Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-12 00:00:00

Позивач [PERSON] (транспортне) страхове бюро України (далі МТСБУ) звернулося до суду з позовом до [PERSON] в якому просить стягнути з відповідача грошові кошти в розмірі понесених витрат в сумі 8212,61 грн., та судові витрати в розмірі 1378 грн. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що 16.12.2012 р. о 09 год. 30 хв. в м. Харкові [PERSON] керуючи автомобілем ВАЗ, державний номер [NUMBER] допустив зіткнення з автомобілем «VOLKSWAGEN», державний номер [NUMBER], під керування водія [PERSON] На дату скоєння дорожньо-транспортної пригоди (далі ДТП) відповідач [PERSON] не мав чинного договору обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Вина відповідача у скоєнні ДТП підтверджується постановою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 15.11.2012 року. В результаті зазначеної ДТП був пошкоджений автомобіль «VOLKSWAGEN», державний номер [NUMBER], що належить [PERSON] Розмір завданих збитків згідно звіту № 110/13 від 29.03.2013 року за пошкоджений транспортний засіб складає 9246,01 грн. Зазначена шкода особисто винуватцем ДТП не була відшкодована потерпілій особі. Власник пошкодженого автомобіля з метою отримання відшкодування звернувся до МТСБУ з відповідною заявою до якої було додано копію полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АВ/5178702. Договірних зобовязань між МТСБУ, потерпілою особою та відповідачем не виникало. В звязку з настанням події, передбаченої п.п. «а» п. 41.1 ст. 41 «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закон) МТСБУ 21.05.2013 року здійснило виплату відшкодування потерпілій особі в розмірі 7705,01 грн. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, не заперечувала проти ухвалення у справі заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час, день та місце розгляду справи повідомлений належним чином, шляхом розміщення оголошення в засобах масової інформації у газеті Слобідський край № 96 від 11 серпня 2016 року, про причину неявки суду не повідомив (а.с. 55). Зі згоди представника позивача, суд вважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи, за відсутності сторін на підставі наявних в матеріалах справи доказів, та ухвалити у справі заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 16.10.2012 року о 09 год. 30 хв. відповідач [PERSON] керуючи автомобілем ВАЗ 21154, державний номер [NUMBER], по вул. Польовій, виїхав на перехрестя з пр. Московським, не виконав вимоги дорожнього знаку 2.1 (Дати дорогу), внаслідок чого сталося зіткнення з автомобілем «VOLKSWAGEN», державний номер [NUMBER] під керуванням водія [PERSON], автомобілі було пошкоджено, завдано матеріальні збитки. Постановою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 15.11.2012 водія [PERSON] було притягнуто до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу (а.с. 7). Відповідно до звіту № 110/13 про оцінку вартості майнової шкоди, завданої власнику КТЗ від 30.03.2013 року розмір матеріального збитку завданий власникові автомобіля «VOLKSWAGEN», державний номер [NUMBER] в результаті його пошкодження при ДТП складає 9246,01 грн. (а.с. 7). З полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АВ/5178702 від 17.04.2012 року вбачається, що цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована на період з 19.04.2012 року по 18.04.2013 року та з розміром франшизи 1000 грн. (а.с. 19). На момент ДТП [PERSON] не мав діючого договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відповідно до ч. 2 ст. 39.1 Закону МТСБУ є непідприємницькою (неприбутковою) організацією і здійснює свою діяльність відповідно до цього Закону, законодавства України та свого Статуту. Згідно ст. 39.2.1 основним завданням МСТБУ є здійснення виплат із централізованих страхових резервних фондів компенсацій та відшкодувань на умовах, передбачених цим Законом. Відповідно до ст. 41 Закону МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. На підставі заяви [PERSON] від 24.12.2012 року та відповідно до наказу МТСБУ № 1314 від 21.05.2013 року, МТСБУ відшкодована шкода, заподіяна [PERSON] в наслідок ДТП у розмірі 7705,01 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 1/1-19558 від 21.05.2013 року (а.с. 6, 22, 25). Згідно\~ст. 38.2.1 Закону МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону. Стаття 27 Закону України Про страхування передбачає, що до страховика, який здійснив виплату страхового відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Відповідно до вимог ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану винною особою, має право зворотної вимоги до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Згідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як по зверненню фізичної чи юридичної особи, в межах заявлених ними вимог на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у розгляді справи. У відповідності до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно вимог\~ст. 79 ЦПК України\~до витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать витрати за проведення судових експертиз. Як вбачається зі змісту позовної заяви позивачем зазначено, що на проведення оцінки вартості майнової шкоди, завданої власнику транспортного засобу та збір документів по справі, позивачем було сплачено 507,60 грн., однак в розумінні ст. 79 ЦПК України понесені позивачем витрати не відноситься до витрат за проведення судових експертиз. Окрім того, на підтвердження зазначених витрат позивачем до матеріалів справи доказів надано не було.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача грошових коштів в розмірі понесених витрат підлягають частковому задоволенню у розмірі 7705,01 грн. Питання про стягнення судових витрат, суд вирішує відповідно до ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: partial