Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-14 00:00:00

Позивач в особі представника за довіреністю [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 2229-012/11Р від 05 серпня 2011 року в розмірі 66118,12 гривень та витрат по сплаті судового збору в розмірі 1600 гривень. В обґрунтування позовних вимог представником позивача зазначено, що 05 серпня 2011 року між позивачем та [PERSON] укладено кредитний договір № 2229-012/11Р, за умовами якого банк надав відповідачу кредит у розмірі 134960 гривень строком до 05 серпня 2018 року з виплатою 16,49 % річних. За умовами кредитного договору банк зобовязався надати відповідачу кредит на умовах та в порядку, визначеному кредитним договором, а позичальник, в свою чергу, зобовязався виконати зобовязання за кредитним договором у повному обсязі, у тому числі, але не обмежуючись цим, повернути суму отриманих кредитних коштів та сплатити відсотки за користування кредитними коштами у порядку та на умовах кредитного договору, щомісячними платежами, згідно встановленого графіку сплати кредиту. Банк належним чином свої зобовязання за кредитним договором виконав, надавши відповідачу грошові кошти на загальну суму 134960 гривень, однак відповідач свої зобовязання за кредитним договором не виконав, оскільки за період користування кредитними коштами здійснював часткові платежі погашення основної суми кредиту, у звязку з чим станом на 21 жовтня 2016 року за позичальником обліковується заборгованість в розмірі 66118,12 гривень, яка складається з: заборгованості за кредитом у розмірі 53289,38 гривень, заборгованості за відсотками у розмірі 8532,71 гривень, пені за несвоєчасне повернення кредиту в розмірі 2977,35 гривень, пені за несвоєчасне повернення відсотків в розмірі 1318,67 гривень. Просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Представник позивача до судового засідання не зявився, надавши суду клопотання про розгляд справи за вказаною позовною заявою без присутності представника позивача, в якому також зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, щодо ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився, повідомлення про причини неявки, а також ніяких пояснень і заперечень щодо заявлених позовних вимог та клопотання про відкладення розгляду справи від нього не надходило, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином у відповідності до частини 9 статті 74 Цивільного процесуального кодексу України: шляхом розміщення оголошення у пресі, а також шляхом розміщення оголошення про його виклик до суду на офіційному веб-сайті Артемівського міськрайонного суду Донецької області: http://arm.dn.court.gov.ua, тому враховуючи, що позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення, суд відповідно до ч. 1 ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України вважає необхідним розглянути справу на підставі наявних у справі доказів з ухваленням заочного рішення по справі. На підставі ч. 2\~ст. 197 Цивільного процесуального кодексу України, у звязку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Статтею 627 Цивільного кодексу України (далі ЦК України)\~встановлено, що відповідно до\~статті 6 ЦК\~сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до\~ст. 526 ЦК України\~зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог\~ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до\~ст. 629 ЦК України\~договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до\~ст. 1048 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до\~ст. 1049 ЦК України\~позичальник зобов'язаний повернути позику у строк та в порядку, що встановлені договором. З матеріалів справи вбачається, що 05 серпня 2011 року між Публічним акціонерним товариством комерційним банком «ПРАВЕКС-БАНК» та [PERSON] укладено кредитний договір № 2229-12/11Р, за умовами якого банк надав відповідачу кредит в національній валюті у розмірі 134960 гривень для здійснення позичальником своєчасної оплати вартості транспортного засобу, що купується за договором № 11.07.18 к від 23 липня 2011 року, а також з метою оплати страхових платежів згідно договорів страхування автомобіля, укладання яких здійснюється на підставі і з врахуванням вимог п. 6.1.8 та 6.1.9 даного Договору, строком з 05 серпня 2011 року по 05 серпня 2018 року з виплатою 16,49 % річних (а.с. 6-12). За умовами вказаного вище договору, банк надав [PERSON] кредит в національній валюті у розмірі 134960 гривень для здійснення позичальником своєчасної оплати вартості транспортного засобу, що купується за договором № 11.07.18 к від 23 липня 2011 року, а також з метою оплати страхових платежів згідно договорів страхування автомобіля, укладання яких здійснюється на підставі і з врахуванням вимог п. 6.1.8 та 6.1.9 даного Договору, строком з 05 серпня 2011 року по 05 серпня 2018 року з виплатою 16,49 % річних (п.п. 1.1. 1.3. кредитного договору). За пунктом 4.4 кредитного договору [PERSON] зобов'язався погашати заборгованість за кредитом шляхом внесення грошових коштів, вказаних в колонці «Погашення основної суми кредиту» Додатку 1 до договору щомісяця у строк до 10 числа наступного місяця; відсотки також мали сплачуватись щомісячно, що вбачається з пункту 4.5, а саме: проценти за користування кредитом підлягають сплаті щомісячно (за час фактичного користування грошовими коштами протягом календарного місяця) у строк до 10 числа місяця включно, наступного за місяцем нарахування процентів, а також на момент припинення дії Договору, зазначеного в п. 1.2 договору. Також відповідно до положень п.п. 7.1.5, 7.1.6 за порушення строків погашення заборгованості за кредитом або внесення процентів за користування коштами банк має право стягнути з позичальника пеню за кожен день прострочення в розмірі 0.1 % від суми неоплаченої заборгованості за строк невиконання зобовязання та стягнути пеню в розмірі 0.1 % від суми кредиту, вказаної у п. 1.1 договору, за кожен день невиконання або неналежного виконання позичальником умов п.п. 6.1.8 та 6.1.9. В той же час, з матеріалів справи вбачається, що [PERSON] свої зобов'язання за договором в повному обсязі не виконав, що підтверджується наявним в матеріалах справи розрахунком заборгованості за кредитним договором № 2229-12/11Р від 05 вересня 2011 року, згідно якого станом на 21 жовтня 2016 року за [PERSON] обліковується загальна заборгованість в розмірі 66118,12 гривень, яка складається з: заборгованості за кредитом у розмірі 53289,38 гривень, заборгованості за відсотками у розмірі 8532,71 гривень, пені за несвоєчасне повернення кредиту в розмірі 2977,35 гривень, пені за несвоєчасне повернення відсотків в розмірі 1318,67 гривень (а.с. 13-14). Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги в частині заборгованості за кредитом у сумі 53289,38 гривень та заборгованості по процентам за користування кредитом у сумі 8582,71 гривень обґрунтовані та підлягають задоволенню, і тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума заборгованості у розмірі 61872,09 гривень. Що стосується позовних вимог в частині стягнення з відповідача заборгованості по сплаті пені за несвоєчасне повернення кредиту в розмірі 2977,35 гривень та заборгованості за пенею за несвоєчасне повернення відсотків в розмірі 1318,67 гривень, то суд вважає, що в цій частині слід відмовити за наступних обставин. Відповідно до\~ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02 вересня 2014 року\~на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року № 1053-р\~затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. Згідно з додатком до\~розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року №1053-р\~до зазначених населених пунктів належить місто Жданівка Донецької області. В подальшому\~розпорядженням Кабінету Міністрів України від 05 листопада 2014 року №1079-р\~зупинено дію розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року №1053-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція». Відповідно до\~розпорядження Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 року № 1275-р\~затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнано такими, що втратили чинність\~розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року № 1053-р\~та\~розпорядження Кабінету Міністрів України від 05 листопада 2014 року № 1079-р. Згідно із підпунктом 2 пункту 1 додатку до розпорядження Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 року до зазначених населених пунктів належить місто Жданівка Донецької області. З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що відповідачем [PERSON], який проживає в [INFO], не надано своєчасно позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, у звязку з чим нараховано заборгованість за пенею, разом з тим, починаючи з 14 квітня 2014 року є підстави для застосування вимог\~ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції». Відповідно до ч. 1 ст. 11 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, як беруть участь у справі. З огляду на викладене, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача заборгованості по сплаті пені за несвоєчасне повернення кредиту в розмірі 2977,35 гривень та заборгованості за пенею за несвоєчасне повернення відсотків в розмірі 1318,67 гривень не підлягають задоволенню. Оскільки позовні вимоги Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПРАВЕКС-БАНК» про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволені частково, суд відповідно до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України судові витрати присуджує позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних в розмірі 1497,25 гривень, виходячи з наступного розрахунку: 61872,09х1600/66118,12=1497,25, де 61872,09 гривень сума задоволених позовних вимог; 1600 гривень сума сплаченого позивачем судового збору за подання до суду позовної заяви; 66118,12 гривень ціна позову, 1497,25 гривень судові витрати, присуджені позивачу.

Outcome: partial