Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-01 00:00:00

Позивач [PERSON] у вересні 2021 року звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про зменшення розміру аліментів. Позов мотивовано тим, що 22.04.2008 року сторони зареєстрували шлюб. Від шлюбу у них народився син - [PERSON] , [INFO] . 24.07.2017 року Вінницьким міським судом Вінницької області шлюб між сторонами розірвано. 19.07.2019 року Вінницьким міським судом Вінницької області стягнено з позивача [PERSON] на користь відповідача [PERSON] аліменти на утримання їх неповнолітнього сина [PERSON] у розмірі ј часини від всіх видів його доходів (заробітку), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 05.07.2019 року і до досягнення дитиною повноліття. 28.11.2020 року позивач зареєстрував шлюб із [PERSON] . За час спільного проживання у них народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . На даний час дружина знаходиться у декретній відпустці та разом із малолітніми дочками перебувають на утриманні позивача. Позивач зазначає, що він не має у своїй власності рухомого чи нерухомого майна, квартири, будинку чи земельної ділянки, а лише засоби для щоденного проживання. При цьому проживає разом із дружиною та дітьми у орендованому у родичів помешканні. Офіційно він не працює має мінливий та не регулярний дохід, який сягає 10 000,00 грн. У зв`язку з вищенаведеним позивач звернувся до суду та просив змінити розмір стягнення аліментів, які стягуються із [PERSON] у розмірі 1/7 частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду та до досягнення дитиною повноліття. Позивач [PERSON] надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує. Відповідач в судове засідання не з`явилась, однак повідомлялась належним чином. В зв`язку з цим суд, оскільки наявних у справі доказів достатньо для встановлення прав та взаємовідносин сторін та враховуючи те, що позивач не заперечує, відповідно до ст. 280 ЦПК України ухвалює заочне рішення. Дослідивши обставини справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 24.07.2017 року розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , який зареєстровано 22.04.2008 року відділом ДРАЦС РС Вінницького МУЮ у Вінницькій області, про що 22.04.2008 року складено відповідний актовий запис № 553. За час спільного проживання у сторін народився син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого повторно, серії [NUMBER] від 08.02.2017 року. 19.07.2019 року Вінницьким міським судом Вінницької області видано судовий наказ про стягнення з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] у розмірі ј частини від всіх видів його доходів (заробітку), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 05.07.2019 року і до досягнення дитиною повноліття. Вирішено питання про судові витрати. У позивача [PERSON] та [PERSON] [INFO] народилася дочка [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого повторно, серії [NUMBER] від 07.05.2019 року. Позивач [PERSON] 28.11.2020 року зареєстрував шлюб з [PERSON] ( [PERSON] ), що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, серії [NUMBER] від 28.11.2020 року. У даному шлюбі у [PERSON] та [PERSON] [INFO] народилася друга дочка [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого повторно, серії [NUMBER] від 06.02.2021 року. Як видно з довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку, осіб від 03.03.2021 року № 10 позивач [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] . За даною адресою з ним проживають: дружина та двоє дітей. Між сторонами виникли правовідносини врегульовані нормами Сімейного кодексу України, зокрема, в частині обов`язку батьків утримувати дитину і його виконання. Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Відповідно до частин першої та другої статті 27 цієї Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно із частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Норми національного та міжнародного права вказують на те, що в усіх рішеннях, що стосуються дітей, їхні найкращі інтереси повинні стояти понад усе, дитині має забезпечується такий захист, який є необхідним для її благополуччя. Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України, ст. 180 Сімейного кодексу України - батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до їх повноліття. Згідно із ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Згідно ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених СК України. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» 17.05.2017 року № 2037-VIII внесено ряд змін та доповнень до Сімейного кодексу України, так зокрема внесено зміни в ч. 2 ст. 182 СК України та згідно даних змін передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Також статтю 183 СК України доповнено частиною п`ятою такого змісту: той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Законом України «Про державний бюджет України на 2021рік» встановлено прожитковий мінімум для дітей віком 6 до 18 років: з 1 січня - 2395 гривень, з 1 липня - 2510 гривень, з 1 грудня - 2618 гривень. Оцінивши зібрані у справі докази, суд враховує те, що у позивача на даний час змінився сімейний стан, від іншого шлюбу у нього народилися діти: дочка [PERSON] , [INFO] , дочка [PERSON] , [INFO] , а також те, що у позивача відповідно до відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утримання податків відсутній дохід за період з 1 кварталу 2020 року по 4 квартал 2020, що об`єктивно свідчить про зміни в сімейному та матеріальному стані відповідача. Вказані підстави передбачені статтею 192 СК України як можливі підстави для зміни розміру аліментів. Таким чином, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд, визначаючись щодо зміни розміру аліментів, враховуючи зміни у сімейному та матеріальному стані відповідача, суд вважає справедливим та обґрунтованим визначити аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/6 частини доходу платника аліментів, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття, тобто суд приходить до висновку про часткове задоволення позову. Зменшення розміру аліментів з 1/4 частини до 1/6 на утримання дитини [PERSON] , [INFO] на думку суду, є обґрунтованим та враховує інтереси обох сторін, а також неповнолітніх дітей. В зв`язку з частковим задоволенням позову з відпвоідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в сумі 454 гривні. На підставі викладеного,

Outcome: partial