Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу посилаючись на те, що 11.03.1986 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб у Личковецькій сільські раді Гусятинського району Тернопільської області, актовий запис №02. Від цього шлюбу у подружжя неповнолітніх дітей не має. Сімейні стосунки між ними не склалися, подальше спільне проживання стало неможливим, перестали розуміти один одного, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Відповідач не розуміє та не хоче розуміти сутності проблем, які виникають в сім»ї, він не здатний підтримувати нормально моральну атмосферу в сім»ї, піклуватися про побудову сімейнх відносин на почутях взаємної любові. поваги, дружби та взаємодопомоги. Миритись з відповідачем не бажає. В подальшому даний шлюб зберігати не доцільно. Позивач [PERSON] в судове засідання не з»явилася, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився, надав до суду заяву про визнання позову та розгляд справи у його відсутності. На підставі вимог ст.ст.223 ЦПК України суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності сторін. Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони 11 березня 1986 року зареєстрували шлюб у Личковецькій сільській раді Гусятинського району Тернопільської області, актовий запис № 02, що підтверджується повторно виданим свідоцтвом про одруження серії [NUMBER], виданого 16 травня 2003 року відділ рагс Гусятинського районного управління юстиції Тернопільської області.(а.с.3). Спільне життя між сторонами не склалося, шлюбні відносини не підтримують, шлюб існує формально і зберігати його неможливо. Відповідно до ст.111 СК України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Статтею 24 СК України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Оскільки під час розгляду справи відповідач визнав позов у повному обсязі, обставини в справі сторонами визнаються та не потребують доказуванню і таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову у повному обсязі. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст.141 ЦПК України - судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов»язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі вищезазначеного суд рахує за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] сплачений нею судовий збір в сумі 704 грн. 80 коп.

Outcome: approved