Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з позовом до [PERSON] , в якому просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, укладений 10.05.2001, який зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Ужгородського міського управління юстиції в Закарпатській області, що підтверджується актовим записом №192 від 10.05.2001 та свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Дитину, сина [PERSON] , [INFO] , просить залишити проживати разом з нею. Свої позовні вимоги мотивує наступним. 10 травня 2001 року між позивачем та відповідачем було укладено шлюб. У подружжя народився син [PERSON] , [INFO] . Спільне подружнє життя позивачки з чоловіком не склалося, через різні погляди на життя та подружні стосунки. Вони втратили взаємні почуття одне до одного, протягом двох років спільним подружнім життям не живуть. Спільного господарства не ведуть, шлюбні відносини між ними є формальними. Ухвалою від 06.10.2020 відкрито провадження у справі, розгляд якої вирішено проводити у порядку спрощеного позовного провадження У судовому засіданні [PERSON] та її представник [PERSON] позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав у повному обсязі. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до наступного висновку. Згідно зі ст. 51\~Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Статтею 5 Протоколу №7 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Частиною 3 статті 56\~СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Згідно з положенням ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як убачається з матеріалів справи, [PERSON] та [PERSON] , 10 травня 2001 року зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів громадянського стану Ужгородського міського управління юстиції в Закарпатській області, що підтверджено свідоцтвом про шлюб, виданим відділом реєстрації актів громадянського стану Ужгородського міського управління юстиції в Закарпатській області 10 травня 2001 року, про що зроблено відповідний актовий запис №192 (а.с. 12). За період шлюбу у сторін народився син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження Серії [NUMBER] , видане міським відділом реєстрації актів цивільного стану Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області, про що зроблено відповідний запис №1297. Судом встановлено, що сімейне життя позивача та відповідача не склалось через різні погляди на життя та подружні стосунки. Більше двох років не підтримують шлюбних стосунків та не ведуть спільного господарства, шлюбні відносини фактично припинені. Згідно з положеннями частини 2 статті 36 та статті 51 Сімейного кодексу України, шлюб не може бути підставою для надання особі пільг чи переваг, а також для обмеження її прав та свобод, які встановлені Конституцією України. Дружина та чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань. Згідно п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена\~Конституцією України\~охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу. Враховуючи вищенаведені обставини справи та аналізуючи наведені вище норми\~СК України, приймаючи до уваги визнання відповідачем позовних вимог, суд прийшов до висновку, що сім`я розпалась остаточно і поновити шлюбні відносини між позивачем та відповідачем неможливо. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що причини, з яких позивач наполягає на розірванні шлюбу є обґрунтованими, а тому позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Що стосується вимоги про визначення місця проживання дитини, то в цій частині позовних вимог відповідач також не заперечує, у зв`язку з чим суд вважає, що сина [PERSON] , [INFO] , слід залишити проживати разом з матір`ю [PERSON] . Здійснити розподіл судових витрат відповідно до\~ст.141 ЦПК України, стягнувши з відповідача на користь позивача 840,80 грн. судового збору. Враховуючи ст. ст.24,56,104,105,110,112,113,114 СК України,

Outcome: approved