Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-09 00:00:00

Позивач [PERSON], яка діє в своїх та інтересах малолітньої [PERSON], звернулась до суду з позовом та просить: змінити договір найму ізольованої квартири, згідно технічного паспорту - № 25 (згідно первинної нумерації - № 415), житловою площею 16, 4 м. кв. та кімнати, згідно технічного паспорту - № 26 (згідно первинної нумерації - № 416), житловою площею 18,6 м.кв., четвертого поверху будинку [ADDRESS], визнавши її наймачем вказаного житла, замість вибувшого наймача [PERSON], для постійного проживання, складом сім'ї: вона, дочка - [PERSON], з усіма без обмежень правами, передбаченими чинним житловим законодавством України; зобов'язати квартирно-експлуатаційний відділ м. Харкова укласти з нею договір найму вказаного житла, для постійного проживання та відкрити на її ім'я особовий рахунок на це житло. В обґрунтування позовних вимог позивач вказала, що вона разом з малолітньою дочкою [PERSON] постійно проживають та зареєстровані в будинку [ADDRESS], в якому займають однокімнатну квартиру, згідно технічного паспорту - № 25 (згідно первинної нумерації - № 415), житловою площею 16,4 м. кв. та суміжну кімнату, згідно технічного паспорту - № 26 (згідно первинної нумерації - № 416), житловою площею 18,6 м.кв. В зазначене житло цього будинку, який належить КЕВ м. Харкова, вони поселились на підставі Рішення КЕВ м. Харкова від 11.10.2011 р., у зв'язку з проходженням військової служби її колишнім чоловіком [PERSON]. Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 31.10.2011 р. по справі № 2-7907/11, визнано за [PERSON], [PERSON] та малолітньою [PERSON], право користування двома житловими кімнатами, згідно технічного паспорту - № 25 (згідно первинної нумерації - № 415) та № 26 (згідно первинної нумерації - № 416) в будинку [ADDRESS], визнавши наймачем вказаних кімнат [PERSON] Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 20.02.2012 р. по справі № 2/2011/2579/2012, визнано за [PERSON], [PERSON] та малолітньою [PERSON], право користування ізольованою квартирою, згідно технічного паспорту - № 25 (згідно первинної нумерації-№ 415) в складі приміщень: № 25 - житлова кімната, житловою площею 16,4 м. кв., № 25-а, санвузол - вбиральня (сполучена), площею 2,0 м.кв., яка утворилася в результаті перепланування колишньої кімнати № 25, четвертого поверху, будинку [ADDRESS], визнавши наймачем вказаної квартири [PERSON] На підставі вказаних рішень суду, між КЕВ м. Харкова та [PERSON] було укладено договір найму на зазначене житло, в тому числі: відкрито особовий рахунок на його ім'я та укладено з ним відповідний договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій від 14.10.2011 р. Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 18.02.2014 р. по справі № 638/18278/13-ц, визнано [PERSON] таким, що втратив право користування ізольованою квартирою, згідно технічного паспорту - № 25 (згідно первинної нумерації - № 415), житловою площею 16,4 м. кв. та кімнатою, згідно технічного паспорту-№ 26 (згідно первинної нумерації - № 416), житловою площею 18,6 м. кв., четвертого поверху будинку [ADDRESS]. На підставі вказаного рішення суду, [PERSON] знятий з реєстрації місця проживання за адресою вказаного житла. У зв'язку з вибуттям колишнього наймача, вона звернулась до КЕВ м. Харкова про переоформлення на її ім'я особового рахунку, зміни вищевказаного договору найму на її ім'я, але отримала відмову за вих. 1615 від 04.04.2014 р. Представник позивача у судове засідання не зявився, надав до суду заяву в якій позовні вимоги підтримав, пославшись на вищевказані обставини, просив розглядати справу за його відсутністю. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надав до суду відзив на позов, в якому вказав, що у зв'язку з тим, що колишній чоловік позивачки вибув з наданого його сім'ї житла, а позивачка не перебуває в трудових відносинах з Міністерством оборони України, КЕВ м. Харкова відмовив їй в переоформленні особового рахунку (зміні договору найму) у зв'язку з відсутністю підстав. У зв'язку з тим, що у позивачки та її малолітньої дитини відсутнє інше жило КЕВ м. Харкова не ставить питання про виселення та просить суд вирішити справу згідно чинного законодавства без участі свого представника. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно ч.1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що позивач [PERSON], разом з малолітньою дочкою [PERSON] постійно проживають та зареєстровані в будинку [ADDRESS], в якому займають однокімнатну квартиру гостинного типу, згідно технічного паспорту-№ 25 (згідно первинної нумерації-№ 415), житловою площею 16,4 м. кв. та суміжну кімнату, згідно технічного паспорту-№ 26 (згідно первинної нумерації-№ 416), житловою площею 18,6 м.кв., що підтверджується довідкою з місця проживання від 18.04.2014 р. № 83 та Рішенням КЕВ м. Харкова від 11.10.2011 р. В зазначене житло цього будинку, який належить КЕВ м. Харкова, вони вселились на підставі Рішення КЕВ м. Харкова від 11.10.2011 р., у зв'язку з проходженням військової служби її колишнім чоловіком [PERSON] Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 31.10.2011 р. по справі № 2-7907/11, визнано за [PERSON], [PERSON] та малолітньою [PERSON], право користування двома житловими кімнатами, згідно технічного паспорту-№ 25 (згідно первинної нумерації - № 415) та № 26 (згідно первинної нумерації - № 416) в будинку [ADDRESS], визнавши наймачем вказаних кімнат [PERSON] Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 20.02.2012 р. по справі № 2/2011/2579/2012, визнано за [PERSON], [PERSON] та малолітньою [PERSON], право користування ізольованою квартирою, згідно технічного паспорту-№ 25 (згідно первинної нумерації - № 415), в складі приміщень: № 25 - житлова кімната, житловою площею 16,4 м. кв., № 25-а, санвузол - вбиральня (сполучена), площею 2,0 м.кв., яка утворилася в результаті перепланування колишньої кімнати № 25, четвертого поверху, будинку [ADDRESS], визнавши наймачем вказаної квартири [PERSON] На підставі вказаних рішень суду, між КЕВ м. Харкова та [PERSON] було укладено договір найму на зазначене житло, в тому числі: відкрито особовий рахунок на ім'я [PERSON] та укладено з ним відповідний договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій від 14.10.2011 р. Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 18.02.2014 р. по справі № 638/18278/13-ц, визнано [PERSON] таким, що втратив право користування ізольованою квартирою, згідно технічного паспорту-№ 25 (згідно первинної нумерації - № 415), житловою площею 16,4 м. кв. та кімнатою, згідно технічного паспорту-№ 26 (згідно первинної нумерації - № 416), житловою площею 18,6 м. кв., четвертого поверху будинку [ADDRESS]. На підставі вказаного рішення суду, [PERSON] знятий з реєстрації місця проживання за адресою вказаного житла, що підтверджується довідкою з місця проживання. У зв'язку з вибуттям колишнього наймача, позивачка зверталась до КЕВ м. Харкова про переоформлення на її ім'я особового рахунку, зміни вищевказаного договору найму на її ім'я, але отримала відмову за вих. 1615 від 04.04.2014 р. Відмова мотивована тим, що зазначене житло є військовим майном, знаходиться на балансі КЕВ м. Харкова та надавалось на час служби в ЗС України її колишньому чоловікові військовослужбовцю [PERSON], а відтак, оскільки, вона не перебуває в трудових чи службових правовідносинах з Міністерством оборони України, підстави для переоформлення на її ім'я особового рахунку відсутні. Суд вважає, що за наявності вищевказаних рішень суду, про визнання за всіма членами колишньої сім'ї позивача права користування вказаним житлом, факт вибуття колишнього наймача з спірного житла не позбавляє права користування ним колишніх членів його сім'ї, оскільки такі наслідки не передбачені чинним житловим законодавством та така позиція прямо суперечить приписам законодавства щодо обов'язковості виконання чинних рішень суду. Як вбачається з наданих до справи документів, відповідно рішення виконкому Харківської міської ради № 157 від 10.03.2011 р. будинок [ADDRESS] виключено з числа гуртожитків КЕВ м. Харкова. А відтак, на час надання сім'ї позивача вказаного житла та ухвалення вказаних рішень суду, воно мало статус звичайного відомчого житла (не являлось ні гуртожитком ні службовим), користування яким регулюється главою 2 ЖК України «Користування житловими приміщеннями в будинках державного і суспільного житлового фонду». Відповідно ст. 61 ЖК України, користування житловими приміщеннями в будинках державного і суспільного житлового фондів здійснюється згідно з договором найму житлового приміщення. Договір найму житлового приміщення в будинках державного і суспільного житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордеру на житлове приміщення між наймодавцем-житлово-експлуатаційною організацією (а при її відсутності-відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім'я якого видано ордер. В даному випадку, підставою для укладення договору найму (замість ордера) являлись вищевказані рішення Дзержинського районного суду від 31.10.2011 р. по справі № 2-7907/11 та від 20.02.2012 р. по справі № 2/2011/2579/2012. Згідно ст. 64 ЖК України, члени сім'ї наймача, що проживають з ним, користуються нарівні з наймачем всіма правами і несуть всі обов'язки, що випливають з договору найму житлового приміщення. До членів сім'ї наймача відносяться подружжя, наймача, їх діти і батьки. Якщо зазначені особи перестали бути членами сім'ї наймача, але продовжують проживати в цьому житловому приміщенні, вони мають ті ж права та обов'язки, як наймач і члени його сім'ї. Відповідно ст. 106 ЖК України, повнолітній член сім'ї наймача вправі зі згоди наймача і інших проживаючих з ним членів сім'ї вимагати визнання його наймачем за раніше укладеним договором найму житлового приміщення замість попереднього наймача. Таке ж право, в випадку смерті наймача або втрати ним права на житлове приміщення, належить любому члену сім'ї наймача. При відмові наймодавця в визнанні члена сім'ї наймача за договором найму спір може бути вирішено в судовому порядку. Правила встановлені ч. 1 цієї статті, не розповсюджуються на житлові приміщення в будинках підприємств, установ, організацій важливіших галузей народного господарства (ч.1 ст. 114 ЖК України), крім випадків, коли наймодавець отримав житлове приміщення не у зв'язку з трудовими правовідносинами або коли наймодавець втратив право на його виселення, а також на приміщення в будинках колгоспів. Відповідно ч.1 ст. 114 ЖК України, передбачено виселення з наданням іншого житлового приміщення тільки робітників і службовців (разом з проживаючими з ними особами), які припинили трудові (службові) правовідносини з підприємствами, установами, які надали житлове приміщення, у зв'язку з звільненням за власним бажанням без поважних причин, або за порушення трудової дисципліни, або за вчинення злочину… Таким чином, з урахуванням приписів ч.1 ст. 114 ЖК України, жодних обмежень щодо об'єму житлових прав членів сім'ї колишнього наймача військовослужбовця [PERSON], який продовжує військову службу, чинним житловим законодавством не передбачено, як не передбачено втрату раніше визнаного судом права колишніх членів сім'ї користування житлом в разі вибуття первинного наймача або припинення сімейних відносин. Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. За наведених обставин, та відсутності у позивачки та її дитини у власності іншого житла, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та законними. На підставі викладеного,

Outcome: approved