Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-01 00:00:00

Позивач Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позову позивач посилався на те, що [PERSON] звернувся до ПАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є АТ КБ «ПриватБанк», з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву №б/н від 06.09.2011 року. Відповідач при підписанні анкети-заяви підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Також, заявою відповідача підтверджується той факт, що він був повністю проінформований про умови кредитування в АТ КБ «ПриватБанк», які були надані йому для ознайомлення в письмовій формі. На підставі договору надання банківських послуг відповідачу надано у користування кредитку картку та відкрито картковий рахунок із початковим кредитним лімітом, розмір якого у подальшому збільшився до 29000,00 грн, що підтверджується довідкою про зміну умов кредитування. Свої зобов`язання за договором банк виконав у повному обсязі, надавши відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. У той же час, відповідач у порушення умов кредитного договору взяті на себе зобов`язання не виконав, внаслідок чого, з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості, станом на 25.02.2021 року має заборгованість - 34100,43 грн, з яких: 31308,20 - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 2792,23 - заборгованість за простроченими відсотками. Тому, позивач просив стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість в розмірі 34100,43 грн за кредитним договором №б/н від 06.09.2011 року та судові витрати в розмірі 2270,00 грн. У судове засідання представник позивача не з`явився, матеріали справи містять заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справу повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив, відзив на позовну заяву не надав. На підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд, постановивши ухвалу про заочний розгляд справи, розглянув справу на підставі наявних у справі доказів. Всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні в справі докази, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, а тому позов підлягає задоволенню з огляду на таке. Так, суд встановив, що 06.09.2011 року [PERSON] звернувся до Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» та підписав анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання батьківських послуг у ПриватБанку, за якою погодився з тим, що дана заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та правилами надання батьківських послуг, а також Тарифами складають між ним та банком договір про надання банківських послуг. Крім того, ознайомився з договором про надання банківських послуг до його укладення і згоден з його умовами. Зобов`язався виконувати Умови та правила надання батьківських послуг, а також регулярно самостійно знайомитися з їх змінами на сайті банку. З копії статуту акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 05.06.2019 року №594 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 14.08.2019 року №712), погодженого Національним Банком України від 06.09.2019 року, вбачається, що акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» є правонаступником всіх прав та зобов`язань публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк». На підтвердження укладення кредитного договору позивач надав витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та витяг з Умов та правил надання банківських послуг. За довідкою АТ КБ «ПриватБанк», відповідачу було надано наступні кредитні картки: [NUMBER] , дата відкриття - 07.09.2011 року, термін дії - 06/15; [NUMBER] , дата відкриття - 27.05.2013 року, термін дії - 12/16; [NUMBER] , дата відкриття - 17.09.2013 року, термін дії - 07/17; [NUMBER] , дата відкриття - 27.07.2015 року, термін дії - 10/18; [NUMBER] , дата відкриття - 13.11.2014 року, термін дії - 11/18; [NUMBER] , дата відкриття - 10.08.2017 року, термін дії - 02/21. З довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти оформленої на [PERSON] вбачається, що 07.09.2011 року відбувся старт карткового рахунку [NUMBER] та встановлено кредитний ліміт - 300,00 грн, який змінювався з 10.09.2011 року по 07.09.2020 року; найбільший розмір кредитного ліміту встановлено 21.10.2018 року - 29000,00 грн. Факт руху грошових коштів на картковому рахунку підтверджується випискою за договором б/н станом на 01.03.2021 року, з якої вбачається, що за період з 07.09.2011 року по 22.01.2021 року відповідач систематично користувався кредитною карткою та здійснював платежі на погашення заборгованості. За розрахунком, наданим банком, заборгованість [PERSON] за вказаним кредитним договором станом на 25.02.2021 року становить 34100,43 грн, з яких: - 31308,20 - заборгованість за простроченим тілом кредиту; - 2792,23 - заборгованість за простроченими відсотками. Доказів, які б спростовували зазначений розрахунок, та які б підтверджували сплату боргу за кредитним договором, суду не надано. Отже між сторонами виникли кредитні правовідносини, тому при вирішенні вказаного спору суд керувався нормами Цивільного кодексу України. За ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 627-629, 638 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами і є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив зобов`язання, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Отже вимога позивача щодо стягнення заборгованості в розмірі 34100,43 грн (тридцять чотири тисячі сто гривень сорок три копійки) грн за кредитним договором №б/н від 06.09.2011 року підлягає задоволенню. Щодо вимоги про стягнення суми судових витрат, суд виходив з того, що ч. 1 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Як вбачається з платіжного доручення №PROM1BMBHU від 01.03.2021 року, позивачем при подачі позовної заяви сплачено судовий збір у розмірі 2270,00 грн (дві тисячі двісті сімдесят гривень). Оскільки позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі, суд стягує з відповідачки суму судових витрат у вказаному розмірі. Ураховуючи викладене, на підставі ст. 526, 527, 610-612, 627- 629,638 ЦК України,

Outcome: approved