Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-13 00:00:00

Позивач АТ «МЕГАБАНК» звернувся до Фрунзенського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] та просить стягнути з відповідача на користь АТ «МЕГАБАНК» заборгованість за Кредитним договором № 48-171-850-2-18-Г від 21.06.2018 р., яка станом на 01.09.2020 р. становить 26 991,22 грн. та витрати по оплаті судового збору, сплаченого за подання позовної заяви, у розмірі 2 102,00 грн. . Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 21.06.2018 року між [PERSON] та ПАТ «Мегабанк», правонаступником якого є АТ «Мегабанк», було укладено кредитний договір № №48-171-850-2-18-Г (з ануїтетними платежами). Відповідно до умов договору відповідачу надано кредит у розмірі 16816 гривень 14 копійок на строк до 18 червня 2021 року включно, процентна ставка за користування кредитом, що нараховується на суму заборгованості 15% річних. В порушення умов кредитного договору відповідач взяті на себе зобов`язання належним чином не виконував, в зв`язку з чим станом на 01.09.2020 р. становить 26 991,22 грн. (двадцять шість тисяч дев`ятсот дев`яносто одна гривня 22 копійки) та складається з: суми заборгованості за кредитом у розмірі 16 443,22 грн. (шістнадцять тисяч чотириста сорок три гривні 22 копійки), суми нарахованих та несплачених відсотків за період з 01.08.2018 р. по 31.08.2020 р. включно в розмірі 878,74 грн. (вісімсот сімдесят вісім гривень 74 копійки), суми нарахованої та несплаченої комісії за період з серпня 2018 р. по грудень 2018 р. включно в розмірі 2 102,00 грн. (дві тисячі сто дві гривні 00 копійок) та суми штрафу в розмірі 7 567,26 грн. (сім тисяч п`ятсот шістдесят сім гривень 26 копійок).В зв`язку чим позивач просить стягнути з відповідача вищевказану заборгованість, а також судові витрати у розмірі 2102,00 гривні. Ухвалою судді Фрунзенського районного суду м. Харкова від 16.10.2020 відкрито спрощене позовне провадження із викликом сторін у судове засідання. В судове засідання представник позивача, яка діє на підставі довіреності, належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, не з`явилась. Через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності, проти вирішення справи шляхом ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідачі, які належним чином повідомлялись про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явились, про причини неявки суду не повідомили, заяв про розгляд справи за їх відсутності та відзиву на позов не надали. Враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. З огляду на положення ст. 280 ЦПК України, судом, за згодою представника позивача, проведено заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав свобод чи законних інтересів. Дослідивши матеріали справи, суд знаходить позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Статтями1,2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі ст.ст.15,16 ЦК України,ст. 4 ЦПК України кожна особа має право на захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних цивільних прав, свобод чи інтересів, у тому числі й у судовому порядку. Способами захисту цивільних прав та інтересів, можуть зокрема бути: припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення та інші. Матеріалам справи встановлено, що 21.06.2018 року між [PERSON] та ПАТ «Мегабанк», правонаступником якого є АТ «Мегабанк», було укладено кредитний договір №48-171-850-2-18-Г (з ануїтетними платежами). Відповідно до умов договору відповідачу надано кредит у розмірі 16816 гривень 14 копійок на строк до 18 червня 2021 року включно, процентна ставка за користування кредитом, що нараховується на суму заборгованості 15% річних. Відповідно до п. 1.3. кредитного договору вказаний договір є договором приєднання до Правил обслуговування клієнтів в ПАТ «Мегабанк». Згідно пункту 2.8 кредитного договору за обслуговування кредитної заборгованості сплачується комісійна винагорода в розмірі 2,5 % від суми кредиту. У пункті 2.9. кредитного договору зазначено, що розмір щомісячного платежу, який включає суму ануїтетного платежу (крім першого та останнього) та суму щомісячної комісійної винагороди, сплачується щомісячно, не пізніше останнього робочого дня звітного місяця і становить 240, 28 гривень. З такими тарифами та умовами, передбаченими кредитним договором, позивач погодився, про що власноручно підписався на Кредитному договорі. Згідно останнього абзацу ст. 47 Закону України «Про банки і банківську діяльність», банкам надано право самостійно встановлювати процентні ставки та комісійну винагороду за надані послуги. Зміст вказаної правової норми свідчить про те, що така форма витрат, як плата за обслуговування кредиту існує, визначається кожним банком (фінансовою установою) індивідуально та затверджується внутрішніми актами. З 10 червня 2017 року, набрав чинності Закон України «Про споживче кредитування» від 15.11.2016 року, що визначає загальні правові та організаційні засади споживчого кредитування в Україні відповідно до міжнародно-правових стандартів у цій сфері та регулює відносини між кредитодавцями, кредитними посередниками та споживачами під час надання послуг споживчого кредитування. Так, відповідно ч.1ст.1 Закону України «Про споживче кредитування» від15.11.2016року №1734-VІІІзагальні витрати за споживчим кредитом - це витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту. Отже діючим на час виникнення спірних правовідносин (станом на 04.05.2018 року) законодавством України надано право банку отримувати плату за обслуговування кредиту, оскільки таке прямо передбачено Законом України «Про споживче кредитування». Такий висновок узгоджується із позицією Верховного Суду висловленою у справі № 467/555/19 від 26 грудня 2019 року. Відповідно до п. 3.2.3 кредитного договору відповідач зобов`язаний своєчасно та в повній сумі сплачувати щомісячні платежі (ануїтетні платежі та відповідні комісійні винагороди) за договором на передбачених договором умовах. Пунктом 4.4. кредитного договору встановлено, що у разі порушення строків сплати ануїтетних платежів та комісійної винагороди понад 90 (дев`яносто) календарних днів кредитодавець обліковує заборгованість за кредитом в повному обсязі на відповідному рахунку простроченої заборгованості. При цьому правовідносини сторін за цим договором не втрачають своєї чинності та діють протягом строку дії договору. З цього моменту кредитодавець припиняє нарахування щомісячної комісійної винагороди, процентна ставка за кредитом встановлюється в розмірі, встановленому в п.2.11 цього договору, а за невиконання прийнятих на себе зобов`язань щодо сплати ануїтентних платежів та комісійних винагород позичальник сплачує штраф у розмірі, передбаченому п. 6.3. цього Договору. Пунктом 6.3 договору встановлено, що у разі порушення строків сплати ануїтентних платежів та/або комісійної винагороди понад 90 днів, позичальник сплачує кредитодавцеві штраф у розмірі 45 % від суми кредиту. Позивач перед відповідачем свої зобов`язання за кредитним договором виконав належним чином, надавши останньому кредитні кошти у розмірі 2074, 69 гривень. Водночас відповідачем зобов`язання перед позивачем за кредитним договором виконуються не належним чином. Відповідач в порушення вимог договору, своєчасно та в повній сумі не сплачував щомісячні платежі (ануїтетні платежі та відповідні комісійні винагороди), внаслідок чого у нього утворилась заборгованість, яка станом на 01.09.2020 р. становить 26 991,22 грн. (двадцять шість тисяч дев`ятсот дев`яносто одна гривня 22 копійки) та складається з: суми заборгованості за кредитом у розмірі 16 443,22 грн. (шістнадцять тисяч чотириста сорок три гривні 22 копійки), суми нарахованих та несплачених відсотків за період з 01.08.2018 р. по 31.08.2020 р. включно в розмірі 878,74 грн. (вісімсот сімдесят вісім гривень 74 копійки), суми нарахованої та несплаченої комісії за період з серпня 2018 р. по грудень 2018 р. включно в розмірі 2 102,00 грн. (дві тисячі сто дві гривні 00 копійок) та суми штрафу в розмірі 7 567,26 грн. (сім тисяч п`ятсот шістдесят сім гривень 26 копійок). Відповідно до ч.1ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Відповідно до ч. 2 ст.549 ЦК України штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. В силу ст. ст.525,526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений термін відповідно до умов договору, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (пункт 3 частини першої статті 611 ЦК України). Відповідно до ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ч. 1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. В силу вимог ч. 1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У свою чергу, сутність кредитного договору, полягає в тому, що згідно ч. 1 ст.1054ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно п. 1 ч. 1 ст.1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Слід також зазначити, що кредитний договір є консенсуальним, тобто вважається укладеним з моменту досягнення сторонами домовленості за всіма істотними умовами цього договору. На підставі досліджених доказів суд дійшов висновку, що згідно з укладеним між сторонами кредитним договором відповідач не виконав взяті на себе зобов`язання по поверненню кредиту, а тому позов підлягає задоволенню, оскільки порушено право позивача на своєчасне отримання належного виконання за зобов`язанням. Відповідно до п. 6 ч.1 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати. Позивачем при подачі позовної заяви до суду був сплачений судовий збір у розмірі 2102 гривні 00 копійок, а тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача по справі у відповідності до п. 1 ч. 2 ст.141 ЦПК України судовий збір у вищезазначеному розмірі на користь позивача. На підставі викладеного і

Outcome: approved