Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-09 00:00:00

Позивач в особі представника Українського А.В. звернувся до суду з позовом про стягнення з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Галицька» страхового відшкодування у розмірі 33 076 грн. 03 коп., пені у розмірі 14 779 грн. 10 коп., трьох відсотків річних у розмірі 1 258 грн. 70 коп., інфляційних збитків у розмірі 2 910 грн. 69 коп. та судового збору в розмірі 768 грн. 40 коп., Позовні вимоги мотивовані тим, що 13.04.2018 року о 17 год. 55 хв. по бульвару Перова відбулася дорожньо-транспортна пригода за участі автомобіля марки «Мерседес», реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та автомобіля марки «Хундай», реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням позивача. Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 22.05.2019 року у справі № 755/6615/18 винним у вчиненні вказаної дорожньо-транспортної пригоди було визнано [PERSON] , якого притягнуто до відповідальності передбаченої ст. 124 КУпАП. Позивач зазначає, що він є власником пошкодженого в ДТП автомобіля «Хундай», реєстраційний номер [NUMBER] . Позивач вказує, що цивільно-правова відповідальність водія автомобіля Мерседес», реєстраційний номер [NUMBER] [PERSON] на момент дорожньо-транспортної пригоди була застрахована в Приватному акціонерному товаристві «Страхова компанія «Галицька» на підставі полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/3852131. Позивач зазначає, що 16.05.2018 р. він звернувся до відповідача із заявою про виплату страхового відшкодування. На замовлення страхової компанії ТОВ «Експертно-асистуюча компанія «Фаворит» проведено огляд пошкодженого автомобіля та складено звіт про визначення вартості матеріального збитку завданого власнику колісного транспортного засобу від 15.05.2018 р. № 4701, відповідно якого вартість відновлювального ремонту належного йому автомобіля складає 66 553 грн. 76 коп., вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу на деталі, що підлягають заміні складає 39 691,24 грн. Вказує, що ПрАТ «Страхова компанія «Галицька» здійснено розрахунок страхового відшкодування та складено страховий акт, відповідно до яких страхове відшкодування складає 33 076 грн. 03 коп. з вирахуванням податку на додану вартість. Зазначає, що свої зобов`язання щодо виплати страхового відшкодування відповідач не виконав, у зв`язку з чим 19.11.2018 р. до Нацкомфінпослуг була подана скарга щодо неправомірних дій страховика, за результатами розгляду якої Нацкомфінпослуг до ПрАТ «Страхова компанія «Галицька» застосувало заходи впливу у вигляді розпорядження, яким відповідача зобов`язано усунути порушення до 07.02.2019 року, що ПрАТ «Страхова компанія «Галицька» виконано не було. Позивач вказує, що відповідно до пункту 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» граничний строк для здійснення виплати страхового відшкодування закінчився 16 серпня 2018 року, тому за період невиконання зобов`язання з 17.08.2018 р. по 22.11.2019 року згідно пункту 36.5 ст. 36 вказаного Закону та ст. 625 ЦК України з відповідача підлягає до стягнення пеня у розмірі 14 779 грн. 10 коп., три відсотки річних у розмірі 1 258 грн. 70 коп. та збитки від інфляції у розмірі 2 910 грн. 69 коп. Ухвалою суду від 04.12.2019 року було відкрите провадження у справі, призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, залучено до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору учасника дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] , роз`яснено учасникам справи порядок подання заяв по суті справи та наслідки їх неподання (а.с. 52-54). Відповідачу був встановлений п`ятнадцятиденний строк з дня вручення вказаної ухвали подати відзив на позовну заяву, третій особі встановлений п`ятиденний строк з дня отримання ухвали подати суду пояснення щодо позову. Як убачається з матеріалів справи, ухвала суду про відкриття провадження у справі разом із доданими до неї процесуальними документами відповідачем були отримані. Відзив на позов відповідачем не надано. Відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. За таких обставин, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 281 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити у справі заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 13 квітня 2018 року о 17 год. 55 хв. по бульвару Перова, 42 у місті Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «Мерседес», реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , та автомобіля марки «Хундай», реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням позивача, внаслідок чого вказані автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 22.05.2018 року у справі № 755/6615/18 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, за порушення вимог пунктів 2.3 (б), 13.1 Правил дорожнього руху України та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340,00 грн. (а.с. 8). У відповідності ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Таким чином, вина третьої особи у справі у вчинені дорожньо-транспортної пригоди є встановленою та не підлягає доведенню. Цивільно-правова відповідальність водія автомобіля марки «Мерседес», реєстраційний номер [NUMBER] , [PERSON] на час ДТП була застрахована на підставі полісу № АК/3852131 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів страховою компанією ПрАТ «СК «Галицька», страхова сума за шкоду заподіяну майну 100 000,00 грн, франшизи 0 грн. (а.с. 11). Позивач є власником пошкодженого в ДТП автомобіля «Хундай», реєстраційний номер [NUMBER] , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу (а.с. 32). 16.05.2018 р. позивач звернувся до відповідача із заявою про виплату страхового відшкодування (а.с. 9, 10). За даними Звіту про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу від 15.05.2018 р. № 4701 складеного ТОВ «Експертно-Асистуюча компанія «Фаворит», вартість відновлювального ремонту автомобіля «Хундай», реєстраційний номер [NUMBER] , складає 66 553 грн. 76 коп., вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу та ПДВ на запасні частини складає 39 691,24 грн. (а.с. 12-24). Відповідно складеного ПрАТ «Страхова компанія «Галицька» розрахунку про виплату страхового відшкодування потерпілому [PERSON] та страхового акту (аварійний сертифікат) № ГСК000008486-01М, на користь позивача підлягає виплаті страхове відшкодування у розмірі 33 076 грн. 03 коп. (а.с. 38, 39). Позивач на час подачі позову стверджує, що не отримував страхового відшкодування або будь-якого іншого відшкодування пов`язаного із фактом настання ДТП, що мала місце 13 квітня 2018 року з вини водія автомобіля «Мерседес», реєстраційний номер [NUMBER] , [PERSON] Цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів підлягає обов`язковому страхуванню у відповідності до п. 9 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про страхування». За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору, що визначено положеннями ст. 979 Цивільного кодексу України. Статтею 980 Цивільного кодексу України визначено, що предметом договору страхування, може бути, зокрема, відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності). Пунктом 3 ч. 1 ст. 988 Цивільного кодексу України встановлений обов`язок страховика здійснити страхову виплату у разі настання страхового випадку. Відповідно до ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. За нормою ст. 9 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Згідно із ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди, життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Відповідно положень ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна; у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Враховуючи обставини справи, суд приходить до висновку, що позовна вимога позивача про стягнення на його користь страхового відшкодування в розмірі 33 076,03 грн підтверджена належними та допустимими доказами у справі, не спростована відповідачем, а тому підлягає до задоволення. Вирішуючи питання про стягнення із відповідача на користь позивача пені, а також трьох процентів річних та інфляційних втрат ст. 625 ЦК України суд виходить із наступного. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмірне встановлений договором або законом. За нормою ч. 36.5 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. Оскільки, зобов`язання страховиків у разі настання страхового випадку зводиться до здійснення страхової виплати, то таке зобов`язання є грошовим, і в разі прострочення його виконання настає відповідальність, передбачена ч. 2 ст. 625 ЦК, зокрема сплата суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також трьох процентів річних від простроченої суми (аналіз Верховного Суду України від 30.06.2011 року судової практики розгляду цивільних справ, що виникають з договорів страхування). Аналогічна правова позиція підтверджена й судовою практикою Верховного Суду України (постанова Верховного Суду України від 06.06.2012 року у справі № 6-49цс12). Беручи до уваги, що заява про виплату страхового відшкодування позивачем відповідачу подавалась 16.05.2018 р., спірні кошти мали бути відшкодовані ПрАТ «СК «Галицька» [PERSON] у межах 90 днів з дня отримання вказаної заяви, тобто до дати 13.08.2018 року включно, прострочка зобов`язання виникла з 14.08.2018 року. Позивач просить стягнути відповідні нарахування за невиконання грошового зобов`язання за період з 17.08.2018 р. по 22.11.2019 року. За правилами частини 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. В межах позовних вимог період з 17.08.2018 р. по 22.11.2019 року включає 463 дні прострочення. У зв`язку з цим 3 % річних становить суму 1 258,70 грн. (33 076,03 грн. х (3 : 365 : 100) х 463), яка заявлена позивачем до стягнення, тому вимоги в цій частині підлягають задоволенню. Офіційний індекс інфляції, що розраховується Державним комітетом статистики України, визначає рівень знецінення національної грошової одиниці України, тобто зменшення купівельної спроможності гривні. Отже, процес зміни вартості грошей, який характеризується рівнем інфляції, є безперервним процесом і інфляційні процеси не залежать від волевиявлення будь-якої особи, тому інфляційні мають розраховуватися з урахуванням як індексів інфляції, так і індексів дефляції. Вимагати сплати суми боргу з урахуванням індексу інфляції є правом кредитора, яке він може реалізувати, а може від нього відмовитися. Якщо кредитор приймає рішення вимагати сплати суми боргу з урахуванням індексу інфляції, він має враховувати індекс інфляції за кожний місяць (рік) прострочення, незалежно від того, чи був в якійсь період індекс інфляції менше одиниці (тобто мала місце не інфляція, а дефляція), а отже сума боргу в цьому періоді зменшується. За спірний період розміри індексів споживчих цін становили: серпень 2018р.- 100; вересень 2018р. -101,9; жовтень 2018р. - 101,7; листопад 2018р. -101,4; грудень 2018р. -100,8; січень 2019р. -101; лютий 2019р. -100,5; березень 2019р. - 100,9; квітень 2019р. - 101; травень 2019р. - 100,7; червень 2019р. - 99,5; липень 2019р. -99,4, серпень 2019р.- 99,7; вересень 2019 -100,7; жовтень 2019р. - 100,7; листопад 2019р. - 100,1. Отже, розмір інфляційних нарахувань складає в сумі 3 452 грн. 66 коп. ((33 076,03 х 100/100 х 101,9/100 х 101,7/100 х 101,4/100 х 100,8/100 х 101/100 х 100,5/100 х 100,9/100 х 101/100 х 100,7/100 х 99,5/100 х 99,4/100 х 99,7/100 х 100,7/100 х 100,7/100 х 100,1) - 33 076,03). Позивач просить стягнути інфляційні збитки у розмірі 2 910 грн. 69 грн., що не перевищує фактичний їх розмір, тому позов в частині інфляційних нарахувань слід задовольнити. Розрахунок пені за прострочення виплати страхового відшкодування виконується за формулою: Пеня = С х (2 ПОС/365 х Д : 100, де С - сума заборгованості за період, 2 ПОС - подвійна облікова ставка НБУ на день, Д - кількість днів прострочки. Виходячи із викладеного вище, приймаючи до уваги розрахунок позивача щодо пені, приведений ним у додатках до позовної заяви, що перевірений судом, позовні вимоги про стягнення із відповідача на користь [PERSON] пені у розмірі 14 779 грн. 10 коп. є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення. З урахуванням викладеного позов слід задовольнити в повному обсязі. Відповідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 768,40 грн. (а.с. 6).

Outcome: approved