Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-28 00:00:00

Позивач [PERSON] у червні 2015 року звернулась до суду із позовом до відповідача [PERSON], визначивши третьою особою по справі Бабушкінський РВ в м. Дніпропетровську ГУ ДМС України в Дніпропетровській області, прохаючи суд визнати відповідача такою, що втратила право на користування житлом кв.кв. № 1-1а у буд. № 69-б по вул. Короленка у м. Дніпропетровську, та зобовязати Бабушкінський районний відділ в місті Дніпропетровськ ГУ ДМС України в Дніпропетровській області зняти відповідача з реєстрації у кв.кв. № 1-1а у буд. № 69-б по вул. Короленка у м. Дніпропетровську (а.с. 2-3). В обґрунтування своїх позовних вимог вказала, що є власником кв.кв. № 1-1а у буд. № 69-б по вул. Короленка у м. Дніпропетровську, де зареєстрована та мешкає. Крім неї у цій квартирі (частині домоволодіння) зареєстрована її донька [PERSON], яка з жовтня 2011 року у будинку не проживає, участі в його утриманні не бере. З тих підстав, що відповідач не проживає у її квартирі, вважає, що на підставі норм ст. 72 ЖК України, ст. 319, 321, 386 ЦК України, має право на задоволення позовних вимог. У судовому засіданні позивач позов підтримала, прохала задовольнити, пояснення надала аналогічні тексту позовної заяви. Відповідач [PERSON] вважається такою, що належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи через засоби масової інформації, але у судове засідання не зявилась, письмових заяв та клопотань суду не надала (а.с. 31,38). Представник третьої особи Бабушкінського РВ в м. Дніпропетровську ГУ ДМС України в Дніпропетровській області, також у судове засідання не зявився, письмових заяв та клопотань суду не надав. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, то може вирішувати справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановлювати заочне рішення).\~Позивач не заперечувала проти розгляду справи за відсутності відповідача та представник третьої особи. З цих підстав суд, спираючись на норми ст.ст. 36, 169, 224 ЦПК України, розглянув справу заочно та ухвалив по ній рішення. Заслухавши позивача та перевіривши фактичні обставини справи наданими нею письмовими доказами, суд приходить до висновку про можливість часткового задоволення позову, виходячи з наступного. Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що є сусідом позивача, з 2011 року проживає та зареєстрований у [INFO]. Останній раз бачив відповідача за місцем реєстрації у 2009 році. Свідок [PERSON] пояснила, що також є сусідкою позивача, проживає та зареєстрована у [INFO]. Відповідача останній раз за місцем реєстрації у кв.кв. 1-1а, буд. 69-а по вул. Короленка у м. Дніпропетровську, бачила більше ніж чотири роки тому. Судом встановлено, що власником кв.кв. 1-1а, буд. 69-а по вул. Короленка у м. Дніпропетровську є позивач [PERSON] (а.с. 12). У цій квартирі (частині домоволодіння), окрім неї, зареєстрована її донька [PERSON], яка з жовтня 2011 року у квартирі не проживає (а.с. 4). Судові витрати по справі становлять 243 гривні 60 копійок (а.с. 1). Відповідно до вимог п.п. 3, 4 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути припинення дії, яка порушує право та відновлення становища, яке існувало до порушення. Нормою ч. 1 ст. 319 ЦК України встановлено, що власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно з вимогами ст. 382 ЦК України, квартира у багатоквартирному житловому будинку є обєктом права власності. На підставі вимог ст. 386 ЦК України, держава забезпечує рівний захист усіх субєктів права власності, а власник може звернутися до суду з вимогою про заборону на вчинення іншою особою дій, які порушують його право власності та з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Згідно з нормою ст. 391 ЦК України, власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. З наведених норм чинного законодавства України та фактичних обставин справи випливає наступне. [PERSON], як власник кв.кв. 1-1а, буд. 69-а по вул. Короленка у м. Дніпропетровську, має право на усунення перешкод у користуванні та розпорядженні цією власністю, яку їй чинить відповідач [PERSON] самим фактом реєстрації у її квартирі. Враховуючи те, що [PERSON] не проживає у цій квартирі, добровільно і самостійно з реєстраційного обліку не знімається, право позивача на користування та розпорядження своєю приватною власністю порушене, а тому підлягає захисту. Для захисту свого порушеного права позивач звернулась до суду. Суд вважає за можливе захистити право на користування та розпорядження приватною власністю позивача - кв.кв. 1-1а, буд. 69-а по вул. Короленка у м. Дніпропетровську, шляхом визнання [PERSON] Гамід-Кизи, яка зареєстрована у цьому житловому приміщенні, такою, що втратила право на користування ним. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача у сумі 243 грн. 60 коп. У частині зобовязання Бабушкінського районного відділу в місті Дніпропетровську Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області зняти відповідача з реєстраційного обліку з [ADDRESS], позовні вимоги не підлягають задоволенню через те, що суд зобовязує вчинити дії на користь позивача лише відповідача, а не третю особу, і лише за наявності спору. Бабушкінський районний відділ в місті Дніпропетровськ Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській не є відповідачем по справі, не відмовляв позивачу у знятті відповідача із реєстрації. Тому, ця позовна вимога є безпідставною. На підставі викладеного,

Outcome: partial