Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-16 00:00:00

Позивач, [PERSON] звернулася до суду із позовом та просить постановити судове рішення, яким визнати за нею право власності на квартиру [ADDRESS] в порядку спадкування за законом, після смерті дядька [PERSON], померлого [INFO]. В обґрунтування своїх вимог позивач посилалась на те, що [INFO] помер її дядько [PERSON] Після його смерті відкрилася спадщина, зокрема на житлову квартиру [ADDRESS], яка належала останньому на підставі свідоцтва про право на спадщину від 05.06.2009 року. Будучи спадкоємицею п'ятої черги за законом, у встановлений законом строк [PERSON] звернулася до Жовтоводської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, в чому їй було відмовлено по причині відсутності доказів її родинних відносин з двоюрідним дядьком, а також через відсутність у неї оригіналу правовстановлюючого документу на нерухоме майно, який до теперішнього часу не зберігся в оригіналі, у зв'язку з чим позивачка змушена звернутися до суду. Сторони надали у судове засідання заяви про розгляд справи без їх участі. Позивач на задоволенні позову наполягає, відповідач проти позову не заперечує. З урахуванням поданих сторонами по справі заяв, суд вважає за можливе провести розгляд справи у їх відсутності та у відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, з'ясувавши обставини справи, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно зі ст.ст.10,11,60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог та на підставі доказів, наданих особами, які беруть участь у справі. Кожна особа повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Особа, яка бере участь у справі розпоряджається своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.1265 ЦК України у п'яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Ступень споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа. Таким чином, на підставі зазначених вище доказів судом встановлено такі фактичні обставини справи і відповідні їм правовідносини. Згідно свідоцтва про смерть серія [NUMBER] виданого відділом ДРАЦС Гагарінського районного управління юстиції у м. Севастополі 02 серпня 2011 року, [PERSON] помер [INFO] у віці 45 років в м. Севастополі (а.с.4). Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно, зокрема на квартиру [ADDRESS]. Будучи спадкоємицею п'ятої черги за законом, у встановлений законом строк вона звернулася до Жовтоводської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, в чому їй було відмовлено по причині відсутності доказів її родинних відносин з двоюрідним дядьком, а також через відсутність у неї оригіналу правовстановлюючого документу на нерухоме майно про що свідчить постанова про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 21.09.2012 року за № 3724/02-31 (а.с.6-7). Рішенням Олександрівського міськрайонного суду Кіровоградської області від 06 лютого 2013 року встановлено факт родинних відносин громадянки [PERSON] та [PERSON] (ступень споріднення двоюрідний дядько). Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, визнані встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Факт належності квартири [ADDRESS] [PERSON] підтверджується матеріалами справи, а саме: копією свідоцтва про право на спадщину за законом від 05.08.2009 року (а.с. 5); техничним паспортом виданого на його ім'я 06.08.2009 року (а.с.9-10). Згідно довідки КП «Жовтоводське МБТІ», за [PERSON] зареєстровано право приватної власності на квартиру [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого державним нотаріусом Жовтоводської державної нотаріальної контори 05.08.2009 року, Р. №. 2067, однак до теперішнього часу не зберігся в оригіналі. Таким чином, вирішити питання про видачу дубліката правовстановлюючого документу та здійснити державну реєстрацію прав на нерухоме майно, зокрема на спірну квартиру на теперішній час не є можливим, оскільки її власник [PERSON] помер. Стаття 392 ЦК України передбачає, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи вищевикладене, факт того що позивачка від спадщини не відмовилася, фактично спадщину вже прийняла, доглядає за її належним станом, та оскільки факт належності спадкового майна спадкодавцю доведений в судовому засіданні, а позивач позбавлена можливості в іншому порядку, крім судового, підтвердити своє право, суд вважає за необхідне визнати за [PERSON] право власності на житлову квартиру [ADDRESS]. На підставі викладеного та

Outcome: approved