Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-04 00:00:00

Позивач [PERSON] у липні 2014 року звернулась до суду з позовом до відповідач [PERSON] про стягнення аліментів в її користь на утримання дитини - [PERSON] [INFO], який продовжує навчання і у зв'язку з цим потребує матеріальної допомоги, до досягнення ним двадцяти трьох років, посилаючись на те, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі від якого народився син [PERSON], який навчається на денному відділенні Київського коледжу зв'язку на контрактній основі проживає у найманому житлі та повністю перебуває на її утриманні. Оскільки відповідач в добровільному порядку не надає коштів на його утримання, хоча має таку можливість, оскільки являється приватним підприємцем, просить стягнути з нього аліменти на сина до досягнення ним 23 років або до закінчення навчання у твердій грошовій сумі в розмірі 1600 гривень. В судовому засіданні позивач, а також її представник свої позовні вимоги уточнили та просять стягувати аліменти з 29 липня 2014 року. Крім того доповнили, що у місяць позивач витрачає на потреб сина 1600 грн., а також оплачує навчання в розмірі 3250 грн. у семестр. Відповідач [PERSON], будучи належним чином через оголошення у пресу повідомленим про дату час та місце слухання справи в судове засідання не з'явився, не повідомивши про причину неявки, заяви про розгляд справи у його відсутності не подавав. За вказаних обставин суд приходить до переконання, що згідно ч.4 ст. 169, ч.1 ст. 224 ЦПК України слід ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши та оцінивши докази по справі, встановив такі факти: Рішенням Підволочиського районного суду Тернопільської області від 09 грудня 2013 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. [INFO] у них народився син [PERSON], що стверджується свідоцтвом про народження 1-ИД № 252198, видане Новосільською сільською радою Підволочиського району Тернопільської області. На даний час [PERSON] навчається студентом 1-го курсу денного відділення на контрактній формі «Київського коледжу зв'язку», що стверджується довідкою №1256 від 26 листопада 2013 року та договором № 196 про надання освітніх послуг від 28 серпня 2013 року укладеного між Київським коледжем зв'язку та [PERSON] Згідно умов даного договору вартість освітньої послуги за один семестр навчання становить 3250 грн. З довідки про доходи [PERSON] виданої Державним закладом «Київський коледж зв'язку» вбачається, що останній не отримує стипендії. Судом встановлено, що [PERSON] потребує матеріальної допомоги, оскільки повністю перебуває на утриманні матері - позивача [PERSON], яка не в змозі забезпечити всім необхідним для його навчання у зв'язку з скрутним матеріальним становищем. Відповідно до ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має мінливий нерегулярний дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення суд, може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Як встановлено у судовому засіданні відповідач [PERSON] зареєстрований як приватний підприємець. Крім того з пояснень позивача встановлено, що він є орендарем нежитлових приміщень, які використовує під підприємницьку діяльність, у його власності (оренді) знаходять вантажні автомобілі і він займається перевезеннями, а тому судячи з витрат на такі види послуг, рівень його проживання та його доходи є високими та стабільними. Позивач [PERSON] працює менеджером по якості у ТОВ «Агротехпром» і її чистий сукупний дохід за місяць становить 1638.8 грн., однак коштів які б забезпечували матеріальні потреби дитини їй не вистарчає, а відповідач [PERSON] у добровільному порядку їх не надає, що дає суду підстави визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Судом не встановлено та не здобуто ніяких доказів про те, що відповідач за станом здоров'я чи матеріальним становищем не може виконувати своїх обов'язків щодо утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання і у зв'язку з цим потребує матеріальної допомоги. При визначені розміру аліментів у твердій грошовій сумі, суд у відповідності до вимог ст. 182 СК України бере до уваги стан здоров'я дитини, матеріальне становище платника аліментів та позивача, відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних осіб, які б перебували на його утриманні. Відповідності до вимог ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а тому враховуючи щомісячні матеріальні витрат позивача на утримання дитини, виходячи із меж розумності та потреб дитини вважає, що позовні вимоги позивача [PERSON] підлягають до часткового задоволення шляхом стягнення в її користь на утримання [PERSON] із відповідача [PERSON] щомісячно, аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 1200 гривень щомісячно, починаючи стягувати з 29 липня 2014 року до закінчення навчання, але не довше, ніж до досягнення ним двадцяти трьох років. Крім цього, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України рішення суду в частині стягнення з [PERSON] в користь [PERSON] аліментів на повнолітнього сина в межах суми платежу за 1 місяць допустити до негайного виконання.

Outcome: partial