Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-31 00:00:00

Позивач АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості, в якому прохав стягнути з відповідача [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість станом на 31.07.2017 у розмірі 24 607 грн. 42 коп. за кредитним договором № б/н від 22 вересня 2006 року, яка складається з 2 385 грн. 86 коп. заборгованості за кредитом, 20 573 грн. 59 коп. заборгованості по процентам за користування кредитом, 500 грн. штрафу (фіксована сума), 1 147 грн. 97 коп. штрафу (процентна складова), а також судових витрат у вигляді судового збору у розмірі 1\~600 грн.00 коп. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що відповідно до договору б/н від 22.09.2006 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 6\~175 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Щодо зміни кредитного ліміту Банк керується п.3.2, п.3.3 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що Клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням [PERSON], і Клієнт дає право в будь-який момент змінити кредитний ліміт. Підписання даного договору є згодою позичальника на прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановленого [PERSON]. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами, Правилами та Тарифами [PERSON], які викладені на банківському сайті, складає між ним та [PERSON] договір, що підтверджується підписом у заяві. При укладенні Договору сторони керувалися ч.1 ст. 634 ЦК України, а саме, що договір між сторонами є договором приєднання. [PERSON] нараховує відсотки у розмірі, встановленому тарифами, які викладені на банківському сайті, з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується п.5.5 Правил користування платіжною карткою. Одночасно п.5.3 Умов передбачена можливість односторонньої зміни [PERSON] та інших невід»ємних частин Договору. Таким чином, розмір відсоткової ставки може збільшуватися за умови інформування позичальника шляхом надання виписки по картковому рахунку. Відповідно до п.6.3 Умов і правил до обов»язків позичальника відноситься отримання виписки про стан картрахунків і про здійснені операції. Крім того, п. 5.6 Правил користування платіжною карткою, боржник доручає списувати з будь-якого рахунку відкритого у [PERSON] в тому числі і з карткового рахунку грошові кошти для здійснення платежу з ціллю повного або часткового погашення зобов»язань. ПАТ КБ «Приватбанк» виконав свої зобов»язання за Договором та угодою у повному обсязі, надавши відповідачу кредит, а відповідач ухиляється від виконання своїх зобов»язань, у зв»язку з чим за ним станом на 31.07.2017 року виникла заборгованість, яку прохає стягнути у повному обсязі. Відповідач [PERSON] подала до суду відзив на позов, в якому заявляє про пропуск строку позовної давності. Так, відповідно до розрахунку наданого Позивачем, останній платіж було зроблено 01.05.2014 у розмірі 100 грн., хоча доказів чи дійсно сплачений платіж та яким чином не надано. Позов подано 15.08.2017 року, тобто з пропуском трирічного строку. Також сплив однорічний строк позовної давності до пені. Зняття [PERSON] коштів з банківської картки не свідчить про визнання боргових зобов»язань, а тому не перериває позовної давності. Вважає позов необґрунтованим, оскільки тільки власник рахунку може ініціювати списання коштів та розпорядження ними, якщо таких дій не вчинено, списання коштів є незаконним. Також боржника не може бути притягнуто двічі до юридичної відповідальності одного виду за одне і те ж правопорушення, тобто подвійне накладення штрафу є незаконним. Також не може вважатися Договором Анкета-заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг. В Анкеті-заяві висловлюється лише бажання на отримання кредиту, що не може вважатися обопільно досягнутою згодою на укладення договору. В Анкеті-заяві є єдина умова це бажаний кредитний ліміт. Будь-яких інших умов, притаманних договору не вказано. Посилання позивача на те, що в Анкеті-заяві зазначено про згоду позичальника, що підписана Анкета-заява разом із Пам»яткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами, становлять Договір надання банківських послуг, та ознайомлення з останніми, не є належним та допустимим доказом. Крім того, Анкета-заява не містить посилання на будь-який сайт та не відповідає змісту, який вказаний у позовній заяві. Доказів того, що саме додані до справи Умови та правила надання банківських послуг, в яких зазначено [PERSON], були на час підписання Анкети-заяви, позивачем не додано. Посилання на те, що підписана заява є Договором про приєднання в розумінні ст. 634 ЦК України до Умов та Правил надання банківських послуг не відповідає дійсності, так як в заяві не зазначено до яких саме Умов і Правил надання банківських послуг приєднався відповідач. Підстав вважати, що саме з цими Умовами та Правилами був ознайомлений відповідач, підстав немає, так як підпис останнього на них відсутній. У судове засідання представник позивача не з»явився, у позовній заяві зазначив, що не заперечує проти розгляду справи за відсутності представника АТ КБ «Приватбанк» та винесення заочного рішення (а.с.3). Також подав аналогічне клопотання долучене до позову (а.с.24). Відповідач та його представник будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи у судове засідання не з»явилися, від представника відповідача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи без її участі, підтримала пояснення викладені у відзиві (а.с.136). Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку про відмову у задовленні позову з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до договору б/н від 24.09.2006 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 6\~175 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Із заяви\~від 22.09.2006\~року вбачається,\~що [PERSON]\~видано Кредитну\~картку «Універсальна» (а.с.9). Відповідач підписав заяву, в якій зазначено, що заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою і Тарифами складає між нею та банком Договір про надання банківських послуг (а.с.9). Згідно розрахунку заборгованості за договором б/н від 22.09.2006 року укладеного між ПриватБанком та [PERSON] вбачається, що станом на 31.07.2017 року заборгованість за наданим кредитом становить 2 385,86 грн., заборгованість за процентами становить 20 573,59 грн., в т.ч. несплачені проценти на поточну заборгованість 129, 40 грн., несплачені проценти на прострочену заборгованість 20 444, 19 грн., заборгованість по судовим штрафам 1 647, 97 грн., а всього 24 607,42 грн. (а.с. 4-8). Також з розрахунку-заборгованості слідує, що розмір процентної ставки змінювався, зокрема, з 01.04.2015 року він становив 43, 2 % (а.с.4-8). Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах\~та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Положеннями статей 526,530,610 ЦК України встановлено, що зобов'язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно із частинами першою, другою статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). «Умови та правила надання банківських послуг», пунктом 3.2, 3.3 яких установлено, що Клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється по рішенню [PERSON], і Клієнт дає право [PERSON] в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт, а також, що підписання Договору являється прямою і безумовною згодою Держателя відносно прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановленого [PERSON], не містять підпису відповідача. При цьому банк не надав судам належних доказів, які б підтверджували, що саме ці Умови розумів відповідач, підписуючи заяву позичальника, а також те, що Умови містили такий пункт щодо зміни розміру Кредитного ліміту, або в подальшому такі Умови, зокрема щодо збільшення кредитного ліміту, не змінювались. Також не містить підпису відповідача п.5.3 Умов, який передбачає можливість односторонньої зміни [PERSON] та інших невід»ємних частин договору, а також відсутній підпис на «Правилах користування кредитної карткою» та «Тарифах Банку», які передбачають зміну розміру процентної ставки. Позивачем не доведено, що саме з цими Правилами та Тарифами, в редакції доданій до позову, був ознайомлений відповідач в день укладення договору. У заяві позичальника від 22 вересня 2006 року, яка була підписана відповідачем, також не міститься домовленості сторін щодо збільшення розміру Кредитного ліміту та зміни розміру відсоткової ставки. За таких обставин, суд дійшов висновку, що банком не доведено того, що сторони уклали договір про збільшення розміру Кредитного ліміту та зміни розміру відсоткової ставки, а тому приходить до висновку про відмову у задоволенні позову ПАТ КБ «ПриватБанк». Аналогічної практики дотримується й Верховний Суд, як колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду, зокрема, у постановах: від 27 лютого 2019 року у справі № 342/180/17-ц (провадження № 61-28274св18), 25 січня 2018 року у справі № 212/10084/13-ц (провадження № 61-1565св18), від 30 січня 2018 року у справі № 734/1905/16-ц (провадження № 61-245св18), від 20 червня 2018 року у справі\~№ 554/2254/16-ц (провадження № 61-19530св18), від 04 липня 2018 рокуу справі № 438/489/16-ц (провадження № 61-3365св18), так і колегія суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду, зокрема, у постановах: від 29 січня 2018 року у справі № 229/2048/16-ц (провадження № 61-1475св18), від 07 лютого 2018 року у справі № 751/5977/17 (провадження № 61-560св17). За таких обставин, суд вважає, що у разі, якщо Умови та Правила надання банком банківських послуг, Правила користування платіжною карткою та [PERSON], зокрема й умова про збільшення розміру Кредитного ліміту та зміну розміру відсоткової ставки, не містять підпису позичальника та при цьому банк не надає судам належних доказів, які б підтверджували, що саме ці Умови розумів відповідач, підписуючи заяву позичальника, а також те, що Умови, Правила та Тарифи містили ту чи іншу спірну умову, зокрема і щодо збільшеного розміру Кредитного ліміту та зміни розміру відсоткової ставки, у момент підписання заяви позичальника, або в подальшому не змінювались, то такі Умови, Правила та Тарифи надання банком кредиту не можуть вважатися складовою частиною кредитного договору банку з цим позичальникам. Таким чином, банк, на підтвердження тих чи інших умов кредитування, повинен надавати суду підписані позичальником Умови, Правила та Тарифи надання банком кредиту або докази, які б підтверджували, що саме ці Умови, Правила та Тарифи розумів відповідач, підписуючи заяву позичальника, наприклад, підписану заяву позичальника, яка містить посилання на конкретну редакцію таких Умов, Правил та Тарифів відповідно, із наданням суду цієї редакції Умов, Правил та Тарифів або докази на підтвердження того, яка саме редакція Умов, Правил та Тарифів була чинною на дату підписання заяви позичальником, тощо. Надані Умови та Правила надання банківських послуг, Правила користування платіжною карткою та [PERSON] без підтвердження того, що саме їх розумів відповідач, підписуючи заяву позичальника, не можуть бути оцінені судом, як належний доказ. З огляду на зроблені судом висновки, доводи позивача щодо достатності розміщення на сайті Умов, правил та [PERSON] для доведення перед судом факту, що вони є частиною укладеного Договору, судом спростовуються. Відповідно достатті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четвертастатті 267 ЦК України). Враховуючи, що у задоволенні позову позивачу відмовлено по суті позовних вимог, питання про пропуск строку позовної давності судом не вирішується. Судові витрати по справі сплачені позивачем при подачі позовної заяви до суду складають 1600 грн. (а.с.1) та покладаються на позивача у відповідності до п.2 ч.2 ст. 141 ЦПК України.

Outcome: dismissed