Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-08 00:00:00

Позивач ВАТ „Одеський механічний завод звернувся із позовною заявою до [PERSON], Малиновського РВ ОМУ УМВС України в Одеській області із вимогою про усунення перешкод шляхом зняття з реєстраційного обліку [PERSON] з приміщенням за адресою: м. Одеса, вул. Прохоровська, 40. На підтвердження своїх позовних вимог позивач посилається на те, що згідно наказу по державному механічному заводу № 10 від 18 січня 1968 року та Положення про порядок поселення та проживання у гуртожитку на території державного механічного заводу на другому поверсі заводоуправління (згодом інструментального цеху) було обладнано гуртожиток для тимчасового проживання працівників заводу не забезпечених житлом, осіб, що прибувають на завод у відрядження та чергової зміни у випадку аварійних ситуацій. Дозволу санепідемстанції на заселення зазначених приміщень як гуртожитку адміністрацією державного механічного заводу не отримувалось, реєстрації у виконкомі (на той час) Іллічівської райради м. Одеси зазначеного об'єкту, як гуртожитку не проводилося, ордерів на зайняття приміщень не видавалось. 11 травня 2005 року головним державним санітарним лікарем Малиновського району м. Одеси [PERSON] за результатами розгляду акту санітарно-гігієнічного обстеження ВАТ „ОДМЕЗ було винесено Постанову про застосування адміністративно-запобіжних заходів за порушення санітарного законодавства № 136, якою на постійній основі заборонено експлуатацію гуртожитку робітників ВАТ „ОДМЕЗ по вул. Прохорівська, 40 з 1 серпня 2005 року. 16 травня 2005 року на виконання зазначеної Постанови Головою правління ВАТ „ОДМЕЗ [PERSON] було видано наказ №53 „Про розселення гуртожитку заводу на виконання якого робітники заводу, що проживали у зазначених приміщеннях були розселені до гуртожитків міста, а приміщення переобладнані у виробничі. [PERSON] ніколи не перебував у трудових відносинах з Державним механічним заводом та його правонаступниками - Одеським механічним заводом та Відкритим акціонерним товариством „Одеський механічний завод та з 07.05.1997 року перебуває на реєстраційному обліку у Малиновському РВ ОГУ УМВС України в Одеській області, як особа, що проживає у гуртожитку за адресою: м. Одеса, вул. Прохоровська, 40. Заходів щодо зняття з реєстрації за зазначеною адресою [PERSON] не вживає, чим створює перешкоди позивачу в здійсненні права користування та розпорядження своїм майном. В звязку з цим позивач вимушений звернутись до суду за захистом своїх прав. Відповідачі в судове засідання не зявилися, про дату, час і місце судового засідання повідомлялись належним чином, поважних причин неявки в судове засідання суду не представили. Суд у звязку з їх неявкою та неповідомлення про поважні причини такої неявки в судове засідання в порядку статті 169 ЦПК України, враховуючи відсутність відповідних заперечень від представника позивача [PERSON] (який діє за довіреністю від 15.12.2009 року №249) ухвалив слухати справу у відсутності відповідачів у порядку проведення заочного розгляду справи. Вислухавши представника позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що на підставі доказів, досліджених в судовому засіданні, позов підлягає задоволенню. Судом встановлені наступні фактичні обставини на підставі пояснень представника позивача, представлених письмових доказів. Згідно наказу по державному механічному заводу № 10 від 18 січня 1968 року та Положення про порядок поселення та проживання у гуртожитку на території державного механічного заводу на другому поверсі заводоуправління (згодом інструментального цеху) було обладнано гуртожиток для тимчасового проживання працівників заводу не забезпечених житлом, осіб, що прибувають на завод у відрядження та чергової зміни у випадку аварійних ситуацій. Дозволу санепідемстанції на заселення зазначених приміщень як гуртожитку адміністрацією державного механічного заводу не отримувалось, реєстрації у виконкомі (на той час) Іллічівської райради м. Одеси зазначеного об'єкту, як гуртожитку не проводилося, ордерів на зайняття приміщень не видавалось. 11 травня 2005 року головним державним санітарним лікарем Малиновського району м. Одеси [PERSON] за результатами розгляду акту санітарно-гігієнічного обстеження ВАТ „ОДМЕЗ було винесено Постанову про застосування адміністративно-запобіжних заходів за порушення санітарного законодавства № 136, якою на постійній основі заборонено експлуатацію гуртожитку робітників ВАТ „ОДМЕЗ по вул. Прохорівська, 40 з 1 серпня 2005 року. 16 травня 2005 року на виконання зазначеної Постанови Головою правління ВАТ „ОДМЕЗ [PERSON] було видано наказ №53 „Про розселення гуртожитку заводу на виконання якого робітники заводу, що проживали у зазначених приміщеннях були розселені до гуртожитків міста, а приміщення переобладнані у виробничі. [PERSON], [INFO], не перебував та не перебуває у трудових відносинах з Державним механічним заводом та його правонаступниками - Одеським механічним заводом та Відкритим акціонерним товариством „Одеський механічний завод, але відповідно до довідки від 29.03.2010 року [PERSON] з 07.05.1997 року перебуває на реєстраційному обліку у Малиновському РВ ОГУ УМВС України в Одеській області, як особа, що проживає у гуртожитку за адресою: м. Одеса, вул. Прохоровська, 40. Відповідно до ч. 1 ст. 127 ЖК України для проживання робітників, службовців, студентів, учнів, а також інших громадян у період роботи або навчання можуть використовуватись гуртожитки. Таким чином гуртожитки використовуються для проживання робітників, службовців тієї установи, якій належить гуртожиток. Згідно 128 ЖК України жила площа в гуртожитку надається за спільним рішенням адміністрації підприємства, установи, організації чи органу кооперативної або іншої громадської організації та відповідного профспілкового комітету і комітету комсомолу. На підставі рішення про надання жилої площі в гуртожитку адміністрація підприємства, установи, організації видає громадянинові спеціальний ордер, який є єдиною підставою для вселення на надану жилу площу (ст. 129 ЖК України). Судом встановлено, що при вселенні відповідача [PERSON] в означене приміщення гуртожитку спеціального рішення адміністрації стосовно надання жилої площі відповідачу, який не був робітником або службовцем у Державному механічному заводі та його правонаступниками - Одеським механічним заводом та Відкритим акціонерним товариством „Одеський механічний завод, не було, ордер на зазначену жилу площу не видавався. Вказані обставини свідчать про те, що відповідач вселився в означене жиле приміщення в порушення норм житлового законодавства і відповідно до 132 ЖК України має бути виселений з гуртожитку без надання іншого жилого приміщення. Згідно з ч. 3 ст. 116 ЖК України осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення, виселяють без надання їм іншого жилого приміщення. При цьому поняття самоправності зайняття житлового приміщення розуміється судом у тому значенні, що охоплює вселення без достатньої та передбаченої законом підстави для вселення у житлове приміщення гуртожитку. Застосовуючи до спірних правовідносин положення ч. 3 ст. 116 ЖК України, виходячи з принципу справедливості, добросовісності та розумності, передбаченого у ст. 3 ЦК України, беручи до уваги загальну заборону зловживати своїми цивільними правами, а також принцип соціального призначення житла у гуртожитках та його мети, спрямованої на забезпечення житлом тимчасово, суд вважає можливим позов задовольнити у повному обсязі. Відповідно до п. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого цивільного права та інтересу у випадку його порушення, невизнання або оспорювання з вимогою про застосування судом передбачених законом способів захисту.

Outcome: approved