Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-06 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» 27 червня 2018 року звернулося до суду із позовом до [PERSON]. про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 14.05.2013 року між ПАТ «ВТБ Банк» та [PERSON] було укладено Кредитний договір № R52150422349В від 14.05.2013 року у відповідності до якого відповідачка отримала кредит в сумі 81813,00 грн. за строком повернення кредитних коштів до 14.05.2018 року із нарахуванням процентів за користування кредитними коштами у розмірі 14,99% річних. Відповідно до п. 3.8 Кредитного договору, виконання позичальником своїх зобовязань за цим договором забезпечується заставою транспортного засобу: автомобіль марки Gelly, модель FE, тип легковий седан, 2013 р.в., колір білий, реєстраційний номер [NUMBER], номер шасі L6T7844S1DN022240, що належить [PERSON] на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу САО 953447, виданого ВРЕР № 1 м.Донецька при УДАІ ГУМВСУ в Донецькій області 08.05.2013 року. 22.06.2015 року між ПАТ «ВТБ Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» було укладено договір відступлення прав вимоги за договорами застави № 220615зп. У зв»язку з невиконанням зобов»язань відповідачем по поверненню кредитних коштів по кредитному договору утворилась заборгованість у розмірі 100\~246,72 грн., а саме: - заборгованість за кредитом 63\~286,53 грн.; - заборгованість по відсотках 5701,45 грн.; - урахування індексу інфляційних збитків та 3% річних 31\~258,74 грн.; \~ \~ \~ \~Представник позивача в судове засідання не з»явився. Суду надана заява про розгляд справи у його відсутності. На позові наполягає. Відповідач [PERSON] про дату, час і місце судового засідання повідомлена належним чином, в судове засідання не зявилася без повідомлення причин, відзив не подала. \~ \~ \~ \~Згідно ст.281 ЦПК України по справі ухвалено заочне рішення на підставі наявних у ній доказів. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд встановив, що 14.05.2013 року між ПАТ «ВТБ Банк» та [PERSON] було укладено Кредитний договір № R52150422349В від 14.05.2013 року у відповідності до якого відповідачка отримала кредит в сумі 81813,00 грн. за строком повернення кредитних коштів до 14.05.2018 року із нарахуванням процентів за користування кредитними коштами у розмірі 14,99% річних (а.с.6-9). Відповідно до п. 3.8 Кредитного договору, виконання позичальником своїх зобовязань за цим договором забезпечується заставою транспортного засобу: автомобіль марки Gelly, модель FE, тип легковий седан, 2013 р.в., колір білий, реєстраційний номер [NUMBER], номер шасі L6T7844S1DN022240, що належить [PERSON] на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу САО 953447, виданого ВРЕР № 1 м.Донецька при УДАІ ГУМВСУ в Донецькій області 08.05.2013 року. 22.06.2015 року між ПАТ «ВТБ Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» було укладено договір відступлення прав вимоги за договорами застави № 220615зп (в.с.15-17). У зв»язку з невиконанням зобов»язань відповідачем по поверненню кредитних коштів по кредитному договору утворилась заборгованість у розмірі 100\~246,72 грн. (а.с.5, 20), а саме: - заборгованість за кредитом 63\~286,53 грн.; - заборгованість по відсотках 5701,45 грн.; - урахування індексу інфляційних збитків та 3% річних 31\~258,74 грн.; Згідно ст.. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що ставляться. Згідно положень ст.. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив. Якщо він не приступив до виконання зобов»язаня або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до вимог статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобовязанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обовязку первісному кредиторові є належним виконанням. Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України, Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входить до складу грошового зобов'язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов'язання, оскільки виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів і отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові (постанови Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 1 жовтня 2014 р. у справі № 6-113цс14, від 2 вересня 2015 року № 6-369цс15) \~ \~ \~ \~Таким чином, вимоги позивача законні, обгрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі. \~ \~ \~ \~Крім того, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені ним судові витрати по сплаті судового збору-1762,00 грн., (а.с. 30). \~ \~ \~ \~На підставі викладеного,

Outcome: approved