Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-05 00:00:00

Позивач АТ «Сбербанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, мотивуючи свої вимоги тим, що 15 січня 2008 року між сторонами було укладено кредитний договір № 03-01-08/ФО, відповідно до умов якого банк зобов`язався надати відповідачу кредит у розмірі 150 000 дол. США, а відповідач у свою чергу належним чином використати та повернути банку суму отриманого кредиту, сплатити відсотки за користування кредитними коштами у розмірі 12 % річних, а також виконати всі інші зобов`язання, передбачені угодою. Позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, однак відповідач кредит та відсотки за кредитом не сплачує, у зв`язку з чим станом на 06 вересня 2019 року за останнім утворилася заборгованість, яка складається з процентів у розмірі 11 306,12 дол. США, а також пені в сумі 92 236,27 грн., відтак АТ «Сбербанк» змушений звертатись до суду з вказаним позовом, в якому просить стягнути з відповідача вказану заборгованість та понесені судові витрати по справі. Ухвалою суду від 12 лютого 2021 року відкрито провадження у справі, а її розгляд призначено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, яким роз`яснено підстави, час та черговість подання заяв по суті справи. Згідно ч. 1 ст. 174 ЦПК України, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. Як встановлено, ч. 4 вказаної статті Кодексу, у разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність учасників справи за правилами спрощеного позовного провадження та ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки, відповідач належним чином повідомлений про розгляд справи за правилами позовного (спрощеного) провадження, йому роз`яснено підстави, час та черговість подання заяв по суті справи, відзив не подав. Дослідивши і проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, суд, приходить наступного висновку. Судом встановлено, що 15 січня 2008 року між сторонами було укладено кредитний договір № 03-01-08/ФО, відповідно до умов якого банк зобов`язався надати відповідачу кредит у розмірі 150 000 дол. США, а відповідач у свою чергу належним чином використати та повернути банку суму отриманого кредиту, сплатити відсотки за користування кредитними коштами у розмірі 12 % річних. Відповідно до п. 6.1 Кредитного договору позичальник зобов`язується сплачувати банку проценти у розмірі, що зазначений в п. 1.2. Кредитного договору. Проценти нараховуються на загальну суму заборгованості за кредитом. Під терміном «загальна сума заборгованості за кредитом» розуміється сума Кредиту, що фактично надана позичальнику і не повернута банку (п. 6.2. Кредитного договору). Нарахування процентів за користування кредитом здійснюється в останній робочий день поточного місяця за фактичну кількість днів в періоді (28-29-30-31) за останній календарний день місяця включно. Для розрахунку процентів приймається 360 днів у році в разі надання кредиту в іноземній валюті (п. 6.3. Кредитного договору). Пунктом 6.6. Кредитного договору передбачено, що проценти нараховані за місяць відповідно до п. 6.1.-6.5. цього договору, позичальник зобов`язаний сплачувати щомісяця не пізніше 10 числа місяця, наступного за звітним. У випадку, якщо 10 число місяця є неробочим днем, то позичальник зобов`язаний сплатити суму нарахованих процентів у попередній робочий день. Зобов`язання виникають, зокрема, з договору, що передбачено ст. 11, ч. 2 ст. 509 ЦК України. Згідно із ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Частиною 1 ст. 530 ЦК України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. У відповідності до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є обов`язковим для виконання сторонами в силу ст. 629 ЦК України. Вбачається, що відповідач не надав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості, яка складається з відсотків та пені. Таким чином, в порушення умов кредитного договору, а також вимог ст.ст. 509, 526, 1054 ЦК України відповідач зобов`язання за вказаним вище договором не виконав. Згідно положень ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідачка порушує зобов`язання за даним Договором. Відповідно до ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Згідно наданого суду розрахунку заборгованості за Кредитним договором №03-01-08/ФО від 15 січня 2008 року, за відповідачем, у зв`язку із невиконанням взятих на себе зобов`язань, станом на 06 вересня 2019 року виникла заборгованість, яка складається з процентів, що нараховані за період з 01 грудня 2017 року по 05 вересня 2019 року, що становить 11 306,12 дол. США, а також з пені за прострочення сплати процентів за період по 06 вересня 2019 року, що становить 92 236,27 грн. Як було встановлено в ході розгляду справи та доведено зібраними по справі доказами, відповідач умови укладеного Договору не виконує, відсотки та пеню за користування кредитом не сплачує, а тому суд дійшов висновку, що з відповідача на користь АТ «Сбербанк» підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором №03-01-08/ФО від 15 січня 2008 року. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність та достатність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що обставини, на які посилається позивач знайшли своє підтвердження під час судового розгляду, і не спростовані стороною відповідача, а тому позов слід задовольнити. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в сумі 5 857,40 грн. На підставі ст.ст. 509, 525, 526, 530, 536, 549, 551, 599, 1048, 1049, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved