Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до територіальної громади с. Горішні Шерівці Заставнівського району Чернівецької області про визнання права власності на спадщину за законом, в якому просить визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими спорудами і будівлями, розташований по вул. Молодіжній, 26 в с.Горішні Шерівці Заставнівського району Чернівецької області в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON], померлого 18.02.2013 року. Посилається на те, що 18.02.2013 року помер її чоловік [PERSON] Після його смерті відкрилася спадщина на все належне йому майно до складу якої входить житловий будинок, розташований по вул. Молодіжній,26в с. Горішні Шерівці Заставнівського району Чернівецької області. Заповіту померлий [PERSON] не вчиняв. Вона, як його дружина та відповідачі по справі [PERSON], [PERSON], які є його дітьми, є спадкоємцями його майна за законом. Вказує на те, що спадщину після смерті [PERSON] прийняла, користується всім спадковим майном, звернулася до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок нотаріусом було відмовлено, оскільки не були надані належним чином оформлені документи, що посвідчують право власності на спадкове майно за [PERSON] Відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно є перешкодою в оформленні спадщини. Саме тому, позивач змушена в судовому порядку визнавати право власності на спадщину. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити. Представник відповідача територіальної громади с. Горішні Шерівці Заставнівського району Чернівецької області та відповідачі [PERSON], [PERSON] в судове засідання не зявилися, від них до суду надійшли заяви, в яких вони просять розглядати справу у їх відсутності, позовні вимоги визнають, проти їх задоволення не заперечують. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши письмові матеріали справи в їх сукупності вважає, що позовна заява обґрунтована та підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 18.02.2013 року в с. Горішні Шерівці Заставнівського району Чернівецької області помер [PERSON], що вбачається з копії свідоцтва про смерть серії І-МИ №115508 від 19.02.2013 року (а.с. 8). Відповідно до ч.ч. 1,1 ст.ст. 1220, 1221 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Внаслідок смерті [PERSON] по місцю його останнього проживання вул. Молодіжна, 26 в с. Горішні Шерівці Заставнівського району Чернівецької області відкрилася спадщина на все належне йому майно до складу якої входить житловий будинок з господарськими спорудами і будівлями, розташований за вказаною адресою. Вказане вбачається із довідки сільської ради №1005 від 30.08.2017 року (а.с.24). За правилами ст. 1216, 1217, 1218, 1223 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, а тому прийняття спадщини частинами не можливе. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу Відповідно до ст.ст. 1258, 1261 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Заповіт померлий [PERSON] не вчиняв, а спадкоємцями першої черги його майна за законом є дружина - [PERSON] позивач, та доньки [PERSON], [PERSON], що підтверджується довідкою Горішньошерівецької сільської ради №1005 від 30.08.2017 року (а.с. 24). Відповідно ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. У відповідності до ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Судом встановлено, що [PERSON], [PERSON]. будучи спадкоємцями за законом першої черги майна померлого [PERSON] разом із спадкоємцем на час відкриття спадщини проживали та в межах встановленого законом строку державному нотаріусу Заставнівсько державної нотаріальної контори [PERSON] подали заяви про відмову від спадщини. Вказане вбачається із матеріалів спадкової справи (а.с. 44), яка витребувана судом та досліджена. Позивач [PERSON] на час відкриття спадщини із спадкодавцем [PERSON] проживали разом, що видно із довідки №1000 від 30.08.2017 року (а.с. 21). Спадщину після його смерті вчасно прийняла, подала до нотаріуса відповідну заяву про прийняття спадщини (а.с.45 спадкової справи). Відповідно до положення ч.1 ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. З метою оформлення спадщини та отримання свідоцтва про право власності на спадкове майно за законом позивач звернулася до нотаріуса із заявою (а.с. 45 спадкової справи), однак у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у вигляді житлового будинку з господарськими спорудами і будівлями по вул. Молодіжній,26 в с. Горішні Шерівці Заставнівського району Чернівецької області нотаріусом було відмовлено, оскільки нею не були надані належним чином оформлені документи, що посвідчують право власності на вказане майно за [PERSON], що видно з постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 29.08.2017 року (а.с. 20). Судом встановлено, що житловий будинок з господарськими спорудами і будівлями, розташований по вул. Молодіжній.26 в с. Горішні Шерівці Заставнівського району Чернівецької області належав [PERSON], що підтверджується копією по господарської книги (а.с. 25-28). В п. 3.3 Вищого Спецiалiзованого Суду України з розгляду цивільних i кримінальних справ в інформаційному листi вiд 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» сказано, що всi господарсько-побутові будiвлi та споруди у домоволодіннях, якi належать громадянам i були побудовані до Указу Президії Верховної Ради Української РСР вiд 22 січня 1979 року «Про боротьбу з самовільним будівництвом господарсько-побутових будівель», i під час технічної інвентаризації не були відображені в матеріалах інвентаризації як самовільні, не вiдносяться до категорії самовільних (самочинних). Також в даному листі зазначається, що записи у по-господарських книгах, при вирішенні питання про визнання права власності на житлові будинки i споруди у порядку спадкування, оцiнюються у сукупності з iншими доказами, таким як: рiшення про оформлення права власностi громадян на будинки, технiчним паспортом на будiвлi, документами про вiдведення в установленому порядку земельних дiлянок пiд забудову тощо. Частинами 3, 4 ст. 3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за умов якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень. З урахуванням зазначеного, матеріалів справи, суд приходить до висновку, що спадкодавець [PERSON] набув право власності на спірний житловий будинок, проте його не оформив належним чином. Відповідно до другого абзацу пункту 3.1 розділу ІІІ Порядку затвердженого Наказом від 19.03.2013р. №95 Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України, документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації. На даний час позивачем [PERSON], як спадкоємцем майна померлого [PERSON] за законом, виготовлено технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок (а.с. 9-15), згідно довідки характеристики Заставнівського РБТІ №221 від 19.07.2017 року (а.с. 15), житловий будинок, розташований по вул. Молодіжній,26 в с. Грішні Шерівці Заставнівського району Чернівецької області побудований у 1991 році, його вартість становить 200607 (двісті тисяч шістсот сім) гривень. Таким чином, сукупність зібраних у справі доказів, дають суду право зробити висновок, що позовні вимоги обґрунтовані і їх слід задовольнити з метою реалізації позивачами своїх законних спадкових прав. На підставі викладеного та

Outcome: approved