Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-15 00:00:00

Позивач, [PERSON], предявив до суду позов до відповідача, Семенівської міської ради Чернігівської області, в якому позивач просить: «визнати за ним, [PERSON], [INFO], право власності на земельну ділянку, що знаходиться на території колишньої Погорільської сільської ради Семенівського району Чернігівської області, яка належала померлому 24 грудня 2017 року дідові, [PERSON] на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серії І-ЧН № 014098 надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,33 га, який зареєстровано в книзі реєстрації за № 98 від 22.11.2001 року». В обґрунтування своїх позовних вимог позивач у позовній заяві зазначив про те, що він є спадкоємцем за законом після діда, [PERSON], який помер 24 грудня 2017 року. Після смерті діда залишилось спадкове майно, яке складається із земельної ділянки, площею 3,33 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території колишньої Погорільської сільської ради, та належала покійному діду на підставі Державного акта на право приватної власності на землю. Після смерті діда з питання оформлення спадкових прав він звернувся до Семенівської районної державної нотаріальної контори, але нотаріус повідомила йому, що на земельну ділянку, розташовану на території Погорільської сільської ради, яка належала померлому [PERSON] на підставі Державного акта на право приватної власності на землю надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва отримати свідоцтво про право на спадщину не вбачається можливим, оскільки Державний акт втрачено. Відповідно інформації отриманої у відділ Держгеокадастру у Семенівському районі Чернігівської області покійному [PERSON] було видано Державний акт на право приватної власності на землю серії І-ЧН № 014098 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, який зареєстровано в книзі реєстрації за № 98 від 22 листопада 2001 року і який втрачено. Саме втрата Державного акта на право власності на землю позбавляє його можливості оформити земельну ділянку у спадщину через нотаріуса. Відповідно інформації отриманої у відділі у Семенівському районі Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області взамін втраченого Державного акта дублікат видати не вбачається можливим. Втрата Державного акта на право приватної власності на землю позбавляє його можливості оформити спадкові права через нотаріуса, які можливо визнати тільки в судовому порядку. Інших спадкоємців після смерті діда немає. Ухвалою судді від 01 листопада 2018 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито загальне позовне провадження у даній справі та призначено підготовче судове засідання на 16 листопада 2018 року. Позивач [PERSON] у підготовче судове засідання не зявився, належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, до суду надав письмову заяву, згідно даних якої він не має можливості прибути до суду, просить судовий розгляд справи провести без його участі протягом всіх судових засідань, позовні вимоги підтверджує та просить задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача, Семенівської міської ради Чернігівської області, Семенівський міський голова Чернігівської області [PERSON] у підготовче судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, надав до суду письмову заяву, згідно даних якої просить розглянути справу без участі представника Семенівської міської ради, позовні вимоги Семенівська міська рада Чернігівської області визнає повністю. Представник третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області, у підготовче судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Семенівської районної державної нотаріальної контори Чернігівської області, [PERSON] в судове засідання не зявилась, будучи належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, надала до суду письмову заяву, у якій просить суд розглянути справу без участі представника Семенівської районної державної нотаріальної контори на розсуд суду, та надала інформаційні довідки зі Спадкового реєстру, згідно даних якого інформація про спадкову справу після померлого 24 грудня 2017 року [PERSON] видані на її підставі свідоцтва про право на спадщину відсутня. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, розглянувши справу у відповідності до ч. 3 ст. 200 Цивільного процесуального кодексу України вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Ч. 4 ст. 200 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що ухвалення в підготовчому судовому засіданні рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтею 206 цього Кодексу. Відповідно до\~ч.\~4\~ст.\~206\~Цивільного процесуального\~кодексу України\~відповідач може\~визнати позов\~на будь-якій\~стадії провадження\~у справі,\~зазначивши про\~це в\~заяві по\~суті або\~в окремій\~письмовій заяві.\~У разі\~визнання відповідачем\~позову суд\~за наявності\~для того\~законних підстав\~ухвалює рішення\~про задоволення\~позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. У справі встановлено, що позивач [PERSON] є спадкоємцем за законом після діда, [PERSON], який помер 24 грудня 2017 року. Після смерті діда залишилось спадкове майно, яке складається із земельної ділянки, площею 3,33 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території колишньої Погорільської сільської ради Семенівського району Чернігівської області (на даний час територія Семенівської міської ради Чернігівської області), та належала покійному діду на підставі Державного акта на право приватної власності на землю. Після смерті діда з питання оформлення спадкових прав позивач звернувся до Семенівської районної державної нотаріальної контори Чернігівської області, але нотаріус повідомила позивачу, що на вищевказану земельну ділянку, яка належала померлому [PERSON] на підставі Державного акта на право приватної власності на землю надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва отримати свідоцтво про право на спадщину не вбачається можливим, оскільки Державний акт втрачено. Відповідно інформації отриманої у відділ Держгеокадастру у Семенівському районі Чернігівської області покійному [PERSON] було видано Державний акт на право приватної власності на землю серії І-ЧН № 014098 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, який зареєстровано в книзі реєстрації за № 98 від 22 листопада 2001 року і який втрачено. Саме втрата Державного акта на право власності на землю позбавляє позивача можливості оформити земельну ділянку у спадщину через нотаріуса. Відповідно інформації отриманої у відділі у Семенівському районі Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області взамін втраченого Державного акта дублікат видати не вбачається можливим. Втрата Державного акта на право приватної власності на землю позбавляє позивача можливості оформити спадкові права через нотаріуса, які можливо визнати тільки в судовому порядку. Інших спадкоємців після смерті діда немає. Згідно ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 Цивільного кодексу України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з частиною першою\~статті 1225 Цивільного кодексу України\~право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення. Частиною першою\~статті 131 Земельного кодексу України\~передбачено, що громадяни та юридичні особи України, а також територіальні громади та держава мають право набути у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільного-правових угод. На підставі ст. 328 Цивільного кодексу України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону, або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Визнання права власності передбачене ст. 392 Цивільного кодексу України. Позивач не має іншої можливості, ніж через суд, визнати право власності на земельну ділянку. Оскільки визнання відповідачем позову у даному випадку не суперечить закону, тому що позивач [PERSON] є спадкоємцем за законом після померлого [PERSON], та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд приходить до висновку про прийняття визнання позову відповідачем та про винесення рішення по суті справи у підготовчому судовому засіданні. Виходячи з викладеного, позовні вимоги позивача підлягають повному задоволенню.

Outcome: approved