Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-08 00:00:00

Позивач в липні 2015 року звернулася до Обухівського районного суду з позовом, в якому просить суд у відповідності до ст.75 СК України стягнути з відповідача на її користь аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісячно до її одужання, а якщо відповідач офіційно не працює просила стягнути з нього аліменти в розмірі ? частки усіх видів його заробітку починаючи з дня подачі позову. В обґрунтування вимог зазначила, що перебувала з [PERSON] в зареєстрованому шлюбі, від якого у них народилось двоє дітей син та дочка. В 2012 році позивач тяжко захворіла, у неї виявили онкологічне захворювання, вона була прооперована. З того часу чоловік перестав надавати їй матеріальну допомогу, в нього з'явилася інша жінка з якою він на даний час проживає. Син в травні 2015 року трагічно загинув. Донька допомагає по мірі можливості, оскільки знаходиться у декретній відпустці. Позивач має третю групу інвалідності, отримує пенсію 1287 грн. та доплату на продукти харчування 310 грн., а тому потребує допомоги, яку відповідач має змогу надавати так як працює трактористом у приватної особи на будівництві. В судовому засіданні позивач вимоги уточнила та просила стягувати з відповідача аліменти 1000 грн. з дня подачі позову до її видужання, оскільки відповідач пішов з сім'ї і добровільно матеріальної допомоги їй не надає. Вона з травня 2014 року є інвалідом третьої групи довічно через захворювання, яке пов'язано з впливом аварії на ЧАЕС. В 2012 році в неї лікарі виявили онкозахворювання, вона була прооперована, постійно приймає ліки, не працює. Син загинув, донька по мірі можливості матеріально допомагає. [PERSON] працює по найму, має достатній дохід і може надавати їй допомогу. Представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав, наведених позивачем. Відповідач позов не визнав та пояснив, що дійсно перебував у шлюбі з відповідачем в якому у них народилось двоє дітей. Оскільки життя з дружиною не склалося, він пішов з сім'ї та проживає з іншою жінкою. Працює за трудовим договором в магазині в м.Біла Церква і його дохід становить 1255 грн. на місяць. Він не може надавати допомогу позивачу, оскільки сам матеріально не забезпечений. Представник відповідача щодо задоволення позовних вимог заперечив та пояснив, що відповідач допомагав позивачу в міру можливості, однак на даний час матеріальне становище його тяжке, йому самому ледве вистачає на життя. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, знаходить, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та копією рішення підтверджується, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі від якого у них народилося двою дітей. Заочним рішенням Обухівського районного суду від 14 січня 2015 року шлюб між сторонами розірвано. Сторонами визнається, що син подружжя в травні 2015 року трагічно загинув, а донька повнолітня, має свою сім'ю. З матеріалів справи вбачається та сторонами визнається, що позивач з 11 червня 2014 року довічно є інвалідом ІІІ групи, захворювання пов'язане з впливом аварії на ЧАЕС. Крім того, позивач має захворювання, була прооперована та продовжує приймати медичні препарати. Позивач не працює. З довідки Управління пенсійного фонду України в м.Обухові та Обухівському районі №695 від 26.08.2015 року вбачається, що позивач отримує пенсію по інвалідності внаслідок загального захворювання інвалідам ІІІ групи, пов'язаного з Чорнобильською катастрофою в розмірі 1287 грн. 79 коп. З довідки УПСЗ Обухівської РДА №3044 від 27.08.2015 року вбачається, що позивач отримує доплату на продукти харчування, як особа віднесена до І категорії 310грн. на місяць. Відповідач працює продавцем в ФОП в м.Біла Церква Київської області, згідно трудового договору з серпня 2015 року. Його заробітна плата становить 1255 грн. Вказані обставини підтверджуються копією трудової книжки відповідача, довідкою про його заробіток, поясненнями [PERSON], допитаного судом як свідка. Відповідно до ст.75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Непрацездатним вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є інвалідом 1,2 чи 3 групи. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Права на утримання не має той із подружжя, хто негідно поводився у шлюбних відносинах, а також той, хто став непрацездатним у звязку із вчиненням ним умисного злочину, якщо це встановлено судом. Той із подружжя, хто став непрацездатним у звязку з протиправною поведінкою другого подружжя, має право на утримання незалежно від права на відшкодування шкоди відповідно до ЦК України. За змістом ч.ч.1,2 ст. 76 СК України розірвання шлюбу не припиняє права особи на утримання, яке виникло у неї за час шлюбу. Після розірвання шлюбу особа має право на утримання, якщо вона стала непрацездатною до розірвання шлюбу або протягом одного року від дня розірвання шлюбу і потребує матеріальної допомоги і якщо її колишній чоловік, колишня дружина може надавати матеріальну допомогу. Особа має право на утримання і тоді, коли вона стала інвалідом після спливу одного року від дня розірвання шлюбу, якщо її інвалідність була результатом протиправної поведінки щодо неї колишнього чоловіка, колишньої дружини під час шлюбу Таким чином, з аналізу зазначених вище статей вбачається, що необхідними умовами для виникнення права на отримання аліментів одним із подружжя є: непрацездатність, потреба в матеріальній допомозі, а також можливість надання такої допомоги іншим подружжя. У відповідності до ч.1 ст.1 Закону України «Про прожитковий мінімум» прожитковий мінімум - вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я набору продуктів харчування (далі - набір продуктів харчування), а також мінімального набору непродовольчих товарів (далі - набір непродовольчих товарів) та мінімального набору послуг (далі - набір послуг), необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Я вбачається з матеріалів справи, позивач є інвалідом ІІІ групи, непрацездатною особою та потребує матеріальної допомоги, що є підставою для стягнення аліментів. Прожитковий мінімум для непрацездатних з січня 2015 року становить 949 грн., позивач отримує доходи, які перевищують прожитковий мінімум. Відповідач, як вбачається з матеріалів справи, отримує дохід в розмірі 1255 грн., що є меншим від доходів позивача, додаткових доходів відповідача не встановлено. Враховуючи наведені вище обставини, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову, оскільки підстав вважати, що відповідач на даний час має можливість, в розумінні ч.4 ст. 75 СК України, надавати таку допомогу, не має. При вирішенні спору суд також враховує, що згідно довідки акту огляду МСЕК №0430289 від 11.06.2014 року [PERSON] протипоказана важка фізична праця, однак інша робота не протипоказана. Крім того, позивач має можливість отримувати аліменти від повнолітньої працездатної доньки [PERSON], однак з відповідним позовом до суду не зверталась. Доводи позивача та її представника, що позивач працює трактористом по найму та має значний дохід не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи, а доводи про порушення порядку реєстрації трудового договору ФОП та відповідача не спростовують трудових відносин останніх та не підтверджують можливість [PERSON] сплачувати аліменти [PERSON]

Outcome: dismissed