Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-15 00:00:00

Позивач - в.о.Бердичівського міжрайонного прокурора Козлов Ю. в інтересах територіальної громади м. Бердичева в особі фінансового управління виконкому Бердичівської міської ради - звернувся до суду з зазначеним позовом до [PERSON] (далі - Відповідач) про стягнення з останнього до бюджету на користь територіальної громади в особі фінансового управління виконкому Бердичівської міської ради 2206,84 (дві тисячі двісті шість гривень 84 копійки) гривень витрат, пов'язаних з стаціонарним лікуванням потерпілого [PERSON] Позовні вимоги мотивуються тим, що постановою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 14.02.2013 року відповідача звільнено від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.286 КК України у зв'язку з примиренням його з потерпілим. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] отримав тілесні ушкодження середньої тяжкості. Відповідач згідно довідки-розрахунку Бердичівської ЦМЛ знаходився на стаціонарному лікуванні у відділенні анестезіології та інтенсивної терапії Бердичівської ЦМЛ з 14.05.2012р. по 17.05.2012р. та з 23.05.2012р. по 24.05.2012р., вартість 1 ліжко/дня становить 551,71 гривень. Загальна вартість всього лікування у відділенні анестезіології та інтенсивної терапії Бердичівської ЦМЛ становить 2206,84 гривень. Зазначені вище кошти, на даний час, відповідачем не відшкодовано. В судове засідання представник Бердичівської міжрайонної прокуратури Житомирської області Балобанов Д.М. з'явився, надав суду заяву про розгляд справи в його відсутності, підтримав позов з зазначених в позовній заяві підстав, просив суду його повністю задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належний чином відповідно до ст.ст.74-76 ЦПК України, причини неявки відповідача суду не відомі, заперечень на позов до суду не надходило. В зв'язку з неявкою в судове засідання сторін розгляд справи проводиться відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України. Згідно з частиною першою статті 224 Цивільного процесуального кодексу України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши докази, що містяться в матеріалах даної справи, проаналізувавши їх в сукупності, суд прийшов до висновку про те, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Згідно з ст.121 Конституції України однією з функцій прокуратури є представництво інтересів громадянина або держави в суді у випадках, визначених законом. Статтею 45 ЦПК України передбачено, що прокурор здійснює в суді представництво інтересів громадянина або держави в порядку, встановленому цим Кодексом та іншими законами і може здійснювати представництво на будь-якій стадії цивільного процесу. Відповідно до ст.36-1 Закону України «Про прокуратуру» підставою для представництва в суді інтересів держави є наявність порушень економічних, політичних та інших державних інтересів внаслідок протиправних дій (бездіяльності) фізичних або юридичних осіб, що вчинюються у відносинах між ними або з державою. При цьому представництво інтересів держави здійснюється шляхом звернення прокурора до суду з заявою (позовом) в інтересах органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах. Відповідно до ч.3 ст.127 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України) шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншими суспільно небезпечними діяннями, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні. Відповідно до ч.3 та 7 ст.128 КПК України цивільний позов в інтересах держави пред'являється прокурором. Особа, яка не пред'явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишився без розгляду, має право пред'явити його в порядку цивільного судочинства. Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч.1 та 3 ст.1206 УК України, особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров'я, що є у власності територіальної громади, кошти за відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету. Відповідно до ч.1 ст.109 ЦПК України позови до фізичної особи пред'являються за місцем її проживання. Відповідно до ст.ст.79,88 ЦПК України, понесені судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі наведеного та

Outcome: approved