Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом про визнання права користування житловим приміщенням та зобовязання здійснити реєстрацію, в обґрунтування позовних вимог зазначивши наступне. Позивач постійно до 04.07.1986 року проживала за адресою: [INFO]. 04.07.1986 року Позивач прибула на роботу в район Крайньої Півночі, де проживала за адресою: [INFO], б. 17 кв. 29. В останній раз позивач отримала охоронне свідоцтво (броню) на квартиру 31.03.2011 року в Управлінні житлового господарства Запорізької міської ради на строк до 01.10.2013 року. У звязку з виходом на пенсію позивачкою було прийнято рішення про повернення за місцем проживання і 26.10.2012 року позивач повернулась в Україну. З дня прибуття за домашньою адресою позивач виявила договір найму вказаної квартири, який є безстроковим і у звязку з цим не звернула уваги, що їй необхідно звернутись до МКП «Основаніє» до закінчення дії охоронного свідоцтва, тобто до 01.10.2013 року та зареєструватись за вказаною адресою. Позивач зазначає, що після повернення в Україну вона постійно мешкає за адресою: м. Запоріжжя, вул.Сталеварів, б. 28-А, кв. 25, оплачує комунальні послуги, уклала договори про надання послуг з утримання будинку та прибудинкової території, на постачання електроенергії. На її звернення до Центру обслуговування абонентів № 1 МКП «Основаніє» з питання про реєстрацію за місцем проживання відповідачем було відмовлено у звязку з пропуском строку, на який було видане охоронне свідоцтво і повідомлено, що вона втратила право користування квартирою та договір найму підлягає розірванню. Позивач вважає, що відмова центром обслуговування абонентів МКП «Основаніє» в оформленні належних документів та реєстрації за місцем проживання порушує її право на житло, тому звернулась з даним позовом до суду. У судове засідання позивач та її представник не зявилися, позивач надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Згідно раніше наданих пояснень позивач та її представник підтримали позовні вимоги на підставах, викладених у позові. Представники відповідачів в судове засідання не зявилися, причини неявки суду не повідомили. Згідно раніше наданих пояснень представник відповідача заперечувала проти позову, оскільки позивач не зверталась щодо реєстрації за місцем проживання у встановлений законом строк після повернення в Україну. Суд згідно\~ст. 169 ЦПК України\~ухвалив судове засідання проводити у відсутності осіб, які не з'явились в судове засідання. Представник третьої особи до судового не зявився, надав заяву про розгляд справи за відсутності представника та ухвалити рішення відповідно до вимог закону. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У звязку з цим, на підставі ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. У відповідності зі ст. ст. 10, 11 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами. \~ Відповідно до ст. 61 ЖК України користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Судом встановлено, що 06.02.2003 року з позивачкою було укладено договір найму житлового приміщення квартири [ADDRESS]. 31.03.2011 року Управлінням житлового господарства Запорізької міської ради [PERSON] було видане охоронне свідоцтво № Б-0675, згідно якого за нею заброньовано займане нею житлове приміщення в окремій квартирі за адресою: м.Запоріжжя, вул. Сталеварів, б. 28 а, кв. 25 у звязку з виїздом в район Крайньої Півночі, на строк до 01.10.2013 року Відповідно до ст. 73 ЖК України жилі приміщення, що їх займають наймачі та члени їх сімей, бронюються при направлені на роботу за кордон - на весь час перебування за кордоном, при виїзді на роботу в райони Крайньої Півночі і в прирівняні до них місцевості - на весь час дії трудового договору, а у випадках, передбачених законодавством Союзу РСР, - на весь час перебування в районах Крайньої Півночі і в прирівняних до них місцевостях. Відповідно до ст. 75 ЖК України у разі бронювання жилого приміщення виконавчий комітет районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів за місцем знаходження приміщення, що бронюється, видає наймачеві або членові його сім'ї охоронне свідоцтво (броню). У разі виникнення спору питання вирішується в судовому порядку. Судом встановлено, що позивач [PERSON] повернулась у заброньоване жиле приміщення до закінчення терміну дії охоронного свідоцтва, що підтверджується даними про перетин кордону 26.10.2012 року, показаннями допитаних у судовому засіданні свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], які пояснили, що позивач мешкає постійно в квартирі з 2012 року. Відповідно до ст. 78 ЖК України тимчасово відсутній наймач зберігає права і несе обов'язки за договором найму жилого приміщення. Судом встановлено, що Позивачем виконуються обовязки наймача щодо сплати комунальних послуг, на час розгляду справи заборгованість по комунальним послугам відсутня, що підтверджується довідкою МКП «Основаніє» від 01.03.2015 року. Крім того, позивачкою 14.04.2014 року укладено договори про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій з МКП «Основаніє», про користування електричною енергією з ВАТ «Запоріжжяобленерго». Відповідно до ст. 76 ЖК України якщо наймач та члени його сім'ї не повернулись у заброньоване жиле приміщення протягом шести місяців після закінчення строку дії броні, договір найму жилого приміщення за позовом наймодавця може бути розірвано в судовому порядку. При розгляді справи встановлено, що договір найму жилого приміщення з [PERSON] не розривався, з позовом до суду про розірвання договору найму та визнання позивачки такою, що втратила право користування житлом наймодавець не звертався. Оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позивач [PERSON] не втратила право користування житловим приміщенням квартири [ADDRESS], оскільки повернулась у заброньоване житло до закінчення строку дії охоронного свідоцтва від 31.03.2011 року. Оскільки договір найму жилого приміщення з позивачкою [PERSON] не розірвано, і позивач має право користуватися квартирою за адресою: м.Запоріжжя, вул. Сталеварів, б. 28 а, кв. 25 відповідно до договору найму жилого приміщення, підстави для захисту її прав в цій частині та визнання за нею права користування жилим приміщенням в судовому порядку відсутні, тому в цій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають. В той же час, враховуючи, що Відповідачем відмовлено у підготовці документів для реєстрації Позивача за адресою постійного проживання, суд вважає за необхідне зобовязати Міське комунальне підприємство «Основаніє» оформити [PERSON] документи для реєстрації за постійним місцем проживання за адресою: [INFO], б. 28-А, кв. 25.

Outcome: partial