Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом і просить розірвати шлюб, зареєстрований з відповідачем 30 вересня 2006 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Переяслав-Хмельницького міськрайонного управління юстиції Київської області (актовий запис № 277). Посилається на те, що сімейне життя не склалося із-за різних поглядів на життя, через що спільне домашнє господарство не ведуть. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу є неможливі, поскільки суперечать інтересам позивача. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала, просить задовольнити його. Відповідач [PERSON] позов не визнає, заперечує проти його задоволення. Посилається на те, що не втратив почуття любові до дружини, хоче зберегти сімю, просить суд повторно надати їм строк для примирення. Однак зазначив, що протягом наданого судом строку на примирення не вчиняв ніяких дій, спрямованих на відновлення спільного життя, лише напередодні 12 жовтня 2015 року спробував поговорити з дружиною В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 30 вересня 2006 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Переяслав-Хмельницького міськрайонного управління юстиції Київської області (актовий запис № 277)(свідоцтво про шлюб серії І-ОК № 030409 від 30.09.2006). Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії І-ОК № 203461 від 11.09.2007). Згідно довідки Переяслав-Хмельницької міської ради № 1122 від 18.06.2015 позивач [PERSON], яка зареєстрована [INFO], має наступний склад сімї: чоловік [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO]. Згідно довідки Переяслав-Хмельницького ЦПМСД від 23.06.2015, [PERSON] на «Д»-обліку не перебуває. Допитана в якості свідка позивач [PERSON] показала суду, що сімейне життя з відповідачем не склалося із-за різних поглядів на життя, внаслідок чого сторони не можуть знайти взаємопорозуміння. З 2012 року сторони припинили сумісне проживання у шлюбі, спільного господарства та бюджету не ведуть, хоча і проживали в одному помешканні. В період наданого судом строку на примирення відповідач жодного разу не приїздив, ніяких дій по збереженню сімї не вчиняв, лише 12.10.2015 намагався вмовити забрати заяву про розірвання шлюбу. Вважає, що сенсу надавати додатковий строк для примирення немає, наполягає на розірванні шлюбу, миритися не бажає. Ухвалою від 20 липня 2015 року сторонам був наданий строк для примирення два місяці 10 днів. За цей строк сторони примиритися не змоги, позивач наполягає на розірванні шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 цього Кодексу, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи обставини справи, те, що сторони не знайшли шляхів для примирення за наданий судом час, чітку позицію позивача щодо розірвання шлюбу, суд дійшов висновку, що подальше сумісне життя подружжя і збереження сімї стало неможливим, надання додаткового строку для примирення сенсу не має, а є лише затягуванням розгляду справи, а тому вважає, що позов підлягає до задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved