Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-15 00:00:00

позивач [PERSON] міський центр зайнятості звернувся до суду із позовом до відповідача про стягнення коштів, виплачених як допомога по безробіттю в розмірі 11832,94 грн., судових витрат. Свої вимоги мотивує тим, що відповідач звернулась до центру зайнятості в пошуках роботи 04.12.2015р. На підставі заяви про надання статусу безробітного набула вказаний статус з 04.12.2015р. За час перебування на обліку [PERSON] отримувала у центрі зайнятості матеріальне забезпечення на випадок безробіття та соціальні послуги за період з 11.12.2015р. по 05.09.2016р. В результаті проведеного центром зайнятості розслідування страхового випадку та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення [PERSON], було зясовано, що відповідач перебуває у цивільно-правових відносинах. А саме, під час перебування на обліку як безробітна у [PERSON] міському центрі зайнятості [PERSON] уклала договір цивільно-правового характеру від 24.02.2016р. з ТзОВ «Міст» МППВ» про надання послуг з 24.02.2016р. по 30.04.2016р. та отримувала дохід. Про укладання договору цивільно-правового характеру [PERSON] центр зайнятості не повідомляла. Оскільки, передбачено, що центр зайнятості припиняє реєстрацію безробітного з дня укладення цивільно-правового договору щодо виконання робіт (надання послуг), то через неповідомлення про укладення договору відповідачу безпідставно було виплачено допомогу з безробіття за період з 24.02.2016р. по 05.09.2016р. у розмірі 15832,94 грн., в тому числі одноразову допомогу по безробіттю для організації підприємницької діяльності за період з 06.04.2016р. по 05.09.2016р. [PERSON] міським центром зайнятості було скеровано [PERSON] претензію щодо повернення коштів в розмірі 15832,94 грн., яка задоволена лише частково та повернуто 4000 грн., а відтак до відшкодування підлягають кошти в розмірі 11832,94 грн. Тому просить стягнути з відповідача суму безпідставно одержаного матеріального забезпечення на випадок безробіття у розмірі 11832,94 грн. В судове засідання представник позивача не з'явився, заявою до суду просить справу слухати у його відсутності і позов задовольнити в повному обємі, проти ухвалення заочного рішення не заперечив. Відповідач у судове засідання повторно не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась у встановленому законом порядку за зареєстрованим місцем проживання, причин неявки суду не повідомила. Тому суд вважає, що у відповідності до ст.224 ЦПК України, оскільки представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи, слід розглянути справу у відсутності відповідача, ухваливши заочне рішення. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані по справі докази, суд встановив наступне. 04.12.2015 [PERSON] набула статус безробітного відповідно до заяви (а.с. 5), в якій підтвердила, що з правами та обовязками зареєстрованого безробітного ознайомлена. У відповідності до п.п. 1 п. 37 «Порядку реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 20.03.2013р. №198, передбачено, що Центр зайнятості припиняє реєстрацію безробітного з дня укладення цивільно-правового договору щодо виконання робіт (надання послуг). Відповідно до п.п. 2 п. 1 розділу V «Порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітними підприємницької діяльності» затвердженого наказом Міністерства соціальної політики України №613 від 15.06.2015 р., виплата допомоги по безробіттю припиняється у разі припинення реєстрації безробітного з підстав, передбачених\~Порядком реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20 березня 2013 року № 198 (з дня припинення реєстрації або в разі невідвідування без поважних причин центру зайнятості). З долученої до матеріалів справи інформації про фізичну особу (дані про особу з ДРЗДСС), встановлено, що [PERSON] з лютого 2016р. числиться як особа, яка працює за угодою (а.с. 30-32) Крім того, листом ТОВ «Міст» МППВ» від 18.04.2016р. та копією угоди про надання послуг, підтверджується, що гр. [PERSON] надає послуги вказаному підприємству за договором цивільно-правового характеру з 24.02.2016р. (а.с. 11-12) Відповідно до п. 3 ст. 36 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов'язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг. Враховуючи вищенаведене суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити та стягнути з відповідача в користь позивача 11832,94 грн., оскільки претензію [PERSON] міського центру зайнятості щодо повернення коштів в розмірі 15832,94 грн., було задоволено лише частково та повернуто 4000 грн. Задовольняючи позов, у відповідності до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені останнім і документально підтверджені судові витрати, що становлять 1378,00 грн. судового збору (а.с.4).

Outcome: approved