overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-21 00:00:00

Позивач [PERSON] у серпні 2019р. звернувся до суду з позовом до відповідача ТОВ «УПРАВ-ДОМ», в якому просить зобов`язати відповідача здійснити перерахунок сплачених нею коштів згідно з тарифом, затвердженим умовами договору від 30.11.2011, починаючи з 01.04.2015 по 31.07.2019, та виставляти законні рахунки за надані житлово- комунальні послуги починаючи з 01.08.2019 і надалі за ціною3,50грн. за 1 кв.м., що передбачені п.3 договору та стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-17 00:00:00

Позивач [PERSON] у серпні 2019 року звернувся до суду із позовною заявою до відповідачки [PERSON] про розірвання шлюбу (а.с. 1). В обґрунтування своїх позовних вимог вказав, що з відповідачкою перебуває у шлюбі з 09 серпня 2008 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . Протягом останніх місяців сімейне життя між подружжям поступово погіршувалося, що в результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. На даний час ведення спільного господарства та сумісне проживання припинено. Оскільки нормальні стосунки між подружжям неможливі, прохає розірвати шлюб. Ухвалою від 04 вересня 2019 року позов залишено без руху, позивачу надано строк для виправлення недоліків (а.с. 8). Ухвалою від 22 жовтня 2019 року у справі відкрито провадження, підготовче судове засідання призначено на 29 січня 2020 року (а.с. 14). У судовому засіданні позивач позов підтримав, прохав задовольнити. Пояснення надав аналогічні тексту позовної заяви. Відповідачка в судовому засіданні позов визнала та не заперечувала проти його задоволення. Вислухавши пояснення сторін, перевіривши фактичні обставини справи письмовими доказами у наданих ними межах, суд вважає за можливе задовольнити позов, виходячи з наступного. У судовому засіданні встановлено, що сторони 09серпня 2008 року уклали шлюб у Ленінському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 439 (а.с. 11). Від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] (а.с. 4), яка мешкає разом із відповідачкою. На даний час сторони не підтримують сімейно-шлюбних відносин. Майнового спору не мають. Згідно з вимогами ст. 112 СК України, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Відповідно до вимог ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу відновити своє дошлюбне прізвище. Суд, перевіривши фактичні обставини справи письмовими доказами, дійшов висновку про те, що подальше подружнє життя суперечитиме інтересам позивачки, а збереження сім`ї є неможливим. З урахуванням викладеного, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі. Після розірвання шлюбунеповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] , яка мешкає з позивачкою, залишити мешкати разом із нею. Після розірвання шлюбу відновити дошлюбне прізвище позивачки не відновлювати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-04 00:00:00

Позивач [PERSON] у серпні 2020 року звернувся до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що вона з відповідачем з 11.07.2015 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, від зазначеного шлюбу з відповідачем мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність порозуміння та різних поглядів на шлюб та сім`ю. Спільне господарство не ведеться, разом не проживають тривалий час. Вважає, що подальше збереження їх шлюбу є неможливим, недоцільним та суперечить їх інтересам. Ухвалою суду від 26.08.2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, яку постановлено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачем 23.10.2020 року до суду було направлено заяву, якою останній не заперечує проти розірвання шлюбу. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити рішення. Судом встановлено, що сторони 11 липня 2015 року зареєстрували шлюбу, Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 818 (а.с. 5). Від даного шлюбу у подружжя є неповнолітня донька [PERSON] , [INFO] (а.с. 6 - копія свідоцтва про народження). Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу жінки та чоловіка не допускається. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Аналізуючи та оцінюючи всі вищевикладені обставини у їх сукупності, суд дійшов висновку, що шлюб підлягає розірванню, так як сторони мають різні інтереси та погляди на життя, шлюбні відносини існують лише формально, сімейно-шлюбні стосунки сторін розпались і поновлені бути не можуть, тому шлюб повинен бути розірваний. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-04 00:00:00

Позивач [PERSON] у серпні 2020 року звернулась до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що він з відповідачем з 23.09.2001 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, від зазначеного шлюбу з відповідачем мають неповнолітніх синів: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність порозуміння та різних поглядів на шлюб та сім`ю. Спільне господарство не ведеться, проживають за різними адресами. Вважає, що подальше збереження їх шлюбу є неможливим, недоцільним та суперечить їх інтересам. Ухвалою суду від 26.08.2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, яку постановлено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, у зв`язку з неподанням відповідачем відзиву, та відсутністю заперечень позивача щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням п. 3, п. 4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України. Судом встановлено, що сторони 23 вересня 2001 року зареєстрували шлюбу, Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з Державним центром розвитку сім`ї, актовий запис № 1959 (а.с.4). Від даного шлюбу у подружжя є неповнолітні діти: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с. 12, 13 - копія свідоцтва про народження). Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу жінки та чоловіка не допускається. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Аналізуючи та оцінюючи всі вищевикладені обставини у їх сукупності, суд дійшов висновку, що шлюб підлягає розірванню, так як сторони мають різні інтереси та погляди на життя, шлюбні відносини існують лише формально, сімейно-шлюбні стосунки сторін розпались і поновлені бути не можуть, тому шлюб повинен бути розірваний. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-08 00:00:00

Позивач [PERSON] у серпні 2020 року звернулась до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що вона з відповідачем з 09.03.2013 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, від зазначеного шлюбу дітей не мають. Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність порозуміння та різних поглядів на шлюб та сім`ю. Спільне господарство не ведеться. Вважає, що подальше збереження їх шлюбу є неможливим, недоцільним та суперечить їх інтересам. Ухвалою суду від 31.08.2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, яку постановлено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, у зв`язку з неподанням відповідачем відзиву, та відсутністю заперечень позивача щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням п. 3, п. 4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України. Судом встановлено, що сторони 09.03.2013 року зареєстрували шлюбу, Відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 242 (а.с. 2). Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу жінки та чоловіка не допускається. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Аналізуючи та оцінюючи всі вищевикладені обставини у їх сукупності, суд дійшов висновку, що шлюб підлягає розірванню, так як сторони мають різні інтереси та погляди на життя, шлюбні відносини існують лише формально, сімейно-шлюбні стосунки сторін розпались і поновлені бути не можуть, тому шлюб повинен бути розірваний. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-08 00:00:00

Позивач [PERSON] у серпні 2020 року звернулась до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що вона з відповідачем з 17.02.2007 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, від зазначеного шлюбу з відповідачем мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність порозуміння та різних поглядів на шлюб та сім`ю. Спільне господарство не ведеться. Вважає, що подальше збереження їх шлюбу є неможливим, недоцільним та суперечить їх інтересам. Ухвалою суду від 01.09.2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, яку постановлено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, у зв`язку з неподанням відповідачем відзиву, та відсутністю заперечень позивача щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням п. 3, п. 4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України. Судом встановлено, що сторони 17.02.2007 року зареєстрували шлюбу, Виконавчим комітетом Вересівської сільської ради Житомирського району Житомирської області, актовий запис № 1 (а.с. 3). Від даного шлюбу у подружжя є неповнолітня донька [PERSON] , [INFO] (а.с. 4 - копія свідоцтва про народження). Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу жінки та чоловіка не допускається. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Аналізуючи та оцінюючи всі вищевикладені обставини у їх сукупності, суд дійшов висновку, що шлюб підлягає розірванню, так як сторони мають різні інтереси та погляди на життя, шлюбні відносини існують лише формально, сімейно-шлюбні стосунки сторін розпались і поновлені бути не можуть, тому шлюб повинен бути розірваний. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-21 00:00:00

Позивач [PERSON] у серпні 2020 року звернулась до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що вони з відповідачем з 23.11.2012 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, від зазначеного шлюбу з відповідачем мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність порозуміння та різних поглядів на шлюб та сім`ю. Спільне господарство не ведеться, разом не проживають з лютого 2020 року. Вважає, що подальше збереження їх шлюбу є неможливим, недоцільним та суперечить їх інтересам. Ухвалою суду від 21.08.2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, яку постановлено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, у зв`язку з неподанням відповідачем відзиву, та відсутністю заперечень позивача щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням п. 3, п. 4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України. Судом встановлено, що сторони 23.11.2012 року зареєстрували шлюбу, Відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 1469 (а.с. 19). Від даного шлюбу у подружжя є малолітній син [PERSON] , [INFO] (а.с. 14 - копія свідоцтва про народження). Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу жінки та чоловіка не допускається. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Аналізуючи та оцінюючи всі вищевикладені обставини у їх сукупності, суд дійшов висновку, що шлюб підлягає розірванню, так як сторони мають різні інтереси та погляди на життя, шлюбні відносини існують лише формально, сімейно-шлюбні стосунки сторін розпались і поновлені бути не можуть, тому шлюб повинен бути розірваний. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-25 00:00:00

Позивач [PERSON] у січні 2014 р. звернулась до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що перебуває у шлюбі з відповідачем. Від спільного подружнього життя мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. На сьогоднішній день вони спільно не проживають на утримання дочки відповідач матеріальної допомоги не надає. Просила стягувати з відповідача аліменти на утримання дочки у розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку, але не менш 30 % прожиткового мінімуму для відповідного віку дитини, щомісячно, до повноліття дитини. В судове засідання позивач та відповідач не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Від них надійшли заяви, в яких вони прохають розглянути справу у їх відсутність, позивач позов підтримує, відповідач позов визнає. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони по справі перебувають у шлюбі. Від спільного подружнього життя мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. На сьогоднішній день на утримання сина, який проживає з позивачкою, відповідач матеріальної допомоги не надає, чим порушує вимогу ст. 180 Сімейного кодексу України, яка зазначає, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення їм повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-26 00:00:00

Позивач [PERSON] у січні 2014 р. звернулась до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що перебуває у шлюбі з відповідачем. Від спільного подружнього життя мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. На сьогоднішній день вони спільно не проживають на утримання дочки відповідач матеріальної допомоги не надає. Просила стягувати з відповідача аліменти на утримання дочки у розмірі 1/3 частини зі всіх видів заробітку, але не менш 30 % прожиткового мінімуму для відповідного віку дитини, щомісячно, до повноліття дитини. В судове засідання позивач та відповідач не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Від них надійшли заяви, в яких вони прохають розглянути справу у їх відсутність, позивач позов підтримує, відповідач позов визнає. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони по справі перебувають у шлюбі. Від спільного подружнього життя мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. На сьогоднішній день на утримання дочки, яка проживає з позивачкою, відповідач матеріальної допомоги не надає, чим порушує вимогу ст. 180 сімейного кодексу України, яка зазначає, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення їм повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-16 00:00:00

Позивач [PERSON] у січні 2014 р. звернулась до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що перебуває у шлюбі з відповідачем. Від спільного подружнього життя мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. На сьогоднішній день вони спільно не проживають та на утримання дочки відповідач матеріальної допомоги не надає. Просила стягувати з відповідача аліменти на утримання дочки у розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку, щомісячно, до повноліття дитини. В судове засідання позивач та відповідач не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Від позивача надійшла заява, в якій вона прохає розглянути справу у її відсутність, позов підтримує, відповідач поважність причини неявки не повідомив. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони по справі перебувають у шлюбі. Від спільного подружнього життя мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. На сьогоднішній день сторони спільно не проживають та на утримання дочки, яка проживає з позивачкою, відповідач матеріальної допомоги не надає, чим порушує вимогу ст. 180 сімейного кодексу України, яка зазначає, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення їм повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-19 00:00:00

Позивач [PERSON] у січні 2014 р. звернулась до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що перебуває у шлюбі з відповідачем. Від спільного подружнього життя мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. На сьогоднішній день вони спільно не проживають та на утримання дочки відповідач матеріальної допомоги не надає. Просила стягувати з відповідача аліменти на утримання дочки у розмірі 30 % зі всіх видів заробітку, але не менш 30 % прожиткового мінімуму для відповідного віку дитини, щомісячно, до повноліття дитини. В судовому засіданні позивач позов підтримала із зазначених у ньому підстав; відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, від нього надійшла заява, в якій він прохає розглянути справу у його відсутність, згоден на стягнення аліментів у розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони по справі перебувають у шлюбі. Від спільного подружнього життя мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. На сьогоднішній день сторони спільно не проживають та на утримання дочки, яка проживає з позивачкою, відповідач матеріальної допомоги не надає, чим порушує вимогу ст. 180 сімейного кодексу України, яка зазначає, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення їм повноліття. З увагою на матеріальне становище сторін, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. З відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти в розмірі 1/4 частини зі всіх видів його заробітку (доходу), щомісяця.

Outcome: partial