Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-16 00:00:00

Позивач [PERSON] , представником якої є адвокат Маланчук Михайло Ілліч,звернулася в суд з позовом до [PERSON] , Корнівської сільської ради, в якому просить визнати за нею право вланості на житловий будинок, господарські будівлі та споруди, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом. Позовні вимоги мотивовані тим, що [PERSON] , 1923 р.н. (спадкодавець), її дочка [PERSON] , 1954 р.н. (позивач), її онук [PERSON] , 1990 р.н., та її онук [PERSON] , 1979 р.н., були членами колишнього колгоспного двору, до часу, якого існували колгоспні двори, проживали в житловому будинку по [ADDRESS] , що стверджується випискою з господарської книги № 1 за 1991-1995 роки від 20.02.2020 та довідками, виданими Корнівською сільською радою. Головою двору була [PERSON] ; кожному із членів двору належала частка в майні двору і вони були рівними. Належні частки з майна не виділялись і ніхто свою частку не втрачав. [PERSON] померла [INFO] . Спадкодавець своє майно нікому не заповідала. На час смерті спадкодавця, з нею у житловому будинку в [ADDRESS] проживали і були зареєстровані: дочка [PERSON] , [INFO] , онук [PERSON] , [INFO] , онук [PERSON] , [INFO] , невістка [PERSON] , [INFO] , що стверджується довідкою Корнівської сільської ради № 60 від 20.02.2020. [INFO] у віці 26 років помер [PERSON] . Після смерті спадкодавця, відкрилася спадщина на належне їй майно і у позивача виникло право на спадкування. Постановою державного нотаріуса Городенківсьокї районної державної нотаріальної контори Капріян С.В. від 19.02.2020 № 225/02-31 відмовлено позивачу у видачі свідоцтва на право на спадщину за законом на житловий будинок, господарські будівлі та споруди по [ADDRESS] , після смерті [PERSON] , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів, які посвідчують право власності померлої на належний житловий будинок, що успадковується. Відповідач [PERSON] не заперечує, щоб позивач [PERSON] стала власником нерухомого майна - житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами в [ADDRESS] . Інших претендентів на майно в спадкодавця немає. Позивач в судове засідання не з`явилася, про розгляд справи була належним чином повідомлена. Представник позивача - адвокат Маланчук М.І. в судовому засіданні підтримав позовні вимоги в повному обсязі з підстав, викладених в позові та просив задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився. Подав до суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити без його участі, вказав, що позовні вимоги позивача визнає повністю. Представник відповідача Корнівської сільської радив судове засідання не з`явився. Корнівська сільська рада подала до заяву, в якій зазначено, що позов визнають повністю, просять справу розглядати у відсутності представника сільської ради; претензій до позивача немає. Дії учасників справи не суперечать вимогам ст.211 ЦПК України, відповідно до якої учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Суд, заслухавши вступне слово представника позивача, дослідивши письмові докази, дійшов наступного. Згідно архівних даних ОКП «Коломийське МБТІ» право власності на житловий будинок та господарські будівлі по [ADDRESS] -ну станом на 31.12.2012 не зареєстровано, що стверджується копією виписки з інвентаризаційних матеріалів ОКП «Коломийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» Вих. № 9277 від 07.02.2020. Про те, що [ADDRESS] стверджується довідкою № 66, виданою 24.02.2020 виконавчим комітетом Корнівської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області. З копії технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] , виготовленого 10.02.2020 встановлено, що житловий будинок, споруджено в 1989 році, господарські будівлі та споруди в 1954, 1990 роках. Копія висновку про вартість майна, складеного ЕТВО «Придністров`я» стверджує, що ринкова вартість житлового будинку з господарськими будівлями по [ADDRESS] станом на 20.02.2020 становить 97350 грн. Виписками з по господарських книг господарства по [ADDRESS] за 1986-1990 рр., за 1991-1995 рр., 1996-2000 рр., за 2001-2005 рр., виданих Корнівською сільською радою стверджено, що суспільна група даного господарства - колгоспна, голова сім`ї - [PERSON] , [INFO] (померла а/з № 13 від 27.11.2001), до списку членів господарства входили: дочка [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , онук, [PERSON] , [INFO] , онук. Відповідно до роз`яснень, що містяться в п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.1991 № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради. Згідно довідки № 57, виданої 20.02.2020 Корнівською сільською радою, розмір земельної ділянки, яка рахується за господарством [PERSON] , 1954 р.н., - 2,0 га, в т.ч. для будівництва та обслуговування житлового будинку - 0,25 га. До часу набрання чинності Цивільним кодексом України (2003) та Законом України від 01.07.2004 «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» виникнення права власності на збудоване нерухоме майно не залежало від державної реєстрації такого права. Згідно п. 3.1. Порядку прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства від 24.06.2011 № 91, документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05.08.1992 житлових будинків, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації права власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації. За ст.ст. 120, 123, 563 ЦК УРСР (1963 р.) майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності, включаючи неповнолітніх і непрацездатних; у разі смерті члена колгоспного двору спадкоємство в майні двору не відкривалось до смерті останнього члена колгоспного двору, а залишалось на праві сумісної власності в рівних частках членів двору, що в ньому проживають. Відповідно до роз`яснень, що містяться в п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. На витребування частки з майна колишнього колгоспного двору, що збереглося на 15 квітня 1991 року, поширюється загальний трирічний строк позовної давності. Станом на 15.04.1991 в житловому будинку по [ADDRESS] були зареєстровані та проживали: [PERSON] , 1923 р.н., голова господарства, дочка [PERSON] , 1954 р.н., онук [PERSON] , 1990 р.н., онук [PERSON] , 1979 р.н., що стверджено довідкою №61, виданою 20.02.2020 виконавчим комітетом Корнівської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області. [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] в м. Івано-Франківськ Івано-Франківської області у віці 78 років, відповідний актовий запис № 13 від 26.11.2001, про що свідчить копія Свідоцтва про смерть (повторно) серії [NUMBER] , виданого 11 лютого 2020 року Городенківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ). Внаслідок її смерті відкрилася спадщина. Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику в справах про спадкування», відносини спадкування регулюються правилами Цивільного кодексу України, якщо спадщина відкрилась не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР (далі - ЦК УРСР), у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом тощо. Оскільки [PERSON] померла до 1 січня 2004 року , застосовується Цивільний кодекс УРСР 1963 р. Згідно з ст. 524 згаданого кодексу спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом; спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Відповідно до вимог ст. 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій. Згідно зі ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Відповідно до ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Згідно ст.526 ЦК УРСР місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця (стаття 17 цього Кодексу), а якщо воно невідоме, - місцезнаходження майна або його основної частини. Відповідно до ст.525 згаданого кодексу часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Про те, що позивач [PERSON] , [INFO] , є дочкою спадкодавця [PERSON] свідчать копії: свідоцтва про народження (повторно) серії [NUMBER] , виданого 11 лютого 2020 року Городенківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), відповідний актовий запис № 18 від 27.09.1954 року, з якого вбачається, що батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] ; витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища №00026587750 від 05.06.2020, наданого Городенківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), з якого слідує, що після державної реєстрації шлюбу, актовий запис № 48 від 26.07.1977, позивачу присвоєно прізвище « [PERSON] », шлюб розірвано - актовий запис № 17 від 12.02.1985; витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища №00026587312 від 05.06.2020, наданого Городенківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), з якого слідує, що після державної реєстрації шлюбу, актовий запис № 1 від 04.02.1990, позивачу присвоєно прізвище « [PERSON] », шлюб розірвано - актовий запис № 26 від 07.03.1995. На момент смерті [PERSON] , 1923 р.н. разом з нею в [ADDRESS] проживали та були зареєстровані: дочка [PERSON] , [INFO] , онук [PERSON] , [INFO] , онук [PERSON] , [INFO] , невістка [PERSON] , [INFO] , що доводиться довідкою № 60 від 20.02.2020, виданою виконкомом Корнівської сільської ради. Судом встановлено, що спадкоємцем першої черги за законом спадкодавця [PERSON] є її дочка [PERSON] (позивач), яка прийняла спадщину, оскільки постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, фактично вступила в управління спадковим майном. Із копії спадкової справи № 383/2004, наданої суду Городенківською районною державною нотаріальною конторою вбачається, що спадкоємець за законом позивач [PERSON] прийняла спадщину після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] , так як вона проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, та подала нотаріусу заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину. 05.05.2004 [PERSON] державним нотаріусом Паньків Д.М. видано свідоцтво про право на спадщину за законом, зареєстроване в реєстрі за № 919 на право на земельну частку (пай), розміром 22,0 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі, що належала померлій [PERSON] , на підставі сертифікату про земельну частку (пай) серії РН № 233715. До складу спадщини [PERSON] входить також належний їй житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] . Постановою державного нотаріуса Городенківської районної державної нотаріальної контори № 225/02-31 від 19.02.2020 позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] , на житловий будинок [ADDRESS] , з посиланням на те, що у спадкоємця відсутні правовстановлюючі документи, які посвідчують право власності померлої на вищезгаданий житловий будинок. Колишній член колгоспного двору [PERSON] , [INFO] помер [INFO] в с. Корнів Городенківського району Івано-Франківської області у віці 26 років, відповідний актовий запис № 16 від 16.11.2005, про що свідчить копія Свідоцтва про смерть (повторно) серії [NUMBER] , виданого 21 лютого 2020 року Городенківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ). Повідомленням Городенківської районної державної нотаріальної контори Івано-Франківської області № 377/01-16 від 12.03.2020 та Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 59785524 від 12.03.2020 підтверджується, що спадкова справа після смерті [PERSON] , який помер [INFO] не заводилася. Із довідки № 58, виданої 20.02.2020 виконкомом Корнівської сільської ради, вбачається, що [PERSON] , [INFO] проживає по [ADDRESS] разом із сином [PERSON] , [INFO] , онуком [PERSON] , [INFO] , онуком [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Судом встановлено, що позивач, як спадкоємець першої черги за законом спадкодавця [PERSON] , фактично стала власником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] , користується ними. Однак, через відсутність правовстановлюючого документу, що підтверджує право власності спадкодавця на спадковий житловий будинок, не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину, - визначено ч.3 ст. 1296 ЦК України. Статтею 328 Цивільного кодексу України визначено, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Передбачених згаданою статтею підстав неправомірності набуття позивачем права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] , судом не встановлено, позов визнається відповідачами - колишнім членом колгоспного двору, органом місцевого самоврядування, тому суд приходить до переконання, що є підстави для задоволення позовних вимог. На підставі ст.ст. 120, 123, 525, 526, 529, 548, 549, 563 ЦК УРСР (1963 р.), ст.ст. 316, 317, 325, 328, 1216, 1217, 1220, 1222, 1223, 1268-1270, 1296-1297 ЦК України,

Outcome: approved