Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-03 00:00:00

Позивач [PERSON] у червні 2017 року звернувся до Приморського районного суду м.Одеси з позовом до ГУНП в Одеській області, Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області про стягнення моральної шкоди завданої бездіяльністю органів досудового розслідування у розмірі 5\~000,00 грвень. Свої позовні вимоги [PERSON] обґрунтовує тим, що СВ Київського ВП у м.Одесі ГУНП в Одеській області проводиться досудове розслідування по кримінальному провадженню, відомості про яке внесено до ЄРДР за №12015160480007326 за його заявою від 14 грудня 2015 року, з якої вбачається, що слідством Київського відділу поліції у м.Одесі ГУНП в Одеській області проводиться досудове розслідування по кримінальним провадженням, внесеним до ЄРДР за №12014160480004695 від 14.11.2014 року за ч.1 ст.125 КК України та ЄРДР за №12014160030000581 від 14.11.2014 року за ч.1 ст.122 КК України. Позивач зазначає, що в матеріалах вищезазначених кримінальних проваджень знаходяться завідомо неправдиві показання свідків. Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м.Одеси Іванчук В.М. від 18.12.2015 року, ухвалою слідчого судді Київського районного суду м.Одеси Борщова І.О. від 29.01.2016 року, слідчого судді Київського районного суду м.Одеси Тонконоженко М.М. від 06.03.2017 року та ухвалою слідчого судді Київського районного суду м.Одеси Іванчук В.М. від 09.06.2017 року визнано бездіяльність слідчогоСВ Київського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеькій області. Ухвалою слідчого судді Київського районого суду м.Одеси Тонконоженко М.М. від 11.05.2017 року скасовано постанову слідчого СВ Київського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області про закриття кримінального провадження №12015160480007326. Позивач вважає, що бездіяльністю посадових осіб, слідчим, відвертим ігноруванням розслідування кримінального провадження, не проведенням процесуальних дій, не прийняттям процесуальних рішень по клопотанням при проведенні досудового слідства по кримінальному провадженню, відомості про яке внесено до ЄРДР №12015160480007326, йому завдано моральної шкоди, яку він оцінює в 5\~000,00 гривень. Позивач у судове засідання зявився, позов підтримав, просив задовольнити його в повному обсязі. Представник ГУНП в Одеській області у судове засідання не зявився, сповіщався належним чином, причини неявки суду не повідомив. Представник Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області у судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] не визнала з підстав зазначених у запереченнях на позов. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, представника Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог [PERSON] У судовому засіданні встановлено, що СВ Київського ВП у м.Одесі ГУНП в Одеській області проводиться досудове розслідування по кримінальному провадженню, відомості про яке внесено до ЄРДР за №12015160480007326 за заявою позивача [PERSON] від 14 грудня 2015 року, з якої вбачається, що слідством Київського відділу поліції у м.Одесі ГУНП в Одеській області проводиться досудове розслідування по кримінальним провадженням, внесеним до ЄРДР за №12014160480004695 від 14.11.2014 року за ч.1 ст.125 КК України та ЄРДР за №12014160030000581 від 14.11.2014 року за ч.1 ст.122 КК України. Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м.Одеси Іванчук В.М. від 18.12.2015 року, ухвалою слідчого судді Київського районного суду м.Одеси Борщова І.О. від 29.01.2016 року, слідчого судді Київського районного суду м.Одеси Тонконоженко М.М. від 06.03.2017 року та ухвалою слідчого судді Київського районного суду м.Одеси Іванчук В.М. від 09.06.2017 року визнано бездіяльність слідчого СВ Київського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області. Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м.Одеси Тонконоженко М.М. від 11.05.2017 року скасовано постанову слідчого СВ Київського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області про закриття кримінального провадження №12015160480007326. Відповідно до статті 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень. Загальні підстави відповідальності за завдану майнову та моральну шкоду передбачені нормами статей1166,1167 ЦК України, відповідно до яких шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини. Спеціальні підстави відповідальності за шкоду, завдану органом державної влади, зокрема органами дізнання, попереднього (досудового) слідства, прокуратури або суду, визначені статтею 1176 ЦК України. Ці підстави характеризуються особливостями суб'єктного складу заподіювачів шкоди, серед яких законодавець виокремлює посадових чи службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органи досудового розслідування, прокуратури або суду, та особливим способом заподіяння шкоди. Сукупність цих умов і є підставою покладення цивільної відповідальності за завдану шкоду саме на державу. Шкода, завдана незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується державою лише у випадках вчинення незаконних дій, вичерпний перелік яких охоплюється частиною першою статті 1176 ЦК України, а саме у випадку незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт. За відсутності підстав для застосування частини першої статті 1176 ЦК України, в інших випадках заподіяння шкоди цими органами, діють правила частини шостої цієї статті - така шкода відшкодовується на загальних підставах, тобто виходячи із загальних правил про відшкодування шкоди, завданої органом державної влади, їх посадовими та службовими особами (статті1173,1174цьогоКодексу). Як вбачається з матеріалів справи, позивачем оскаржувались бездіяльність слідчого, ця бездіяльність слідчого судовими рішеннями визнавалась незаконною. Досудове розслідування у вказаному вище кримінальному провадженні триває. Шкода, завдана фізичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю посадової особи органу державної влади при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується на підставі статті 1174 ЦК України. Відповідно до цієї норми обов'язок відшкодувати завдану шкоду потерпілому покладається не на посадову особу, незаконним рішенням, дією чи бездіяльністю якої завдано шкоду, а на державу Україна. Згідно ч. 1ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 4Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому ця шкода полягає, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. Враховуючи ту обставину, що ухвалам слідчих суддів Київського районного суду м.Одеси від 18.12.2015 року, від 29.01.2016 року, від 06.03.2017 року, від 09.06.2017 року визнано бездіяльність слідчогоСВ Київського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеькій області. та ухвалою слідчого судді Київського районого суду м.Одеси Тонконоженко М.М. від 11.05.2017 року скасовано постанову слідчого СВ Київського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області про закриття кримінального провадження №12015160480007326, то суд приходить до висновку, що позивач має право на відшкодування моральної шкоди, що виразилась у душевних стражданнях, завданих неправомірною бездіяльністю. Відповідно до ч.ч.1, 3 статті 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Частинами 2,3 статті 10 ЦПК України передбачено, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частина 1 ст.11 ЦПК України встановлює, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Виходячи з вищенаведеного суд приходить до висновку про стягнення з Державного бюджету України, шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку Державного бюджету України, через Державну казначейську службу України, на користь позивача моральну шкоду у розмірі 1\~000,00 гривень.

Outcome: partial