Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-09 00:00:00

Позивач [PERSON] «Міські теплові мережі» в особі директора філії концерну «МТМ» Хортицького району [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою про стягнення в солідарному порядку з [PERSON] та [PERSON] заборгованості за надані послуги за період з 01 травня 2012 року по 30 квітня 2015 року у розмірі 8475,38 гривень та витрат зі сплати судового збору в розмірі 243,60 гривень. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] пояснила, що у період з 01 травня 2012 року по 30 квітня 2015 року [PERSON] «МТМ» надавав відповідачам послуги з централізованого опалення та підігріву питної води у приміщення за адресою м. Запоріжжя, вул. Новгородська, 20а, кв.№71. Зауважень щодо неналежної якості надання зазначених послуг з боку відповідачів на адресу [PERSON] «МТМ» не надходило. Водночас відповідачі не в повному обсязі здійснюють оплату за отримані послуги, у звязку з чим утворилась заборгованість у розмірі 8475,38 гривень, яку позивач просить солідарно стягнути з відповідачів на свою користь, а також судові витрати у розмірі 243,60 гривень. Також зазначила, що судовим наказом від 22.12.2014 року з відповідачів стягувалась заборгованість за надані послуги за період з 01.05.2012 року по 30.04.2015 року, однак вказаний судовий наказ було скасовано ухвалою суду від 23 січня 2015 року за заявою [PERSON], [PERSON] Відповідач [PERSON] в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову, посилаючись на те, що вони не укладали з позивачем договір про надання послуг, а позивач належним чином не довів надсилання і отримання відповідачами примірника договору. Крім того [PERSON] вказала на неналежну якість та завищену вартість послуг з централізованого опалення і підігріву питної води. Також відповідач ставила під сумнів розрахунок заборгованості, наданий позивачем, і на підтвердження обґрунтованості своїх заперечень пояснила, що правомірність її позиції вже була підтверджена ухвалою суду про скасування судового наказу. При цьому відповідаючи на запитання представника позивача та суду, відповідач [PERSON] пояснила, що вона не зверталась до жодних інстанцій з будь-якими скаргами на якість послуг, наданих [PERSON] «МТМ», та не фіксувала неналежну якість таких послуг. Також вона не має свого розрахунку вартості наданих послуг, і відсутні будь-які платежі, не зазначені у розрахунку позивача. Відповідач [PERSON] надав суду клопотання (а.с.67) про розгляд справи за його відсутності, і зазначив, що з позовом він не згоден. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд прийшов до наступних висновків. Згідно ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 10, ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу (підстави звільнення від доказування). Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] у встановленому законом порядку зареєстровані та проживають за адресою: [INFO] (а.с.11, 19-20), що також не заперечувалось відповідачами. У період з 01 травня 2012 року по 30 квітня 2015 року позивач надав відповідачам послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води (підігріву питної води) у приміщення за їх адресою, однак через неналежне виконання відповідачами зобовязань з оплати за отримані послуги утворилась заборгованість в сумі 8475,38 гривень, що підтверджується розрахунками заборгованості (а.с.8-10). Фактів ненадання таких послуг, або їх неналежну якість в ході розгляду справи судом встановлено не було. Частина з вказаних коштів вже стягувалась з відповідачів судовим наказом від 22 грудня 2014 року, однак вказаний наказ 23 січня 2015 року було скасовано за заявою відповідачів (а.с.7, 38, 39-40). Посилання [PERSON] на скасування судового наказу як на підтвердження своєї позиції, суд не приймає до уваги, оскільки наказне провадження є безспірним, і сама наявність спору про право вже є беззаперечною підставою для розгляду справи в порядку позовного провадження, з урахуванням принципу змагальності сторін. Вартість зазначених послуг була затверджена рішеннями Виконавчого комітету Запорізької міської ради №327 від 28 липня 2008 року, №39 від 31 січня 2011 року, №465 від 14 грудня 2012 року, які є чинними, та не оспорені у встановленому законом порядку, у звязку з чим твердження відповідача про завищення вартості послуг, суд вважає такими, що не відповідають обставинам справи. Крім того, розмір нарахувань за спожиті відповідачами послуги узгоджується з методикою нарахування вартості централізованого опалення. Також наданий позивачем розрахунок заборгованості враховує факт встановлення відповідачами в листопаді 2014 року приладу обліку (а.с.73). Жодного доказу на спростування заборгованості, чи іншого розрахунку вартості послуг, стороною відповідачів надано не було. У відповідності до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. При цьому обовязок укласти договір щодо надання/отримання житлово-комунальних послуг є обоюдним, як для виконавця послуг, та і для їх споживача. Однак відповідачі не виконали передбачений п.1 ч.3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» обовязок щодо укладення договору на отримання житлово-комунальних послуг, які все одно їм надаються у відповідності до положень зазначеного закону. Відповідно до ст.ст. 67, 68 ЖК України наймачі (власники) квартир зобовязані своєчасно, не пізніше 10-го числа наступного місяця вносити плату за комунальні послуги, до числа яких входять і послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води. Відповідно до п.п. 3, 5 ч.3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24\~червня 2004 року, споживач зобовязаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно п. 18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених Постановою КМУ №630 від 21 липня 2005 року, плата за надані послуги вноситься щомісячно. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги КОНЦЕРНУ «МІСЬКІ ТЕПЛОВІ МЕРЕЖІ» до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованість за надані послуги з централізованого опалення, підігріву питної води законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню, однак не в повному обсязі. Так у відповідності до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. При цьому, згідно ст. 88 ЦПК України, судові витрати (в тому числі судовий збір) на суму 243,60 гривень не можуть бути стягнуті у солідарному порядку, як ставить питання позивач, у звязку з чим, позов підлягає задоволенню частково.

Outcome: partial