Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Фастівського міськрайонного суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку, в якому просила визнати відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням, а саме: будинком № 23 по вул. Рибинка в с. Томашівка, Фастівського району Київської області та зобовязати відповідні державні реєстраційні органи України у Фастівському районі Київської області зняти з реєстраційного обліку за адресою: Київська область, Фастівський район, с. Томашівка, вул.. Рибинка, 23 [PERSON]. Свою позовну заяву позивач мотивувала тим, що вона є власником житлового будинку вул. Рибинка, 23 в с. Томашівка, Фастівського району Київської області на підставі договору купівлі-продажу. Після укладення даного договору попередня власниці будинку разом з іншими членами своєї сімї та всіма іншими особами, що були там реєстровані, мали виїхати з будинку та знятися з реєстраційного обліку до 01.04.2015 року. Проте, чоловік попередньої власниці будинку, [PERSON] до цього часу не знявся з реєстраційного обліку. В судове засідання позивач не зявилася, направила до суду заяву в якій просить суд розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення судом заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання повторно не зявився, повідомлявся судом вчасно та належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив. Згідно зі статтею 224 Цивільного процесуального кодексу України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Вивчивши письмові матеріали справи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до положень ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно зі ст. 60, 61 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до ст.. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Частиною 2 ст. 386 ЦК України передбачено, що власник, який має підстави передбачити можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення дій для запобігання такому порушенню. Судом встановлено, що позивач на підставі договору купівлі-продажу є власником житлового будинку по вулиці вул. Рибинка, 23 в с. Томашівка, Фастівського району Київської області. (а.с.8-9). Відповідно до Акта комісії у складі секретаря, соціального працівника та депутата Томашівської сільської ради та довідки Томашівської сільської ради, встановлено, що власником будинку по вулиці вул. Рибинка, 23 в с. Томашівка, Фастівського району Київської області є [PERSON]. В даному будинку також зареєстрований [PERSON], [INFO], який за місцем реєстрації не проживає з 06.03.2015 року, речі останнього в будинку відсутні. (а.с. 5,11). Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку (ст.72 ЖК України). Даючи юридичну оцінку доказам по справі, враховуючи те, що позивач довела належними та допустимими докази того, саме вона є власником даного житлового будинку на підставі договору купівлі-продажу, те що відповідач не користується житловим приміщення, в будинку відсутні його речі, суд вважає, що вимоги про визнання відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням, а саме: будинком № 23 по вул. Рибинка в с. Томашівка, Фастівського району Київської області, підлягає задоволенню. Позовна вимога в частині зобовязання відповідні державні реєстраційні органи України у Фастівському районі Київської області зняти з реєстраційного обліку за адресою: Київська область, Фастівський район, с. Томашівка, вул.. Рибинка, 23 [PERSON] задоволенню не підлягає, зазначена вимога є передчасною, оскільки права позивача в цій частині порушені не були, а задоволена частина позовних вимог є підставою для звернення до відповідного державного реєстраційного органу із зняттям громадянина [PERSON] із реєстраційного обліку. Враховуючи наведене, на підставі ст.ст. 317, 386, 391,405 ЦК України, ст. 72, ЖК Української РСР, та

Outcome: partial