Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася з позовом до суду до відповідачів, просить виселити [PERSON], [PERSON], неповнолітніх [PERSON], [PERSON] з кімнати № 111 в будинку № 55 по вулиці Скісній в м. Одесі, стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] на відшкодування моральної шкоди 5000,0 грн. та судові витрати, посилаючись на обґрунтування своїх вимог на такі обставини. В кімнаті № 109 (гуртожиток) в будинку № 55 по вулиці Скісній в м. Одесі мешкає позивач [PERSON] разом зі своєю неповнолітньою дочкою [PERSON], [INFO], яка є інвалідом дитинства. Дочка позивача згідно медичного висновку має право на першочергове надання житлового приміщення згідно п. 2 наказу МЗ СРСР від 23.03.1983 року № 330. Розпорядженням Малиновської районної адміністрації за № 847/01-06 від 27.11.2008 року згідно клопотання адміністрації та профспілкового комітету управління освіти та науки [PERSON] міської ради від 17.11.2008 року № 5588 і згідно заяви [PERSON], так як позивач потребує поліпшення житлових умов, звільнена кімната № 111 у гуртожитку по вулиці Скісна, 55 була надана [PERSON] Згідно розпорядження голови Малиновської районної адміністрації начальником дільниці №3 КП „ЖБК „Хмельницький відкрито особовий рахунок на імя позивача. 01.12.2008 року [PERSON] в кімнаті №111 був поставлений замок. [PERSON] у відсутність позивача зламав двері спірної кімнати та поставив свої замки, чим перешкоджає позивачу у користуванні майном. Така поведінка відповідача відобразилась на її стані здоровя, перенесла психічний стрес, бо [PERSON] позбавив позивача житлової площі, наданої їй на законних підставах, тому вона вважає, що відповідач завдав їй моральну шкоду. Позивач [PERSON] звернулась до суду з клопотанням про обєднання в одне провадження цивільні справи за позовом до [PERSON], [PERSON] до Малиновської районної адміністрації [PERSON] міської ради про визнання права користування спірною кімнатою № 111 в гуртожитку по вулиці Скісна, 55 в м. Одесі, в звязку з тим, що їх позовні вимоги повязані між собою, предмет спору єдиний кімната №111 в гуртожитку. 19 лютого 2009 року Малиновським районним судом м. Одеси винесено ухвалу про обєднання в одне провадження означених цивільних справ. [PERSON], [PERSON] у своїй позовній заяві посилалися на те, що вони разом з неповнолітніми дітьми: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], з 1999 року проживають у кімнаті № 111-а, площею 12,0 кв. м., у гуртожитку по вулиці Скісній, 55 в м. Одесі. Споруда по вул. Скісна, 55 має статус гуртожитку, перебувала раніше на балансі ВАТ „Завод Кінап. Відповідно до рішення виконавчого комітету [PERSON] міської ради № 391 від 04.08.2005 року зараз власник гуртожитку є [PERSON] міська рада і він переданий на баланс КП „ЖКС „Хмельницький (раніше ДЄЗ „Бугаївський). Їх сім'я потребує поліпшення житлових умов, поза як забезпечена житловою площею нижче за рівень, визначений законодавством, ст. 47 ЖК України (13,65 кв. м. на одну людину). Старша дочка ходить до школи, потребує мати окреме робоче місце для навчання. З дозволу керівника гуртожитку вони з дітьми в жовтні 2008 року заселились до кімнати № 111, маючи намір узаконити проживання їх сімї і поліпшення умов їх дітей. На даний час вони користуються цією кімнатою, сплачують за користування житлом та комунальні послуги. Заперечуючи проти позову [PERSON], [PERSON], [PERSON] просили суд в її позовних вимогах відмовити, а їх позовні вимоги задовольнити та визнати ордер на вселення [PERSON] в кімнату № 111 по вулиці Скісна, 55 в м. Одесі не дійсним. [PERSON], [PERSON] посилалися на те, що 24.10.2008 року померла їх сусідка [PERSON], яка мешкала у кімнаті № 111, за якою вони постійно дбали, так як сусідка була хвора на рак. Після похорон, родичам сусідки сімя [PERSON] сплатили значні кошти за ремонт в квартирі тощо, і з дозволу ініціативної групи (а така практика була в гуртожитку завжди) з огляду на те, що їх сім'я потребувала поліпшення житлових умов, тому що забезпечена житловою площею нижче за рівень, визначений законодавством, заселились до кімнати № 111 і вони почали звертатись до Малиновської районної адміністрації з метою узаконити своє проживання в цій кімнаті, але їм було відмовлено, у звязку з тим, що житло вже виділили [PERSON] На час звернення до Малиновської районної адміністрації [PERSON] міської ради [PERSON] із заявою про приєднання їй спірної кімнати № 111, та винесення розпорядження № 847-01-06 від 27.11.2008 року, вона ввела житлові органи в оману, тому, що спірна кімната була не вільна, а ордер може бути виданий лише на вільне жиле приміщення (п. 69 Правил). Такий ордер може бути признаний в суді недійсним, тому що [PERSON] надала в житлові органи недійсні данні про її потребу в поліпшені житлових умов. Те, що позивачка 01.12.2008 року поставила замок, не відповідає дійсності. Докази в справі про відкриття розрахункових книжок не можуть бути взяті до уваги, тому що даних про сплату грошей немає, а надана лише лицева сторінка книжок. [PERSON] весь час проживав, користувався і платив за спірне житло. Медичний висновок № 16 теж не може слугувати доказом, оскільки згідно з п. 3 вказаного висновку та п. 52 Правил, позивачка має право на придбання житла тільки на нижніх поверхах або в домах з ліфтом. Кімната № 111 розташована на 4-му поверсі та будинок без ліфту. Відповідач стоїть на квартирному обліку та старша дочка часто хворіє, діагноз серцева недостатність та внутрішньо - черепний тиск. Після остаточного уточнення позовних вимог [PERSON] просила суд виселити [PERSON], [PERSON], яка діє від свого імені та від імені та в інтересах неповнолітніх [PERSON], [PERSON], з кімнати № 111 по вулиці Скісній, 55 в м. Одесі, яка була надана їй Малиновською районною адміністрацією на законних підставах, стягнути з [PERSON] моральну шкоду в розмірі 10000,0 грн. та судові витрати. Після остаточного уточнення позовних вимог [PERSON], [PERSON], яка діє від свого імені та від імені та в інтересах неповнолітніх [PERSON], [PERSON], просили суд визнати за ними та їх неповнолітніми дітьми право користування житловим приміщенням кімнатою № 111 та підсобними приміщеннями по вулиці Скісній, 55 в м. Одесі, зобовязати Малиновську районну адміністрацію [PERSON] міської ради видати ордер та укласти з ними договір найму на спірну кімнату, визнати недійсним ордер № 006 серії МР, виданий [PERSON] Малиновською районною адміністрацією [PERSON] міської ради на кім. № 111 по вулиці Скісній, 55 в м. Одесі, на підставі розпорядження №214-01-06 від 23.04.2009 року. В ході розгляду справи [PERSON] надав клопотання про зупинення провадження у справі, у звязку з тим, що Малиновським районним судом м. Одеси було розглянуто в заочному порядку цивільна справа щодо визнання його таким, що втратив право на житло кім. № 111-а по вулиці Скісній, 55 в м. Одесі, за яким розглядається його заява про перегляд заочного рішення. Судом відмовлено у задоволенні клопотання, оскільки справи, що розглядаються, мають різний предмет спору, кімната № 111-а по вулиці Скісній, 55 в м. Одесі та кімната № 111 по вулиці Скісній, 55 в м. Одесі, відповідно. Представник відповідача [PERSON] міської ради заперечував проти позову [PERSON], [PERSON], просив суд в їх позові відмовити у звязку із самовільним зайняттям житлової площі, а позов [PERSON] задовольнити. Представник Малиновської районної адміністрації [PERSON] міської ради заперечував проти позову [PERSON], [PERSON], просив суд в їх позові відмовити у звязку із самовільним зайняттям житлової площі, а позов [PERSON] задовольнити. Представник відділу опіки та піклування Малиновської районної адміністрації [PERSON] міської ради підтримав позов [PERSON], у задоволенні позову [PERSON], [PERSON] просив відмовити. Представник третьої особи КП ЖКС „Хмельницький підтримав позов [PERSON], у задоволенні позову [PERSON], [PERSON] просив відмовити. 07 червня 2010 року в судове засідання зявилися: [PERSON], [PERSON], представник Малиновської районної адміністрації [PERSON] міської ради [PERSON] (діє за довіреністю від 19.01.2010 року №264/01-20), представник відділу опіки та піклування Малиновської районної адміністрації [PERSON] міської ради [PERSON] (діє за довіреністю від 11.01.2010 року №11/01-20), представник КП ЖКС „Хмельницький [PERSON] (діє за довіреністю від 11.01.2010 року № 5), представник [PERSON] міської ради [PERSON] (діє за довіреністю від 23.12.2009 року). В судове засідання не зявилися: [PERSON], його представник [PERSON] (яка діє за ордером від 03.2009 року та довіреністю від 15.05.2009 року), які належним чином були сповіщені про дату, час та місце судового засідання. 21 квітня 2010 року в судовому засіданні сторонам та іншим учасникам процесу була надана можливість зясувати та запропонувати прийнятну для всіх учасників процесу дату наступного судового засідання з урахуванням можливих відпусток або зайнятості в інших судових процесах. За взаємним погодженням між сторонами, їх представниками та секретарем дата судового засідання була визначена на 07 червня 2010 року. В судовому засіданні 07 червня 2010 року [PERSON] пояснила неявку [PERSON] його зайнятістю на роботі, хоча відповідних виправдувальних документів не представила (довідка з місця роботи, наказ про відрядження тощо). Крім того, [PERSON] надала до суду заяву, за якою просила суд відкласти розгляд справи у звязку з перебуванням представника [PERSON] у відпустці з 01 червня 2010 року по 02 липня 2010 року, при цьому відповідних доказів перебування у відпустці представника [PERSON] суду не представлено. 07 червня 2010 року в телефонному режимі секретарю судового засідання зателефонувала особа, яка представилася адвокатом [PERSON], і повідомила, що вона захворіла і не зможе прибути в судове засідання, при цьому жодного відповідного доказу неприбуття в судове засідання до суду не представлено. Ці та інші дії сторони відповідачів за первісним позовом, а саме [PERSON] та [PERSON] та їх представника [PERSON], розцінюється судом як зловживання своїми процесуальними правами, що вплинуло на тривалий розгляд справи. Так 18.02.2009 року подана заява про відкладення слухання справи у звязку з тим, що відповідач [PERSON] не встиг ознайомитись з вимогами позивача, підготувати заперечення та укласти договір з представником. 18.05.2009 року подана заява про відкладення слухання справи у звязку з тим, що не розглянута заява відповідача про перегляд заочного рішення по іншій справі та надано клопотання 18.05.2009 року про зупинення розгляду справи до вирішення спору по справі № 2-2975/07. 04.09.2009 року подана заява про відкладення слухання справи у звязку з тим, що [PERSON] перебуває у лікарні з дитиною без надання довідки. 29.09.2009 року подана заява про відкладення слухання справи та біля двох місяців не призначати, так як дитина відповідача продовжує хворіти. Надана виписка № 4342 із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого від 10.09.2009 року, з якою вбачається, що [PERSON] перебувала на стаціонарному лікуванні з 03.09.2009 року по 21.09.2009 року. 13.11.2009 року подана заява про відкладення слухання справи у звязку з хворобою [PERSON] Надана довідка від 13.11.2009 року, в якій зазначено, що [PERSON] перебувала на амбулаторному лікуванні в КУГП №1 з 29.10.2009 року по 13.11.2009 року. На запит суду надана відповідь від 18.11.2009 року № 389, що надані суду довідки з КУ „Міської лікарні № 1 оформлені неправильно, було проведено службове розслідування, згідно матеріалів якого, вбачається, що [PERSON] з 29.10.2009 року по 13.11.2009 року непрацездатна, але від лікарняного відмовилась, довідка видана без запиту та без підпису завідуючої. Згідно відповіді прокурати Малиновського району м. Одеси № 131ж10 від 05.03.2010 року на імя [PERSON] підтверджено порушення порядку видачі документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян, винесено припис про притягнення лікаря [PERSON] до дисциплінарної відповідальності. 01.06.2010 року подана заява про відкладення справи у звязку з перебуванням представника відповідачів [PERSON] у відпустці з 01.06.2010 року по 02.07.2010 року без надання відповідних виправдувальних документів. За таких обставин, враховуючи однозначну позицію інших учасників процесу, суд ухвалив слухати справу за відсутності [PERSON] та його представника [PERSON], які сповіщалися належним чином про дату, час та місце судового засідання, визнавши їх неявку в судове засідання неповажною. Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов [PERSON] таким, що підлягає частковому задоволенню, а у задоволенні позовних вимог [PERSON], [PERSON], яка діє від свого імені та від імені та в інтересах неповнолітніх [PERSON], [PERSON], має бути відмовлено у повному обсязі з таких причин. Судом встановлені такі фактичні обставини на підставі пояснень сторін та їх представників, представників третіх осіб, представлених сторонами доказів. Згідно рішення виконавчого комітету [PERSON] міської ради № 391 від 04.08.2005 року споруда по вул. Скісна, 55 має статус гуртожитку, перебувала раніше на балансі ВАТ „Завод Кінап, на теперішній час власником гуртожитку є [PERSON] міська рада і він переданий на баланс ЖКС „Хмельницький (раніше ДЄЗ „Бугаївський) (а. с. 33). В кімнаті № 109 (гуртожиток) в будинку № 55 по вулиці Скісній в м. Одесі мешкає з 22.12.2006 року [PERSON] разом зі своєю неповнолітньою дочкою [PERSON], [INFO], що підтверджує довідка про склад сімї та прописці № 4365 від 06.12.2008 року (а. с. 6). На підставі довідки № 5652 від 24.11.2008 року, вбачається, що [PERSON], [INFO], працює головним спеціалістом відділу загальної середньої освіти та виховної роботи управління освіти та науки [PERSON] міської ради з 06.10.2008 року (розпорядження міського голови від 02.10.2008 року №13241/к-01р) (а. с. 237). Згідно відповіді від 30.06.2009 року за запит суду від 15.06.2009 року в КП „ОМБТІ та РОН за [PERSON] станом на 30.06.2009 року нерухоме майно не зареєстровано (а. с. 119). Дочка [PERSON] [PERSON] хворіє на бронхіальну астму, екзогенна форма, тяжка течія, ДН І ІД та є інвалідом дитинства, згідно медичного висновку № 6962 від 03.12.2004 року, 29.10.2008 року та медичного висновку № 47 на дитину (підлітка) - інваліда з дитинства в віці до 16 років від 30.11.2009 року. Дана хвороба передбачена Переліком хронічних захворювань, тому дочка позивач не може проживати в комунальній квартирі, проживати в одній кімнаті з членами сімї, про що свідчить додаток № 1 до наказу МЗ УРСР від 08.02.1985 року № 52 розділ 2, відповідь лікаря [PERSON] КУ „Міська поліклініка №1 від 24.03.2009 року, яка надана на запит суду від 05.03.2009 року ( а. с. 8, 71, 89, 92, 93). Кімната № 111 у гуртожитку по вулиці Скісній, 55 в м. Одесі звільнилась у звязку зі смертю [PERSON], померлої 24.10.2008 року, свідоцтво про смерть серії 1-ЖД №135743 від 24.10.2008 року, запис № 73 (а. с. 64). Згідно медичного висновку [PERSON] має право на першочергове надання житлового приміщення згідно п. 2 наказу МЗ СРСР від 23.03.1983 року № 330. Розпорядженням Малиновської районної адміністрації за № 847/01-06 від 27.11.2008 року відповідно до клопотання адміністрації та профспілкового комітету управління освіти та науки [PERSON] міської ради від 17.11.2008 року № 5588 і згідно заяви [PERSON], так як вона потребувала поліпшення житлових умов, звільнена кімната № 111 у гуртожитку по вулиці Скісна, 55 була надана [PERSON] Малиновською районною адміністрацією [PERSON] міської ради виданий ордер на жилу площу в гуртожитку № 003 серія МР від 22.06.2007 року, який виданий на підставі розпорядження районної адміністрації №347/01-06 від 19.06.2007 року [PERSON] з дочкою (а. с. 9). Згідно розпорядження голови Малиновської районної адміністрації №847/01-06 від 27.11.2008 року начальником дільниці №3 КП „ЖБК „Хмельницький відкрито особовий рахунок на імя позивача на кімнати №№ 109, 111 по вулиці Скісна, 55 в м. Одесі ( а. с. 10-11). Малиновська районна адміністрація [PERSON] міської ради згідно п 2.5 розпорядження від 23.04.2009 року № 214/01-06 про прийняття на квартирний облік та надання житла громадянам, згідно заяви гр. [PERSON] внесені зміни до п. 2.8 розпорядження райадміністрації №847/01-06 від 27.11.2008 року „Про прийняття на квартирний облік та надання житла громадянам - приєднати звільнену кімнату № 111 площею 18,0 кв. м. у гуртожитку по вулиці Скісна, 55 і видати ордер на дві кімнати №№ 109, 111, житловою площею 36,0 кв. м. на склад родини з 2 осіб (позивач та її дочка [PERSON]Ю.) (а. с. 68, 70, 100, 170-174). Таким чином, [PERSON] відповідно до чинного законодавства звернулася в установленому порядку до відповідного органу про надання кімнати № 111 у гуртожитку по вулиці Скісній, 55 в м. Одесі з метою поліпшення житлових умов, як особа, яка має на це право, і отримала відповідні документи для вселення в кімнату. За таких обставин суд вважає дії [PERSON] такими, що відповідають закону і не порушують права інших осіб. Щодо дій [PERSON] та [PERSON] суд виходить з того, що на підставі договору № 5/3 від 27.02.2003 року (а. с. 94) [PERSON] з дружиною [PERSON] вселився та проживає в кімнаті № 111-а в гуртожитку по вулиці Скісна, 55 м. Одесі. Згідно акту обстеження житлових умов заявника від 15 грудня 2008 року в кімнаті № 111 в гуртожитку по вулиці Скісна, 55 м. Одесі проживає [PERSON], разом з дружиною та двома дочками. Згідно відповіді КП „ЖКС „Хмельницький від 23.09.2009 року № 366 [PERSON] надав до суду акт обстеження кімнати № 111 від 15.12.2008 року, який є недійсним, у звязку з неправомірним зазначенням кім. № 111, про що свідчить п. 6 висновку комісії (а. с. 86). Згідно акту обстеження кімнати № 111-а від 20.03.2009 року [PERSON] проживає в цій кімнаті з 2002 року (а. с. 87). [PERSON] одружився з [PERSON] та остання змінила прізвище на „Коваль, про що свідчить свідоцтво про одруження від 21.08.1999 року, запис № 5 (а. с. 31). Від шлюбу народилось двоє дітей: [PERSON] [INFO], та [PERSON], [INFO], згідно свідоцтв про народження від 26.03.2002 року, запис № 4 та 25.06.2004 року, запис № 5 (а. с. 32-33). [PERSON] ходить до школи (довідка №130 від 06.11.2008 року). Медичний діагноз серцева недостатність та внутрішньочерепний тиск (довідка від 02.02.2009 року, медичної картки № 45171). [PERSON] ходить у дошкільне приміщення № 44 „Радуга (довідка від 10.02.2009 року №4, довідка № 9 від 08.04.2009 року) (а. с. 55, 61). Згідно відповіді голови Малиновської районної адміністрації від 09.12.2008 року № К-276 [PERSON], [PERSON] на квартирному обліку за місцем проживання не перебувають (а. с. 68). На даний час сімя [PERSON] фактично користується спірною кімнатою № 111 без правових підстав, сплачують за користування житлом та комунальні послуги, про що свідчать квитанції (а. с. 62-63). Згідно протоколу збору членів ініціативної групи мешканців гуртожитку за адресою вул. Скісна, 55 в м. Одесі від 25.10.2008 року, вбачається, що рекомендовано сімї [PERSON] вселиться у звільнену кімнату № 111, клопотати перед компетентними органами про законне зєднання кім. № 111 до жилої площі, займаної сімєю [PERSON] (кім. №111-а площею 2 кв. м.). З дозволу керівника гуртожитку вони з дітьми в жовтні 2008 року заселились до кімнати № 111, маючи намір узаконити проживання їх сімї і поліпшення умов їх дітей, у звязку зі зверненням до компетентних органів, що підтверджує заяви від 10.11.2008 року, звернення до Малиновської районної адміністрації [PERSON] міської ради від 09.12.2008 року (а. с. 49-53). Судом критично оцінюються повноваження та дії ініціативної групи, оскільки будь-яким органом, відповідно до будь-якого нормативного акту, ця група не уповноважена приймати рішення про вселення осіб до кімнат гуртожитку, а тому її рекомендації не були законною підставою для вселення сімї [PERSON] до кімнати № 111 в гуртожитку по вул. Скісній, 55 в м. Одесі. Тим більше голова ініціативної групи [PERSON] видає довідки від імені Центрального району електричних мереж зі штампом організації без номеру та дати з підписом невстановленої особи (а. с. 51). [PERSON], [PERSON] також посилаються на те, що 24.10.2008 року померла їх сусідка [PERSON], яка мешкала у кімнаті № 111, за якою вони постійно дбали, так як сусідка була хвора на рак. Після похорон родичам сусідки сімя [PERSON] сплатила значні кошти за ремонт в квартирі, тощо, і з дозволу ініціативної групи (а така практика була в гуртожитку завжди) з огляду на те, що їх сім'я потребувала поліпшення житлових умов, тому що забезпечена житловою площею нижче за рівень, визначений законодавством, заселились до кімнати № 111 і вони почали звертатись до Малиновської районної адміністрації з метою узаконити своє проживання в цій кімнаті, але їм було відмовлено, у звязку з тим, що житло вже виділили [PERSON] Такі дії [PERSON], [PERSON] судом розцінюються як самоуправне зайняття кімнати № 111, яка є комунальною власністю, і яка не належала на праві власності померлій [PERSON] Існування боргових або інших зобовязань між [PERSON], [PERSON] та родичами померлої не є підставою для зайняття спірної кімнати. Посилання [PERSON], [PERSON] на незаконність видачі розпорядження щодо вселення [PERSON] на вже зайняте жиле приміщення спростовується тим, що це приміщення [PERSON], [PERSON] було зайняте протиправно. Відповідно до ч. 1 ст. 127 ЖК УРСР для проживання робітників, службовців, студентів, учнів, а також інших громадян у період роботи або навчання можуть використовуватись гуртожитки. Таким чином гуртожитки використовуються для проживання робітників, службовців тієї установи, якій належить гуртожиток. Згідно 128 ЖК УРСР жила площа в гуртожитку надається за спільним рішенням адміністрації підприємства, установи, організації чи органу кооперативної або іншої громадської організації та відповідного профспілкового комітету і комітету комсомолу. На підставі рішення про надання жилої площі в гуртожитку адміністрація підприємства, установи, організації видає громадянинові спеціальний ордер, який є єдиною підставою для вселення на надану жилу площу (ст. 129 ЖК УРСР). Законність вселення [PERSON] та [PERSON] в кімнату № 111-а в гуртожитку по вулиці Скісній, 55 в м. Одесі є предметом судового розгляду в іншому судовому процесі. Факт самочинного вселення [PERSON] та [PERSON] до кімнати № 111 в гуртожитку по вулиці Скісній, 55 в м. Одесі підтверджується листом Малиновської районної адміністрації [PERSON] міської ради від 13.03.2009 року № К-199/2/0607 (а. с. 95); відповіддю Малиновської районної адміністрації [PERSON] міської ради на запит суду № 2426/01-20 від 27.04.2009 року (а. с. 100); листом Малиновської районної адміністрації [PERSON] міської ради № К-3074/2/0607 від 17.12.2008 року (а. с. 102); листом Малиновської районної адміністрації [PERSON] міської ради № К-3074/0607 від 01.12.2008 року (а. с. 104). Таким чином, судом встановлено, що громадяни [PERSON], [PERSON], їх неповнолітні діти [PERSON], [PERSON] самоуправно зайняли кімнату № 111 в будинку № 55 по вулиці Скісній в м. Одесі. Договір найму жилого приміщення не укладався. Відповідно до ст. 61 Житлового кодексу УРСР користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім'я якого видано ордер. Згідно з ч. 1 ст. 109 Житлового кодексу УРСР виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Виселення проводиться добровільно або в судовому порядку. Відповідно до ч. 3 ст. 116 Житлового кодексу УРСР осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення, виселяють без надання їм іншого жилого приміщення. Суд вважає частково доведеними вимоги про відшкодування моральної шкоди, оскільки своїми протиправними діями відповідач [PERSON] порушив нормальний уклад життя позивача, заподіяв моральні й душевні страждання, повязані з зайняттям кімнати, яка надана у користування позивача, наступною відмовою добровільно звільнити самоуправно зайняте житлове приміщення, яке було надано [PERSON], що також заподіяло страждання її неповнолітній дочці, яка за станом здоровя потребує додаткової житлової площі, згідно зі ст. 23 ЦК України. З урахуванням обґрунтованості заявлених вимог про стягнення моральної шкоди суд вважає обґрунтованими задовольнити вимоги в розмірі 1000,0 гривень. Щодо позовних вимог [PERSON] та [PERSON], суд вважає, що їх вимоги є не обґрунтованими, тому суд відмовляє у позову в повному обсязі. Відповідно до п. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого цивільного права та інтересу у випадку його порушення, невизнання або оспорювання з вимогою про застосування судом передбачених законом способів захисту.

Outcome: partial