Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-07 00:00:00

Позивач [PERSON] у листопаді 2016 року звернувся до суду з позовом до Давидівської сільської ради про визнання права власності на нерухоме майно у порядку спадкування за законом. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 29 січня 2006 року померла його мати [PERSON]. Внаслідок її смерті відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, які розташовані у с. Давидівка Пирятинського району Полтавської області по вул. Набережна, 133. [PERSON] є сином померлої [PERSON] та спадкоємцем першої черги за законом та прийняв спадщину шляхом спільного проживання із спадкодавцем на момент відкриття спадщини. Інших спадкоємців, які бажали б прийняти спадщину після смерті [PERSON], немає. При зверненні до Пирятинської державної нотаріальної контори для оформлення свідоцтва про право на спадщину, [PERSON] було відмовлено у його видачі у звязку з тим, що на вищезазначене спадкове майно відсутній правовстановлюючий документ. Просить визнати за [PERSON] право власності у порядку спадкування за законом після смерті його матері [PERSON] на житловий будинок «А-1», загальною площею 55,6 м кв, житловою площею 30,5 м кв, сарай «Б», сарай «В», літню кухню «Г», прибудову «г» до літньої кухні «Г», убиральню «Д», які розташовані у с. Давидівка Пирятинського району Полтавської області, вул. Набережна, 133. Представник позивача у судове засідання не зявився, направив заяву про слухання справи у його відсутність, позов підтримав та просив задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача Давидівської сільської ради Пирятинського району Полтавської області у судове засідання не зявився, надіслав\~ до суду листа про слухання справи у його відсутність, не заперечує проти задоволення позову. Суд уважає, що справа може бути розглянута у відсутність представника відповідача, оскільки його особисті пояснення у судовому засіданні не обовязкові. Судом\~ встановлено: 29.01.2006 померла [PERSON] (а.с.7). Відповідно до статті 1218 Цивільного кодексу України (далі ЦК України)\~до складу спадщини входять усі\~ права та обовязки, що\~ належали спадкодавцеві\~ на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Право на спадкування відповідно до ч.3 ст.1223 ЦК України\~ виникає у день відкриття спадщини. Внаслідок\~ смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку по вул. Набережна, 133 у с. Давидівка Пирятинського району Полтавської області. Як передбачено ст. 1217 Цивільного кодексу України (далі ЦК) спадкування здійснюється за заповітом або законом. [PERSON] є сином померлої [PERSON] ( а.с.6) та спадкоємцем першої черги за законом за правилами ст. 1261 ЦК України та прийняв спадщину шляхом спільного проживання із спадкодавцем на момент відкриття спадщини ( а.с.8). Інших спадкоємців, які бажали б прийняти спадщину після смерті [PERSON], немає. При зверненні до Пирятинської державної нотаріальної контори для оформлення свідоцтва про право на спадщину у вигляді житлового будинку по вул. Набережна, 133 у с. Давидівка Пирятинського району Полтавської області, [PERSON] було відмовлено у його видачі у звязку з тим, що правовстановлюючий документ на спадкове майно відсутній (а.с.10,17). Відсутність даних документів перешкоджає позивачу у розпорядженні спадковим майном. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Право власності на житловий будинок набувається в порядку, який був чинним на час завершення його будівництва. Як вказано в технічному паспорті на обєкт нерухомого майна, спірне домоволодіння збудовано в 1960 році (а.с. 16). Цивільним кодексом УРСР 1922 року питання набуття у власність громадянами житлових будинків у сільській місцевості не було врегульованим. У 1958 році питання набуття права власності регулювались Указом Президії Верховної Ради СРСР від 26.08.1948 «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків» і прийнятою відповідно до цього Указу постановою Ради Міністрів СРСР від 26.08.1948 «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради СРСР від 26.08.1948 «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків», які, зокрема, визначали умови та правові наслідки будівництва. Отже, за вказаними Указом і Постановою підставою виникнення права власності на житловий будинок був сам факт збудування цього будинку з додержанням вимог зазначених актів законодавства та прийняття будинку в експлуатацію. Ці правові акти не повязували виникнення права власності на житловий будинок із проведенням його реєстрації. Такого висновку дійшов ВСУ, виклавши правову позицію у постанові від 18.12.2013 у справі № 6-137цс13, яка згідно зі статтею 3607 ЦПК є обовязковою для судів. Згідно ст.31 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», для проведення державної реєстрації прав власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, розташовані на територіях сільських, селищних, міських рад та закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року, щодо яких раніше не проводилася державна реєстрація прав власності, подаються: виписка із погосподарської книги, надана виконавчим органом сільської ради (якщо такий орган не створений - сільським головою), селищної, міської ради або відповідною архівною установою; документ, що посвідчує речове право на земельну ділянку під таким обєктом, крім випадку, коли таке речове право зареєстровано в Державному реєстрі прав. Відповідно до довідки Давидівської сільської ради Пирятинського району Полтавської області № 1451 від 26.10.2016 , згідно записів у погосподарській книзі Давидівської сільської ради № 4 (номер обєкта по господарського обліку -0334) за [PERSON], яка померла 29.01.2006, значиться будинковолодіння по вул. Набережна, 133, с. Давидівка Пирятинського району Полтавської області ( а.с.9). За наявності у матеріалах справи виписки із погосподарської книги доцільно говорити, що спадкодавець набув право власності на житловий будинок правомірно, оскільки діюче на той час законодавство не повязувало момент виникнення права власності з обовязковою державною реєстрацією обєкту нерухомості. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що оскільки\~\~[PERSON] є єдиним спадкоємцем за законом майна померлої [PERSON], яка за життя не зареєструвала в установленому чинним законодавством порядку правовстановлюючий документ на належне їй нерухоме майно, проте інакше як у судовому порядку визнати право власності позивача у порядку спадкування на зазначений житловий будинок та господарські споруди неможливо, визнання права власності на спірне майно в порядку спадкування відповідає положенням чинного законодавства України, визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому позов підлягає\~ задоволенню.

Outcome: approved