Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-27 00:00:00

Позивач Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором № б/н від 02.04.2014 року та стягнення судових витрат, обґрунтувавши свої вимоги тим, що відповідно до укладеної між позивачем та відповідачем Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт від 02.04.2014 року, [PERSON] отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту у розмірі 8848,50 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Проте відповідач належним чином не виконував зобов`язання за кредитним договором, внаслідок чого утворилась заборгованість станом на 13 листопада 2019 року у сумі 20848,95 грн., що складається з заборгованості за кредитом у сумі 8294,44 грн., заборгованості за відсотками за користування кредитом у сумі 6871,44 грн., заборгованості за пенею у сумі 2992,40 грн., а також штрафу відповідно до п. 2.2 Генеральної угоди у сумі 2690,67 грн. Після уточнення позовних вимог просить стягнути з відповідача суму заборгованості станом на 05 травня 2020 року у розмірі 20426,77 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом 8294,44 грн., заборгованості по відсоткам за користування кредитом у сумі 7281,08 грн., заборгованості за пенею у сумі 4651,25 грн. У судове засідання представник позивача не з`явився, подав до суду заяву, в якій просить розглянути справу у його відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду повідомлялась належним чином, про причини неявки суду не повідомила. Представник відповідача Лещенко С.В. у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, заперечував проти стягнення з відповідача пені та штрафу. 13 березня 2020 року представником відповідача надано до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що стягнення з [PERSON] заборгованості за пенею у розмірі 2992,40 грн. та штрафу у розмірі 2690,67 грн. є неправомірним та задоволенню не підлягає, з наступних підстав. Позовна заява АТ КБ «Приватбанк» підлягає задоволенню, а саме в частині стягнення заборгованості у розмірі 15165,88 грн., у зв`язку з тим, що 02 вересня 2014 року вступив в силу ЗУ «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», статтею другою якого встановлено заборону нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року, громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилась антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам підприємцям, що провадять свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у наведеному переліку. 04 травня 2020 року представником позивача [PERSON] подано до суду відповідь на відзив, згідно з яким за Генеральною угодою про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт від 02 квітня 2014 року [PERSON] отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на кредитну картку. Розрахунок заборгованості не є первинним документом за своєю природою, а є інформаційним документом по факту обробки фактичного операційного руху грошових коштів по рахунках кредитної угоди, а також відображає стан нарахувань в певні періоди. Натомість, виписка з банківського рахунку містить інформацію про рух коштів відповідача всі проведені операції. Виписка є первинним бухгалтерським документом. З матеріалів не вбачається, а відповідачем не доведено відсутність заборгованості та, відповідно, виконання умов договору належним чином, а тому вимоги позовної заяви підлягають задоволенню. Вислухавши пояснення представника відповідача, дослідивши подані позивачем документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно з відомостями з єдиного державного реєстру підприємств та організацій України, Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» зареєстровано виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради 19.03.1992 року та у зв`язку зі зміною найменування юридичної особи проведена заміна свідоцтва про державну реєстрацію 12.02.2018 року, АТ КБ «Приватбанк» включено до Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України, що підтверджується випискою з ЄДРПОУ. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт від 02 квітня 2014 року встановлено, що між ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачем був укладений договір, згідно з умовами якого сторонами були прийняті на себе взаємні зобов`язання, а саме: відповідач отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди усіх істотних умов договору. Істотними умовами є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Судом встановлено, що кредитний договір укладений сторонами в письмовій формі, підписаний уповноваженою на це посадовою особою позивача та відповідачем [PERSON] . Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав. Згідно з ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не допускається. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав. Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає з суті кредитного договору. Відповідно до вимог ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до вимог ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти і такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. На підставі ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за Генеральною угодою про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт відповідачем, та згідно з розрахунком заборгованість за договором № б/н від 02 квітня 2014 року станом на 05 травня 2020 року у сумі 20426,77 грн., що складається з заборгованості за кредитом у сумі 8294,44 грн., заборгованості за відсотками за користування кредитом у сумі 6871,44 грн., заборгованості за пенею у сумі 2992,40 грн., а також штрафу відповідно до п. 2.2 Генеральної угоди у сумі 2690,67 грн. Проте, згідно зі ст. 2 Закону України № 1669-VІІ «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02.09.2014 року на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку де проводилась антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов`язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Згідно з ст.\~1\~Закону України\~«Про боротьбу\~із тероризмом» район проведення антитерористичної операції - це визначені керівництвом антитерористичної операції ділянки місцевості або акваторії, транспортні засоби, будівлі, споруди, приміщення та території чи акваторії, що прилягають до них і в межах яких проводиться зазначена операція. Згідно з наказом керівника Антитерористичного центру при СБУ від 07 жовтня 2014 року №33/6/а «Про визначення районів проведення антитерористичної операції та термінів її проведення» районами проведення АТО визначені всі населені пункти Донецької та Луганської області (без виключень). Національний банк України своїми листами від 13 жовтня 2014 року № 47-411/58939 та від 05 листопада 2014 року № 18-112/64483 наголошував банкам України про неухильне дотримання вимог Закону України № 1669-VІІ «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02 вересня 2014 року щодо ненарахування пені та штрафів за договорами кредиту під час антитерористичної операції. Як проголошено в ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи. Згідно зі ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Як вбачається з розрахунку заборгованості, доданого до позовної заяви, позивач просив стягнути з відповідача пеню та штраф, нараховані, зокрема, у період з 14.04.2014 року станом на 05.05.2020 року, тобто в період дії ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції». Згідно з матеріалами справи, відповідач зареєстрована та постійно проживає в сел. Черкаське Слов`янського району Донецької області. Отже, враховуючи те, що відповідач є громадянином України, який зареєстрований та постійно проживає в населеному пункті, де проводилась антитерористична операція, на підставі ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», штрафні санкції за укладеним ним кредитним договором за період з 14.04.2014 року по 05.05.2020 року нараховувати заборонено, а тому позов банку в частині стягнення пені в розмірі 4651,25 за вказаний період є необґрунтованим та в задоволенні цієї частини позову слід відмовити. Таким чином з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума заборгованості за кредитним договором № б/н від 02.04.2014 року станом на 05.05.2020 року у розмірі 15775,52 грн., яка складається з наступного: - 8294,44 грн.\~заборгованість за кредитом; - 7481,08 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом. Таким чином суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за Кредитом в сумі 15775,52 грн., задовольнивши частково позовні вимоги. При цьому суд виходить з вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України, відповідно до яких цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, і кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідач в судове засідання не з`явився, не скористався своїми процесуальними правами сторони в процесі і не надав належних доказів, які спростовують доводи позивача. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог позивача про стягнення заборгованості з відповідача у розмірі 15775,52 грн. З цих задоволених вимог підлягає сплаті судовий збір у сумі 1590,49 грн., який підлягає відшкодуванню позивачу за рахунок відповідача і тому з відповідача слід стягнути на користь позивача АТ КБ «ПриватБанк» витрати по сплаті ним судового збору, у зазначеному розмірі.

Outcome: partial