Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-28 00:00:00

Позивач, Акціонерне товариство комерційній банк «ПриватБанк» у жовтні 2020 року звернулось до суду з позовом про стягнення з [PERSON] кредитної заборгованості. Позов мотивований тим, що 05.08.2011 року між позивачем та відповідачем був укладений договір б/н, згідно якого остання отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку на картковий рахунок. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана анкета-заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», та «Тарифами Банку», складає між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом у анкеті-заяві. Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» свої зобов`язання за Договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором. Однак, [PERSON] взятого на себе зобов`язання не виконала, у зв`язку з чим станом на 20.09.2020 року має заборгованість в розмірі 11972,27 грн., з яких: 6723,98 грн. заборгованість за тілом кредита; 2349,04 грн. заборгованості за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно статті 625 Цивільного кодексу України; 2899,25 грн. нарахована пеня. Оскільки відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконала та має заборгованість, позивач звернувся до суду з відповідним позовом про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором № б/н від 05.08.2011 року у розмірі 11972,27 грн. Ухвалою судді Кіровського районого суду міста Кіровограда від 09 листопада 2020 року позовну заяву Акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» залишено без руху та надано строк для усунення недоліків (а.с.68). На виконання вимог ухвали судді Кіровського районого суду міста Кіровограда від 09 листопада 2020 року, позивачем подано заяву (вх. № 39952 віцд 01.12.2020 року), якою усунутио недоліки вказані в ухвалі судді від 09 листопада 2020 року (а.с.71-74). У зв`язку з чим, ухвалою судді Кіровського районного суду міста Кіровограда від 07 грудня 2020 року відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання. (а.с. 75). Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача, не заперечував проти винесення заочного рішення, позовні вимоги підтримав в повному обсязі (а.с. 62). Відповідач у судове засідання не з`явилась, про дату, час і місце судового засідання, повідомлялась належним чином (а.с. 85, 89), про причини неявки суд не повідомила, клопотань, заяв, відзиву на позов не подавала. Відповідно до частин сьомої, восьмої статті 128 Цивільного процесуального кодексу України, у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Днем вручення судової повістки є день вручення судової повістки під розписку; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Відповідачу направлялась повістка про виклик до суду на адресу, зазначену в позовній заяві, а також відповідача про розгляд справи було повідомлено в порядку, передбаченому частиною одинадцятою статті 128 Цивільного процесуального кодексу України. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням частини четвертої статті 223 та статті 280 Цивільного процесуального кодексу України. Розглянувши наявні матеріали справи, оцінивши наявні в матеріалах справи та досліджені в судовому засіданні докази, суд встановив таке. На підставі анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку від 05.08.2011 року (а.с. 15), відповідач, отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Щодо зміни кредитного ліміту банк керується пунктами 2.1.1.2.3 та пункту 2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг, в яких зазначено, що після отримання банком від клієнта необхідних документів, а також заяви, банк проводить перевірку наданих документів і приймає рішення щодо можливості встановлення кредитного ліміту на кредитну картку. Клієнт надає свою згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється по рішенню банку, і клієнт дає право в будь-який момент змінити (зменшити, збільшити або анулювати) кредитиний ліміт. Підпис цього договору являється прямою і безумовною згодою клієнта відносно прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком (а.с.18-49). На підставі наведеного відповідачу на одній із кредитних карток починаючи з 05.08.2011 року встановлено кредитний ліміт в сумі 2000,00 грн., починаючи з 05.08.2011 року кредитний ліміт відповідача зменшено до 300,00 грн., а починаючи з 19.10.2011 року кредитний ліміт відповідача збільшено до 1000,00 грн., починаючи з 02.07.2013 року кредитний ліміт відповідача знову збільшено до 2500,00 грн., починаючи з 12.05.2017 року кредитний ліміт відповідача збільшено до 4000,00 грн., починаючи з 17.08.2017 року кредитний ліміт відповідача знову зібльшено до 6000,00 грн., починаючи з 02.12.2017 року кредитний ліміт відповідача збільшено до 8000,00 грн., а починаючи з 19.01.2019 року кредитний ліміт відповідача зменшено до 5200,00 грн., що підтверджується довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти оформленої на [PERSON] (а.с.13). Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості за договором б/н від 05.08.2011 року, станом на 20.09.2020 року має заборгованість в розмірі 11972,27 грн., з яких: 6723,98 грн. заборгованість за тілом кредита; 2349,04 грн. заборгованості за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно статті 625 Цивільного кодексу України; 2899,25 грн. нарахована пеня (а.с. 4-12 на звороті), яку і заявив до стягнення позивач. Відповідно до частин першої та другої статті 207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. За визначенням, що міститься у статтях 626, 628 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно частини першої статті 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до вимог частини першої статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 Цивільного кодексу України). Положеннями частин першої та другої статті 633 Цивільного кодексу України визначено, що публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом частини першої статті 634 цього Кодексу, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 Цивільного кодексу України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. У анкеті-заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в Приват Банку відповідач підтвердила, що підписана нею анкета-заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, і Тарифами складає між нею і банком договір про надання банківських послуг. В анкеті-заяві також зазначено, що відповідач ознайомилась та згодна з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку. За таких обставин, суд вважає позовні вимоги в частині стягнення основної заборгованості за кредитним договором б/н від 05.08.2011 року в сумі 6723,98 грн. такими, що заявлені обґрунтовано та підлягають задоволенню. Позивач також заявив до стягнення з відповідача заборгованості по відсоткам нарахованими на прострочений кредит згідно статті 625 Цивільного кодексу України в сумі 2349,04 грн. Згідно із частиною першою статті 1050 Цивільного кодексу України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. А тому, підлягають задоволенню і позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача 3% річних в розмірі 2899,25 грн. оскільки у відповідності до вимог частини другої статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Пред`являючи вимоги про погашення кредиту, позивач просив у тому числі, крім тіла кредиту (суми, яку фактично отримав в борг позичальник) та нарахованих процентів, стягнути нараховану пеню в сумі 2899,25 грн. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (стаття 549 Цивільного кодексу України). Частинами першою, другою статті 551 Цивільного кодексу України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Так, позивач, обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором б/н від 05.08.2011 року, посилається на Умови та Правила надання банківських послуг в Приват Банку, як невід`ємну частину договору. На підтвердження кредитної заборгованості та відповідальності за несвоєчасне виконання зобов`язань позивачем також надано Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в редакції, що діяла на момент укладення договору. При цьому, вказані Умови та правил надання банківських послуг в ПриватБанку відповідачем не підписані, в них відсутня дата або інші посилання на час укладення договору б/н від 05.08.2011 року. Матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Умови розуміла відповідач та ознайомилась і погодилась з ними, підписуючи анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати неустойки (пені). Саме такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у справі № 342/180/17-ц від 03 липня 2019 року. Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17 зробила висновок, що Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в Приват Банку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті: https://privatbank.ua, не містять підпису відповідача, тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного шляхом підписання заяви-анкети. Проте позивачем до матеріалів позовної заяви додано довідку про умови кредитування з використанням кредитної картки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», якою встановлено відповідальність за несвоєчасне погашення заборгованості по кредиту, у вигляді пені, з розрахованою ставкою за кожень день прострочення по кредиту. Відповідач погодилась з вказаними умовами, що підтверджується підписом на зазначеній довідці (а.с. 16). Однак в матеріалах справи відсутні будь-які підтвердження, щодо виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань по кредитному договору. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, щодо притягнення до відповідальності відповідача за невиконання належними чином взятих на себе кредитних зобов`язань, у вигляді стягнення з останньої пені в сумі 2899,25 грн. Таким чином, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку Акціонерному товариству комерційний банк «Приватбанк» не повернуті, не повернута і заборгованість по відсоткам та пені, а також вимоги частини другої статті 530 Цивільного кодексу України, за змістом якої якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову та стягнення з відповідача на користь Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» заборгованості в сумі 11972,27 грн., з яких: 6723,98 грн. заборгованість за тілом кредита; 2349,04 грн. заборгованості за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно статті 625 Цивільного кодексу України; 2899,25 грн. нарахована пеня. Відповідно до частини першої статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку з тим, що позовні вимоги Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» задоволено у повному обсязі, тому з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір 2102,00 грн.

Outcome: approved