Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-04 00:00:00

Позивач вимоги мотивує тим, що з 11.10.1976 по 11.08.1989 року та з 07.06.1993 по 31.10.2008 року працював у ПАТ «Сумське НВО ім. М.В. Фрунзе». Під час роботи отримав профзахворювання у зв'язку з чим зазнав 80% втрати професійної працездатності та йому встановлено ІІ групу інвалідності. Причиною професійного захворювання, згідно акту розслідування, є довготривалий вплив шкідливих виробничих факторів. У зв'язку з цим зазнав моральної шкоди, яку пов'язує з фізичними стражданнями від втрати здоров'я. Суму грошового відшкодування моральної шкоди оцінює у 16 000 грн., а тому просить стягнути з відповідача саме таку суму грошового відшкодування. В судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримав. Представник відповідача позов не визнав та зазначив, що позивачем не надано доказів на підтвердження моральної шкоди. Сам позивач неефективно користувався засобами індивідуального захисту, погодився на роботу у шкідливих умовах. Вважає, що позивач пропустив трьохмісячний строк звернення до суду. Тому просив відмовити у задоволенні позову. Суд, заслухавши учасників розгляду, які з'явилися, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований але підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивач з 11.10.1976 по 11.08.1989 року та з 07.06.1993 по 31.10.2008 року працював у ПАТ «Сумське НВО ім. М.В. Фрунзе» до виходу на пенсію./а.с.5-10/ Під час роботи у зв'язку з впливом шкідливих умов виробництва та нехтуванням особистими засобами захисту позивач зазнав профзахворювання. Так встановлені основний діагноз «Хронічне обструктивне захворювання легень токсико-пилової етнології другої стадії у фазі нестійкої ремісії. Дискензія бронхів. Емфізема легень другої стадії. Нейросенсорна приглухуватість зі значним ступенем зниження слуху (4 ст.) професійного характеру. Вегетативно-сенсорна поліневропатія верхніх кінцівок з вираженим стійкими вегетативно-трофічними порушеннями на кістях, ангіоспазмами пальців рук, міофіброз м язів передпліччя і плечового поясу, деформаційним осте артрозом ліктьових і лучезапясних суглобів зі стійким больовим синдромом, тощо». Причиною профзахворювання стало порушення законодавства про охорону праці, що були допущені адміністрацією УМН СОО ПАТ «Сумське НВО ім. М.В. Фрунзе» та сам позивач про що зазначено у актах розслідування хронічного профзахворювання №89 від 29.09.2008 року та №72 від 72 року./а.с.7,8/ У зв'язку з профзахворюванням 04.11.2008 року МСЕК позивачу встановлено 50 % втрати працездатності, 26.07.2009 року встановлено 80 % втрати працездатності та встановлено другу групу інвалідності /а.с.11-12, 24-25/ Наявність профзахворювань спричинило моральної шкоди позивачу, що полягає у стражданнях від втрати здоров'я. Йому необхідно вживати заходів з медичної реабілітації, необхідності стаціонарного, медикаментозного та санаторного лікування. Втрата здоров'я погано вплинуло на самопочуття позивача, він відчуває страждання від втрати здоров'я. Віз захворювання на туговухість втратив слух, що вплинуло на нормальне спілкування з оточуючими. Важко дихати, відчуває біль у руках. Від цього у нього змінився звичний уклад життя./а.с.33-40/ З встановленого вбачається, що спірні правовідносини є трудовими і врегульовані ст.ст. 153, 158, 173, 237-1 КЗпП України, відповідно до положень яких працівник має право на безпечні умови праці, а роботодавець зобов'язаний їх забезпечити. Працівник має право на грошове відшкодування моральної шкоди у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань. Відповідно до ст. 268 ЦК України позовна давність не поширюється на вимогу про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я. При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди суд враховує суть позовних вимог, характер діяння особи та обсяг страждань (душевних, психічних), яких зазнав позивач, характер немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення), час та зусилля, які витратив позивач при захисті своїх інтересів. При цьому суд виходе із засад розумності, виваженості та справедливості. Суд враховує і поведінку позивача при отриманні професійного захворювання, те що він добровільно погодився на роботу в шкідливих умовах на підприємстві. І за таких обставин суд прийшов до переконання, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди становить 12 000 грн.. Тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути в рахунок відшкодування моральної шкоди саме цю суму. В іншій частині слід відмовити за необґрунтованістю. З урахуванням викладеного заперечення представника позивача, щодо недоведеності моральної шкоди та пропуску позовної давності, є необґрунтованими. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір за ставкою на час подачі заяви( ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір»). На підставі викладеного і

Outcome: partial