Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулось до Києво-Святошинського районного суду Київської області з даним позовом, мотивуючи його тим, що 21 травня 2002 року позивачем було придбано трактор МТЗ-80 реєстраційний номер 00-66 УМ, 1987 року випуску в сільськогосподарському кооперативі «Рубежівський», що підтверджується квитанцією до прибуткового ордеру № 97 від 27 травня 2002 року та накладною № 315 від 21 травня 2002 року. Разом з накладною та квитанцією позивачу надали документи на придбаний трактор, а саме свідоцтво про реєстрацію машини АК № 376198 від 1 лютого 2001 року та технічний талон. Реєстрація трактора була проведена в Києво-Святошинській районній інспекції держтехнагляду, яка на даний час ліквідована. Коли в 2018 році у позивача виникла необхідність належним чином переоформити на своє ім`я вказаний трактор, то останній звернувся до ТОВ «Рубежівське», яке було створено замість СГК «Рубежвське» і виявилось, що вказаний трактор на обліку ТОВ «Рубежівське» не перебуває і вказане товариство не являється правонаступником ліквідованого сільськогосподарського кооперативу «Рубежівське», тому укласти договір купівлі-продажу позивач не можеі не може переоформити трактор на своє ім`я. Факт того, що ТОВ «Рубежівське» на являється правонаступником сільськогосподарського кооперативу «Рубежівське» , та що вказаний трактор не стоїть на обліку в товаристві, підтверджується відповіддю на адвокатський запит від 11 березня 2019 року за вих. № 55. Придбаний трактор МТЗ-80 реєстраційний номер [NUMBER] , позивач використовує для сільськогосподарських робіт з моменту його придбання, а саме з травня 2002 року, тобто протягом останніх 17 років. Таким чином, позивач просить визнати право власності за [PERSON] на трактор МТЗ-80 реєстраційний номер 00-66 [NUMBER] . В судове засідання позивач не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, направив до суду клопотання про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав, просив про їх задоволення в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Письмового відзиву до суду не направив, причин неявки суду не повідомив. Положеннями\~ст.174 ЦПК України\~закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим\~\~Кодексом.\~\~Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або\~\~відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Згідно ч. 8\~ст. 178 ЦПК України\~- у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до вимог\~ст. 280 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності з повідомленням причин неявки, ненадання відповідачем відзиву на позовну заяву, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За відсутності заперечень позивача суд ухвалив, провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст.ст. 280-281 ЦПК України. Відповідно до ч.2\~ст. 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Суд, перевіривши матеріали справи, та зібранні в ній докази, знаходить, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 21 травня 2002 року позивачем було придбано трактор МТЗ-80 реєстраційний номер 00-66 УМ, 1987 року випуску в сільськогосподарському кооперативі «Рубежівський», що підтверджується квитанцією до прибуткового ордеру № 97 від 27 травня 2002 року та накладною № 315 від 21 травня 2002 року. Разом з накладною та квитанцією позивачу надано документи на придбаний трактор, а саме свідоцтво про реєстрацію машини АК № 376198 від 1 лютого 2001 року та технічний талон. Реєстрація трактора була проведена в Києво-Святошинській районній інспекції держтехнагляду. Коли в 2018 році у позивача виникла необхідність належним чином переоформити на своє ім`я вказаний трактор, то останній звернувся до ТОВ «Рубежівське», яке було створено замість СГК «Рубежвське» і виявилось, що вказаний трактор на обліку ТОВ «Рубежівське» не перебуває і вказане товариство не являється правонаступником ліквідованого сільськогосподарського кооперативу «Рубежівське», тому укласти договір купівлі-продажу позивач не можеі не може переоформити трактор на своє ім`я. Факт того, що ТОВ «Рубежівське» на являється правонаступником сільськогосподарського кооперативу «Рубежівське» , та що вказаний трактор не стоїть на обліку в товаристві, підтверджується відповіддю на адвокатський запит від 11 березня 2019 року за вих. № 55. Придбаний трактор МТЗ-80 реєстраційний номер [NUMBER] , позивач використовує для сільськогосподарських робіт з моменту його придбання, а саме з травня 2002 року, тобто протягом останніх 17 років. За\~ст. 319 ЦК України\~власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Власність зобов`язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. Відповідно до вимог ст.344 ЦК України передбачено, що якщо «особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом». Стаття 344 ЦК України передбачає, що «право власності за надувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери надувається за рішенням суду». Відповідно до\~ст. 328 ЦК України\~право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає з закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Частиною 1\~статті 76 ЦПК України\~передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з\~ст. 77 ЦПК України\~належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно до ч. ч. 1, 5, 6, 7\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Згідно з\~ст. 89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Оцінка доказів - завершальний етап процесу доказування. Вона полягає в перевірці судом доброякісності засобів доказування, що має на меті визначити їх доказову силу. Відповідно до п.13 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 07.02.2014 року №5 можливість пред`явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей\~15,16 ЦК України, а також частини 4\~ст.344 ЦК України, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. При вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, доказуванню підлягають, зокрема, такі обставини: - володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; - володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; - володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред`явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (частина третя\~статті 344 ЦК України). Не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є сингулярним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (частина друга\~статті 344 ЦК України). Враховуючи положення статей\~335\~і\~344 ЦК України, право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ. Отже, встановлення власника майна або безхазяйності речі є однією з обставин, що має юридичне значення, і підлягає доведенню під час ухвалення рішення суду. Надані позивачем письмові докази підтверджують факт відкритого, вільного та безпосереднього\~\~володіння та користування спірним трактором протягом більше 15 років. Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про задоволення позову.

Outcome: approved