Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-21 00:00:00

Позивач [PERSON] обґрунтовує свій позов тим, що він є особою, чиї матеріальні права порушені укладеною між [PERSON] та [PERSON] угодою, вказуючи про те, що нерухоме майно - бригадний будинок, що є предметом спору, належав колишнім членам КСП «Правда», а потім, за приймально-здавальним актом перейшло до СТОВ «Проїждже», засновником якого є позивач. Вибуття з володіння СТОВ «Проїждже» майна є незаконним, що стало приводом для його звернення до суду. Позивач [PERSON] вказав, що йому стало відомо про те, що відповідач [PERSON] відповідно до договору купівлі-продажу частини нежитлової будівлі від 01.11.2016 року набув право власності на 192 частини з 1000 частин на житлову будівлю-бригадний будинок, що складається з літер А1, а-бригадний будинок загальною площею 67,4 кв.м; літери Б-альтанки, загальною площею 99,4 кв.м, розташованих за адресою: [ADDRESS] . Позивач вказує на те, що володіння [PERSON] вказаного майна незаконне, оскільки рішенням Луганського апеляційного суду від 02.11.2016 року скасоване рішення Старобільського районного суду Луганської області від 17.05.2016 року за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на нерухоме майно. В якості ознак незаконності правочину позивач вказує на ту обставину, що [PERSON] , будучи обізнаною про розгляд рішення Старобільського райсуду Луганської області від 17.05.2016 року судом апеляційної інстанції, умисно 01.11.2016 року укладає й нотаріально завіряє угоду з [PERSON] про купівлю-продаж частини нежитлового будинку, а 02.11.2016 року було скасовано рішення Старобільського районного суду Луганської області за позовом [PERSON] про визнання договору цього нерухомого майна дійсним. Крім того, реєстрація нотаріусом Пульним С.М. угоди між [PERSON] й [PERSON] було проведено з порушеннями, оскільки не було підстав визначити частки нерухомості без висновку про технічну можливість поділу об`єкта нерухомості. Позивач вказує, що відповідачами порушені вимоги ст. 215 ч. 1 ЦК України, а тому правочин підлягає визнанню, як недійсний, просить скасувати державну реєстрацію права власності на частину нежитлової будівлі-бригадного будинку, розташованого у [ADDRESS] , проведену 01.11.2016 року приватним нотаріусом Пульним С.М., стягнути витрати на сплату судового збору. В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримав, просив задовольнити. Представник відповідача [PERSON] - адвокат Гіммельфарб С.О. позов не визнав, вважав, що у позивача немає підстав для його звернення до суду з позовом, оскільки його права не порушені, угоду купівлі-продажу вважає законною, оскільки на час її укладання не було підстав, що свідчили б про незаконність договору купівлі-продажу нерухомого майна. Відповідач [PERSON] вважав позов необґрунтованим. Просив відмовити в задоволенні, оскільки договір купівлі-продажу частини будинку є законним, нерухоме майно, придбане ним у [PERSON] використовується, в ньому тривають ремонтні роботи. Третя особа - приватний нотаріус Пульний С.М. в судове засідання не з`явився, надіслав суду заяву, в котрій просив розглянути справу без його участі (а.с. 112). Суд, з`ясував позицію сторін, дослідив письмові докази, надані сторонами й дійшов висновку про необхідність задоволення позову за слідуючих підстав: 17.05.2016 року рішенням Старобільського районного суду Луганської області позов [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на нерухоме майно задоволений. Визнано за [PERSON] право власності на нежитлову будівлю-бригадний будинок, що розташований за адресою [ADDRESS] (а.с. 5). Рішенням Луганського апеляційного суду від 02.11.2016 року скасоване рішення Старобільського районного суду Луганської області від 17.05.2016 року, постановлено нове рішення, яким у позовних вимогах [PERSON] відмовлено. При цьому, рішенням Луганського апеляційного суду визнане право [PERSON] на оскарження рішення суду, як особи, чиї інтереси порушено, його апеляційна скарга на рішення Старобільського суду Луганської області задоволена. З вищенаведеного вбачається, що за ч. 5 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені. Оскільки згідно рішення Луганського апеляційного суду від 02.11.2016 року було прийнято апеляцію [PERSON] , яку було задоволено, визнано, що він, як особа, чиї інтереси порушено винесеним рішенням Старобільського районного суду від 17.05.2016 року, має право на оскарження. Таким чином, при розгляді даної справи немає необхідності доказувати, що права [PERSON] угодою між [PERSON] та [PERSON] були порушені й він має право звернення до суду. При цьому суд враховує, що предметом спору є одне й те саме нерухоме майно. За ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили не доказуються при розгляді іншої справи в якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. З вищенаведеного вбачається, що договір купівлі-продажу нежитлової будівлі, розташованої по [ADDRESS] , укладений між продавцем [PERSON] й [PERSON] є недійсним, у задоволенні позовних вимог [PERSON] було відмовлено. Таким чином, [PERSON] не є власницею майна - нежитлової будівлі - бригадного будинку по [ADDRESS] , яким вона розпорядилась, продавши його [PERSON] . За ч. 3, 5 ст. 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі, правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Як вбачається з встановлених обставин справи, [PERSON] розпорядилась майном-нерухомістю, яке фактично їй не належало, продавши його [PERSON] . При цьому, договір купівлі продажу майна був зареєстрований 01.11.2016 року приватним нотаріусом Пульним С.М., в період, коли цивільна справа по апеляції [PERSON] на рішення Старобільського районного суду Луганської області від 17.05.2016 року про визнання договору купівлі-продажу між [PERSON] й [PERSON] дійсним була в провадженні Луганського апеляційного суду й рішенням якого 02.11.2016 року рішення суду першої інстанції скасовано. За ст. 215 ч. 1 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1, 3, 5, 6 ст. 203 ЦК України. Таким чином, в момент вчинення правочину - договору купівлі-продажу від 01.11.2016 року між [PERSON] й [PERSON] продавцем [PERSON] не були додержані вимоги ч. 3, 5 ст. 203 ЦК України, що встановлено рішенням Луганського апеляційного суду 01.11.2016 року. З цих підстав суд вважає за необхідне позов задовольнити, визнати недійсним договір купівлі-продажу частини нежитлової будівлі-бригадного будинку, укладений 01.11.2016 року між продавцем [PERSON] та покупцем [PERSON] , посвідчений приватним нотаріусом Старобільського нотаріального округу Пульним Сергієм Миколайовичем за № 2448. Скасувати проведену 01.11.2016 року державну реєстрацію права власності на частину нежитлової будівлі-бригадного будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , рішення про державну реєстрацію прав і їх обтяжень, індексний № 32156154 від 01.11.2016 року приватним нотаріусом Старобільського районного нотаріального округу Луганської області Пульним Сергієм Миколайовичем. Стягнути на користь [PERSON] із [PERSON] , [PERSON] (і.н. [NUMBER] ) судові витрати в рівних частках, по 770 грн. з кожного.

Outcome: approved