Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-06 00:00:00

позивач [PERSON] у вересні 2019 року звернулася до суду із вказаним позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений 12 березня 2013 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві між [PERSON] та [PERSON] , актовий запис № 264, посилаючись на те, що сімейне життя з відповідачем не склалося і шлюбні відносини між ними фактично припинені, спільного господарства та сімейного бюджету не ведуть. З травня 2018 року сторони проживають окремо. Збереження шлюбу вважає неможливим. Від шлюбу у сторін [INFO] народився син [PERSON] . Окрім того, позивач просить суд визнати спільним майном подружжя сторін грошові кошти, у розмірі 34 500,00 грн, які містяться на рахунку, відкритому на ім`я відповідача, та визнати за позивачем право власності на 1/ 2 депозитного вкладу, тобто на грошові кошти у сумі 17 250,00 грн, оскільки вказані грошові кошти були набуті під час спільного подружнього життя сторін. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 21 вересня 2018 року відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче засідання. Позивач та її представник у підготовчомусудовому засіданні позов підтримали та просили його задовольнити у повному обсязі. Відповідач у підготовчому судовому засіданні позов визнав. Представник третьої особи у підготовчесудове засідання не з`явився, про час та місце повідомлявся належним чином, причини неявки не повідомив. Згідно з ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, а також з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та поділ майна, а також враховуючи інші обставини життя подружжя, суд вважає, що позов належить задовольнити з наступних підстав. Згідно свідоцтва про шлюб 12 березня 2013 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 264 (а.с.15). Від шлюбу у сторін у них [INFO] народився син [PERSON] (а.с.14). Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом встановлено, що між сторонами у справі склалися негативні стосунки, оскільки сторони між собою не знаходять порозуміння, втратили один до одного почуття поваги та кохання, внаслідок чого вже тривалий час між подружжям не підтримуються сімейно-шлюбні стосунки, сторони не ведуть спільного господарства, проживають окремо, наміру зберігати сім`ю не мають, а відтак збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача. Окрім того судом встановлено, що під час шлюбу сторін 24.10.2017 у Акціонерному товаристві «ПриватБанк» згідно договору № SAMDNWFD0071742482701 на особистий рахунок відповідача [PERSON] був зарахований грошовий вклад № [NUMBER] у розмірі 34 500,00 грн, що підтверджується вказаним договором (а.с.57-58). Згідно ч. 1 ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Відповідно до ч. 1 ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Частиною 1 ст. 70 СК України передбачено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Згідно ч. 1 ст. 71 СК України, майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. На підставі вищенаведеного та з урахуванням того, що визнання позову про розірвання шлюбу та поділ майна відповідачем не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає правильним позов задовольнити у повному обсязі. На підставі ст. 133, 141, 142 ЦПК України суд вважає необхідним повернути позивачу 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 704,80 грн, та стягнути з відповідача на користь позивача 50 відсотків судового збору у розмірі 704,80 грн. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved