Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-02 00:00:00

Позивач АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії ХОУ ПАТ «Державний ощадний банк України» звернулося до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитом за договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та заявою на встановлення відновлювальної кредитної лінії у загальному розмірі 78\~659,83 грн.. А також стягнути з відповідача судовий збір у розмірі 2102,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що між ПАТ «Державний ощадний банк Україна» та відповідачем було укладено договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, відповідач приєднався, підписавши заяву про приєднання та заяву на встановлення відновлювальної кредитної лінії, якою він погодився на одержання кредиту та його умови. В результаті чого банк встановив відповідачу кредитну лінію у розмірі 70 000 грн на строк 60 місців, з процентною ставкою 38% на картковий рахунок з використанням платіжної картки. Банк свої зобов`язання виконав, надавши грошові кошти, а відповідач належним чином не виконав своїх зобов`язань, у зв`язку з чим виникла заборгованість, яка станом на 24.02.2020 складає 78\~659,83 грн. У зв`язку з чим банк просить стягнути прострочену заборгованість з відповідача. В судове засідання представник позивача не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі. Крім того, зазначив, що не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач, [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Про причини неявки в судове засідання відповідач не сповістив, тому суд виходить з того, що його неявка відбулась за неповажних причин. Заяв про перенесення розгляду справи відповідач до суду не подавав. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. У відповідності до ст. ст.\~13,\~81 ЦПК України\~суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі. Суд, дослідивши наявні докази у матеріалах справи вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлені\~такі\~факти\~та відповідні\~їм\~правовідносини. 16.07.2018 між ПАТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] було укладено договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, відповідач приєднався, підписавши заяву про приєднання та заяву на встановлення відновлювальної кредитної лінії, якою він погодився на одержання кредиту та його умови. В результаті чого банк встановив відповідачу кредитну лінію у розмірі 70 000 грн на строк 60 місців, з процентною ставкою 38% на картковий рахунок з використанням платіжної картки. \~\~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Відповідно до п.1.10 та пп.1.10.1 ДКБО клієнт зобов`язався використати кредит за цільовим призначенням і своєчасно та в повному обсязі повернути суму кредиту, сплатити всі нараховані проценти та інші платежі, передбачені кредитним договором. Банк свої зобов`язання виконав. [PERSON] у порушення умов договору свої зобов`язання належним чином не виконав, внаслідок чого утворилась заборгованість за кредитом, яка станом на 24.02.2020 становить 78\~659,83 грн., з яких -68545,69 грн. загальна сума основної заборгованості (основного боргу); -7033,07 грн. загальна сума процентів за користування кредитом; -23,92 грн. комісія; -1277,73 грн. загальна сума нарахованої пені; -938,76 грн. розмір 3% річних (згідно ст.625 ЦК України) на суму простроченого кредиту; -179,60 грн. розмір 3% річних (згідно ст.625 ЦК України) на суму нарахованих та несплачених процентів; -413,06 грн. втрати від інфляції за несвоєчасне погашення боргу; -248,00 грн. втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом. Відповідно до\~ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно до ч.1\~ст. 527 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до ч. 1\~ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 629 ЦК України\~передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Всі умови договору з моменту його укладення стають однаково обов`язковими для виконання сторонами. У\~статті 1054 ЦК України\~зазначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти\~\~(кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно вимог\~ст.1048 ЦК України, розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. На підставі ч.2\~ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до\~ст.1048 ЦК України. Згідно із\~ст. 599 ЦК України\~зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Статтею 610 ЦК України\~встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до вимог\~статті 625 Цивільного кодексу України\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Зазначеною статтею визначено загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (договір чи делікт). Тобто, приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань. Указана правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 686/21962/15-ц. Таким чином, позовна заява підлягає задоволенню. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України, з відповідачів підлягає стягненню на користь позивача документально підтверджена сплачена сума судового збору у розмірі 2102,00 грн.

Outcome: approved