Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-29 00:00:00

позивач АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРСТВО КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» (далі АТ КБ «ПРИВАТБАНК») звернувся до суду із позовом до [PERSON] , в якому просив стягнути з останнього на свою користь заборгованість за кредитним договором б/н від 15.01.2019 у розмірі 248 224 грн. 79 коп. В обґрунтування позову посилалося на те, що 15.01.2019 між відповідачем та ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» (14.06.2018 - змінено назву на АТ КБ «ПРИВАТБАНК») укладено кредитний договір, відповідно до якого [PERSON] отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Отримуючи кредит, відповідач ознайомився та погодився з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку. Однак свої зобов`язання по поверненню кредитних коштів він не виконує, внаслідок чого станом на 15.02.2021 виникла заборгованість на загальну суму 248 224 грн. 79 коп. Таким чином, банк просив стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 248 224 грн. 79 коп., яка складається із заборгованості за кредитом в розмірі - 195 302 грн. 72 коп., в тому числі заборгованість за поточним тілом кредиту в сумі 123 811 грн. 64 коп., заборгованість за простроченим тілом кредиту - 71 491 грн. 08 коп., заборгованості за простроченими відсотками - 43 938 грн. 27 коп., заборгованість за нарахованими відсотками - 8 983 грн. 80 коп. Ухвалою суду від 31.03.2021 відкрито провадження в справі за правилами спрощеного провадження без виклику сторін. Представник позивача АТ КБ «ПриватБанк» у позовній заяві зазначав, що в разі неявки в судове засідання відповідача, не заперечує проти розгляду справи за відсутності представника Банку та винесення заочного рішення судом не заперечує. Відповідач [PERSON] про розгляд справи повідомлений належним чином, відповідно до вимог ст.128 ЦПК України, шляхом направлення судової повістки за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання. Відзиву на позовну заяву та заперечень щодо позовних вимог та розгляду справи за правила спрощеного провадження до суду не направив. З урахуванням положень ч.4 ст.223 та ч.1 ст.280 ЦПК України, суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалити, за результатами її розгляду, заочне рішення. Враховуючи, що розгляд справи відбувався за відсутності учасників судового процесу, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснювалось, що відповідає вимогам ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.1 ст.638 ЦК України, істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, тобто належним виконанням зобов`язань з боку відповідача є повернення кредиту та сплата процентів за користування ним у строки, у розмірі та валюті, як це було визначено кредитним договором. За змістом ст.634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ч. 1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ч.1 та ч.6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що [PERSON] 15.01.2019 підписав анкету-заяву №б/н про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у АТ КБ «ПРИВАТБАНК»(а.с.14-15). У вказаному формулярі анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ КБ «ПРИВАТБАНК» заповнена інформація про персональні та контактні дані [PERSON] . Також, згідно вказаної Анкети - Заяви, відповідач надав згоду, що підписанням даної анкети-заяви він, на підставі ст.634 ЦК України, в повному обсязі приєднується до Умова та правил надання банківських послуг АТ КБ «ПРИВАТБАНК», які розміщені на офіційному сайті банку в мережі інтернет за адресою privatbank.ua, та які разом з пам`яткою клієнта та тарифами складають договір банківського обслуговування, примірник якого він отримав шляхом самостійного роздрукування. Погоджується із збільшеним строком позовної давності, зазначеним в Умовах та правилах та з тим, що зміна Умов та правил вносяться банком щомісячно в односторонньому порядку, а у випадках, коли в односторонньому порядку внесення змін неможливо, банк повідомляє його про внесені зміни шляхом використання визначених Умовами та правилами каналів зв`язку. Продовження користування послугами банку після дати публікації на сайті банку змінених Умов та правил є підтвердження його погодження та повного і безумовного прийняття зміненої редакції Умов та правил. Зі змінами Умов і правил надання банківських послуг зобов`язуюсь ознайомлюватись самостійно на офіційному сайті банку privatbank.ua. Підписанням цієї анкети - заяви він надає АТ КБ «ПРИВАТБАНК»дозвіл на обробку і використання його персональних даних, у тому числі конфіденційної інформації, а також їх передачу третім особам, у порядку, передбаченому чинним законодавством і Умовами та правилами. Ця згода є безстроковою. Підтверджує, що надані ним відомості повні і правдиві, та зобов`язується повідомляти АТ КБ «ПРИВАТБАНК» про будь-які зміни в наданій інформації, які можуть статися в період обслуговування в банку, впродовж 3 робочих днів з дня настання таких змін. В разі використання ним електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису для підписання цієї анкети-заяви такий підпис прирівнюється до його власноручного підпису. При цьому, з наданих позивачем о Анкети-заяви від 15.01.2019 вбачається, що відповідач бажання щодо отримання ним кредитної картки, в тому числі преміальної картки World Black Edition, не виявляв та суму бажаного кредитного ліміту не вказував. Крім того, у вищевказаній анкеті-заяві відсутні будь-які відомості про розмір відсотків, який сплачується позичальником за користування кредитом. Разом з тим, як вбачається з довідки про надані кредитні картки, на підставі укладеного між АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] договору №б/н останній отримав картку № [NUMBER] від 30.01.2019 року зі строком дії до 01/20. На підтвердження умов договору, АТ КБ «ПРИВАТБАНК» до позовної заяви, крім анкети-заяви, додано: паспорт споживчого кредиту; витяг з Тарифів обслуговування преміальних кредитних карток Platinum, World Black Edition, World Elite, Infinite, VISA Signature; витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку; розрахунок заборгованості; заявки на актуалізацію даних по преміальній картці, довідку про зміну умов кредитування та обслуговування картки, оформленої на ім`я відповідача; довідку про видачу банківських карток на ім`я відповідача; виписку за договором №б/н на ім`я відповідача станом на 15.02.2021; копію паспорту відповідача. Однак, вищевказані докази, які надані АТ КБ «ПРИВАТБАНК», не підтверджують погоджених сторонами договору умов кредитування. Так, інформація, яка зазначена у паспорті споживчого кредиту від 30.01.2019, в якому викладені умови кредитування в АТ КБ «ПРИВАТБАНК» кредитних карток: картка картка Platinum, картка МС World Black Edition, картка МС World Elite, картка VISA Infinite, дійсна обмежений проміжок часу, до 14.02.2019 (а.с.20-21). При цьому, згідно розрахунку заборгованості за договором №б/н від 15.01.2019 року, укладеного між АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] , останній почав використовувати кредитні кошти 30.09.2019, тобто після закінчення строку дії інформації, яка зазначена у паспорті споживчого кредиту від 30.01.2019. Крім того, відповідно до змісту паспорту споживчого кредиту, умови кредитування можуть відрізнятися від інформації, наведеної в цьому паспорті споживчого кредиту, та будуть залежати від проведеної кредитодавцем оцінки кредитоспроможності споживача з врахуванням, зокрема, наданої ним інформації про майновий та сімейний стан, розмір доходів тощо. Також, у розділі 4 вказаного паспорту зазначено, що реальна річна процентна ставка обчислена на основі припущення, що процентна ставка та інші платежі за послуги кредитодавця залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит. При цьому, зазначений паспорт споживчого кредиту містить узагальнену інформацію про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту та передує укладенню кредитного договору з позичальником, оскільки передбачає проведення оцінки кредитодавцем кредитоспроможності споживача та має тимчасовий характер. Таким чином, паспорт споживчого кредиту не є підтвердженням ознайомлення відповідача з конкретною відсотковою ставкою по кредиту. З наданих позивачем доказів суд позбавлений об`єктивної можливості встановити вид кредитної картки, яку отримав відповідач при укладенні договору з 30.01.2019 та використував її, при цьому твердження позивача про отримання відповідачем саме кредитної картки World Black Edition жодним доказом не підтверджено. Використання даних, які наведені у Тарифах обслуговування преміальних кредитних карток Platinum, World Black Edition, World Elite, Infinite, VISA Signature, а також паспорті споживчого кредиту є можливим лише за умови, що в Анкеті-заяві позначено про те, яку конкретно картку отримав позичальник, інакше втрачається зв`язок між тарифами та умовами кредитування, які були обрані позичальником, та, виходячи з чого, має орієнтуватися суд під час розгляду справи. Крім того, наведені Умови та правила надання банківських послуг в АТ КБ «ПРИВАТБАНК», витяг з Тарифів обслуговування позичальником не підписані (а.с.22-26). За клопотанням позивача судом проведено огляд веб-сайту АТ КБ «ПРИВАТБАНК»за посиланням www.privatbank.ua/terms, в ході якого встановлено, що в розділі «Архів договорів» за посиланнями «більше», сторінка №3, наявний електронний документ з назвою: «Повний договір (актуальний на 01.01.2019р)». При відкритті вищевказаного електронного документу, судом встановлено, що він складається з 1349 сторінок, та на сторінках 275-289 розміщений текст, який в загальному, аналогічний викладеному тексту в наданому позивачем витязі з Умов та правил надання банківських послуг в АТ КБ «ПРИВАТБАНК». Разом з тим, вищевказаний документ також не підписаний відповідачем, в тому числі електронним підписом, при цьому не містить жодних посилань на дату його розміщення на веб-сайті позивача, що позбавляє суд об`єктивної можливості встановити його розміщення на веб-сайті позивача на час укладення договору з відповідачем, та що саме з даним договором відповідач був ознайомлений під час підписання анкети-заяви. Матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Умови кредитування розумів відповідач, був ознайомлений і погодився з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг АТ КБ «ПРИВАТБАНК», а також те, що вказані документи на момент отримання [PERSON] кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати відсотків за користування кредитними коштами, та, зокрема, саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування. Паспорт споживчого кредиту, який за доводами банку містить основні умови кредитування, не може бути підставою для повного задоволення позову, оскільки термін «Паспорт споживчого кредиту» випливає зі змісту Умов та Правил надання банківських послуг в АТ КБ «ПРИВАТБАНК», які [PERSON] не підписані, а зазначені у цьому Паспорті споживчого кредиту процентна ставка та інші штрафні санкції за порушення умов договору містять, як зазначено вище, інформаційний характер. У постанові від 03 липня 2019 року у справі №342/180/17 Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що не підписані Умови та Правила надання банківських послуг не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного шляхом підписання заяви-анкети. Отже відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді сплату процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань. У наведеній постанові Велика Палата Верховного Суду також вказала на мінливість Правил надання банківських послуг ПриватБанку, тому їх не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останнім і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору. Без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Крім того, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу; закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй, що прямо передбачено у ст.8 Конституції України. Відповідно до ч.4 ст.42 Конституції України, держава захищає права споживачів. Згідно ч.1 ст.1 ЦК України, цивільні відносини засновані на засадах юридичної рівності, вольного волевиявлення та майнової самостійності їх учасників. Основні засади цивільного законодавства визначені у статті 3 ЦК України. Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у пункті 3 частини першої статті 3 ЦК України. Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини першої статті 3 ЦК України. Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору. Відповідно до ч.1 та ч.3 ст.509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. У даному випадку договірні правовідносини виникли між банком та фізичною особою - споживачем банківських послуг (ч.1 ст.11 Закону України від 12 травня 1991 року № 1023-XII«Про захист прав споживачів». Згідно п.22 ч.1 ст.1 Закону України «Про захист прав споживачів», споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. У пункті 19 Резолюції Генеральної Асамблеї ООН «Керівні принципи для захисту інтересів споживачів», прийняті 09 квітня 1985 року №39/248 на 106-му пленарному засіданні Генеральної Асамблеї ООН зазначено, що споживачі повинні бути захищені від таких контрактних зловживань, як односторонні типові контракти, виключення основних прав в контрактах і незаконні умови кредитування продавцями. Конституційний Суд України у рішенні щодо офіційного тлумачення положень другого речення преамбули Закону України від 22 листопада 1996 року № 543/96-В «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» від 11 липня 2013 року у справі №1-12/2013 зазначив, що з огляду на приписи частини четвертої статті 42 Конституції України участь у договорі споживача як слабшої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, звужує дію принципу рівності учасників цивільно - правових відносин та свободи договору, зокрема у договорах про надання споживчого кредиту. Пересічний споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити свої права бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту та Умов та правил надання банківських послуг, оскільки Умови та правила надання банківських послуг це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору. Враховуючи вищевикладене, суд не знаходиться підстав вважати, що при укладенні договору з [PERSON] АТ КБ «ПРИВАТБАНК» дотримався вимог, передбачених частиною другою статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими банк. Інший висновок не відповідав би принципу справедливості, добросовісності та розумності та уможливив покладання на слабшу сторону - споживача невиправданий тягар з`ясування змісту кредитного договору. Згідно ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Як вбачається з розрахунку заборгованості за договором №б/н від 15.01.2019, укладеного між АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та клієнтом [PERSON] , станом на 15.02.2021, на який АТ КБ «ПРИВАТБАНК» посилається у своїй позовній заяві, позивач нарахував [PERSON] заборгованість у сумі 248 224 грн. 79 коп., яка складається із заборгованості за кредитом в розмірі - 195 302 грн. 72 коп., в тому числі заборгованість за поточним тілом кредиту в сумі 123 811 грн. 64 коп., заборгованість за простроченим тілом кредиту - 71 491 грн. 08 коп., заборгованості за простроченими відсотками - 43 938 грн. 27 коп., заборгованість за нарахованими відсотками - 8 983 грн. 80 коп.(а.с.7-11). АТ КБ «ПРИВАТБАНК», пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив стягнути складові повної вартості кредиту, зокрема, заборгованість за тілом кредиту, в тому числі заборгованість за поточним тілом кредиту та заборгованість за простроченим тілом кредиту, а також нарахованими та простроченими відсотками. Суд зазначає, що надані банком Витяг з Тарифів та Умов достовірно не підтверджують обставини про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами. Крім того, порядок нарахування сум (міри відповідальності за порушення зобов`язання), не узгоджені з позичальником. Банк, заявляючи вимоги про їх стягнення, не надав належних доказів, які б підтверджували, що позичальник був обізнаний про такі умови кредитування. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги АТ КБ «ПРИВАТБАНК» про стягнення з відповідача заборгованості за простроченими відсотками - 43 938 грн. 27 коп., заборгованість за нарахованими відсотками - 8 983 грн. 80 коп., є необґрунтованими, в зв`язку з чим задоволенню не підлягають. Враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ КБ «ПРИВАТБАНК» не повернуті, а також враховуючи вимоги ч.2 ст.530 ЦК України, за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за тілом кредиту в сумі 195 302 гривень 72 копійок є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно платіжного доручення №BOJ62B3C32 від 02/02/2021, позивачем при поданні даної позовної заяви до суду сплачений судовий збір у сумі 3723,37 грн. Приймаючи до уваги, що позовні вимоги АТ КБ «ПРИВАТБАНК» підлягають частковому задоволенню, відтак, відповідно до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути частину сплаченого позивачем судового збору при зверненні до суду, пропорційно до суми задоволених судом вимог. Позивачем заявлені позовні вимоги на загальну суму 248 224 грн. 79 коп., судом стягнуто 195 302 грн.72 коп., тобто позовні вимоги задоволені на 78, 68% (195 302, 72 х 100 : 248 224, 79 = 78, 68%), що є підставою для стягнення на користь позивача із відповідача 2 929 грн. 55 коп. судового збору (3 723, 37 х 78, 68 :100 = 2 929, 55). На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial