Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Житлоінвест-Гарант, третя особа ПП БВФ Євгенія про стягнення коштів. Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що 26 листопада 2008 року між [PERSON] та TOB Фінансова компанія Житлоінвест-Гарант був укладений договір №13-1-6 про участь у фонді фінансування будівництва виду А . Пунктом 1.4.2. договору встановлено орієнтований строк введення об'єкта будівництва в експлуатацію - травень 2009 року. Під час укладення договору керівництво відповідача запевнило, що будинок буде зданий в експлуатацію вчасно, згідно договору та правил фонду. 10 червня 2009 року була укладена додаткова угода №1 , в якій змінювалась запланована дата введення будівництва в експлуатацію - грудень місяць 2009 року. В грудні 2009 року будинок в експлуатацію введений не був, лише в квітні 2011 року позивачем був отриманий лист від відповідача з інформацією про те, що будівельно-монтажні роботи на об'єкті будівництва виконані на 82%, а саме введення будинку в експлуатацію буде здійснюватися у дві черги - введення в експлуатацію житлового будинку до 15 грудня 2011 року, тобто обіцяна відповідно договору дата переносилась більш ніж на 2 роки. З огляду на ситуацію, що склалася, позивачем було прийнято рішення про розірвання договору і відповідно отримання сплачених коштів. Можливість таких дій передбачена самим договором - п. 6.1.1. Розділ 6, де вказано про те, що управитель повертає довірителям грошові кошти за письмовою заявою довірителя про відмову від участі у ФФБ та повернення коштів. Позивачем 19 квітня 2012 року була подана заява про припинення дії договору та повернення сплачених коштів. Відповідно до даної заяви, була підписана додаткова угода до договору від 19 квітня 2012 року . Згідно додаткової угоди дія договору припинялася та визначалася сума, яка підлягає поверненню. Також позивачем були надані реквізити рахунку на які мали бути повернені кошти. Згідно розділу 6 п. 6.3 договору, грошові кошти повертаються довірителю управителем протягом 90 робочих днів з дня подання відповідної заяви. З настанням 90-денного терміну, кошти не були повернені на вказаний рахунок. Ситуація демонструвала повне невиконання зобов'язань відповідача, тому позивачем був написаний претензійний лист з вимогою повернення коштів на що відсутня реакція до сих пір. В телефонній розмові з представником відповідача, повідомлено, що на даний момент у забудовника немає коштів для повернення їх довірителю, так як всі кошти вкладаються в будівництво. При цьому, відповідач повністю знімає із себе відповідальність, адже, за його словами, управитель не є стороною у даних взаємовідносинах, ігноруючи при цьому положення ст.18 ЗУ Про фінансово-кредитні механізми і управління майном при фінансуванні будівництва житла і операціях з нерухомістю. У зазначеному Законі вказано, що відповідач як управитель коштами позивача, повинен здійснювати контроль за дотриманням забудовником виконання умов та зобов'язань за договором, з метою своєчасного запобігання виникненню ризикових ситуацій внаслідок дій забудовника, що можуть призвести до збільшення строків будівництва більш ніж на 90 днів. У разі виявлення управителем ризику порушень умов договору, управитель має право припинити фінансування будівництва, вимагати розірвання договору, повернення забудовником усіх спрямованих на фінансування будівництва цього об'єкта коштів, а також здійснювати інші заходи щодо виконання забудовником своїх зобов'язань за договором. Як видно із ситуації, що склалася у забудовника наявні не лише ризики порушень умов договору, а самі порушення - прострочення введення будинку в експлуатацію більш ніж на 2 роки. При цьому доказів щодо належного здійснення управління залученими коштами позивача та контролю за виконанням забудовником своїх зобов'язань за договором щодо своєчасного введення його в експлуатацію, з метою захисту інтересів довірителя , управитель не надав. Відповідно до ч. 4 ст.20 Закону України Про фінансово-кредитні механізми і управління майном при фінансуванні будівництва житла і операціях з нерухомістю у разі порушення забудовником строків спорудження об'єкта будівництва або у разі неналежного виконання управителем своїх обов'язків, передбачених ч.1 цієї статті, довіритель має право вимагати від управителя дострокового розірвання договору та виплати йому коштів. Вказаним законом передбачено, що кошти повертаються управителем, а не забудовником. Також відповідно до ст. 20 Закону України Про фінансово-кредитні механізми і управління майном при фінансуванні будівництва житла і операціях з нерухомістю у разі відмови довірителя від участі в ФФБ повернені кошти не можуть бути меншими за суму, внесену довірителем до ФФБ та довіритель не сплачує управителю винагороду за виплату йому коштів. Виходячи з вищевикладеного, такі дії відповідача є незаконними та порушують право позивача на отримання коштів. Позивач неодноразово вживав заходів щодо врегулювання спору в досудовому порядку - телефонні дзвінки з вимогою повернення коштів, надсилання претензійного листа, який був отриманий представником відповідача - [PERSON] 12.10.2012 року. Але жодної реакції від відповідача не було, він надалі продовжує користуватися коштами позивача. Крім того, відповідно до Закону України Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань від 22.02.2002 року, розмір пені від суми простроченого платежу не може перевищувати подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на період, за який сплачується пеня. Виходячи з неповерненої суми 56 980, 00 грн., яку повинен був сплатити відповідач у строк не пізніше 24 серпня 2012 року (90 робочих днів від 19 квітня 2012 року). Відповідач , відповідно до вище вказаного Закону має сплатити пеню у розмірі подвійної облікової ставки від суми простроченого платежу. Згідно даного договору, позивач передав відповідачу в довірчу власність з метою отримання у власність об'єкту інвестування - однокімнатна квартира у споруджуваному житловому будинку, що розташована за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до пункту 3.2.договору, позивач 07 листопада 2008 року вніс кошти за 6,6 м2 об'єкту інвестування - 34 980 грн. та 09 січня 2009 року - 22 000 грн. за 2,6м2, що підтверджується свідоцтвом про участь у Фонді фінансування будівництва Пеня за період з 24.08.2012 р. по 31.08.2012р.= 8(днів)/100%х56 980,00x0,046575= 212,30грн.; Пеня за період з 01.09.2012 р. по 30.09.2012 р.= 30(днів)/100%х56 980,00x0,046575 = 796,15грн.; Пеня за період з 01.10.2012 р. по 31.10.2012 р. = 31(день)/100%х56 980,00x0,046575 = 822,69 грн. Пеня за період з 01.11.2012 р. по 30.11.2012 р. = 796,15 грн. Пеня за період з 01.12.2012 р. по 31.12.2012 р. = 822, 69 грн. Пеня за період з 01.01.2012 р. по 01.02 2013 р. = 32 (дні)/100%х56 980,00 грн.х0,046575=849,22 грн. За період з 24.08.2012 по 01.02.2013 розмір пені складає: 212,30грн.+796,15грн.+822,69грн.+796,15грн.+822,69грн.+849,22грн. = 4 299, 20 грн. Відсутність грошових коштів не є підставою для не виконання грошових зобов'язань. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Сума 3% річних, внаслідок прострочення виконання грошового зобов'язання Відповідачем, у період з 24.08.2012 року по 01.02.2013 року становить - 3/365*162*56 980/100% = 758,69 грн. В звязку з цим позивач просить постановити рішення, яким стягнути з відповідача TOB ФК Житлоінвест-Гарант на користь Позивача, отримані за договором №13-1-6 від 26 листопада 2008 року кошти в сумі 62 037,89 грн. : сума основного боргу за договором № 13-1-3 у розмірі 56 980 грн. 00коп.; сума 3% річних у розмірі 758,69 (сімсот п'ятдесят вісім ) грн. 69 коп.;сума пені у розмірі подвійної облікової ставки складає 4 299,20(чотири тисячі двісті дев'яносто дев'ять) грн. 20 коп. та судові витрати. Представник позивача по довіреності [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав , та просив позов задовольнити з підстав, вказаних в позовній заяві. Представник відповідача товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Житлоінвест-Гарант по довіреності [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав та просив в позові відмовити, в звязку з тим , що відповідач є управителем коштів, а виконавцем договору є третя особа. За письмовою заявою довірителя, тобто позивача, управитель міг би виступати позивачем у разі не виконання забудовником умов договору. Із заявою про звернення з позовом до суду позивач до відповідача не зверталася. В даному випадку умови договору не виконує ПП БВФ Євгенія. Крім цього на відповідача не покладаються обовязки про введення в експлуатацію спорудженого обєкта. Тому в позові просив відмовити. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 26 листопада 2008 року між [PERSON] та TOB Фінансова компанія Житлоінвест-Гарант був укладений договір №13-1-6 про участь у фонді фінансування будівництва виду А . Пунктом 1.4.2. вказаного договору передбачено орієнтований строк введення об'єкта будівництва в експлуатацію - травень 2009 року. Між сторонами 10 червня 2009 року була укладена додаткова угода №1 , в якій змінювалась запланована дата введення будівництва в експлуатацію - грудень місяць 2009 року. В грудні 2009 року будинок в експлуатацію введений не був. В квітні 2011 року позивачем отримано лист від відповідача з інформацією про те, що будівельно-монтажні роботи на об'єкті будівництва виконані на 82%, а саме введення будинку в експлуатацію буде здійснюватися у дві черги - введення в експлуатацію житлового будинку до 15 грудня 2011 року. Відповідно договору дата переносилась більш ніж на 2 роки. В звязку з цим позивачем було прийнято рішення про розірвання договору і отримання сплачених коштів. Можливість таких дій передбачена п. 6.1.1. розділ 6 договору, де вказано, що управитель повертає довірителям грошові кошти за письмовою заявою довірителя про відмову від участі у ФФБ та повернення коштів. Позивачем 19 квітня 2012 року була подана заява відповідачу про припинення дії договору та повернення сплачених коштів. Сторонами була підписана додаткова угода до договору від 19 квітня 2012 року , згідно якої дія договору припинялася та була визначена сума, яка підлягає поверненню. Також позивачем були надані реквізити рахунку в банку , на які мали бути повернуті кошти. Згідно розділу 6 п. 6.3 договору, грошові кошти повертаються довірителю управителем протягом 90 робочих днів з дня подання відповідної заяви. З настанням 90-денного терміну, кошти не були перераховану на рахунок позивача. Тому позивачем був надісланий претензійний лист з вимогою повернення коштів, який на день розгляду справи залишено без відповіді. В телефонній розмові з представником відповідача, повідомлено, що на даний час у забудовника немає коштів для повернення їх довірителю, так як всі кошти вкладаються в будівництво. Згідно ст. ст.18 ЗУ Про фінансово-кредитні механізми і управління майном при фінансуванні будівництва житла і операціях з нерухомістю, відповідач, як управитель коштами позивача, повинен здійснювати контроль за дотриманням забудовником виконання умов та зобов'язань за договором, з метою своєчасного запобігання виникненню ризикових ситуацій внаслідок дій забудовника, що можуть призвести до збільшення строків будівництва більш ніж на 90 днів. У разі виявлення управителем ризику порушень умов договору, управитель має право припинити фінансування будівництва, вимагати розірвання договору, повернення забудовником усіх спрямованих на фінансування будівництва цього об'єкта коштів, а також здійснювати інші заходи щодо виконання забудовником своїх зобов'язань за договором. Як видно із ситуації, що склалася у забудовника наявні не лише ризики порушень умов договору, а самі порушення - прострочення введення будинку в експлуатацію більш ніж на 2 роки. При цьому доказів щодо належного здійснення управління залученими коштами позивача та контролю за виконанням забудовником своїх зобов'язань за договором щодо своєчасного введення його в експлуатацію, з метою захисту інтересів довірителя , управитель не надав. Відповідно до ч. 4 ст.20 Закону України Про фінансово-кредитні механізми і управління майном при фінансуванні будівництва житла і операціях з нерухомістю у разі порушення забудовником строків спорудження об'єкта будівництва або у разі неналежного виконання управителем своїх обов'язків, передбачених ч.1 цієї статті, довіритель має право вимагати від управителя дострокового розірвання договору та виплати йому коштів. Вказаним законом передбачено, що кошти повертаються управителем, а не забудовником. Тому кошти слід стягнути з відповідача на користь позивача. Також згідно ст. 20 Закону України Про фінансово-кредитні механізми і управління майном при фінансуванні будівництва житла і операціях з нерухомістю у разі відмови довірителя від участі в ФФБ повернені кошти не можуть бути меншими за суму, внесену довірителем до ФФБ та довіритель не сплачує управителю винагороду за виплату йому коштів. Тому суд вважає, що відповідачем порушуються права позивача. Позивач неодноразово вживала заходів щодо врегулювання спору в досудовому порядку - телефонні дзвінки з вимогою повернення коштів, надіслання претензійного листа, який був отриманий представником відповідача - [PERSON] 12.10.2012 року. Крім того, відповідно до Закону України Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань від 22.02.2002 року, розмір пені від суми простроченого платежу не може перевищувати подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на період, за який сплачується пеня. Виходячи з неповерненої суми 56 980, 00 грн., яку повинен був сплатити відповідач у строк не пізніше 24 серпня 2012 року (90 робочих днів від 19 квітня 2012 року). Відповідач , відповідно до вище вказаного закону має сплатити пеню у розмірі подвійної облікової ставки від суми простроченого платежу. Згідно договору, позивач передав відповідачу в довірчу власність з метою отримання у власність об'єкту інвестування - однокімнатну квартиру у споруджуваному житловому будинку, що розташована за адресою [ADDRESS]. Відповідно до пункту 3.2.договору, позивач 07 листопада 2008 року внесла кошти за 6,6 м2 об'єкту інвестування - 34 980 грн. та 09 січня 2009 року - 22 000 грн. за 2,6м2, що підтверджується свідоцтвом про участь у Фонді фінансування будівництва. Суд погоджується з розрахунками позивача пені, яка за період з 24.08.2012 року по 01.02.2013 р складає: 212,30грн.+796,15грн.+822,69грн.+796,15грн.+822,69грн.+849,22грн. = 4 299, 20 грн. Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Суд вважає, що сума 3% річних, внаслідок прострочення виконання грошового зобов'язання відповідачем, у період з 24.08.2012 року по 01.02.2013 року становить - 3/365*162*56 980/100% = 758,69 грн. Тому вказані кошти слід стягнути з відповідача. Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення з іншої сторони, суд присуджує понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Позивач по квитанції №471\~ 005 від 22 лютого 2013 року сплатила судовий збір в сумі 620 грн. 38. Тому ці кошти слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved