Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-13 00:00:00

Позивач [PERSON] у лютому 2016 року звернувся до Дніпровського районного суду міста Києва з позовною заявою до Публічного акціонерного товариства Банк «ТРАСТ» про скасування дисциплінарного стягнення та рішення Наглядової ради. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що ним було виконано належним чином та у встановлений строк доручення, оформлене Протоколом №251215 Засідання Наглядової ради Публічного акціонерного товариства Банк «ТРАСТ» від 25 грудня 2015 року, щодо врегулювання заборгованості Банку за Договорами про розміщення міжбанківських депозитів №ВАСК20032104/1 від 20.03.2014 р. та №ВАСК16122013/1 від 16.12.2013 р., укладених з Відкритим акціонерним товариством Національний банк «ТРАСТ» (Російська Федерація). Як наслідок, позивач вважає, що вчинення дисциплінарного проступку з його боку відсутнє, що у свою чергу свідчить про неправомірність притягнення його до дисциплінарної відповідальності у формі догани. Позивач також наголошує, що при притягненні його до дисциплінарної відповідальності, всупереч вимогам ч. 3 ст. 149 КЗпП України, не були взяті до уваги факти сумлінного виконання ним трудових обовязків за час роботи, відсутність попередніх проступків чи порушень та відсутність заподіяної шкоди. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав позовні вимоги, з підстав викладених у позовній заяві та просив їх задовольнити. Уповноважений представник відповідача ПАТ Банк «Траст» проти позову заперечував у повному обсязі, з підстав викладених в письмових запереченнях, долучених до матеріалів справи, додатково пояснив, що рішення Наглядової ради приймалось у межах повноважень, визначених статутними документами та законодавством. [PERSON], як головою правління Публічного акціонерного товариства Банк «ТРАСТ», не було врегульовано повністю питання щодо припинення заборгованості за Договором про розміщення міжбанківського депозиту №ВАСК16122013/1 від 16 грудня 2013 року. Окрім того, вимога, заявлена Публічним акціонерним товариством Банк «ТРАСТ» до Відкритого акціонерного товариства Національний банк «ТРАСТ» (Російська Федерація) не покриває повністю зобовязання відповідача. Заслухавши думку та пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до\~ст. 213 ЦПК України\~рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, такі питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин, чи слід задовольнити позов або в позові відмовити (ст.214 ЦПК України) Відповідно до ч.1\~ст.3 Кодексу законів про працю України, законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами. Відповідно до\~ст.139 Кодексу законів про працю України, працівники зобов'язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір. Відповідно до\~ст.140 Кодексу законів про працю України, трудова дисципліна на підприємствах, в установах, організаціях забезпечується створенням необхідних організаційних та економічних умов для нормальної високопродуктивної роботи, свідомим ставленням до праці, методами переконання, виховання, а також заохочення за сумлінну працю. Відповідно до\~ст.147-1 Кодексу законів про працю України, за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана; 2) звільнення. Відповідно до\~ст.147-1 Кодексу законів про працю України, дисциплінарні стягнення застосовуються органом, якому надано право прийняття на роботу (обрання, затвердження і призначення на посаду) даного працівника. Судом встановлено, що 25 грудня 2015 року відбулось засідання Наглядової ради Публічного акціонерного товариства Банк «ТРАСТ», за наслідками якого було прийняте рішення, оформлене Протоколом №251215 Засідання Наглядової ради Публічного акціонерного товариства Банк «ТРАСТ» від 25.12.2015 р. Згідно даного рішення, Голові правління Банку [PERSON] доручено здійснити усі необхідні дії з метою врегулювання заборгованості Банку за Договорами про розміщення міжбанківських депозитів №ВАСК20032104/1 від 20.03.2014 р. та №ВАСК16122013/1 від 16.12.2013 р., укладених з Відкритим акціонерним товариством Національний банк «ТРАСТ» (Російська Федерація), до 25.01.2016 р. включно. Стороною позивача зазначалося, що з метою виконання доручення Наглядової ради Банку, позивач, як Голова Правління ПАТ «Банк «ТРАСТ» звернувся для надання консультації до Товариства з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «ЕФ. СІ. ЛЕКС». Зазначеною компанією 30 грудня 2015 року було підготовлено і передано Банку меморандум з питань проведення зарахування зустрічних однорідних вимог. В подальшому було підготовлено, з урахуванням меморандуму ТОВ «Юридична компанія «ЕФ. СІ. ЛЕКС», заяву про зарахування зустрічних однорідних вимог від 31.12.2015 р. вих. №1010/02, яка була направлена на адресу Відкритого акціонерного товариства Національний банк «ТРАСТ» (Російська Федерація). За цією заявою відповідач припинив свої зобовязання перед Відкритим акціонерним товариством Національний банк «ТРАСТ» щодо повернення основної суми депозиту за Договором № ВАСК20032014/1 про розміщення міжбанківського депозиту від 20 березня 2014 року у розмірі 1 000 000,00 доларів США. Зустрічна однорідна. 20.03.2014 р. між Публічним акціонерним товариством Банк «ТРАСТ» і Відкритим акціонерним товариством Національний банк «ТРАСТ» було укладено Договір №ВАСК20032014/1 про розміщення міжбанківського депозиту. Згідно з п. 1.1. цього договору, вкладник (ВАТ Національний банк «ТРАСТ») розміщує в Банку (ПАТ Банк «ТРАСТ) міжбанківський депозит в сумі 1 000 000,00 доларів США. З урахуванням змін, внесених 21.08.2015 р. Додатковою угодою №2, у відповідності з п.п. «а» п. 2.2., а банк зобовязується повернути вкладнику суму депозиту згідно наступного графіку: - 21 жовтня 2015 року в сумі 300 000,00 (триста тисяч) доларів США; - 20 листопада 2015 року в сумі 350 000,00 (триста пятдесят тисяч) доларів США; - 21 грудня 2015 року в сумі 350 (триста пятдесят тисяч) доларів США. Відсотки за Договором №ВАСК20032014/1 були нараховані та сплачені на користь ВАТ Національний банк «ТРАСТ»,однак основна сума вкладу у розмірі 1 000 000,00 доларів США повернута не була. Станом на 30.12.2015 р. ПАТ Банк «ТРАСТ» перед ВАТ НБ «ТРАСТ» існувало зобовязання з повернення грошових коштів у сумі 1 000 000,00 доларів США. 16.12.2013 р. між ПАТ Банк «ТРАСТ» і ВАТ Національний банк «ТРАСТ» було укладено Договір №ВАСК16122013/1 про розміщення міжбанківського депозиту. Згідно п. 1.1. цього договору, вкладник (ВАТ Національний банк «ТРАСТ») розміщує в банку (ПАТ Банк «ТРАСТ) міжбанківський депозит в сумі 1 000 000,00 доларів США. З урахуванням змін, внесених 21.07.2014 р. Додатковою угодою №2, у відповідності з п.п. «а» п. 2.2., банк зобовязується повернути вкладнику суму депозиту 15 липня 2016 року. 08.08.2008 року між Відкритим акціонерним товариством Банк «ТРАСТ» (правонаступником якого є ПАТ Банк «ТРАСТ») та Відкритим акціонерним товариством Національний банк «ТРАСТ» (вкладник) було укладено Договір №ВАСК0808-NBT001 про розміщення міжбанківського депозиту. Згідно з пунктом 1.1. цього договору, вкладник розміщує в банку міжбанківський депозит у сумі 15 000 000,00 доларів США 00 центів у строк до 10 лютого 2009 року. Додатковою угодою № 6 до Договору №ВАСК0808-NBT001 про розміщення міжбанківського депозиту строк розміщення депозиту був продовжений до 25.02.2019 року. За період з 25.02.2010 р по 30.11.2015 р на рахунок ВАТ Національний банк «ТРАСТ» було зараховано, за вирахуванням податку на репатріацію (10%), 1 163 002,52 долари США 52 центи. Зазначена сума була знята ВАТ Національний банк «ТРАСТ» з рахунку в ПАТ Банк «ТРАСТ». 25.02.2009 року між Відкритим акціонерним товариством Банк «ТРАСТ» та Компанією Jermanta Limited було укладено Кредитну угоду №770. Згідно з абз. 1 п. 1.1. Кредитор на умовах цієї Угоди та договорів про відкриття кредитної лінії, договорів про надання траншу, договорів про надання овердрафту, договорів про відкриття акредитиву, договорів про надання гарантій (надалі - Кредитні продукти) надає клієнту кредитні кошти у межах строку, що становить 60 (шістдесят) місяців з дати укладення цієї Угоди, та в загальному розмірі, що визначений п.1.2. цієї Угоди, та на умовах, передбачених статтею 2 цієї Угоди. У абз. 2 п. 1.2. Угоди зазначено, що сторони домовились, що загальний розмір кредитних продуктів за договорами в межах цієї Угоди не повинен перевищувати 15 000 000 ,00 доларів США. Додатковою угодою №2 від 22.11.2013 р розмір, визначений в абз. 2 п. 1.2. угоди, був зменшений до 14 701 000,00 (чотирнадцяти мільйонів семисот однієї тисячі) доларів США 00 центів; Додатковою угодою №3 від 27.12.2013 р строк, зазначений у абз. 1 п. 1.1. Угоди, в рамках якого можуть надаватися кредитні продукти, був збільшений до 120 (ста двадцяти) місяців. В рамках Кредитної угоди №770 було укладено три договори про надання траншів між Відкритим акціонерним товариством Банк «ТРАСТ» та Компанією Jermanta Limited, зокрема: - Договір про надання траншу №S011.0007001.770 від 25.02.2009 р, згідно з п. 1.1. якого Кредитор надав Позичальнику грошові кошти в сумі 2 134 000,00 (два мільйони сто тридцять чотири тисячі) доларів США; - Договір про надання траншу №S011.0007002.770 від 20.03.2009 р, згідно з п. 1.1. якого Кредитор надав Позичальнику грошові кошти в сумі 1 567 000,00 (один мільйон п'ятсот шістдесят сім тисяч) доларів США; - Договір про надання траншу №S011.0007061.770 від 17.04.2009 р, згідно з п. 1.1. якого Кредитор надав Позичальнику грошові кошти в сумі 11 000 000,00 (одинадцять мільйонів) доларів США. 25.02.2009 р. між ВАТ Банк «ТРАСТ» (правонаступником якого є ПАТ Банк «ТРАСТ», заставодержатель) та ВАТ Національний банк «ТРАСТ» (заставодавець) було укладено Договір №770-ДЗ1 застави майнових прав. Згідно з п. 1.1. (з урахуванням змін, внесених Додатковою угодою №2 від 22.11.2013 р.) вказаний договір забезпечує вимоги заставодержателя, які виникають з Кредитної угоди №770 від 25.02.2009 р. і додатків до неї, які є її невідємними частинами; договорів про надання траншу, договорів про відкриття кредитної лінії, договорів про надання овердрафту та інших договорів, які укладені та/або будуть укладені в майбутньому на підставі цієї кредитної угоди, в подальшому разом іменуються кредитний договір, укладений між «Заставодавцем» і «Позичальником» (компанією Jermanta Limited прим.). За умовами кредитного договору «Позичальник» зобов'язується перед «Заставодержателем» повернути надані йому кредитні кошти з максимальним лімітом заборгованості у розмірі 14 701 000 (чотирнадцять мільйонів сімсот одна тисяча) доларів США 00 центів, сплатити проценти за користування кредитом, неустойку та інші платежі в строки та у випадках, передбачених умовами Кредитного договору. Згідно з п. 1.2. Договору №770-ДЗ1, в забезпечення зобовязань, вказаних в п. 1.1. цього Договору та інших зобовязань, які можуть виникнути внаслідок укладення між «Позичальником» і «Заставодержателем» в майбутньому, в рамках Кредитного договору, «Заставодавець» передає в заставу майнові права в розмірі 2 134 000,00 (два мільйони сто тридцять чотири тисячі) доларів США 00 центів по Договору №ВАСК0808-NBT001 про розміщення міжбанківського депозиту від 08 серпня 2008 року та Додатковій угоді до нього №2 від 25.02.2009 р., укладеному між ВАТ Банк «ТРАСТ» і «Заставодавцем». У абз. 2 п. 2.2. Договору №770-ДЗ 1 зазначено, що «Заставодержатель» отримує право на стягнення заборгованості за рахунок предмета застави у випадках: - якщо зобов'язання за кредитним договором не будуть виконані в строк і в повному обсязі, включаючи оплату відсотків за користування кредитом, згідно Графіка погашення кредиту та сплати відсотків за кредитним договором, нарахованих штрафних санкцій та інших платежів, передбачених умовами кредитного договору; - якщо термін прострочення чергового платежу з погашення кредиту та відсотків за його користування, відповідно до Графіка, перевищує 3 (три) банківських дні. Відповідно до п.п. 3.1.1. Договору №770-ДЗ1, «Заставодавець» зобов'язаний, серед іншого, не проводити дії, наслідки яких будуть перешкоджати стягненню заставленого майна або призведуть до зменшення його вартості. Згідно з п.п. 3.1.2 Договору №770-ДЗ1, «Заставодержатель», серед іншого, має право: - при порушенні «Позичальником» умов виконання зобов'язань за кредитним договором, а також, у разі якщо «Заставодавець» порушив зобов'язання, передбачені п.п. 3.1.1. даного Договору, перевести на себе права, передані в заставу, на підставі Договору цесії; - у разі порушення «Заставодавцем» зобов'язань, передбачених п.п. 3.1.1. Договору, самостійно вживати всі заходи, необхідні для захисту права, переданого в заставу, від посягань з боку третіх осіб. У п. 2.2. Договору №770ДЗ1 передбачено, що звернення стягнення на предмет застави здійснюється «Заставодержателем» на підставі Договору цесії, підписаного Сторонами даного договору. На виконання вказаного положення, 25.02.2009 р. між Відкритим акціонерним товариством Банк «ТРАСТ» (Банк) та Відкритим акціонерним товариством Національний банк «ТРАСТ» (Цедент) було укладено Договір цесії №770-ДЦ1 (уступки права вимоги). Згідно з п. 1.1., з моменту вступу в силу цього договору і на умовах, які в ньому передбачені, «Цедент» передає, а «Банк» приймає право вимоги повернення суми вкладу та відсотків по ньому, які належать «Цеденту» за Договором №ВАСК0808-NBT001 про розміщення міжбанківського депозиту від 08 серпня 2008 року і Додатковою угодою до нього №2 від 25.02.2009 р, укладеною між «Цедентом» і «Банком». У абз. 3 п. 2.1. Договору цесії №770-ДЦ1 зазначено, що «Банк» залишає за собою право самостійно визначити строк і порядок спрямування коштів на погашення заборгованості за кредитним договором. Згідно абз. 1 п. 2.1. Договору цесії №770-ДЦ1 при отриманні «Банком» права вимоги повернення суми вкладу та відсотків по ньому, «Банк» спрямовує кошти, що обліковувалися на депозитному рахунку в рахунок погашення заборгованості «Позичальника» за Кредитною угодою №770 від 25.02.2009 р. і додатків до неї, які є її невід'ємними частинами, договорів про надання траншу, договорів про відкриття кредитної лінії, договорів про надання овердрафту та інших договорів, які укладені та/або будуть укладені в майбутньому на підставі цієї кредитної угоди. Відповідно до п. 4.1. Договору цесії №770-ДЦ1 Договір набуває чинності з моменту виникнення у «Банку» права стягнення заборгованості за Кредитним договором відповідно до п. 2.1 Договору застави майнових прав. В подальшому 20.03.2009 р., було укладено: - Договір №770-ДЗ-2 застави майнових прав, за яким в заставу були передані майнові права у розмірі 1 567 000,00 (один мільйон пятсот шістдесят сім) доларів США 00 центів по Договору №ВАСК0808-NBT001 про розміщення міжбанківського депозиту від 08.08.2008 р. і Додатковій угоді до нього №3 від 20.03.2009 р.; - Договір цесії №770-ДЦ-2 (уступки прав вимоги), на виконання Договору №770-ДЗ-2 застави майнових прав; 2) 17.04.2009 р.: - Договір №770-ДЗ-3 застави майнових прав, за яким в заставу були передані майнові права у розмірі 1 000 000,00 (один мільйон) доларів США 00 центів по Договору №ВАСК0808-NBT001 про розміщення міжбанківського депозиту від 08.08.2008 р. і Додатковій угоді до нього №2 від 25.02.2009 р.; - Договір №770-ДЦ-3 (уступки прав вимоги), на виконання Договору №770-ДЗ-3 застави майнових прав; 3) 20.05.2009 р.: - Договір №770-ДЗ-5 застави майнових прав, за яким в заставу були передані майнові права у розмірі 10 000 000,00 (десять мільйонів) доларів США 00 центів по Договору №ВАСК0808-NBT001 про розміщення міжбанківського депозиту від 08.08.2008 р.; - Договір №770-ДЦ-5 (уступки прав вимоги), на виконання Договору №770-ДЗ-5 застави майнових прав. Згідно з п.п. 5.1.1 Договору про надання траншу №S011.007001.770 від 25.02.2009 р. у разі виникнення простроченої заборгованості з погашення кредиту або прострочення сплати відсотків згідно Графіку, або інших платежів згідно умов цього Договору, або сплати штрафних санкцій більш ніж 3 (три) банківських днів, або у разі невиконання чи неналежного виконання зобов'язань, передбачених цим Договором, або наявності обставин, які ставлять під сумнів погашення кредиту, Кредитор набуває право вимагати дострокового погашення кредиту та інших нарахувань за ним. Аналогічне за змістом положення міститься в п.п. 5.1.1. Договору про надання траншу №S011.0007002.770 від 20.03.2009 р і Договору про надання траншу №S011.0007061.770 від 17.04.2009. 24.03.2015 року ПАТ Банк «ТРАСТ» листом Вих. №144/02 повідомило Компанію Jermanta Limited про наявність заборгованості за всіма трьома вищевказаними договорами про надання траншів. У зв'язку з цим, банк вимагав повне дострокове погашення кредиту протягом 5 банківських днів з дати відправки даного листа (вимоги). Тоді ж було направлено лист вих. №143/02 на адресу ВАТ Національний банк «ТРАСТ», в якому Заставодавець (ВАТ Національний банк «ТРАСТ») був повідомлений про заборгованість. Станом на 01.04.2015 року (через 5 банківських днів) Компанія Jermanta Limited вимоги Банку не виконала, у зв'язку з чим надалі заборгованість за відсотками та кредитом в цілому погашалась за рахунок заставленої частини депозиту ВАТ Національний банк «ТРАСТ». Таким чином, 01.04.2015 року набули чинності: - Договір цесії №770-ДЦ1 (уступки прав вимоги) від 25.02.2009 р.; - Договір цесії №770-ДЦ-2 (уступки прав вимоги) від 20.03.2009 р.; - Договір цесії №770-ДЦ-3 (уступки прав вимоги) від 17.04.2009 р.; - Договір цесії №770-ДЦ-5 (уступки прав вимоги) від 20.05.2009 р. У ПАТ Банк «ТРАСТ» за цими договорами цесії (п. 1.1.) виникло право вимоги, у тому числі і на відсотки, нараховані на користь ВАТ Національний банк «ТРАСТ» за Договором №ВАСК0808-NBT001 про розміщення міжбанківського депозиту від 08.08.2008 р. Ці відсотки з самого початку були частиною переданих у заставу майнових прав, відповідно до: - Договору №770-ДЗ1 застави майнових прав від 25.02.2009 р.; - Договору №770-ДЗ-2 застави майнових прав від 20.03.2009 р.; - Договору №770-ДЗ-3 застави майнових прав від 17.04.2009 р.; - Договору №770-ДЗ5 застави майнових прав від 20.05.2009 р. ВАТ Національний банк «ТРАСТ» свої відсотки, нараховані за період з 28.01.2010 р по 30.11.2015 р на рахунок ВАТ Національний банк «ТРАСТ» в сумі 1 163 002,52 долари США, вивів з ПАТ Банк «ТРАСТ». Тим самим, ВАТ Національний банк «ТРАСТ» порушив зобов'язання, передбачені п.п. 3.1.1. Договорів застави майнових прав, перерахованих вище, чим завдав ПАТ Банк «ТРАСТ» збитків на вказану суму. Разом з тим, ПАТ Банк «ТРАСТ», в силу п.п. 3.1.2 Договорів застави майнових прав, уповноважений самостійно вживати всі заходи, необхідні для захисту права, від посягань з боку третіх осіб, і перевести на себе права, передані в заставу, на підставі договорів цесії. З моменту набрання чинності Договорів цесії, ПАТ Банк «ТРАСТ» отримав право вимоги повернення усієї суми відсотків за вкладом, що перебував у заставі. Таким чином, ПАТ Банк «ТРАСТ» має право вимагати з ВАТ Національний банк «ТРАСТ» повернення суми відсотків, виведених з Банку, у зв'язку з порушенням п. 3.1.1. Договорів застави майнових прав. В звязку з цим у ПАТ Банк «ТРАСТ» є дійсне та чинне право вимоги по відношенню до ВАТ НБ «ТРАСТ» на суму виплачених і виведених з банку відсотків, яка станом на 28.12.2015 р становить 1 163 002,52 доларів США. В силу положень п. 3.1. Договорів цесії, відповідальність сторони несуть відповідно до чинного законодавства України. ВАТ Національний банк «ТРАСТ» не виконав своїх зобов'язань, передбачених підпунктами 3.1.1. Договорів застави майнових прав. При цьому, розмір штрафних санкцій договорами не обумовлено. Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язань настають правові наслідки, передбачені договором або законом, зокрема - сплата неустойки. У ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу (ГК) України зазначено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визначаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання. Згідно з ч. 6 ст. 231 ГК України штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором. Як вбачається з матеріалів справи та визнано сторонами по справі, на момент набрання чинності договорами цесії (01.04.2015 р) на користь ВАТ НБ «ТРАСТ» за Договором №ВАСК0808-NBT001 від 08.08.2008 р було нараховано та виплачено 970 040,98 доларів США. Надалі, на рахунок ВАТ Національний банк «ТРАСТ» було перераховано: - 28.05.2015 р. 41 828,68 доларів США; - 14.06.2015 р. 11 744,56 доларів США; - 05.07.2015 р. 2 959,03 доларів США; - 05.08.2015 р. 4 078,43 доларів США; - 05.09.2015 р. 4 078,43 доларів США; - 05.10.2015 р. 3 946,87 доларів США; - 05.11.2015 р. 4 078,43 доларів США; - 05.12.2015 р. 3 946,87 доларів США. У свою чергу, облікова ставка НБУ в період з 01.04.2015 р по 28.12.2015 р становила: - до 27.08.2015 р включно - 30%; - з 28.08.2015 р до 24.09.2015 р включно - 27%; - з 25.09.2015 р по 28.12.2015 р - 22%. Виходячи з цього, сума штрафних санкцій, які ВАТ Національний банк «ТРАСТ» повинен заплатити на користь ПАТ Банк «ТРАСТ», становить 225 528,91 доларів США. ПАТ Банк «ТРАСТ» разом зі штрафними санкціями нарахував також упущену вигоду від виведення процентів ВАТ Національний банк «ТРАСТ» з рахунків у Банку, з огляду на те, що: - кошти, виведені всупереч договірних зобовязань ВАТ Національний банк «ТРАСТ», могли бути використані для надання кредитів іншим субєктам господарювання; - при наданні цих коштів іншим субєктам господарювання ПАТ Банк «ТРАСТ» міг би застосувати процентну ставку, яка діяла (і діє) за договорами про надання траншів з Компанією Jermanta Limited; - з урахуванням усіх додаткових угод до договорів про надання траншів, процентна ставка, яка застосовується по відношенню до Компанії Jermanta Limited, становить 14,5%. Сума упущеної вигоди, яку ВАТ Національний банк «ТРАСТ» повинен заплатити на користь ПАТ Банк «ТРАСТ», становить 531 018,52 доларів США 52 центи. Станом на 30.12.2015 р за рахунок закладеної частини депозиту було погашено борг у сумі 12 069 736,40 доларів США доларів США, з них: - за Договором про надання Траншу від 25.02.2009 р №S011.0007001.770 - 155 431,20 доларів США; - за Договором про надання траншу від 20.03.2015 р №S011.0007002.770 - 114 113,42 доларів США; - за Договором про надання траншу від 17.04.2009 р №S011.0007061.770 - 11 800 191 ,78 доларів США. У свою чергу, залишок заборгованості по траншах становив: - за Договором про надання Траншу від 25.02.2009 р №S011.0007001.770 - 2 134 000,00 доларів США (тіло кредиту), 35 512,00 грн. (пеня); - за Договором про надання траншу від 20.03.2015 р №S011.0007002.770 - 1 567 000,00 доларів США (тіло кредиту), 26 076,53 грн. (пеня); - за Договором про надання траншу від 17.04.2009 р №S011.0007061.770 - 1 000,00 доларів США (тіло кредиту), 248 080,76 грн. (пеня). Здійснюючи зарахування зустрічних однорідних вимог, позивач від імені ПАТ Банк «ТРАСТ» реалізував законне право вимоги останнього до ВАТ НБ «ТРАСТ» про сплату грошових коштів в орієнтовній сумі 1 919 549,95 (один мільйон девятсот девятнадцять тисяч пятсот сорок девять) доларів США 95 центів, термін виконання якого настав. При цьому позивачем враховано, що ВАТ Національний банк «ТРАСТ» на момент зарахування мав право вимагати з ПАТ Банк «ТРАСТ» грошові кошти у сумі 1 000 000,00 доларів США. Сторонами по справі дані обставини зарахування зустрічних вимог між ПАТ Банк «ТРАСТ» та ВАТ Національний банк «ТРАСТ» (Російська Федерація) не заперечуються. Законність вчинених позивачем дій щодо зарахування вказаних однорідних зустрічних вимог підтверджуються обставинами справи та вимогами законодавства України. Відповідно до ч. 1 ст. 598 ЦК України, зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. У ч. 2 цієї статті вказано, що припинення зобов'язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом. Згідно з ч. 1 ст. 601 ЦК України зобов'язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги. У ч. 2 цієї ж статті зазначено, що зарахування зустрічних вимог може здійснюватися за заявою однієї із сторін. Аналогічні за змістом норми містяться у ч. 3 ст. 203 Господарського кодексу (ГК) України. Зарахування зустрічних однорідних можливе за наявності таких умов: - зустрічність вимог - одночасна участь сторін у двох зобов'язаннях і при цьому кредитор за одним зобов'язанням є боржником в іншому зобов'язанні; - однорідність вимог (гроші, однорідні речі); - настання строку виконання зобов'язання або визначення строку моментом запитання, або щоб термін виконання не був вказаний взагалі, тобто виконання можна було вимагати в будь-який момент; - ясність вимог - відсутність спору відносно характеру зобов'язання, його змісту, умов виконання; звернення з заявою однієї сторони до іншої. Зобовязання припиняється шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог з моменту направлення відповідної заяви іншій стороні про таке зарахування. При цьому, чинне законодавство України не повязує припинення такого зобовязання з акцептуванням іншою стороною заяви про зарахування та, власне, не вимагає такого погодження. Законом не заборонено зарахування зобовязань щодо сплати штрафних санкцій. Зобовязання обох сторін є грошовими, тобто однорідними, оскільки однакова природа зобовязань. Крім того, підстав, передбачених ст. 602 ЦК України, у якій чітко визначено, коли зарахування не допускається, з матеріалів справи не вбачається. Відповідно до ч.1\~ст.15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з ч.1\~ст.16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до п.1 ч.1\~ст.15 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин. Відповідно до п.1 ч.2\~ст.16 Цивільного кодексу України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути визнання права. Згідно з п.2 ч.1\~ст.23 Кодексу законів про працю України, трудовий договір може бути укладений на визначений строк, встановлений за погодженням сторін. Відповідно до\~ст.57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Відповідно до ч.1\~ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених\~статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до ч.1\~ст.212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до\~ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Таким чином, проведене [PERSON] як Головою Правління ПАТ Банк «ТРАСТ» зарахування зустрічних однорідних вимог відповідало вимогам чинного законодавства та було здійснено без порушень його порушень у повідній відповідності до доручення, оформленого Протоколом №251215 Засідання Наглядової ради Публічного акціонерного товариства Банк «ТРАСТ» від 25 грудня 2015 року. Суд критично ставиться до тверджень відповідача про те, що позивач порушив свої трудові обовязки, оскільки не забезпечив повного припинення заборгованості за Договором про розміщення міжбанківського депозиту №ВАСК16122013/1 від 16 грудня 2013 року. При цьому, суд виходить з того, що зарахування зустрічних однорідних вимог в цій частині не могло бути проведене, оскільки строк повернення депозиту ВАТ Національний банк «ТРАСТ» відповідно до чинної редакції п.п. «а» п. 2.2. Договору становить 15 липня 2016 року. Зважаючи на те, що закон повязує можливість проведення зарахування зустрічних однорідних вимог з настанням строку виконання зобовязання, за відсутності вимоги ВАТ Національний банк «ТРАСТ» про дострокове повернення депозитних коштів, повне зарахування вимог за вказаним договором можливе після настання зазначеного строку. Вказане свідчить про відсутність в діях позивача ознак дисциплінарного правопорушення. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позов [PERSON] до Публічного акціонерного товариства Банк «Траст» про скасування дисциплінарного стягнення та рішення Наглядової ради є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Відповідно до\~статті 88 Цивільного процесуального кодексу України, суд не вирішує питання з приводу розподілу судових витрат, оскільки сторонами по справі такі вимоги не ставилися.

Outcome: approved