Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-28 00:00:00

Позивач [PERSON] у вересні 2019 року звернувся до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з вищевказаним позовом. В обґрунтування позову зазначив, що 17 вересня 2005 року Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області між сторонами було зареєстровано шлюб, актовий запис № 980. Під час перебування у шлюбі у сторін народилися спільні діти - син [PERSON] , [INFO] , та донька [PERSON] , [INFO] . Зазначив, що сімейне життя з відповідачкою не склалося через відсутність взаєморозуміння, втрату почуття любові та поваги один до одного. Сторони разом не проживають та не ведуть спільного господарства тривалий час, можливості зберегти сім`ю не має, збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін та дітей. Позивач вказує, що на даний час син проживає разом із ним, тоді як донька мешкає разом з матір`ю. У зв`язку з викладеним просив суд шлюб між сторонами розірвати. Позивач у підготовчому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав, просив задовольнити. Представник відповідача у підготовчому засіданні проти розірвання шлюбу не заперечувала. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи судом встановлено, що 17 вересня 2005 року Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , актовий запис № 980, після реєстрації якого прізвище дружини - [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . В шлюбі у сторін народилася спільні діти - син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , та донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Також, встановлено, що між сторонами фактично припинені шлюбні стосунки, тривалий час сторони не ведуть спільного господарства, між ними примирення неможливе. Позивач вказує, що після розірвання шлюбу син залишиться проживати разом із ним, тоді як донька буде проживати разом з матір`ю. Спір щодо поділу майна відсутній. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст. 120 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги інші обставини життя подружжя. Суд враховує, що шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, сторони не бажали поновлювати стосунки, будь-яких заходів до примирення не приймають, оскільки збереження шлюбу суперечить інтересам сім`ї, а тому надання сторонам строку для примирення суд вважає недоцільним. Причиною розпаду сім`ї є різниця інтересів, відсутність взаєморозуміння, втрата почуття любові та поваги. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має суттєве значення. Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у розмірі 768 грн. 40 коп.

Outcome: approved