Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-19 00:00:00

Позивач Акціонерне товариство «Акцент-Банк» звернувся до суду з даним позовом 21.11.2018 року, шляхом направлення поштою, який зареєстрований судом 28.11.2018 року, обґрунтовуючи тим, що відповідно до укладеного договору №АВН0RО131072303 від 25.02.2016 року [PERSON] кредит у розмірі 20337,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява позичальника разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами Банку, які викладені на банківському сайті http://a-bank.com.ua, складає між ним та Банком кредитно-заставний договір. Банк виконав умови договору, надавши кредит, а відповідач, в свою чергу, його порушив, чим спричинив заборгованість, яка станом на 11.09.2018 року становить 57 645,71 грн. та складається з: заборгованості за кредитом - 17 648,54 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом - 20,21 грн., заборгованість по комісії за користування кредитом - 13 422,40 грн., пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором - 23 333,34 грн., а також штрафів відповідно до пункту 5.3 Умов та правил надання банківських послуг: штраф фіксована частина - 500,00 грн. та штраф процентна складова - 2721,22 грн.. В добровільному порядку відповідач відмовляється повернути кошти, тому позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитом в розмірі 57 645,71 грн. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 762,00 грн.. Ухвалою суду від 15.01.2019 року у вказаній справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В судове засідання представник позивача не з`явився, про день, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, до позову додано клопотання представника позивача, за довіреністю у справі, [PERSON] , про розгляд справи у відсутності представника банку, позовні вимоги позивач підтримує та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суд не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності та відзив на позов до суду не подав. На підставі ст. 280 ЦПК України та враховуючи думку позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, який полягає у тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявленою нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ст. 13 ЦПК України). Ст. 12 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості ( ст. 627 ЦК України). Згідно ч.1 ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Статтею 629 ЦК України крім того передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. За своєю правовою природою договір є правочином. Водночас, договір є й основною підставою виникнення цивільних прав та обов`язків ( ст. 11 ЦК України). Судом встановлено, що 25.02.2016 року між Акціонерним товариством «Акцент-банк», який є правонаступником Публічного Акціонерного товариства «Акцент-банк», у зв`язку з тим, що 25.04.2018 року змінено організаційно-правову форму та назву позивача, про що зазначено в п.1.1 Статуту АТ «Акцент-Банк», та [PERSON] укладений кредитно-заставний договір №АВН0RО131072303, шляхом заповнення та підписанням заяви позичальника про приєднання до умов і правил надання банківських послуг від 25.02.2016 року, відповідно до якої відповідач підписавши дану заяву погодився на Умови та правила надання банківських послуг, які розміщені на сайті http://a-bank.com.ua та Тарифи, тобто був укладений кредитно-заставний договір, згідно якого відповідачу було надано кредит у розмірі 20337,00 грн. строком на 24 місяці з 25.02.2016 року по 24.02.2018 року включно, з першим авансовим внеском в розмірі 5100,00 грн., сплачений за рахунок власних коштів, на оплату товару, шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на поточний рахунок ТОВ «ООО «КомфіТрейд», зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, щомісячної винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 671,12 грн.,що підтверджується копією заяви позичальника (а.с. 5), копією витягу умов та правил надання банківських послуг (а.с. 6-10). Платежі з повернення кредиту, сплати відсотків за його використання та інших платежів здійснюється щомісячно, рівними частинами у сумах, в порядку та на умовах визначених в заяві та відповідно до графіку платежів, в наступному порядку: починаючи з 15 по 19 число кожного місяця позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) у сумі 848,45 грн. з 15.03.2016 року, 1519,57 грн. з 20.06.2016 року для погашення заборгованості за Кредитом. Дата останнього погашення заборгованості має бути не пізніше ніж 24.02.2018 року, що підтверджується графіком погашення кредиту (а.с.11 зворотній бік). Згідно довідки АТ КБ «Приватбанк» про умови кредитування та сукупну вартість кредиту (а.с.11) між АТ КБ «Акцент банк» та [PERSON] був підписаний кредитно-заставний договір №АВН0RО131072303, за яким було надано кредит на придбання побутової техніки, мобільних телефонів та інших споживчих товарів тривалого використання та забезпечено кредит, шляхом застави придбаного в кредит товару, а саме: телевізор Samsung,смартфонHuaweiY5C,епілятор PhilipsHP 6570, комп`ютерна техніка карти зі строком дії, праска, блендер, налаштування, картки зі строком дії та інше бонус, загальною вартістю 25 437,00 грн.. Згідно п. 2.7.4.1.1. Умов та правил надання кредиту Банк зобов`язується надати позичальнику кредит шляхом перерахування коштів на рахунок торгово-сервісному підприємству. Строк, термін повернення, розмір кредиту, цілі, відсотки, винагороди, розмір щомісячного платежу і період сплати платежів визначені в Заяві позичальника, підписанням якої клієнт і банку укладають Кредитно-заставний договір. Розмір річної відсоткової ставки дорівнює дванадцяти місячним процентним ставкам. Кредит надається в обмін на зобов`язання позичальника по поверненню кредиту, сплати відсотків, винагороди в обумовлені в заяві терміни. Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов`язання є правовідношення, в яких одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Згідно з п. 2.7.4.2.2 Умов та правил позичальник зобов`язується: використовувати кредит на цілі, зазначені в заяві, погашати кредит в порядку та терміни згідно заяві, сплатити відсотки за користування кредитом відповідно до заяви і п. 2.7.4.1.1., 2.7.4.3.2. цих Умов і заяви, сплатити банку винагороду у строки та розмірі згідно Тарифів, заяві та Умов. За ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно зі ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. З наданого позивачем розрахунку (а.с.4 зворотній бік) вбачається, що заборгованість за договором станом на 11.09.2018 року становить 57 645,71 грн. та складається з: заборгованості за кредитом - 17 648,54 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом - 20,21 грн., заборгованість по комісії за користування кредитом - 13 422,40 грн., пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором - 23 333,34 грн., а також штрафів відповідно до пункту 5.3 Умов та правил надання банківських послуг: штраф фіксована частина - 500,00 грн. та штраф процентна складова - 2721,22 грн.. Також, згідно п. 2.7.4.3.1. Умов та правил за користування кредитом в період з дати укладання цього договору до дати погашення кредиту, якщо інше не зазначено в п.2.7.4.3.6. цих Умов, позичальник щомісячно у період сплати сплачує відсотки та винагороди у розмірі, зазначеному в тарифах і заяві. У разі несвоєчасного погашення заборгованості за кредитом позичальник сплачує банку пеню в розмірі 0,15 % від суми простроченої заборгованості за кредитом за кожний день па прострочення, але не менше 1 гривні (п.2.7.4.5.1 Умов та правил надання банківських послуг). Згідно з пунктом 2.7.4.5.3. Умов та правил надання банківських послуг, при порушенні позичальником термінів платежів по кожному з грошових зобов`язань, передбачених договором більш ніж на 90 днів, позичальник зобов`язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. +5% від суми заборгованості. Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, зокрема, штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (частина друга статті 549 ЦК України); пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). Таким чином, неустойка (штраф або пеня) є санкцією за порушення боржником грошового зобов`язання і є видом матеріальної відповідальності. За положеннями ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Умовами договору, а саме пунктом 2.7.4.5.1. Умов та правил надання банківських послуг передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності у разі несвоєчасного виконання зобов`язань, в тому числі тіла кредиту і відсотків, не менше 1 гривні, у той самий час, згідно з пунктом 2.7.4.5.3. Умов та правил надання банківських послуг передбачена сплата штрафів як виду цивільно-правової відповідальності за порушення строків по кожному з грошових зобов`язань. Отже, умовами договору передбачено одночасно два види цивільно-правової (матеріальної) відповідальності боржника за ті самі порушення - зокрема за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання - у даному випадку несвоєчасну або у неповній мірі сплату тіла кредиту і процентів за користування кредитом, з єдиною різницею видів відповідальності, яка полягає у тому, що підставою для нарахування неустойки у виді штрафу є прострочення (несплата) протягом 90 днів, а для нарахування пені наявність прострочених зобов`язань на суму не менше 1 гривні. Позивач просить за порушення боржником умов договору і порушення строків виконання грошових зобов`язань за договором по сплаті кредиту і відсотків, стягнути з відповідача і пеню, передбачену у разі прострочення зобов`язань і штраф, передбачений у разі прострочення на 90 днів у фіксованому розмірі 500 грн. + 5 % від суми позову. При цьому позивач, як на підставу для стягнення штрафу посилається на п. 2.7.4.5.3. Умов, але до позову не долучено розрахунку суми даного штрафу, з чого він складається та конкретно, за яке прострочення і коли, або за яке інше порушення він нарахований. Враховуючи вищевикладене, а також положення ст. 549 ЦК України, згідно якої штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності (неустойки), а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення прострочення виконання грошових зобов`язань за кредитним договором - свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення, суд не вбачає підстав для покладення на відповідача одночасно зобов`язання і по сплаті штрафу та по сплаті пені. Тому, враховуючи вищенаведене, розглядаючи справу лише в межах заявлених позовних вимог і на підставі поданих доказів, дотримуючись принципу диспозитивності і рівності сторін, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову в частині стягнення з відповідача штрафів. Такі висновки суду відповідають і правовій позиції, викладеній у постанові Верховного Суду України від 21.10.2015 р. у справі № 6-2003цс15. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] з умовами договору був ознайомлений, підписав заяву позичальника і отримав кредит під заставу придбаного товару в розмірі 20337,00 грн., однак умови договору порушив. Суд вважає, що згідно ст. 611 ЦК України підлягають до задоволення вимоги позивача про стягнення коштів, оскільки відповідачем були порушені умови зобов`язання, обумовлені договором. Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно вимог ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст.77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню заборгованість в розмірі 54444,49грн. та складається з: заборгованості за кредитом - 17 648,54 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом - 20,21 грн., заборгованість по комісії за користування кредитом - 13 422,40 грн., пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором - 23 333,34 грн.. Згідно ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судові витрати складаються з судового збору, який позивач сплатив при подачі позову до суду, тому, з відповідача на користь позивача стягуються судові витрати, пропорційно до задоволених позовних вимог, в розмірі 1 664,15 грн.

Outcome: partial