Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-01 00:00:00

Позивач [PERSON] обіймала посаду бібліотекаря КЗ НВК «Дитячий садок-початкова школа № 240», правонаступником якого є КЗ «НВК «ДНЗ ЗОШ І ступеня № 240» Криворізької міської ради Дніпропетровської області, отримуючи заробітну плату згідно штатного розпису закладу за повною ставкою. [PERSON], займаючи посаду директора навчально-виховного комплексу \~\~«Дитячий садок-початкова школа № 240» відповідно до посадової інструкції була підпорядкована безпосередньо начальнику управління освіти і науки та підконтрольна начальнику відділу освіти виконкому Саксаганської районної у місті ради мала повноваження визначати структуру управління закладом і штатний розпис в забезпечення \~\~адміністративно-господарської (виробничої) роботи закладу, фінансової діяльності, зміцнення матеріально-технічної бази закладу з принципів розумності та необхідності, на підставі наказу Міністерства освіти та науки України від 06.12.2010 року № 1205 «Про затвердження типових штатних нормативів загальноосвітніх навчальних закладів», наказу Міністерства освіти та науки України від 04.11.2010 року № 1055 «Про затвердження Типових штатних нормативів дошкільних навчальних закладів» видала наказ № 37 «Про приведення у відповідність штатного розпису закладу», згідно якого наказано привести у відповідність штатний розпис закладу з 01.09.2013 року згідно наказів Міністерства науки і освіти України, з чим ознайомити працівників закладу (а.с.6 т.1). Наказом директора КЗ НВК «Дитячий садок-початкова школа № 240» [PERSON] №38 «Про зміни істотних умов праці бібліотекаря закладу» від 29 травня 2013 року з 01.09.2013 року [PERSON] наказано змінити істотні умови праці, шляхом приведення до норм навантаження її ставки, яка становитиме 0,5 ставки, із пропозицією бібліотекарю [PERSON] наступних вільних посад: інструктор з фізичного виховання 0,5 ставки, вихователь дитячого садка - 1 ставка, машиніст прання білизни 1 ставка, та в разі згоди довантажити із запропонованих вакансій до навантаження 1 ставка. Ознайомити бібліотекаря [PERSON] з даним наказом під особистий підпис (а.с.6 зворот, т.1). 02 вересня 2013 року начальником відділу освіти [PERSON] затверджено штатний розпис КЗ НВК «Дитячий садок-початкова школа № 240» на 2013-2014 навчальні роки, який підписаний директором закладу [PERSON], його головним бухгалтером [PERSON] та погоджено з головою профспілкового комітету закладу [PERSON], яким передбачено навантаження на бібліотекаря за ставкою 0,5 (а.с.211 т.1). Того ж дня директором КЗ НВК «Дитячий садок-початкова школа № 240» [PERSON] видано наказ №76-к «Про навантаження бібліотекаря закладу», відповідно до якого [PERSON], бібліотекарю НВК № 240, встановлено навантаження 0,5 ставки (4 години на день, 20 годин на тиждень) з 02.09.2013 року. З даним наказом її ознайомлено під підпис 04.09.2013 року (а.с.52 т.1). Звертаючись до суду з позовом, [PERSON] послалася на відсутність змін в організації виробництва і праці в КЗ НВК «Дитячий садок-початкова школа № 240» та відсутність підстав для видання 29.05. 2013 року його директором [PERSON] наказів № 37 «Про приведення у відповідність штатного розпису закладу» і № 38 «Про зміни істотних умов праці бібліотекаря закладу», а також на порушення у звязку з цим її трудових прав та спричинення у звязку з цим моральної шкоди. У звязку з первинним зверненням її до суду за захистом порушених прав в порядку адміністративного судочинства, що судом апеляційної інстанції визнано помилковим, вона просила поновити їй строк звернення до суду, вважаючи пропущеним його з поважних причин. Перевіряючи обґрунтованість доводів позивача та наявність обґрунтованих підстав для поновлення пропущеного нею строку звернення до суду, суд виходить з наступного. Відповідно до ст.ст.256, 257 ЦК України, позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. При цьому, відповідно до ч.1 ст.261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Відповідно до ст.126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод передбачено, що кожен має право на розгляд його справи судом. Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції), в п.51 рішення у справі «Стаббінс та інші проти Сполученого Королівства» № 22083/93, 22095/93 від 22.10.1996 року, п.570 рішення у справі «ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії» від 20.09.2011 року наголошує, що позовна давність це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Застосування строків позовної давності має кілька важливих цілей, а саме: забезпечувати юридичну визначеність і остаточність, захищати потенційних відповідачів від прострочених позовів, та запобігати несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, що мали місце у далекому минулому, спираючись на докази, які вже, можливо, втратили достовірність і повноту із плином часу. Як визначено в п.39 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Устименко проти України» № 32053/13 від 29.10.2015 року «…принцип рівності сторін вимагає надання кожній стороні розумної можливості представити свою справу за таких умов, які не ставлять його у явно гірше становище порівняно з протилежною стороною», у звязку з чим «… у кожному окремому випадку суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип res judicata, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків…» (п.41 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Пономарьова проти України» № 3236/03 від 03.04.2008 року). Надаючи оцінку доводам [PERSON] щодо поважності причин пропуску нею строку, суд виходить з дійсності вказаних нею обставин первинного звернення до суду з аналогічним позовом в порядку адміністративного судочинства, що визнано помилковим, тому з метою забезпечення її права на доступ до суду, встановлення істини по справі та вирішення виниклого між сторонами спору суд приходить до переконання про можливість визнання поважними наведених позивачем причин пропуску строку звернення до суду із його поновленням та подальшим вирішенням виниклого між сторонами спору по суті в обсязі наявних доказів, у звязку з чим в застосуванні позовної давності за заявою відповідача слід відмовити. Перевіряючи обґрунтованість по суті заявлених позивачем вимог, суд виходить з наступного. За змістом ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.\~Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.\~Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.\~Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Частиною 1 статті 45 Закону України «Про загальну середню освіту» (в редакції від 04.10.2011 року, чинній на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що штатні розписи державних і комунальних загальноосвітніх навчальних закладів незалежно від підпорядкування і типів встановлюються відповідним органом управління освітою на підставі Типових штатних нормативів загальноосвітніх навчальних закладів, затверджених Міністерством освіти України. Наказом Міністерства освіти і науки України № 1055 від 04.11.2010 року, який набрав чинності з 01.01.2011 року затверджено Типові штатні нормативи дошкільних навчальних закладів, згідно яких не передбачалося наявності в дошкільних навчальних закладів посади бібліотекаря. Цим наказом передбачено збереження у штатних розписах дошкільних навчальних закладів посад, які були введені до затвердження цих Типових штатних нормативів та зобовязано керівників дошкільних навчальних закладів привести штатні розписи у відповідність з цим наказом (а.с. 70-77). Разом з тим, згідно Типових штатних нормативів загальноосвітніх навчальних закладів, затверджених наказом Міністерства освіти і науки України №1205 від 06.12.2010 року, який набрав чинності з 01.09.2012 року, передбачено введення посади бібліотекаря у школах при кількості 5-10 або 25-29 класів у розмірі 0,5 ставки, а при кількості 30 і більше класів у розмірі 1 ставки. Цим наказом на керівників закладів покладено обовязок привести штатні розписи загальноосвітніх навчальних закладів у відповідність до цього наказу (а.с. 63-69 т.1). Як вбачається із матеріалів справи, КЗ НВК «Дитячий садок-початкова школа № 240», правонаступником якого є КЗ «НВК «ДНЗ ЗОШ І ступеня № 240» Криворізької міської ради Дніпропетровської області, має 5 класів та 4 групи дітей дошкільного віку/учнів та знаходиться у безпосередньому підпорядкуванні відділу освіти виконкому Саксаганської районної у місті ради, починаючи з 01.03.2009 року (а.с. 56, 156-167, 173-179 т.1). Згідно штатних розписів КЗ НВК «Дитячий садок-початкова школа № 240» на 2009-2010 н.р., 2010-2011 н.р., 2011-2012 н.р. у штаті закладу обліковувалася посада бібліотекаря за ставкою 1, тарифікація якої здійснювалася згідно з типовими нормативами, затвердженими наказом державного комітету СРСР з народної освіти від 15.05.1991 року № 227 «Об утверджении примерного положения об учреждении Школа-детский сад и примерных штатных нормативов этого учреждения», які втратили чинність, у розмірі повної ставки в залежності від наявності в закладі 4-6 класів та груп дошкільного та ясельного віку (а.с. 7-8 т.1). З викладеного вбачається, що після введення в дію Типових штатних нормативів дошкільних навчальних закладів, затверджених наказом Міністерства освіти і науки України № 1055 від 04.11.2010 року, на виконання п.2 цього наказу посаду бібліотекаря та повне навантаження у розмірі 1 ставки директором [PERSON] в комунальному закладі було збережено. Разом з тим, набрання чинності наказом Міністерства освіти і науки України №1205 від 06.12.2010 року зумовило здійснення перегляду штатного розпису та внесення в нього змін у звязку з тим, що наявна кількість класів в КЗ НВК «Дитячий садок-початкова школа № 240» - 5 класів передбачала включення в структуру закладу посади бібліотекаря з тарифікацією ставки тільки у розмірі 0,5, а не 1 ставки. Саме на виконання наказів Міністерства освіти і науки України від 06.12.2010р. №1205 «Про затвердження типових штатних нормативів загальноосвітніх навчальних закладів» та від 04.11.2010 року №1055 «Про затвердження Типових штатних нормативів дошкільних навчальних закладів», директором комунального закладу [PERSON] 29.05.2013 року було видано накази № 37 «Про приведення у відповідність штатного розпису закладу» та №38 «Про зміни істотних умов праці бібліотекаря закладу», які й становлять предмет спору у даній справі. Відповідно до ч.3 ст.32 КЗпП України, у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці допускається зміна істотних умов праці при продовженні роботи за тією ж спеціальністю, кваліфікацією чи посадою. Про зміну істотних умов праці - систем та розмірів оплати праці, пільг, режиму роботи, встановлення або скасування неповного робочого часу, суміщення професій, зміну розрядів і найменування посад та інших - працівник повинен бути повідомлений не пізніше ніж за два місяці. Якщо колишні істотні умови праці не може бути збережено, а працівник не згоден на продовження роботи в нових умовах, то трудовий договір припиняється за\~пунктом 6 статті 36 цього Кодексу. Як розяснив Пленуму Верховного Суду України в п. 31 Постанови №9 від 06.11.1992 року «Про практику розгляду судами трудових спорів», згідно з ч.3 ст.32 КЗпП в межах спеціальності, кваліфікації і посади, обумовленої трудовим договором, зміна істотних умов праці: систем і розмірів оплати, пільг, режиму роботи, встановлення або скасування неповного робочого часу, суміщення професій, зміни розрядів і найменування посад та інших - допускається за умови, що це викликано змінами в організації виробництва і праці та що про ці зміни працівник був повідомлений не пізніше ніж за 2 місяці. Якщо при розгляді трудового спору буде встановлено, що зміна істотних умов трудового договору проведена не у зв'язку зі зміною в організації виробництва і праці на підприємстві, в установі, організації, то така зміна з урахуванням конкретних обставин може бути визнана судом неправомірною з покладенням на власника або уповноважений ним орган обов'язку поновити працівникові попередні умови праці. Враховуючи те, що станом на травень 2012 року в КЗ НВК «Дитячий садок-початкова школа № 240» обліковується тільки 5 класів та 4 групи дітей дошкільного віку, то приведення штатного розпису вказаного закладу у відповідність до вимог наказів Міністерства освіти і науки України від 06.12.2010р. №1205 «Про затвердження типових штатних нормативів загальноосвітніх навчальних закладів» та від 04.11.2010 року №1055 «Про затвердження Типових штатних нормативів дошкільних навчальних закладів» шляхом переведення посади бібліотекаря закладу з 1 ставки на 0,5 ставки, дає підстави суду стверджувати, що мала місце зміна істотних умов праці [PERSON], яка була зумовлена змінами в організації виробництва та праці, повязаними зі зменшенням кількості класів, наявність яких давала право на отримання бібліотекарем повної ставки порівняно з тією кількістю класів, що мала місце до набрання чинності вищевказаними наказами Міністерства освіти і науки України, якими у своїй діяльності керується КЗ НВК «Дитячий садок-початкова школа № 240». Отже, якщо б кількість класів у комунальному закладі була 30 і більше, то у відповідності до вимог наказів Міністерства освіти і науки України від 06.12.2010р. №1205 «Про затвердження типових штатних нормативів загальноосвітніх навчальних закладів» тарифікація посади бібліотекаря була в розмірі 1 ставки й фактично жодних змін в організації виробництва і праці не було й до штатного розпису зміни б не вносилися. Також судом встановлено, що відповідачем дотримано передбачений законом двомісячний строк повідомлення позивача про вказані зміни, що підтверджено належними і допустимими доказами, наявними в матеріалах справи, а саме: актом від 30.05.2013 року про відмову від підпису про ознайомлення з наказом № 38 «Про зміни істотних умов праці бібліотекаря закладу» від 29.05.2013 року, протоколом № 15 від 30.05.2013 року засідання профспілкового комітету (а.с.53, 197 т.1). Вказане було підтверджено й позивачем в суді. Крім того, з дотриманням вимог ст.37 КзП України відповідачем повідомлено профспілковий комітет закладу про зміни в організації виробництва і праці, що не заперечувалося допитаною в якості свідка [PERSON], яка на час виникнення спірних правовідносин займала посаду голови профспілки закладу. Також суд враховує, що позивач [PERSON] 04.09.2013 року була ознайомлена з наказом «Про навантаження бібліотекаря закладу» № 76-к від 02.09.2013 року в розмірі 0,5 ставки та підтвердила свою згоду на довантаження у розмірі до 1 ставки посадою машиніста прання білизни за ставкою у розмірі 0,5 (а.с.52 т.1). Судовим розглядом також встановлено, що відповідачем було запропоновано вільні посади для донавантаження її ставки на 0,5 у відповідності до її освітнього рівня, який є визначальним в даному випадку, у звязку з чим посилання позивача та її представника [PERSON] в частині необовязковості наявності вищої освіти у позивача як працівника дошкільного закладу є безпідставними. Крім того, судом встановлено, що накази № 37 «Про приведення у відповідність штатного розпису закладу» та № 38 «Про зміни істотних умов праці бібліотекаря закладу» видано 29 травня 2013 року директором КЗ НВК «Дитячий садок-початкова школа № 240» [PERSON] у відповідності до посадової інструкції останньої та положень статуту п. 8.3 закладу, діючого на час виникнення спірних правовідносин, за змістом яких директор закладу у межах своєї компетенції видає накази, вказівки, доручення, обовязкові для виконання працівниками закладу, затверджує штатний розклад у межах фонду заробітної плати, створеної в установленому порядку та погоджує його із засновником або уповноваженим ним органом. Контроль за приведенням штатного розпису КЗ НВК «Дитячий садок-початкова школа № 240» у відповідності до наказів Міністерства освіти і науки України від 06.12.2010р. №1205 «Про затвердження типових штатних нормативів загальноосвітніх навчальних закладів» та від 04.11.2010р. №1055 «Про затвердження Типових штатних нормативів дошкільних навчальних закладів» здійснювався відділом освіти виконкому Саксаганської районної у місті ради, у безпосередньому підпорядкуванні якого знаходиться останній, яким видано наказ № 440 від 29.08.2013 року, пунктом 2 якого зобовязано керівників закладів розробити штатні розписи з урахуванням змін з 01.09.2013 року, забезпечити погодження штатних розписів з виборним профспілковим органом первинної профспілкової організації та привести у відповідність до чинного законодавства тарифні розряди працівників закладу (а.с.79 т.1). У звязку з цим посилання позивача та її представника на рекомендаційний характер листів відділу освіти виконкому Саксаганської районної у місті ради щодо приведення штатного розпису КЗ НВК «Дитячий садок-початкова школа № 240» суд вважає необґрунтованими, оскільки обовязок керівників закладів щодо приведення штатного розпису закладів у відповідність до наказів Міністерства освіти і науки України від 06.12.2010 року №1205 «Про затвердження типових штатних нормативів загальноосвітніх навчальних закладів» та від 04.11.2010р. №1055 «Про затвердження Типових штатних нормативів дошкільних навчальних закладів», встановлено перш за все самими наказами, а також окремо виданим наказом відділу освіти виконкому Саксаганської районної у місті ради, в безпосередньому підпорядкуванні якого знаходиться КЗ НВК «Дитячий садок-початкова школа № 240». Не спростовують відповідності оспорюваних наказів вимогам діючого законодавства факт оголошення догани [PERSON] за наказом Управління освіти та науки виконкому Криворізької міської ради № 435 від 26.06.2013 року, оскільки він внесений до початку дії змін до штатного розпису 01.09.2013 року та без зазначення причин притягнення до відповідальності, у звязку з чим беззаперечного висновку про те, що догану [PERSON] було оголошено у звязку з виданням оспорюваних позивачем наказів, суд не може зробити. Таким чином, на підставі досліджених доказів, суд приходить до висновку, що оскаржувані накази є правомірними, видані відповідачем у межах здійснюваних повноважень директора, відповідають вимогам КЗпП України та зумовлені змінами в організації виробництва та праці й підстав для визнання дій відповідача щодо видання цих наказів незаконними та їх скасування не вбачає, тоді як невідповідність вказаних наказів вимогам діючого трудового законодавства та відсутність підстав для їх видання [PERSON] позивачем належними та допустимими доказами не доведена. У звязку з викладеним в задоволенні вимог в цій частині слід відмовити. Не підлягає задоволенню й похідна від першої вимога позивача про зупинення дії оскаржуваних наказів, оскільки в її задоволенні відмовлено. Відповідно до ст.237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвело до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Враховуючи те, що судом не встановлено порушення трудових прав позивача [PERSON] при виданні оспорюваних нею наказів, тому суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог для відшкодування моральної шкоди. Не вбачає підстав суд й в задоволенні вимог позивача про винесення окремої ухвали щодо звернення до правоохоронних органів про відкриття кримінального провадження, оскільки таке право може бути реалізоване особисто позивачем в порядку, передбаченому діючим кримінальним процесуальним законодавством України, тоді як підстави винесення окремої ухвали судом під час розгляду справи регламентовано ст. 262 ЦПК України. Будь-яких порушень законодавства чи недоліків в діяльності [PERSON] як директора розпису КЗ НВК «Дитячий садок-початкова школа № 240», які б визначали необхідність винесення окремої ухвали, судом не встановлено. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд враховує положення ст.141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір» в редакції станом на 01.09.2015 року чинній на час подання позовної заяви, тому вважає, що з позивача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1461,60 грн. відповідно до кількості заявлених вимог немайнового характеру, який позивачем при зверненні до суду сплачено не було.

Outcome: approved