Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-01 00:00:00

Позивач вимоги мотивує тим, що з 26.12.1988 року по теперішній працює у ПАТ «Сумське НВО». Під час роботи на заводі отримав профзахворювання у звязку з чим зазнав 40% втрати професійної працездатності. Причиною професійного захворювання, згідно акту розслідування, є довготривалий вплив шкідливих виробничих факторів. У звязку з втратою здоровя позивач зазнав моральної шкоди, яку повязує з фізичними стражданнями. Він відчуває обмеження у повсякденному житті, змушений лікуватися. Грошове відшкодування моральної шкоди оцінює у 40 000 грн., а тому просить стягнути з відповідача саме таку суму. В судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримав. Представник відповідача позов не визнав. Вважає, що законом не передбачено відшкодування заявленої шкоди. Позивачем не надано доказів на підтвердження моральної шкоди. Не встановлено вини підприємства у спричиненні шкоди. Тому просив відмовити у задоволенні позову. Суд, заслухавши учасників розгляду, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований але підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивач з 26.12.1988 року по теперішній працює у ПАТ «Сумське НВО». Він працював на посаді шихтована, зайнятий процесі виробництва супертонкого базальтового волокна. Працював добровільно. Під час роботи у звязку з впливом шкідливих умов виробництва позивач зазнав профзахворювання. Так встановлені діагнози: основний «Хронічне обструктивне захворювання легень токсико-пилової етіології першої стадії вфазі нестійкої ремісії. Емфізема легень першого ступеня. Легенева недостатність першого ступеня. Хронічна двостороння сенсоневральна приглухуватість з помірним ступенем зниження слуху (третій ступінь)» Захворювання професійне від тривалої дії виробничого шуму. Зв'язок шкідливих умов виробництва та профзахворювання встановлений актом №120 розслідування хронічного профзахворювання від 25.09.2014 року. У звязку з профзахворюванням 28.10.2015 року МСЕК позивачу при повторному огляді встановлено 40% втрати професійної працездатності. Наявність профзахворювань спричинило моральної шкоди позивачу, що полягає у стражданнях від втрати здоровя. Йому необхідно вживати заходів з медичної реабілітації, необхідно медикаментозне лікування та лікування в реабілітаційній установі. Він відчуває обмеження у сприйнятті оточення, оскільки ускладнене дихання і знижений слух. Встановлене підтверджується трудовою книжкою позивача, зазначеним актом розслідування, довідкою до висновку МСЕК, копії яких знаходяться у матеріалах справи. З встановленого вбачається, що спірні правовідносини є трудовими і врегульовані ст.ст. 153, 158, 173, 2371 КЗпП України, відповідно до положень яких працівник має право на безпечні умови праці, а роботодавець зобовязаний їх забезпечити. Працівник має право на відшкодування моральної шкоди у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань. При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди суд враховує суть позовних вимог, характер діяння особи та обсяг страждань (душевних, психічних), яких зазнав позивач, характер немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення), час та зусилля, які витратив позивач при захисті своїх інтересів. При цьому суд виходе із засад розумності, виваженості та справедливості. За таких обставин суд прийшов до переконання, що розмір відшкодування моральної шкоди становить 6 000 грн.. Тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути в рахунок відшкодування моральної шкоди саме цю суму відшкодування. Відтак у задоволенні позову у іншій частині слід відмовити. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір за ставкою на час подачі заяви( ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір»).

Outcome: partial