Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-14 00:00:00

Позивач [PERSON] пред`явила до суду позов шляхом подання позовної заяви до [PERSON] , в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 13 липня 2019 року Виконавчим комітетом Будянської селищної ради Харківського району Харківській області за актовим записом №14. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що 13 липня 2019 року вона з відповідачем зареєстрували шлюб. Від шлюбу сторони дітей не мають. Також позивач зазначає, що сімейне життя з відповідачем не склалося, вони не змогли створити гарне подружжя через різні погляди на життя, в результаті чого в них постійно виникали сварки. Несумісність характерів виявилося майже одразу після реєстрації шлюбу. Шлюбно-сімейні стосунки не підтримують тривалий час. Відповідач пішов з дому у невідомому напрямку, де перебуває позивачу не відомо. Сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Позивач на примирення не згодна, вважає, що подальше спільне життя та збереження родини неможливе, сім`я розпалась та поновлена бути не може. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 27 лютого 2020 року провадження у справі відкрито, розгляд справи ухвалено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження та призначено проведення судового засідання. Позивач в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити, у разі неявки відповідача ухвалити заочне рішення. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про день та час слухання справи був повідомлений своєчасно і належним чином в порядку ст. 128 ЦПК України, шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, причини неявки суду не повідомив. Будь-яких клопотань від відповідача не надходило. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. У зв`язку з повторною неявкою в судове засідання належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання відповідача, який не повідомив про причини неявки та не подав відзив відповідно до статті 280 ЦПК України суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами. Сторони перебувають у шлюбі, який був зареєстрований 13 липня 2019 року Виконавчим комітетом Будянської селищної ради Харківського району Харківській області за актовим записом №14, під час державної реєстрації шлюбу позивач змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] » (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] , видане 13 липня 2019 року Виконавчим комітетом Будянської селищної ради Харківського району Харківській області). Від шлюбу сторони дітей не мають. За змістом положень ч.1 ст.24 СК України та ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст.56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування їх до збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ст. 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, коли буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і зберігання шлюбу буде суперечити одному з них, інтересам їх дітей, що має суттєве значення. Суд, з`ясувавши причини розірвання шлюбу та фактичні взаємовідносини подружжя, вважає подальше сімейне життя подружжя і збереження сім`ї неможливим. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач [PERSON] у своїй заяві просить після розірвання шлюбу відновити її дошлюбне прізвище « [PERSON] ». Згідно квитанції №0.0.1592448534.1 від 22 січня 2020 року при пред`явленні позову до суду позивачем були понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 850,00 гривень. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 840,80 гривень. На підставі викладеного і

Outcome: approved