Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-05 00:00:00

позивач [PERSON] подав позов до [PERSON] , третя особа Сектор молоді та спорту Сокальської РДА про відшкодування моральної шкоди з наступних підстав : в березні 2013 позивачу [PERSON] , завідувач стадіону «Сокіл» м.Сокаль , повідомили , що 28 лютого 2013 року із прокуратури Сокальського району до Сокальського РВ ГУМВСУ у Львівській області скеровано письмову заяву [PERSON]. В заяві заявник заявив, що він отримав в 2010 році від громадян, які скеровувалися Сокальським районним центром зайнятості , їх заробітну плату за проведення громадських робіт . 15 травня 2013 року за заявою скаржника внесено відомості в єдиний реєстр судових розслідувань за ознаками ст. 191 ч.2 КК України. В заяві - скарзі відповідач зазначив, що відповідач зловживає службовим становищем та привласнив чуже майно . Заява подана в Прокуратуру Сокальського району . Інформація наведена в даній заяві - скарзі безпосередньо стосується позивача [PERSON], завідувача стадіону «Сокіл». Ця інформація неправдива та принижує честь та гідність, ділову репутацію позивача, зміст такої інформації не відповідає дійсності. 02.12.2013 року він отримав Постанову про закриття кримінального провадження від 22.10.2013 року. В Постанові чітко висвітлено та встановлено, що в діях позивача , як завідувача стадіону »Сокіл», відсутній склад кримінального правопорушення передбаченого ст. 191 ч.2 КК України. В результаті цього висновку кримінальне провадження за заявою [PERSON] . було закрито ( за відсутністю складу злочину). В постанові про закриття кримінального провадження зазначено, що копію постанови направити, прокуророві, заявнику та потерпілому. З цього випливає, що заявником є відповідач, а потерпілим позивач. Зокрема з березня 2013 року по грудень 2013 року неодноразово в процесі досудового слідства його викликали на допити, а відповідач , при зустрічі з позивачем, вигукував, що його посадить. З наведених обставин випливає, що вищезазначена поширена відповідачем інформація є неправдивою, її поширення ганьбить четь , гідність та ділову репутацію позивача, та завдало позивачу моральної шкоди та шкоди його здоров»ю. В такий спосіб позивача, як завідувача стадіону «Сокіл» хочуть представити широкій громадськості як громадянина, який привласнив чуже майно, чи отримував заробітну плату неналежну йому, тобто крадієм. Внаслідок поширення такої неправдивої інформації відповідачем позивачу завдано моральної шкоди , розмір якої позивач реально оцінює в 3000 гривень. В зв»язку із цим позивач змушений звернутися в суд за захистом свої порушених прав та просить суд визнати наклепом інформацію зазначену в заяві [PERSON] в прокуратуру Сокальського району . Просить суд зобов»язати [PERSON] спростувати недостовірну інформацію , поширену ним в заяві-скарзі у прокуратуру Сокальського району в спосіб найбільш близький до способу її поширення , шляхом подання письмової заяви на ім»я [PERSON] про те, що [PERSON] поширена недостовірна інформація , яка не відповідає дійсності, ганьбить [PERSON] честь, гідність та ділову репутацію, як завідувача стадіону «Сокіл» , у строк не пізніше 15 днів з дня набрання рішенням суду законної сили. Також просить суд стягнути з [PERSON] в користь [PERSON] завдану моральну шкоду в сумі 3000 гривень та оплачений ним судовий збір в сумі 229 гривень 41 копійка . В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав та в їх обґрунтування зіслався на обставини викладені в позовній заяві. Крім того позивач додатково пояснив, що дані кошти , які присудить суд він використає на благодійні цілі або на благоустрій стадіону «Сокіл». Він спочатку пропонував відповідачу просто вибачитись перед ним та згідний був, щоб присудили йому як моральну шкоду лише 1 гривню, однак відповідач відмовився щодо такого врегулювання спору, а тому він підтримує позов в повному обсязі. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] проти позову заперечили, просили в позовних вимогах відмовити та пояснили, що позивач є публічною людиною займає та посаду завідувача стадіону «Сокіл». Даний стадіон відноситься до Сектору молоді та спорту Сокальської РДА. Тобто було звернення відповідача в прокуратуру про перевірку діяльності особи, яка займає певну посаду, зокрема відповідача . Згідно рішення Консттитуційного суду України від 10.04.2003 року справа № 1-9/2003 вбачається, що викладення у листах, заявах, скаргах до правоохоронного органу відомостей особою, на думку якої посадовими чи службовими особами цього органу при виконанні функціональних обов»язків порушено її право, не може вважатися поширенням відомостей , які порочать честь , гідність та ділову репутацію або завдають шкоди інтересам цих осіб. Відповідач звернувся в прокуратуру із даною заявою, оскільки позивач заважав йому займатися футбольною командою. Після перевірки прокуратурою його заяви було підтверджено, що одна особа перебувала за кордоном, однак отримала гроші за виконання ним громадських робіт на стадіоні в цей період. Він написав дану заяву в прокуратуру , оскільки чув від знайомих , що люди їздять за кордон, а гроші як заробітну плату за відпрацювання громадських робіт за цей період на стадіоні віддають позивачу. Він заяву в прокуратуру написав на позивача , а не на [PERSON] , який керував Сектором молоді та спорту Сокальської РДА та до відання якого належить стадіон , оскільки , на його думку, саме позивач займався питаннями , щодо відпрацювання громадських робіт людьми на стадіоні, яких скеровували з центру зайнятості. Він вважає, що позивач обманював своє керівництво та підробляв підписи людей на відомостях про отримання заробітної плати за виконання громадських робіт. Представник третьої особи Сектору молоді та спорту Сокальської РДА в судове засідання не прибув, хоча був належним чином попереджений про час та місце розгляду справи. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши письмові докази по справі суд приходить до висновку, що позов [PERSON] до [PERSON] , третя особа Сектор молоді та спорту Сокальської РДА про відшкодування моральної шкоди слід задоволити частково з наступних підстав : Згідно ст. 15 ЦК України вбачається, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення , невизнання або оспорювання. Згідно ст. 16 ЦК України вбачається, що способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути відшкодування моральної шкоди та відновлення становища , яке існувало до порушення. Згідно ст. 23 ЦК України вбачається, що особа має право на відшкодування моральної шкоди , завданої внаслідок порушення її прав. Згідно ст. 277 ЦК України вбачається, що фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї або членів її сім»ї недостовірної інформації має право на відповідь , а також на спростування цієї інформації. Згідно ст. 297 ЦК України вбачається, що кожен має право на повагу до його честі та гідності. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі. Згідно ст. 299 ЦК України вбачається, що фізична особа має право на недоторканість своєї ділової репутації. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист своєї ділової репутації. Згідно постанови про закриття кримінального провадження від 22.10.2013 року винесену слідчим СВ Сокальського РВ ГУМВСУ Дещицею І.Р. на підставі заяви [PERSON] вбачається, що в діях позивача , як завідувача стадіону »Сокіл», відсутній склад кримінального правопорушення передбаченого ст. 191 ч.2 КК України, а тому кримінальне провадження закривається з цих підстав . Згідно рішення Конституційного суду України від 10.04.2003 року справа № 1-9/2003 вбачається, що викладення у листах, заявах, скаргах до правоохоронного органу відомостей особою, на думку якої посадовими чи службовими особами цього органу при виконанні функціональних обов»язків порушено її право, не може вважатися поширенням відомостей , які порочать честь , гідність та ділову репутацію або завдають шкоди інтересам цих осіб. На підставі вищенаведеного суд приходить до висновку, що слід позов задовольнити частково . Зокрема слід визнати недостовірною інформацію, такою що не відповідає дійсності, ганьбить честь, гідність та ділову репутацію [PERSON], зазначену в заяві-скарзі [PERSON] в прокуратуру Сокальського району , оскільки в судовому засіданні встановлено , що згідно постанови про закриття кримінального провадження від 22.10.2013 року винесену слідчим СВ Сокальського РВ ГУМВСУ Дещицею І.Р. на підставі заяви [PERSON] вбачається, що в діях позивача , як завідувача стадіону »Сокіл», відсутній склад кримінального правопорушення передбаченого ст. 191 ч.2 КК України, а тому кримінальне провадження закривається з цих підстав . Дана постанова вступила в законну силу та на момент винесення рішення не оскаржувалася. Оскільки згідно ст. 277 ЦК України вбачається, що фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї або членів її сім»ї недостовірної інформації має право на відповідь , а також на спростування цієї інформації. В зв»язку із цим слід зобов»язати [PERSON] спростувати дану недостовірну інформацію , поширену ним в заяві-скарзі у прокуратуру Сокальського району в спосіб найбільш близький до способу її поширення , шляхом подання письмової заяви на ім»я [PERSON] про те, що [PERSON] поширена недостовірна інформація , яка не відповідає дійсності, ганьбить [PERSON] честь, гідність та ділову репутацію, як завідувача стадіону «Сокіл» , у строк не пізніше 15 днів з дня набрання рішенням суду законної сили. Згідно ст. 23 ЦК України вбачається, що особа має право на відшкодування моральної шкоди , завданої внаслідок порушення її прав. В судовому засіданні судом встановлено, що діями відповідача позивачу було заподіяно моральну шкоду, що проявилася в приниженні честі та гідності позивача, порушенні ділової репутації та авторитету позивача, душевних стражданнях позивача . При визначенні розміру грошового відшкодування моральної шкоди суд бере до уваги обставини справи, глибину душевних страждань позивача, майновий стан відповідача, та виходячи з вимог розумності та справедливості приходить до висновку, що слід стягнути з [PERSON] в користь [PERSON] завдану моральну шкоду в сумі 500 (п»ятсот) гривень. Крім того слід стягнути з [PERSON] в користь [PERSON] оплачений позивачем судові витрати по справі у вигляді судового збору в сумі 229 гривень 41 копійка . В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Outcome: partial