Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-17 00:00:00

Позивач [PERSON], інтереси якого за договором у судовому засіданні представляє [PERSON], звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання недійсним заповіту [PERSON] від 12.10.2000р. який був посвідчений приватним нотаріусом [PERSON], визнання недійсною заяву [PERSON] від 13.06.2002 року, визнання права власності на спадкове майно після смерті [PERSON] - в будинку [ADDRESS] - 79/450 за [PERSON] та 79/450 за відповідачем [PERSON], визнати право власності [PERSON] в спадковому майні після смерті [PERSON] в розмірі 49/450 та зобов'язати четверту Львівську державну нотаріальну контору видати свідоцтва про право на спадщину. У судовому засіданні позивач та його представник вимоги підтримали по наведеним вище мотивам та пояснили, що у 1947 році був укладений шлюб між [PERSON] та [PERSON], від шлюбу народилось двоє дітей [PERSON] (позивач) та [PERSON] (відповідач). Будинок [ADDRESS] був збудований батьками і являвся спільним майном подружжя. 28.12.1984р. батьком [PERSON] 9/25 частин вказаного будинку було подаровано сестрі позивача [PERSON], до якої вона з часом зробила прибудову з окремим входом. [INFO] батько [PERSON] помер. Розпорядженням Личаківської районної адміністрації ЛМР №763 від 21.06.2001р. були визначені ідеальні долі між співвласниками, а саме за [PERSON] 46/100 ідеальних часток будинку, за [PERSON] 54/100 ідеальних частин та видані свідоцтва про право власності. 12.10.2000 р. мати [PERSON] склала заповіт, посвідчений приватним нотаріусом [PERSON], згідно з яким все майно, що належало їй на день смерті вона заповіла доньці [PERSON] Рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 06.05.2003р. [PERSON] була визнана недієздатною та [PERSON] був призначений опікуном. Згідно висновку судово-психіатричної експертизи від 24.03.2003р. зазначено, що в період часу, який відноситься до 12.10.2000р. [PERSON] страждала органічним ураженням головного мозку і за своїм психічним станом не могла розуміти значення своїх дій та керувати ними. За таких обставин просять позов задоволити. В підтвердження вимог покликаються на копії оскаржуваних правочинів, копію заповіту, копію акту амбулаторної судово-психіатричної експертизи, якою підтверджено мотиви позову та інші документи, які просять вважати вичерпними в обґрунтування позову. Будучи присутньою особисто у попередньому судовому засіданні, окрім останнього, відповідач [PERSON] проти позову заперечила. Мотивує тим, що на час складання заповіту [PERSON] була цілковито дієздатною, ясно і грамотно висловлювала свою думку нотаріусу. Оскільки мала слабкий зір, то заповіт їй було прочитано нотаріусом вголос, роз'яснено його зміст та порядок виконання. На час укладення обох правочинів, розуміла значення своїх дій. При підписанні заяви та заповіту мати висловила свою волю, тому підстав вважати її недієздатною на час укладення правочинів немає. В останнє судове засідання відповідач не з'явилась, про слухання справи повідомлена належним чином, про причини неявки не повідомила. Враховуючи належне повідомлення відповідача про судове засідання, згоду представника позивача та позивача на розгляд справи у відсутності відповідача [PERSON] - суд вважає можливим розгляд справи у відсутності відповідача, що відповідає вимогам ст. 169 ЦПК України. Третя особа приватний нотаріус [PERSON] в останнє засідання не з'явилась, будучи особисто присутньою у первинному судовому засіданні, висловилась про заперечення позову. Пояснила, що перед посвідченням заповіту шляхом спілкування по місцю проживання із [PERSON] переконалась у її дієздатності та наміру укласти певний правочин, розумінні наслідків такого правочину. Нотаріальні дії вчинено з дотриманням закону, порушень не допущено. В останнє судове засідання не з'явилась, враховуючи дані детальні пояснення по обставинам справи, а також наявність заяви про розгляд справи у її відсутності, суд вважає можливим постановлення рішення у відсутності третьої особи. Представник третьої особи - Четвертої Львівської державної нотаріальної контори у судове засідання не з'явився, листом до суду просить розглядати справу у відсутності представника нотконтори, враховуючи матеріали даної справи, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності представника цієї установи. Перевіривши матеріали справи, заслухавши учасників процесу, оцінивши письмові докази, враховуючи висловлення позиції сторін про надання суду усіх доказів в обґрунтування ставлення до позову, суд оцінивши такі позов задовольняє частково, виходячи з наступних мотивів. Ст. 60 ЦПК України передбачає, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Суд вважає, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, в якому встановлено, що 12.10.2000 року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу [PERSON] посвідчено оскаржуваний заповіт, із змісту якого убачається, що [PERSON] на випадок своєї смерті зробила розпорядження на користь відповідача на все належне їй майно, а саме частину будинку з господарськими будівлями з відповідною частиною земельної ділянки за адресою [ADDRESS], строковий рахунок в зберкасі, частину автомобіля /а.с.18/. Рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 06.05.2003р. [PERSON] була визнана недієздатною. /а.с. 50/ Під час розгляду даної справи призначалась амбулаторна судово-психіатрична експертиза /а.с. 21/, згідно висновку якої від 24.03.2003р. зазначено, що в період часу, який відноситься до 12.10.2000р. [PERSON] страждала органічним ураженням головного мозку і за своїм психічним станом не могла розуміти значення своїх дій та керувати ними /а.с. 22-25/. 13 червня 2002 року четвертою Львівською державною нотаріальною конторою посвідчено заяву [PERSON], якою на видачу свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя після смерті чоловіка не претендує. /а.с. 14/ Долученій до справи оригіналу медичної карти стаціонарного хворого, суд правової оцінки не дає, оскільки така в оригіналі була предметом дослідження експертами-психіатрами, якими за ухвалою суду дано висновок про стан особи на час укладення оскаржуваних правочинів. Таким висновком, що відображено у акті № 830 посмертної судово-психіатричної експертизи за участю трьох експертів, висвітлено питання погоджені із сторонами та встановлено, що [PERSON] станом на 13.06.2002р., під час падання заяви у четверту Львівську державну нотаріальну контору страждала судинною деменцією і за своїм психічним станом не могла усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Заперечення проти обґрунтованості вказаного висновку з врахуванням зауважень щодо оформлення медичної картки - не можуть спростовувати його об'єктивності. Крім того, сторона відповідачів не навела жодних переконливих мотивів, за який висновок експертизи у складі трьох фахівців, можна поставити під сумнів. Ст. 1216 ЦК України вказує, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла до інших осіб. Згідно ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. У відповідності до вимог ч. 1 ст. 1222 спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно вимог ч. 2 ст. 203 ЦК України, особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності, частиною 3 цієї статті встановлено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його волі. Недодержання цих вимог є підставою недійсності правочину. У відповідності до вимог ч. 1 ст. 225 ЦПК України, правочин, який дієздатна фізична особа вчинила у момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, може бути визнаний судом недійсним за позовом цієї особи, а в разі її смерті - за позовом інших осіб, чиї цивільні права або інтереси порушені. На підставі наведених доказів, суд приходить до висновку, що вимоги про визнання заповіту на користь відповідача та заяву від 13.06.2002р. слід визнати недійсними з мотивів встановлення обставин, що [PERSON], як сторона правочинів, за якими розпорядилась своїм майном у момент їх укладення не розуміла значення своїх дій та не могла керувати ними. Що стосується вимог про визнання права власності в спадковому майні, то такі слід відхилити, оскільки у разі недійсності заповіту спадкоємець має право звернутись до нотконтори на загальних підставах із заявою про прийняття спадщини.

Outcome: approved