Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-13 00:00:00

Позивач АТ КБ «Приватбанк» звернувся до Радомишльського районного суду Житомирської області з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором, в обґрунтування своїх вимог зазначивши, що 18.02.2013 року між ПАТ Комерційний банк «Приватбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір, згідно умов якого банк надав [PERSON] кредит у розмірі 3700.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Однак всупереч договірним зобов'язанням у встановлені графіком терміни позичальником не повернуто належні грошові кошти, в результаті чого сума кредиту не зменшувалась, а проценти нараховувались на фактичний залишок суми кредиту за кожний день користування кредитом. У звязку з цим сума боргу станом на 31.12.2017 року складає 63 432, 85 грн., які й просили стягнути з [PERSON] на користь банку, а також судовий збір у розмірі 1762,00 грн. Ухвалою Радомишльського районного суду Житомирської області від 09.03.2018р. у вказаній цивільній справі було відкрито загальне позовне провадження та призначено її судовий розгляд. 12.09.2018 року на підставі розпорядження голови Радомишльського районного суду Житомирської області № 414 від 03.10.2018 року вказана цивільна справа надійшла до Брусилівського районного суду Житомирської області з Радомишльського районного суду Житомирської області, ухвалою Брусилівського районного суду Житомирської області від 17.09.2018р. прийняття до провадження суду та її розгляд продовжено за правилами спрощеного позовного провадження. На вказану позовну заяву відповідачем [PERSON] було подано відзив, з якого вбачається, що відповідач не має жодних грошових зобовязань перед позивачем, оскільки позивач не надав жодних доказів їх існування суду. Вважає, що надані банком розрахунок заборгованості за кредитним договором, копія заяви позичальника, витяг з тарифів банку та витяг з умов та правил надання банківських послуг наявності боргу відповідача перед банком не підтверджують. Так, розрахунок заборгованості не може підтверджувати існування боргу, оскільки не є первинним бухгалтерським документом та не може підтверджувати існування фінансових операцій, копія анкети позичальника є лише пропозицією укласти договір, до того ж в ній відсутня сума грошових коштів, яку зазначає позивач, відсутні умови надання коштів та строк їх повернення. Зазначив, що умови та правила надання банківських послуг, надані позивачем, ним не підписані, тобто вважає, що вони на нього не розповсюджуються. Вказав, що він дійсно мав договірні відносини з банком у 2013 році, які ще до кінця 2013 року були ним виконані належним чином. Просив суд у задоволенні позову банку до нього відмовити. Також просив застосувати позовну давність до вимог банку щодо стягнення з нього заборгованості за кредитним договором. Представник позивача Гаренко Н.В. подав до суду відповідь на відзив відповідача [PERSON], в якій зазначив, що банком надані докази, що підтверджують факт укладення кредитного договору з відповідачем, якими є копія кредитного договору, укладення якого здійснювалось за принципом укладення договору приєднання відповідно до ст. 634 ЦК України, зміст якого зафіксовано в заяві позичальника, умовах та правилах надання банківських послуг та тарифах, розрахунок заборгованості, в якому відображається стан нарахувань в певні періоди часу по картковому рахунку відповідача та який випливає з виписки з його рахунку, копію паспорта відповідача, з яким був оформлений кредитний договір, виписку по рахунку та фото відповідача з отриманою за кредитним договором карткою. Зазначив, що з виписки з рахунку відповідача вбачається, що останній знімав кредитні кошти, потім частково погашав заборгованість за договором і знову користувався кредитними коштами. При цьому кредитна карта, що була видана відповідачу на підтвердження укладення кредитного договору, є поновлюваною кредитною лінією, тобто це є кредит, що надається банком клієнту в межах встановленого ліміту заборгованості, який використовується повністю або частинами і поновлюється в міру погашення раніше виданого кредиту; клієнт, використавши та погасивши заборгованість за кредитною лінією, може знову користуватись нею у межах строку дії картки. При цьому строк дії картки відповідача становить до останнього дня квітня 2018 року. Вважає, що оскільки позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості у лютому 2018 року, тобто в межах строку позовної давності, підстав для її застосування в даному випадку немає. Просив задовольнити позовні вимоги банку в повному обсязі. В судове засіданні представник позивача АТ КБ «Приватбанк» не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, разом з позовною заявою надіслав до суду клопотання про розгляд справи в його відсутність, просив позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання також не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, разом з відзивом на позовну заяву надіслав клопотання про розгляд справи в його відсутність, заяву про застосування позовної давності до вимог позивача та просив у задоволенні позову відмовити. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Так, з матеріалів справи встановлено, що 18.02.2013 року [PERSON] підписав анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг (а.с. 6). За умовами вказаного договору, відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом із Пам'яткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифи складає між ним та Банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Згідно розрахунку, наданого АТ КБ «Приватбанк», заборгованість [PERSON] перед банком станом на 31.12.2017р. складає 63 432, 85 гривні, з яких: заборгованість за кредитом 3683, 29 гривні; заборгованості по відсоткам за користування кредитом 52452, 51 гривні; заборгованість за пенею та комісією 3800, 25 гривень; штраф (фіксована частка) 500.00 гривень, штраф (процентна складова) 2996, 80 гривень. (а.с. 5). Відповідно до ст. ст. 509, 1054 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язується вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (сплатити гроші тощо), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. При цьому, звертаючись до суду з позовом про стягнення заборгованості, позивач не надав належних та допустимих доказів наявності між сторонами договірних відносин щодо нарахування відсотків за користування кредитом, комісії за користування кредитом, пені та штрафу. Відповідно до вимог ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Обґрунтовуючи позовні вимоги, АТ КБ «Приватбанк» зазначив, що сторони досягли згоди щодо всіх істотних умов договору, підписавши заяву-анкету. Однак, такі доводи позивача не можуть бути прийняті до уваги, оскільки матеріали справи не містять доказів, які підтверджують факт ознайомлення позичальника з усіма істотними умовами договору. Відсутність підпису відповідача на умовах та правилах надання споживчого кредиту фактично надає можливість банку надавати умови в будь-якій редакції та стверджувати, що зазначені умови погоджені з відповідачем. Зазначення в заяві на видачу кредиту про ознайомлення відповідача з умовами надання кредиту без ідентифікації самих умов, як таких, що погоджені підписом відповідача, не може бути належним доказом ознайомлення та погодження відповідача саме з тією редакцією умов, на якій наполягає банк. Умови та Правила надання банківських послуг не містять підпису відповідача. Позивач не надав доказів, які б підтверджували, що саме ці Умови є складовою частиною укладеного між сторонами кредитного договору і що саме ці Умови мав на увазі відповідач, підписуючи заяву позичальника. Зазначена правова позиція міститься у постанові Верховного суду України від 22 березня 2017 року (справа № 6-2320цс16). Таким чином, позивачем не доведено, що між сторонами досягнуто згоди щодо розміру відсотків за користування кредитом, пені, комісії та штрафу. Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги банку в частині стягнення з відповідача заборгованості за кредитом в сумі 3683, 29 гривні та відсотків за користування кредитом підлягають частковому задоволенню, при цьому розмір відсотків відповідно до ст. 1048 ЦК України визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Разом з тим, слід звернути увагу на таке. Так, згідно зі ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України). Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). Відповідно до вимог ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. Перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново (ч.ч. 1, 3 ст. 264 ЦК України). За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України). Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу. Статтею 266 ЦК України передбачено, що зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги. Відповідності до правової позиції, сформованої Верховним Судом України у постанові № 6-116цс13 від 06 листопада 2013 року, перебіг позовної давності за вимогами кредитора, які випливають з порушення боржником умов договору (графіка погашення кредиту) про погашення боргу частинами (щомісячними платежами) починається стосовно кожної окремої частини, від дня, коли відбулося це порушення. Позовна давність у таких випадках обчислюється окремо по кожному простроченому платежу. У разі порушення боржником строків сплати чергових платежів, передбачених договором, відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України кредитор протягом усього часу до встановленого договором строку закінчення виконання останнього зобов'язання вправі заявити в суді вимоги про дострокове повернення тієї частини позики (разом з нарахованими процентами ст. 1048 ЦК України), що підлягає сплаті. Несплачені до моменту звернення кредитора до суду платежі підлягають стягненню у межах позовної давності по кожному із платежів. Відповідно до наданого банком розрахунку, заборгованість нарахована, виходячи із щомісячних платежів, які повинен був здійснювати відповідач починаючи з 19 лютого 2013 року по 31 грудня 2017 року (а.с. 5). Згідно з даними, які містяться в матеріалах справи, строк дії картки встановлено до квітня 2018 року (а.с. 113). Судом встановлено, що відповідач, починаючи з 20.08.2014 року, жодних платежів на погашення заборгованості за кредитом не здійснював, що підтверджується наданою позивачем випискою з рахунку відповідача (а.с. 110-111). Отже, з часу порушення відповідачем зобов'язання по погашенню щомісячного платежу, а саме з лютого 2013 року у позивача виникло право на звернення до суду з позовом протягом наступних 3 років, тобто по лютий 2016 року. Позов про стягнення заборгованості банком подано згідно поштової відмітки на конверті 19.02.2018р. (а.с. 41), тобто поза межами трирічного строку позовної давності. Відповідачем заявлено про застосування наслідків спливу позовної давності у спірних правовідносинах (а.с. 76-78). Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України). Таким чином, вимоги Банку про стягнення заборгованості за кредитним договором, нарахованої до 19 лютого 2015 року, заявлені поза межами позовної давності. Водночас, строк дії картки встановлено до квітня 2018 року, тому не можна вважати, що банком пропущений загальний строк позовної давності. Згідно із правовим висновком Верховного Суду України, викладеним у постанові від 19 березня 2014 року (справа № 6-14цс14), відповідно до правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту перебіг позовної давності (ст. 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст. 261 ЦК України), а не закінченням строку дії договору. Відповідно до правового висновку Верховного Суду України, викладеного в постанові від 18 червня 2014 року (справа № 6-61цс14), за договором про надання банківських послуг (позичальник отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку), яким встановлено щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту, перебіг трирічного строку позовної давності (ст. 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі - після закінчення кінцевого строку повного погашення кредиту (ст. 261 ЦК України). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно із ч. 1 ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Таким чином, оскільки боржник порушив умови договору, строк виконання якого закінчився у квітні 2018 року, тому з відповідача з урахуванням пропуску позивачем строку позовної давності, підлягають стягненню нараховані банком проценти за користування кредитними коштами за період з 19 лютого 2015 року по 31 грудня 2017 року, оскільки саме ці вимоги заявлено в межах позовної давності. В силу ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. З огляду на те, що, як зазначалось вище, банком не надано суду належних доказів, які б підтверджували факт погодження між сторонами відсоткової ставки у розмірі 30%, а в подальшому її збільшення за неналежне виконання умов договору, то враховуючи положення ч. 1 ст. 1048 ЦК України, з відповідача підлягають стягненню відсотки за період з 19 лютого 2015 року по 31 грудня 2017 року. Розрахунок відсотків за цей період слід здійснювати за наступною формулою: відсотки за користування кредитом = сума боргу х облікова ставка НБУ (%) : 100% : 365 днів х кількість днів. Період з 19.02.15 р. по 03.03.15 р. складає 12 дн. Облікова ставка в цей період 19,5%. Відсотки за користування кредитом = 3683, 29 грн. х 19,5% : 100% : 365 днів х 12 днів =23, 62 грн.; Період з 04.03.15 р. по 27.08.15 р. складає 177 дн. Облікова ставка в цей період 30%. Відсотки за користування кредитом = 3683, 29 грн. х 30% : 100% : 365 днів х 177 днів = 535, 84 грн.; Період з 28.08.15 р. по 24.09.15 р. складає 28 дн. Облікова ставка в цей період 27%. Відсотки за користування кредитом = 3683, 29 грн. х 27% : 100% : 365 днів х 28 днів = 76, 29 грн.; Період з 25.09.15 р. по 21.04.16 р. складає 210 дн. Облікова ставка в цей період 22%. Відсотки за користування кредитом = 3683, 29 грн. х 22% : 100% : 365 днів х 210 днів = 466, 21 грн.; Період з 22.04.16 р. по 26.05.16 р. складає 35 дн. Облікова ставка в цей період 19%. Відсотки за користування кредитом = 3683, 29 грн. х 19% : 100% : 365 днів х 35 днів = 67, 11 грн.; Період з 27.05.16 р. по 23.06.16 р. складає 28 дн. Облікова ставка в цей період 18% Відсотки за користування кредитом = 3683, 29 грн. х 18% : 100% : 365 днів х 28 днів = 50, 86 грн.; Період з 24.06.16 р. по 28.07.16 р. складає 35 дн. Облікова ставка в цей період 16,5%. Відсотки за користування кредитом = 3683, 29 грн. х 16,5% : 100% : 365 днів х 35 днів =236, 68 грн.; Період з 29.07.16 р. по 15.09.16 р. складає 49 дн. Облікова ставка в цей період 15,5%. Відсотки за користування кредитом = 3683, 29 грн. х 15,5% : 100% : 365 днів х 49 днів = 76, 64 грн.; Період з 16.09.16р. по 27.10.16 р. складає 42 дн. Облікова ставка в цей період 15 %. Відсотки за користування кредитом = 3683, 29 грн. х 15% : 100% : 365 днів х 42 дні = 63, 57 грн.; Період з 28.10.16р. по 13.04.2017р. складає 168 дн. Облікова ставка в цей період 14 %. Відсотки за користування кредитом = 3683, 29 грн. х 14% : 100% : 365 днів х 168 днів = 237, 35 грн.; Період з 14.04.17 р. по 25.05.17 р. складає 42 дн. Облікова ставка в цей період 13 %. Відсотки за користування кредитом = 3683, 29 грн. х 13% : 100% : 365 днів х 42 дні = 55,1 грн.; Період з 26.05.17р. по 26.10.17р. складає 154 дн. Облікова ставка в цей період 12,5%. Відсотки за користування кредитом = 3683, 29 грн. х 12,5% : 100% : 365 днів х 154 дні = 194, 26 грн.; Період з 27.10.17р. по 14.12.17 р. складає 49 дн. Облікова ставка в цей період 13,5%. Відсотки за користування кредитом = 3683, 29 грн. х 13,5% : 100% : 365 днів х 49 днів = 66, 75 грн.; Період з 15.12.17р. по 31.12.18 р. складає 22 дн. Облікова ставка в цей період 14,5%. Відсотки за користування кредитом = 3683, 29 грн. х 14,5% : 100% : 365 днів х 22 дні = 31, 19 грн.; В сумі заборгованість відповідача за відсотками складає 2 181 грн. 47 коп. Таким чином, з відповідача [PERSON] на користь Банку підлягає стягненню в рахунок заборгованості за кредитом сума 5 864 гривні 76 копійок, в задоволенні інших позовних вимог банку слід відмовити. Відповідно до ст. 141 ЦПК України АТ КБ «ПриватБанк» має право на компенсацію відповідачем судового збору, сплаченого за подання позовної заяви, пропорційно задоволеним вимогам від заявлених (заявлено 63 432, 85 грн., задоволено 5 864 грн. 76 коп.), в сумі 162 грн. 91 коп. (1762 грн. х 5 864 грн. 76 коп. / 63 432 грн. 85 коп.) На підставі ст. ст. 509, 638, 1048, 1054 ЦК України та

Outcome: partial