Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-06 00:00:00

Позивач в грудні 2019 року звернулась до суду з позовом до [PERSON] про зміну способу стягнення аліментів на утримання дитини. В обґрунтування вказує, що 17.12.2016 року сторони уклали шлюб. Від даного шлюбу подружжя маємалолітню доньку: [PERSON] , [INFO] . Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 03.07.2018 року, шлюб між сторонами було розірвано. Позивач зазначає, щосудовим наказом Шевченківського районного суду м. Київ від 05.12.2017 року по справі 761/43955/17 зобов`язано стягувати аліменти з відповідача 25% від всіх доходів до досягнення дитиною повноліття. Відповідач з 01.01.19 сплачує дитині 861 грн на місяць, цих коштів недостатньо для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку дитини. Відповідач ухиляється від свого обов`язку щодо утримання дитини, з моменту звільнення з ПРАТ Київстар 07.09.18 року з посади інженер - програміста витрати відповідача в 4 рази більші ніж отриманий офіційний дохід за 01.10.18-01.10.19, тому є підстави вважати про інші джерела доходу, змогу заробляти та належно утримувати доньку. Відповідач є - фізично здоровий, працездатний, на утриманні інших дітей окрім спільної дитини [PERSON] не має, має вищу освіту, за фахом інженер-програміст, має власне помешкання, за оренду не платить, непрацездатних батьків на утриманні не має. Відповідач офіційно працює по теперішній час у ТОВ «Іннотехсофт» офіс-менеджером секретарем з окладом 4300 грн, але позивач має підстави вважати, що це не дійсна посада, не дійсний рівень отриманого доходу чи не єдине місце роботи. Позивач вказує, що попереднє місце роботи відповідача ПРАТ «Київстар», звідки він звільнився за власним бажанням з посади інженера-програміста з окладу 29965 грн (419522грн\\14місяців ) на місяць з премією 100 000 грн на півроку. Відповідач з листопада 2018 по лютий 2019 надавав послуги написання сайтів ФОП [PERSON] на мінімальну заробітну плату 4000 грн в місяць за цивільно-правовим договором багаторазово. В подальшому [PERSON] влаштував відповідача з 29.01.2019 в ТОВ «Іннотехсофт» по документах - «офіс-менеджером» - фіктивно, а реально відповідач працює «програмістом». Вакансії у ТОВ «Іннотехсофт», що у відкритому доступі в мережі інтернет мають рівень заробітної плати від 17000 грн до 65 000 грн за посаду. Відповідач з 01.11.2018 р. по 01.10.2019 р. отримав відомий позивачу сукупний дохід 36627 грн, а витрати з 01.11.2018 р. по 01.10.2019 р. склали 155 709 грн. і перевищили дохід у 4,3 рази. Позивач зазначає, що витрати відповідача зроблені тоді, коли були накладені арешти на майно та кошти в банках з 17.09.18 за несплату аліментів понад 6 місяців. Середньомісячний дохід відповідача дорівнює не менше 14155 грн. Найбільше відповідач витратив 26 224 грн у липні 2019 року за період 01.11.18-01.10.19, тому вважає, що його середньомісячний дохід коливається близько зазначеної суми 26224 грн на місяць, та не менше 14 147 грн, що цілком прийнятно для сплати аліментів у розмірі 7000 грн. Позивач вказує, що вік доньки 2 роки 5 місяців, на даний вік припадає максимальний швидкий темп росту, що потребує купівлі кожного сезону нового одягу, взуття, коштовного лікування та дитячого харчування. Середньомісячні втрати на утримання доньки [PERSON] становлять 7000 грн складаються з наступного:1 )Харчі 1900 грн.; 2) Одяг взуття текстиль 400 грн.; 3) Здоров`я 250 грн.; 4) Предмети гігієни 200 грн.; 5) Розвиток 250 грн.; 6) оренда помешкання 4000 грн (половина вартості у розрахунку частини, що припадає на дитину) повна оренда квартири з комунальними послугами 10000 грн.) 7) Послуги інше. Позивач зазначає, що проживає разом з дитиною в орендованій квартирі за адресою [ADDRESS] , власного помешкання не має на підконтрольній території України, власного бізнесу не має, доходу не має, знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до трьох років винаймає помешкання довгостроково для себе та дитини. 15.06.2017 сім`ю було поставлено на облік у Оболонському районному центрі соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді м. Києва, як така що перебуває у складних життєвих обставинах, оскільки відповідач не забезпечує утримання дитини, не виховує доньку. З відповідачем проведені консультації співробітниками служби. Але вони не вплинули на відповідача. Підсумовуючи вищевикладене позивач просить суд, стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання малолітньої дитини, [PERSON] , [INFO] , в розмірі 7000 грн., щомісячно, починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною 18 років. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 21.06.2019 року було відкрито спрощене провадження. 18.02.2020 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву. В своєму відзиві [PERSON] зазначає, що зміна способу стягнення аліментів допускається виключно у випадку зміни розміру аліментів, а не як окремий спосіб захисту цивільних прав. Єдиними передбаченими законом підставами для зміни розміру аліментів є: зміна матеріального стану, зміна сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я платника або одержувача аліментів. Позивач не надає жодних доказів, що з часу видачі судового наказу Шевченківського районного суду міста Києва від 05.12.2017 року у справі №761/43842/17, якось покращився матеріальний стан [PERSON] чи погіршився матеріальний стан позивача. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що [PERSON] на праві власності належить 1/4 частка квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується інформаційною довідкою № 184006446 від 08.10.2019 року, поданою позивачем разом із позовною заявою. Як вбачається з даної інформаційної довідки право власності відповідача на 1/4 частку квартири виникло на підставі свідоцтва про право власності від 16.11.2006 року, тобто дане нерухоме майно належало відповідачу ще на час видачі судового наказу про стягнення аліментів, а тому з 05.12.2017 року його матеріальний стан в бік покращення не змінився. Напроти, у зв`язку з численними скаргами позивача до ПрАТ «Київстар» на заборгованість по сплаті аліментів, яка утворилася в період розгляду судом справ про стягнення аліментів, відповідачу довелось звільнитися з високооплачуваної роботи та він був вимушений влаштуватися хоч на якусь роботу, навіть низько оплачувану, щоб мати змогу платити аліменти та погашати заборгованість. Відповідач зазначає, що на сьогоднішній день він працює на посаді офіс-адміністратора в ТОВ «Іннотехсофт» з посадовим окладом 4300 грн. на місяць та за період з 01.07.2019 року по 31.12.2019 року ним було зароблено 25 800 грн., що підтверджується довідкою про доходи № 1 від 31.01.2020 року. Його поточна діяльність не пов`язана з створенням програмного забезпечення, а тому дана робота не є високооплачуваною на відміну від посад, пов`язаних з програмуванням, у цього ж роботодавця. Відповідач не здійснює підприємницьку діяльність та не має інших джерел доходів, шо посвідчується індивідуальними відомостями про застраховану особу (форма ОК-7) від 03.02.2020 року, а тому його матеріальний стан не дозволяє йому сплачувати аліменти у такому завищеному розмірі, як вимагає позивач. Відповідач вказує, що був вимушений позичати гроші в розмірі 30 000 грн., щоб в червні 2019 року сплатити позивачу заборгованість за аліментами на її утримання в розмірі 15500 грн. по виконавчому провадженню № 56355831 та заборгованість за аліментами на утримання дитини в розмірі 2900 грн. по виконавчому провадженню №55911410, а також щоб покрити судові витрати по численним судовим справам ініційованим позивачем. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує зокрема нібито наявністю у відповідача витрат, що в 4,3 рази перевищують отриманий ним дохід. Наведений позивачем розрахунок його витрат вважає , що не підтверджується жодними достовірними доказами, а базується виключно на припущеннях позивача, що всупереч ч.6 ст.81 ЦПК не допускається в обґрунтування доказування. Враховуючи вищевикладене, відповідач просив суд у задоволенні позову відмовити в повному обсязі. 24.02.2020 року позивачем подана через канцелярію суду відповідь на відзив, в якій [PERSON] посилається на те, що її матеріальний стан погіршився після того як відповідач звільнився з ПРАТ «Київстар» і став з 2019 року платити 861 грн. на місяць аліментів, на відміну від попередніх платежів в розмірі 2 000 грн. - 8000 грн., що підтверджується банківськими виписками. Окрім того позивач зазначає, що якщо відповідач взяв на себе фінансові зобов`язання, то певно розраховує на свої фінансові можливості, що його дохід зросте і позикодавець теж впевнений в цьому. 04.03.2020 року відповідач надав суду заперечення, в яких зазначив, що не визнає наведені позивачем у відповіді на відзив пояснення, міркування і аргументи з огляду на те, що він регулярно сплачує аліменти на утримання доньки, визначені судовим наказом від 05.12.2017 р. та не має жодної заборгованості по сплаті аліментів. Вказує, що був вимушений взяти гроші в борг у сестри в розмірі 30 000 грн., оскільки позивач своїми погрозами рідним, численними скаргами змусила його сестру надати гроші для погашення заборгованості по аліментам, що утворилась за час розгляду справи в суді. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримувала, з обставин викладених в позові та просила задовольнити. Відповідач з представником в судовому засіданні проти позову заперечували з обставин викладених у відзиві, просили суд в задоволенні позову відмовити. Вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, 17 грудня 2016 року між сторонами було зареєстровано шлюб Шевченківським районним у м.Києві Відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ в м.Києві, актовий запис №1719. (а.с.28). Рішенням Оболонського районного суду м.Києва від 03.07.2018 року шлюб між сторонами було розірвано (а.с.31). Від шлюбу сторони мають малолітню доньку: [PERSON] , [INFO] , відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 27.05.2017 року (а.с.29) , яка проживає разом із матір`ю. Судовим наказом Шевченківського районного суду м.Києва у справі №2-н/756/630/2017 від 05.12.2017 року, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі ј частини заробітку (доходу) [PERSON] , але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку (а.с.32). Згідно ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Статтею 184 Сімейного кодексу України передбачено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Відповідно до ст.192 Сімейного кодексу України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У разі задоволення судом вимоги про зміну розміру аліментів, новий розмір аліментів сплачується з дня набрання рішенням законної сили. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно із ст. 18 Конвенції про захист прав дитини суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Стаття 264 ЦПК України встановила, що під час ухвалення рішення, суд вирішує, зокрема, такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити. Позивач, як одержувач, довела свої вимоги про збільшення розміру аліментів, зокрема змінився вік дитини, а відповідно зросли потреби у забезпеченні дитини необхідним для проживання, харчування. 861 грн., які сплачує відповідач виходячи з судового наказу, суд вважає, що недостатньо для належного утримання та забезпечення дитини. Змінюючи розмір аліментів суд також враховує обставину на яку посилається позивач, а саме на те, що відповідач в даному судовому засіданні і в судовому засіданні при вирішенні спору між сторонами про усунення перешкод щодо участі у вихованні та вільному спілкуванні дитиною батьком, який проживає окремо користується послугами адвоката, що також потребує відповідних фінансових затрат та свідчить про наявність коштів у відповідача. Окрім того, відповідач є особою працездатного віку, має вищу юридичну освіту, не має на утриманні інших непрацездатних осіб чи-то дітей і не позбавлений можливості влаштуватися на іншу роботу з іншою заробітною платою для забезпечення належного рівня свого життя та життя дитини. Частиною 2, 3 ст. 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. При цьому, суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Відповідач в судовому засіданні не довів у зв`язку з чим на його погляд розмір аліментів на утримання дитини повинен складати 861 грн., як і не довів, що він з урахуванням сплати аліментів та утримання дитини в сумі 861 грн. та на дружину в сумі 861 грн. також себе забезпечує виходячи з розміру заробітної плати 4300 грн. Статтею 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно статі 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. З огляду на те, що, відповідач зобов`язаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття, створювати необхідні умови для її розвитку та життя нарівні з позивачем та оскільки дитина сторін проживає разом із позивачем, яка знаходиться в декретній відпустці по догляду за малолітньою дитиною, у зв`язку з чим цілодобовий обов`язок останньої полягає не тільки у матеріальному забезпеченні дитини, а ще й у постійному вихованні, контролі, що потребує більших моральних витрат ніж періодичні зустрічі, враховуючи вік та потреби дитини, суд вважає за можливе змінити спосіб стягнення аліментів та їх розмір, що стягуються з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання малолітньої доньки з 1/4 частини заробітку (доходу) та 3500 (три тисячі п`ятсот) гривень щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили до досягнення дитиною повноліття, припинивши з цього часу стягнення аліментів в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) за судовим наказом Шевченківського районного суду м.Києва від 05.12.2017 року у справі № 761/43842/17, оскільки, на думку суду, саме такий розмір щомісячного грошового забезпечення є необхідним та достатнім для забезпечення потреб дитини, її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. При визначенні розміру аліментів судом також враховано пояснення позивача стосовно щомісячних затрат на утримання дитини, а також забезпечення інших потреб доньки, а тому суд задовольняє вимоги частково. В задоволенні решти вимог суд відмовляє. Згідно ст.ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь держави судові витрати в сумі 768 грн. 40 коп. На підставі викладеного та

Outcome: partial