\3 частини від своїх доходів (заробітку), приймає участь в оплаті комунальних послуг по будинку, де проживає позивачка з дітьми, тому він згоден сплачувати аліменти на сина в розмірі 1\\6 частини від заробітку. При вищенаведених обставинах суд вважає позов [PERSON] про стягнення аліментів підлягаючим задоволенню з таких підстав: ст.180 СК визначає «батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття». Згідно\~ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. За рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу батька і (або) у твердій грошовій сумі, що передбачено ч.3 ст.181 СК України. На момент вирішення даного спору відповідач має постійну роботу відповідач працює різноробочим в супермаркеті, тому суд стягує на утримання дитини аліменти в частці від доходів батька 1\\4 частину. Правовідносини, які виникли між сторонами з приводу стягнення аліментів з батька на утримання неповнолітніх дітей, регулюються ст.ст.180, 181, 182,184 СК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-07 00:00:00

Позивач в березні місяці 2017 року звернулась до суду з вимогами ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1500 грн щомісяця на утримання неповнолітнього сина [PERSON],[INFO], стверджуючи, що відповідач ухиляється від виконання батьківських обов'язків щодо утримання неповнолітньої дитини. У судовому засіданні позивач вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач до суду не з'явився, про час і місце слухання справи судом сповіщався неодноразово за останнім відомим місцем проживання в м.Одесі. За згодою позивачевої сторони суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України, так як надані матеріали є повними і достатніми для розгляду справи у відсутності відповідача. Згідно з вимогами ч. 4 ст. 169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів. Суд вислухав позивача, вивчив надані документи і встановив наступне: Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 2013 року, від цього шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON],[INFO],- актовий запис про народження №4262, вчинений 06.05.2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції. Позивачка пояснила, що в 2016 році [PERSON] залишив сім'ю, більше року позивачка не має відомостей про місце знаходження чоловіка, який не цікавиться долею малолітнього сина, не приймає участі ні у вихованні ні в утриманні дитини. [PERSON] є громадянином Російської Федерації і раніше висловлював намір повернутися до Росії. [PERSON] вимагає стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі - в розмірі 1500 грн щомісяця, тому як їй не відомо про наявність у відповідача постійної роботи. Позивачка стверджує, що інших утриманців [PERSON] не має. При вищенаведених обставинах суд вважає позов [PERSON] про стягнення аліментів таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав: ст.180 СК визначає «батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття». Згідно ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. За рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу батька і (або) у твердій грошовій сумі, що передбачено ч.3 ст.181 СК України. Суд стягує з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі - в розмірі 1500 грн, оскільки відсутні відомості про наявність у відповідача постійної роботи і відповідно постійного доходу. Правовідносини, які виникли між сторонами з приводу стягнення аліментів з батька на утримання неповнолітніх дітей, регулюються ст.ст.180, 181, 182,184 СК України.

Outcome: approved