Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-08 00:00:00

Позивач [PERSON] , через свого представника, звернулася до суду з позовом до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні майном, а саме - визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, посилаючись на те, що в її власності перебуває житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] . В даному будинку зареєстровано місце проживання відповідача [PERSON] , який є колишнім чоловіком позивача (шлюб розірвано 24.01.2012). Вже близько 11 років відповідач за адресою реєстрації не проживає, участі в утриманні будинку не приймає, будь-яких його речей в будинку немає, останній взагалі житлом не цікавиться, місце його перебування на даний час позивачеві не відоме. Наявність реєстрації місця проживання відповідача створює перешкоди у здійсненні власником будинку прав щодо користування та розпорядження своїм майном, у зв`язку з чим позивач звертається до суду з даним позовом та просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням за вищевказаною адресою. Сторони в судове засідання не з`явилися, про місце, дату та час слухання справи було повідомлено належним чином. Відповідач в судове засідання не з`явився, про місце, дату та час слухання справи було повідомлено належним чином, причини неявки суду не відомі. За наявності матеріалів у справі, суд вважає можливим розглянути позов у відсутності відповідача та ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. На підставі ч. 5, ч. 8 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Дослідивши матеріали справи, встановивши факти та відповідні їм правовідносини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. З досліджених матеріалів справи встановлено, що позивачеві [PERSON] на праві приватної власності належить житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , що підтверджуються Свідоцтвом про право на спадщину за заповітом, виданим 24 квітня 2019 року (копія в матеріалах справи) та Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності витяг №164797539. Згідно довідки виданої Виконавчим комітетом Гладківської сільської ради Голопристанського району Херсонської області від 17.08.2018 за №2777, [PERSON] , [INFO] зареєстрований в будинку за адресою: [ADDRESS] , однак за вказаною адресою не проживає (зі слів заявника [PERSON] ) (а. с. 12). Статтею 41 Конституції України передбачено право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. У відповідності з ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 405 ЦК України, особа втрачає право на користування житлом, у разі відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші незаборонені законом угоди. Статтею 71 ЖК України передбачено, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї, за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться з судовому порядку. У зв`язку з втратою права користування та проживання, особа, що вибула з жилого приміщення, підлягає зняттю з реєстрації. Наявність реєстрації відповідача в будинку за вищезазначеною адресою, який належить позивачеві, порушує право приватної власності і перешкоджає позивачеві вільно розпоряджатися, володіти та користуватися своєю власністю. Оскільки реєстрація місця проживання відповідача перешкоджає позивачеві у здійсненні ним свого права користування та розпорядження своїм майном, позов підлягає задоволенню, а саме: слід визнати відповідача [PERSON] , [INFO] таким, що втратив право користування житловим будинком за адресою: [ADDRESS] . На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved