Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-12 00:00:00

Позивач [PERSON] , інтереси якого представляє представник [PERSON] , звернувся до суду з позовом до [PERSON] , орган якому законом надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб - служба у справах дітей виконавчого комітету Саксаганської районної у місті ради про позбавлення батьківських прав, в якому просить ухвалити рішення про позбавлення [PERSON] , батьківських прав, щодо неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він, [PERSON] , народився [INFO] у [PERSON] та [PERSON] . [INFO] його мама, [PERSON] , померла. З моменту його народження й по 06.10.2017 він був зареєстрований та проживав разом з мамою за адресою: [ADDRESS] . З 2008 року й по момент їх зняття з реєстрації та зміни місця проживання, його біологічний батько - [PERSON] ніколи не відвідував його за вказаною адресою, не цікавився його умовами проживання. З жовтня 2017 року вони з мамою почали проживати у її бабусі, [PERSON] , 1940 р.н. разом з старшим братом [PERSON] , 1988 р.н. за адресою: [ADDRESS] . До теперішнього часу за вказаною адресою її біологічний батько - [PERSON] також ніколи не відвідував його. З 01 вересня 2011 року і по теперішній час він навчається в Криворізькій спеціалізованій школі І-ІІІ ступенів № 74 Криворізької міської ради Дніпропетровської області. Заяву на зарахування його до школи подавала його мама і лише вона весь час його навчання відвідувала батьківські збори та шкільні заходи, допомагала йому виконувати домашні завдання, цікавилася його успішністю, поведінкою, стосунками з вчителями та однокласниками. Натомість, його біологічний батько - [PERSON] ніколи не цікавився його шкільними успіхами та проблемами, не бував на жодному шкільному заході До того ж, з моменту його народження саме мама піклувалася про його стан здоров`я, ходила з ним до лікарні, була з ним поки він хворів, приймала участь в його оздоровленні. В липні 2018 року його мама, як його законний представник, обрала йому лікаря, який надає первинну медичну допомогу, що підтверджується Декларацією №0000-РРМ2-6НЕН від 02.07.2018. Весь час свого життя він знаходився на повному матеріальному утриманні мами, бабусі та старшого брата. Саме вони забезпечували йому необхідне харчування, медичний догляд, лікування, надавали доступ до культурних цінностей. При цьому, у 2008 року у його мами було виявлено онкологічне захворювання і вона отримала інвалідність, однак не дивлячись на це, вона доклала всіх зусиль для забезпечення його виховання та нормального життя, в той час коли його батько залишався осторонь і не цікавився ним. Навпаки, його біологічний батько - [PERSON] , з 2008 року не спілкувався з ним не виховував його, не сприяв засвоєнню загальновизнаних норм моралі, не вітав його з святами, не цікавився станом його здоров`я, умовами проживання, навчанням, внутрішнім світом. Крім того, поки його біологічний батько жив поряд з ним і мамою (до 2008 року), він постійно провокував конфлікти у сім`ї, бив маму на його очах, виганяв їх з дому і вони були вимушені ховатися від нього у сусідів та родичів. Вказані факти можуть бути підтверджені показаннями свідків, заяву про виклик яких він додає до даного позову. На сьогоднішній день його утриманням та вихованням займається виключно його бабуся, старший брат та рідна тітка - [PERSON] . Вищезазначені обставини свідчать про невиконання відповідачем [PERSON] своїм батьківських обов`язків, закріплених Сімейним кодексом України. Вищезазначені ним обставини свідчать про невиконання відповідачем [PERSON] своїх батьківських обов`язків, закріплених ч.1-3 ст.150 Сімейного кодексу України, так як він самоусунувся (ухилився) від його виховання, не піклувався про його фізичний і духовний розвиток, навчання, підготовку до самостійного життя. Названі дії у відповідності з п.2 ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України є підставою для позбавлення відповідача, [PERSON] , батьківських прав, щодо дитини [PERSON] , [INFO] , у зв`язку з ухиленням від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, що буде слугувати найбільш повному та всебічному забезпеченню його прав та законних інтересів, як дитини. Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.04.2019 року справу передано на розгляд судді Ткаченкові А.В. (т.1 а.с. 42). 06 травня 2019 року ухвалою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу відкрито провадження по справі в порядку загального позовного провадження (т.1 а.с.44-45). 26 липня 2019 року до канцелярії суду від представника відповідача надійшли заперечення на позов про позбавлення батьківських прав, відповідно до яких зазначає, що він [PERSON] , [INFO] , дійсно є батьком [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження дитини, заперечує проти заявленого позову із огляду на наступне. Його мама, [PERSON] , помирає 06.03.2019 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть, після чого його рідні по материнській лінії чинять йому перешкоди у спілкуванні з сином. З [PERSON] припинив шлюбні стосунки в 2008 року. Спочатку нею чинилися перешкоди у спілкуванні з дитиною та його вихованні. Таким чином він змушений був звернутися до опікунської ради з заявою щодо встановлення зустрічей з малолітнім сином [PERSON] . На що рада дала висновок про доцільність звернення до суду для усунення перешкод від гр. [PERSON] , у спілкуванні з дитиною, так як остання ігнорувала запрошення та відмовлялася брати участь у розгляді питання встановлення порядку зустрічей його з сином. Після чого він звернувся до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу для вирішення цього питання, який виніс рішення та задовольнив його вимоги. З часом їх стосунки з [PERSON] покращились та вони знаходили згоду, щодо виховання дитини. Сина він брав до себе, проводили разом час, їздив з ним за покупками для нього необхідні речі та одяг, окрім цього сплачував аліменти кожен місяць у визначеному розмірі. З огляду на зазначене можна стверджувати, що ним виконувалися покладені Законом обов`язки щодо матеріального забезпечення (утримання) дитини. А також виконувалися обов`язки щодо виховання дитини та сприяння щодо розвитку та організації повсякденного життя. Спосіб та об`єм такої участі визначалися за домовленістю з матір`ю дитини, але в будь якому разі він був обізнаний щодо успіхів дитини , його здоров`я, планів тощо. У зв`язку з тим, що як [PERSON] мешкав разом з матір`ю, то вона і обирала лікаря, навчальний заклад для сина. В цих питаннях він їй довіряв та ці питання вони обговорювали по телефону знаходячи згоду. Логічною є також позиція щодо вирішального голосу за матір`ю у питаннях, які вирішувалися, бо дитина мешкала з нею. Як потім йому стало відомо вона мала онкологічне захворювання та отримала інвалідність, і також з цих міркувань він вважав, що дитина повинна мешкати разом з матір`ю, щоб вони мали змогу підтримувати один одного. Їх син вказує, що він провокував на конфлікт у сім ї , але на той час він був маленький і не міг оцінити ситуацію. Так він розійшовся з його матір`ю бо вони не находили спільної мови, та щоб не травмувати дітей (у [PERSON] є ще двоє старших дітей) вирішили жити окремо. Припинення стосунків між батьками не є підставою для позбавлення одного з них батьківських прав. Коли померла [PERSON] , рідня сина взагалі заборонила йому бачитись з ним, а саме тітка та бабуся, звинувачуючи його у її смерті та запевняли в цьому дитину . Спочатку він відповідав на його телефоні дзвінки та погоджувався зустрітися, але приїжджаючи за ним він не виходив на двір (до квартири його ніхто не пускав). Він як законний представник свого сина звернувся до міграційної служби про видачу паспорта громадянина України своєму синові [PERSON] та зареєстрував його на певну дату, щоб прийти з ним та оформити необхідні документи для видачі паспорту. Спочатку син був згоден з ним піти, але після розмови зі своїми близькими по маминій стороні відмовився піти, мотивуючи це тим, що поїде до старшого брата до Києва і буде там жити і паспорт йому не потрібен. Не зважаючи на його вмовляння та доводи, він не прийшов. З чого він маю вивід, що йому не роз`яснюють його обов`язків та зобов`язань, не готують його до самостійного життя та праці. Після чого він намагався забрати сина до себе жити, розмовляючи з ним на що він спочатку погоджувався, але з часом відмовлявся, кажучи що його не відпускає бабуся і тітка. Він звернувся до служби у справах дітей про перевірку умов проживання та утримання сина, бо сам не має доступу до помешкання. Копія їх відповіді від 17.04.2019 року додається, та службою рекомендовано та направлено до психолога самого та з ним, але він категорично відмовляється йти. Потім він подав заяву, що просить їх визначити місце проживання свого сина з ним, так як неповнолітні діти не можуть самостійно вирішувати питання мешкання, тому що в силу свого віку залежить від батьків, копія заяви від 24.04.2019 року додається. Після чого начальнику служби у справах дітей [PERSON] вдалося зібрати круглий стіл з ним, сином та його родичами, а також були присутні працівники служби. На якому тітка та бабуся були агресивно настроєні проти нього, але підтвердили той факт, що він виконував свої батьківські обов`язки. Раніше зустрічався з сином та допомагав в його виховані. 10.05.2019 року він взнав, що син подав позов про позбавлення батьківських прав чим був дуже здивований, але розумів з чиєї це подачі. Він намагався, ще раз врегулювати цей конфлікт миром, але йому не вдалось, син зовсім не йде на контакт з ним. Тому змушений був заключити договір з адвокатом на захист своїх прав. Але він любить свого сина та впевнений, що це тільки сторонній вплив на нього призвів до наявності зазначених позовних вимог. Доказів його поведінки такої, яка є підставою передбаченою ст. 164 СК України для позбавлення батьківських прав не має. Також якщо інша сторона заважає бачитися з дитиною займатися її вихованням (що підтверджується рішенням суду, яке додається), не може вважатися навмисною відсутністю виховання. Законодавство України суворо ставиться до залишення дітей без батьківської турботи. Тому будь-яка з перелічених підстав вказана в позові повинна перевіритись, так як докази про його байдужість та жорстоке поводження не доказані. Вважає, що зазначені позовні вимоги про позбавлення батьківських прав є необґрунтованими та безпідставними, такими що не підлягають задоволенню. Просить у задоволені позові [PERSON] про позбавлення батьківських прав [PERSON] відмовити повністю (т.1 а.с.71-77). 26 липня 2019 року від позивача [PERSON] до канцелярії суду надійшла заява про вжиття заходів забезпечення позову (т.1 а.с. 78-91). 26.07.2019 року ухвалою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області заяву [PERSON] про забезпечення позову задоволено частково, встановлено для Служби у справах дітей виконавчого комітету Саксаганської районної у місті ради обов`язок підготувати до суду подання щодо можливості призначення [PERSON] законним представником [PERSON] на час розгляду справи (т.1 а.с.93-95). 02.08.2019 року від позивача [PERSON] до канцелярії суду надійшла відповідь на відзив, відповідно до якого зазначає, що так, як зазначалося ним у позовній заяві з 2008 року його біологічний батько - [PERSON] ніколи не відвідував його, не цікавився його умовами проживання. Він жодного разу не був свідком того, щоб [PERSON] намагався зустрітися з ним й при цьому, його мати або будь хто інший чинив йому перешкоди. Отже, навіть за наявності рішення суду від 26.01.2010, відповідач не користувався можливістю систематичних побачень і регулярного спілкування з ним, що є неодмінним елементом належного (повноцінного) розвитку й виховання дитини. Представником відповідача не надано жодних належних, достовірних, допустимих та достатніх доказів у розумінні ст.ст.76-80 ЦПК України на підтвердження існування викладених у відзиві заперечень, зокрема того факту, що він проводив з ним час, їздив з ним за покупками, сплачував аліменти на інше. У відзиві фактично визнається та обставина, що [PERSON] , не дивлячись на те, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини, відповідач самоусунувся від вказаних обов`язків, переклавши всю відповідальність на його маму, яка вимушена була самостійно обрати лікаря, школу, лікувати його, ходити на шкільні заходи та збори, вирішувати його повсякденні проблеми. Виключно мама та рідні доглядали за ним, коди він хворів, купували ліки, готували їсти, ходили з ним до кінця тощо, читали книжки, цікавилися його здібностями, організовували свята та ін. Батько ніколи не приймав у цьому участі. Інтерес до нього та його життя виник лише після смерті матері. Вважає, що є всі підстави для задоволення позовних вимог, викладених в позовній заяві [PERSON] до [PERSON] про позбавлення батьківських прав (т.1 а.с.102-103). 06 грудня 2019 року ухвалою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті (т.1 а.с. 133-135). 24 квітня 2020 року від представника позивача адвоката Морозова Є.Є. надійшла заява про поновлення процесуального строку для подання клопотання про витребування доказів та заява про витребування доказів у справі (т.1 а.с. 162-168). 27 квітня 2020 року ухвалою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області клопотання представника позивача адвоката Морозова Є.Є. задоволено (т.1 а.с.172-174). 29 вересня 2020 року ухвалою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області клопотання позивача [PERSON] задоволено, витребувано від органу опіки та піклування виконкому Саксаганської районної у м. Кривому Розі ради висновок про доцільність або відсутність такої щодо позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] (т.1 а.с. 201-202). 30.11.2020 року до канцелярії суду від представника третьої особи надійшла заява про долучення до справи доказів, а саме висновку органу опіки і піклування виконкому Саксаганської районної у місті ради про доцільність позбавлення батьківських прав гр. [PERSON] від 20.11.2020 №10/39-4684 (т.1 а.с. 215-218). Позивач [PERSON] , та законний представник позивача [PERSON] , до зали судового засідання не з`явилися, надали до канцелярії суду заяву про розгляд справи за відсутності позивача. Заявлені вимоги підтримують в повному обсязі, просять їх задовольнити. Просять при винесенні рішення врахувати той факт, що відповідач не виплачує аліментів з березня 2019 року, пенсію, яку він отримує на сина по втраті годувальника за весь 2019 рік йому не передав. Раніше в судовому засіданні позивач [PERSON] пояснив, що після смерті матері було лише два дзвінки від батька про зустрічі і два повідомлення по вайберу. Батько пропонував проживати з ним, і його дружиною, однак він не захотів, оскільки йому комфортніше було з тіткою. Він не бажав спілкуватися з батьком. Представник позивача адвокат Морозов Є.Є. до зали судового засідання не з`явився, надав до канцелярії суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] до зали судового засідання не з`явився, надав до канцелярії суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення заявлених позовних вимог заперечує. Раніше в судовому засіданні відповідач [PERSON] пояснив, що в 2008 році він звертався до суду щодо спілкування з сином. Суд визнав певний порядок для спілкування з дитиною, однак мати ухилялася від виконання рішення суду з 2010 року. До 2019 року, поки була жива дружина, він в неї дізнавався про дитину. В 2019 році він був на батьківських зборах. Він звертався до класного керівника. Останній раз не пам`ятає коли бачився з сином, оскільки [PERSON] перешкоджає цьому. Він сплачує аліменти, заборгованості не має, на його картку з Пенсійного фонду перераховувалась допомога дитині, яку він відразу переводить на картку сина. Він знає, що син цікавиться комп`ютерними технологіями і бажає вступити до Вузу в Києві за цією спеціальністю. Він припускає, що сину забороняють спілкуватися з ним. Представник третьої особи виконкому Саксаганської районної у місті Кривому Розі ради Іванова О.В. до зали судового засідання не з`явилася, надала до канцелярії суду заяву про розгляд справи за її відсутності, при вирішенні питання по суті покладається на розсуд суду. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що відповідач [PERSON] , співмешканець його матері [PERSON] , яка померла в 2019 році. Вони з [PERSON] , сестрою [PERSON] і матір`ю [PERSON] проживали в однокімнатній квартирі по [ADDRESS] з 2003-2005 року. Його мама постійно сварилася з [PERSON] на фінансовому ґрунті, він з собою коли ішов з дому забирав пральну машину. За час мешкання [PERSON] періодично, біля п`яти разів, бив матір та його в ході конфліктів. З 2005 року, коли родився [PERSON] вони переїхали в двокімнатну квартиру на вул. Тинка . Він прожив до 2006 року, а потім він переїхав. За час мешкання [PERSON] не давав йому кошти. З 2006 року вони з сестрою переїхали до бабусі. Відносини у нього з відповідачем не склалися були дуже напруженими. Відповідач [PERSON] сина [PERSON] не ображав, йому відомо, що [PERSON] намагався зустрічатися з [PERSON] , однак останній не хотів з ним спілкуватися. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що [PERSON] її хрещеник. [PERSON] знає з моменту народження [PERSON] . [PERSON] , її подруга. Вона була свідком як [PERSON] виставляв [PERSON] з [PERSON] , який був немовлям з дому із-за сварки. У [PERSON] і [PERSON] були сварки на фінансовому ґрунті. Вона пам`ятає, як [PERSON] побив [PERSON] , коли вона пішла від останнього. Вона не знає чи застосовував фізичне насильство відповідач до позивача. З 2008 року [PERSON] не проживала з [PERSON] , і про те, що останній її ображав вона не знає. Їй відомо, що [PERSON] виявляв бажання спілкуватися з сином [PERSON] зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, у відповідності з ч.2 ст.247 ЦПК України розгляд справи здійснювався, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, вислухавши учасників справи, свідків, дослідивши письмові докази, повно і всебічно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог за таких підстав. Відповідно до ст.263 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Згідно з ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , є батьком [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданого 21.03.2005 року, актовий запис №295 (т.1 а.с.6). Мати позивача неповнолітнього [PERSON] - [PERSON] , померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (т.1 а.с.6-10). Відповідно до довідки про склад сім`ї [PERSON] , проживав разом з матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (т.1 а.с.11, 13). Згідно з актом ЖБК «Рассвет-2» від 18.04.2019 року батько [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , до сина за місцем мешкання з 2008 року по 2017 рік не приходив та у вихованні участі не приймав (т.1 а.с.12). Згідно з актом ТОВ «Житлосервіс-КР» від 04.04.2019 року встановлено, що за адресою: [ADDRESS] з 2017 року по теперішній час проживає [PERSON] , [INFO] . Його батько [PERSON] , за даною адресою до сина не з`являвся і не брав участь у його вихованні. (т.1 а.с.14). З 01 вересня 2011 року і по теперішній час [PERSON] навчається в Криворізькій спеціалізованій школі І-ІІІ ступенів № 74 Криворізької міської ради Дніпропетровської області. Заяву на зарахування його до школи подавала мати [PERSON] і лише вона весь час його навчання відвідувала батьківські збори та шкільні заходи, що підтверджується копією особової справи, характеристикою на сім`ю, характеристикою учня та випискою поточних оцінок (т.1 а.с.15-21). Відповідно до декларації №0000-РРМ2-6НЕН від 02.07.2018 мати позивача [PERSON] , як законний представник, обрала йому лікаря, який надає первинну медичну допомогу (т.1 а.с.22). Згідно з довідкою начальника Саксаганського ВДВС у м. Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Дніпро) встановлено, що з 04.05.2016 по 30.05.2017 у відділі перебувало виконавче провадження ВП №51006198 по примусовому виконанню виконавчого листа №2-4931/05 виданого Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу про стягнення аліментів у розмірі ј частини щомісячно з [PERSON] на користь [PERSON] . Вищезазначене виконавче провадження 30.05.2017 завершено на підставі п.1 ч.1 ст.37 ЗУ «Про виконавче провадження» так, як до Саксаганського відділу ДВС надійшла заява стягувача про повернення виконавчого документу стягувачу без подальшого виконання. Державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу та разом з виконавчим листом направлено на адресу стягувача зазначену у заяві. Станом на 18.06.2020 повторно вищезазначений документ до відділу ДВС не надходив та на виконанні не перебуває (т.1 а.с.184). Відповідно до висновку виконкому Саксаганської районної у місті ради від 20.11.2020 року про доцільність позбавлення батьківських прав гр. [PERSON] зазначено, що виконком Саксаганської районної у місті ради, розглянувши матеріали щодо позбавлення батьківських прав гр. [PERSON] у відношенні неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , враховуючи рішення комісії з питань захисту прав дитини, встановив наступне. Гр. [PERSON] , 1972 року народження, та гр. [PERSON] , 1966 року народження, від спільного проживання без реєстрації шлюбу мають на вихованні неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Зі слів гр. [PERSON] фактичні шлюбні відносини припинені в 2008 році. Мати з сином зареєстровані та фактично мешкають за адресою: [ADDRESS] , батько зареєстрований та фактично проживає за адресою: [ADDRESS] . Мати дитини померла [INFO] . Відповідно до пояснень наданих неповнолітнім він не вважає гр. [PERSON] своїм батьком, оскільки він з ним не спілкується, участі у вихованні не бере, проживає окремо. Неповнолітній категорично відмовився проживати разом з батьком, оскільки він його дуже мало знає, мешкає разом з бабусею гр. [PERSON] , 1940 року народження, у сім`ї якої почувається комфортно та захищено, має окрему кімнату в якій створено умови для проживання та виховання. У вихованні та утриманні неповнолітнього бабусі допомагають гр. [PERSON] , 1964 року народження, рідна тітка, та гр. [PERSON] , 1988 року народження, старший брат неповнолітнього. Зі слів гр. [PERSON] та гр. [PERSON] батько не цікавиться життям, здоров`ям, розвитком сина, не виявляє бажання спілкуватися з ним, не відвідує його за місцем проживання, хоча жодного разу ніхто з рідних навіть не намагався чинити йому перешкод. Відповідно до інформації наданої адміністрацією Криворізької спеціалізованої школи І-ІІІ ступенів №74 Криворізької міської ради, учнем якої є неповнолітній [PERSON] , вихованням та навчанням дитини займалась тільки мати: відвідувала батьківські збори, спілкувалась з вчителями - предметниками, підтримувала тісний зв`язок з класним керівником. Декларацію з сімейним лікарем укладено матір`ю, лікуванням дитини займалась мати. В 2008 році гр. [PERSON] звернувся до виконкому районної у місті ради з заявою щодо визначення способу участі батька у вихованні дитини. Висновком опікунської ради від 11.04.2008 №186 гр. [PERSON] рекомендовано звернутися до суду для усунення перешкоду у спілкуванні з дитиною у зв`язку із повторною неявкою матері на засідання опікунської ради. Рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26.01.2020 гр. [PERSON] визначено спосіб участі у спілкуванні з сином та у його вихованні в такому порядку: у вівторок та четвер з 16 до 19 годин, у суботу з 10 годин по неділю до 12 годин щотижня, без обмеження місця зустрічей та без присутності інших осіб. Окремо судом зобов`язано матір дитини надавати батькові можливість оздоровлювати сина в місцях курортних зон, які знаходяться на території України на протязі року без присутності інших осіб. Не направлення рішення суду до примусового виконання говорить про відсутність перешкод у спілкуванні та вихованні дитини. З метою збереження біологічної сім`ї та налагодження взаємовідносин між батьком та сином службою у справах дітей виконкому районної у місті ради та Криворізьким міським центром соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді до роботи з сім`єю залучено психолога. Проте проведена робота не дала позитивного результату. Наразі гр. [PERSON] категорично заперечує проти позбавлення його батьківських прав, працює в АТБ-маркет охоронцем, має стабільний дохід та постійне місце проживання, на обліку у лікаря-нарколога та психіатра не перебуває. Зі слів гр. [PERSON] він має бажання виховувати сина та з ним спілкуватися, проте не має можливості через те, що неповнолітній дуже часто перебуває у м. Києві у брата, за дозволом гр. [PERSON] , яку батьком, нотаріально заявою залучено до виховання дитини. З пояснень гр. [PERSON] неповнолітній [PERSON] був відсутній у м. Кривому Розі у період з 21.06.2020 по 24.07.2020 у зв`язку із оздоровленням. Враховуючи викладене, а також те, що позбавлення батьківських прав є виключною мірою у разі, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише за наявності вини в діях батьків,

Outcome: dismissed