Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-22 00:00:00

Позивач АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії\~Харківське обласне управління АТ «Державний ощадний банк України» звернулося до суду з позовом шляхом пред`явлення позовної заяви до [PERSON] , яким просить стягнути з останньої суму заборгованості за кредитом - договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та заявою на встановлення відновлювальної кредитної лінії (кредиту) у загальному розмірі 15008,49 гривень та судові витрати у розмірі 2102,00 гривні. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилався на те, що 04 грудня 2019 року між АТ «Ощадбанк» та [PERSON] укладено договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, який розміщений на інтернет-сторінці банку, до умов якого відповідач приєдналася, шляхом підписання заяви про приєднання та заяви на встановлення відновлювальної кредитної лінії (кредиту), за якими вона погодилася на одержання кредиту та його умови. Відповідно до умов договору комплексного обслуговування фізичних осіб банк встановив відповідачу відновлювальну кредитну лінію у розмірі 14000,00 гривень на строк дії платіжної картки, з процентною ставкою 38% річних за користування кредитними коштами на момент укладання цього кредитного договору, та може бути змінена, в порядку та на умовах визначених договором, окрім випадку користування кредитними коштами протягом Грейс-періоду. Відповідно до п.п. 1.17.1 п. 1.17 вказаного договору відповідач зобов`язався використати кредит за цільовим призначенням і своєчасно та у повному обсязі повернути суму кредиту, сплатити всі нараховані процент та інші платежі, передбачені кредитним договором. Пунктом 1.18.1 договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, за користування кредитом відповідач зобов`язався сплачувати проценти в порядку та розмірах, які визначені в умовах користування кредитною лінією (кредитом), що застосовується до відповідної категорії клієнтів, в тому числі, з урахуванням змін умов кредитування згідно пункту 11.1.3 Розділу ХХ Договору, що мають наслідком зміну категорії, до якої відноситься клієнт. Згідно п. 1.18.4. договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, клієнт зобов`язаний щомісячно (у терміни, визначені ц Договором та додатками, для сплати процентів) здійснювати часткове повернення Кредиту шляхом сплати суми обов`язкового щомісячного платежу, якщо це вимагається умова надання Кредиту, передбаченими в Умовах користування кредитною лінією (Кредитом). За п. 1.24 договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, банк має право вимагати від відповідача дострокового повернення кредиту, сплати процентів за користування кредитом та інших платежів за договором та застосувати процедуру звернення стягнення на майно клієнта згідно з законодавством. Позивач повністю виконав свої зобов`язання за договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб від 04 грудня 2019 року, а відповідач кредит отримав та використав його, але свої зобов`язання щодо повернення коштів не виконав, в результаті чого, станом на 03 вересня 2020 року утворилась заборгованість у розмірі 15008,49 гривень, яка складається з основної заборгованості у розмірі 13194,63 гривень, заборгованості по сплаті процентів за користування кредитом у розмірі 1672,82 гривень, комісії - 26,91 гривень, загальна сума нарахованої пені -00,00 гривень, розмір трьох процентів річних (згідно\~ст. 625 ЦК України) на суму простроченого кредиту -87,95 гривень, розмір трьох процентів річних (згідно\~ст. 625 ЦК України) на суму нарахованих та несплачених процентів -16,05 гривень, суми втрат від інфляції на суму простроченого кредиту- 00,00 грн., суми втрат від інфляції на суму нарахованих та несплачених процентів- 10, 13 гривень, що змусило позивача звернутися до суду з позовом. Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 02 жовтня 2020 року відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження. Представник позивача Темнюкова М.І., яка діє на підставі довіреності, у судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити та у разі неявки відповідача в судове засідання не заперечувала проти розгляду справи в заочному порядку. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про час та місце судового засідання була повідомлена належним чином, не з`явилася в судове засідання без повідомлення причин, не подала відзиву на позов. Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07.07.1989 року, виходить з того, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип - верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, як що таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи. В цьому ж рішенні Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. В ст. 275 ЦПК України визначені строки розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. Згідно з одним із принципів судочинства визнано пріоритет публічного інтересу над приватним. Безпідставне умисне затягування розгляду справи нівелює завдання ЦПК України, яким є охорона прав і свобод громадян, зміцнення законності та виховання громадян. \~ \~ \~ \~Крім того, недотримання строків розгляду справ порушує конституційне право на судовий захист і негативно впливає на ефективність та авторитет судової влади. \~ \~ \~ \~ Будучи обізнаним про розгляд справи судом, відповідач відзиву та жодних доказів не подав, а тому розгляд справи здійснений судом на підставі наявних доказів, що містяться в матеріалах справи. Відповідач відзиву на позовну заяву зі своїми запереченнями суду не надала. Враховуючи повторну неявку в судове засідання відповідача, належним чином повідомленої про дату, час та місце судового засідання, яка не повідомила про причини неявки та не подала відзив, відповідно до\~статті 280 ЦПК України\~суд, за письмовою згодою представника позивача, вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін та ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши докази по справі, встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. 04 грудня 2019 року між АТ «Ощадбанк» та [PERSON] підписано заяву про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, якою відповідач погодився на умови цього договору, який розміщено на інтернет сторінці банку www.oschadbank.ua. Крім того відповідачем підписано заяву на встановлення відновлювальної кредитної лінії (кредиту) з наміром отримати кредит на свій картковий рахунок. Відповідачу був, встановлений кредит у сумі 14000,00 гривень на строк 60 місяців з процентною ставкою 38% річних за користування кредитними коштами. Відповідно до п.п. 1.17.1 п. 1.17 вказаного договору, відповідач зобов`язався використати кредит за цільовим призначенням і своєчасно та у повному обсязі повернути суму кредиту, сплатити всі нараховані процент та інші платежі, передбачені кредитним договором. Відповідно до ст.\~525,\~526,\~527,\~530\~Цивільного Кодексу\~України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання. Відповідно до ст.\~536\~ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти. Розмір процентів може встановлюватися договором. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням (ст.610 ЦК України). Статтею 629ЦК України\~встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно\~ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за вказаним договором. Відповідно ч. 1\~ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Позивач на себе зобов`язання по зазначеному договору виконав своєчасно та у повному обсязі. Відповідно до п. 1.24 Договору, комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, банк має право вимагати у клієнта дострокового повернення кредиту, сплати процентів за користування ним, сплати комісійної винагороди за обслуговування кредиту та інших платежів за договором, строк сплати яких не настав. Відповідач взяті на себе зобов`язання за договором виконує не належним чином, в результаті чого за нею утворилась заборгованість, яка відповідно до розрахунку заборгованості станом на 03 вересня 2020 року у розмірі 15008,49 гривень, яка складається з основної заборгованості у розмірі 13194,63 гривень, заборгованості по сплаті процентів за користування кредитом у розмірі 1672,82 гривень, комісії - 26,91 гривень, загальна сума нарахованої пені -00,00 гривень, розмір трьох процентів річних (згідно\~ст. 625 ЦК України) на суму простроченого кредиту -87,95 гривень, розмір трьох процентів річних (згідно\~ст. 625 ЦК України) на суму нарахованих та несплачених процентів -16,05 гривень, суми втрат від інфляції на суму простроченого кредиту- 00,00 грн., суми втрат від інфляції на суму нарахованих та несплачених процентів- 10, 13 гривень. Отже, відповідачем були порушені умови договору щодо своєчасного погашення заборгованості та сплати обумовлених договором платежів. Відповідно до ч. 1\~ст. 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість за Договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, що є порушенням законних прав та інтересів АТ «Ощадбанк». Статтею 525\~ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання. Згідно ч.2\~ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. В ст.599 ЦК України\~зазначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Не виконуючи належним чином зобов`язання за вказаним договором, відповідач порушив зазначені вище норми законодавства та умови кредитного договору. Згідно зі ст.625ЦК України\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом. На час розгляду справи судом, відповідачем не надано даних, що свідчать про погашення заборгованості та про причини несвоєчасного погашення заборгованості за кредитним договором у добровільному порядку. Крім того, суду не надано беззаперечних, належних та допустимих доказів, які свідчать про наявність підстав звільнення відповідача від відповідальності за порушення зобов`язання, відповідно до\~ст. 617 ЦК України. За таких обставин, враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню, оскільки дані правовідносини, які склалися між сторонами по даній справі витікають з договірних відносин, які є обов`язковими для виконання сторонами в повному обсязі та з відповідача підлягає стягненню сума заборгованості за Договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та Заявою на встановлення відновлювальної кредитної лінії (Кредиту) від 04 грудня 2019 року у розмірі 15008,49 грн. Згідно з меморіальним ордером № 1860039621 від 24 вересня 2020 року при пред`явленні позову до суду позивачем були понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 2102 гривня. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог\~ст. 141 ЦПК України, а саме судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 2102 гривні. На підставі викладеного і

Outcome: approved