Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася суду з вищезазначеним позовом до відповідачів [PERSON], [PERSON] Мотиву' свій позов тим, що вона є власником квартири [ADDRESS], а [PERSON] і [PERSON] є власниками квартири [ADDRESS]. Відповідачі по справі самовільно встановили метелеву перегородку з дверним блоком, внаслідок чого унеможливили її користування коридором загального користування та завдали перешкоди кв користуванні власною квартирою. Крім того, як зазначає позивач відповідачі встановили камеру відеоспостереження, що порушує її немайнові права, недоторканість особистого життя. Дана перегородка була зведена самовільно, а тому підлягає знесенню. Відповідачі добровільно не демонтують встановлену перегородку, а тому позивач змушена звернутись до суду з позовом про усунення першкод в користуванні спільної сумісної власності, а саме - зобов'язати відповідачів демонтувати самовільно встановлену перегородку з дверима, демонтувати камеру відеоспостереження. Крім того, просила стягнути з відповідачів на її користь моральну шкоду в розмірі 30000,00 грн. Позивач [PERSON] до судового засідання не прибула, надавши заяву про розгляд справи за її відсутністю, не заперечує проти заочного рішення. Відповідач [PERSON] до судового засідання не прибула, надала заяву про розгляд справи за її відсутністю. Відповідач [PERSON] до судового засідання не прибув, про час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином. Зі згоди позивача, суд постановляє заочне рішення по справі, що відповідає положенням ст. ст. 224-226 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] (а.с. 7-8). Зазначена квартира знаходится в будинку ЖК «Брест -10» (а.с. 11-16) Згдіно акту комісії ЖК «Брест-10» від 20.11.2015р., складеного за участі голови та членів правління, у першому під'їзді в тамбурі, де розміщені квартири [ADDRESS], [ADDRESS], [ADDRESS], встановлено перегородку з дверима на відстані 0,46 м від квартири № [ADDRESS] без дозволу мешканців зазначеної квартири, та встановлено на перегородці відеонагляд, в тому часлі і за дверима квартири № [ADDRESS] (а.с.17-18). Відповідно до інформації, наданої Адміністрацією Московського району Харківської міської ради, 09.11.2015р. [PERSON] було притягнуто до адмінстративної відповідальності за встановлення металевих дверей в місці загального користування за ст. 150 КУпАП шляхом винесення попередження. Згідно відповіді голови правління ЖК «Брест-10» від 21.11.2015 року на звернення позивача щодо неправомірних дій відповідача, вбачається, що [PERSON] для вирішення даного питання було рекомендовано звернутися до суду (а.с.19). Відповідно до п. 1.4.1 «Правил користування будинками та прибудинковими територіями», затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства № 76 від 17 травня 2005 року, переобладнання і перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень дозволяється робити після одержання дозволу виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів відповідно до законодавства. До елементів перепланування жилих приміщень належать: перенесення і розбирання перегородок, перенесення і влаштування дверних прорізів, улаштування і переустаткування тамбурів, прибудова балконів на рівні перших поверхів багатоповерхових будинків. Перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень, що погіршує умови експлуатації і проживання всіх або окремих громадян у будинку або квартирі, не допускається. Відповідно до п. 1.4.4 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень, що погіршує умови експлуатації і проживання всіх або окремих громадян у будинку або квартирі, не допускається. Суд вважає, що позивачем доведено правомірність його позовних вимог в частині необхідності зобов'язання відповідачів знести самовільно встановлену перегородку з дверима. Відповідно до ч.1 ст. 307 ЦК України фізична особа може бути знята на фото-, кіно-, теле- чи відеоплівку лише за її згодою. Згода особи на знімання її на фото-, кіно-, теле- чи відеоплівку припускається, якщо зйомки проводяться відкрито на вулиці, на зборах, конференціях, мітингах та інших заходах публічного характеру. Цією нормою Закону передбачено захист інтересів фізичної особи при проведенні відео зйомки. Дане положення є суттєвою гарантією права на особисте життя та його таємницю. Законодавець зазначає, що особа може бути знята на відеоплівку лише за її згодою. Така згода повинна бути отримана до моменту початку зйомки, відповідачі встановлюючи камеру відеоспостереження згоди від позивача не брали, а тому позов в частині демонтування камери відеонагляду, встановленої відповідачами, підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 16 ЦК України, одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є відновлення становища, яке існувало до порушення. Водночас, позивачкою не доведено та судом не встановлення завдання [PERSON] будь-якої шкоди відповідачами [PERSON] та [PERSON], а тому в цій частині позовних вимог необхідно відмовити. Згідно ч.1ст.57 ЦПК Українидоказами є будь-які фактичні дані на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно ч.1ст.58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Відповідно до ч. 1 ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 Цивільного процесуального кодексу України. На основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення позовних вимог частково. Розподіл судових витрат між сторонами вирішити за правилами ст. 88 ЦПК України.

Outcome: partial