Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася з позовною заявою до суду про визнання права власності в порядку спадкування на земельну ділянку, призначену для ведення особистого селянського господарства, та на земельну ділянку, призначену для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд після смерті її матері [PERSON] Свої доводи обґрунтовує тим, що [INFO] померла мати позивача [PERSON]. Після смерті матері позивача залишилася спадщина, яка складалася з квартири [ADDRESS], 1/2 частки житлового будинку [ADDRESS], 1/2 частки житлового будинку [ADDRESS], земельної ділянки, площею 0,0416 га, наданої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), що розташована по [ADDRESS]. 26.03.2013 року за заявою позивача про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом в Уманському міському нотаріальному окрузі була заведена спадкова справа №11/2013, а 24.05.2013 року позивач отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на квартиру [ADDRESS]; свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/2 частку житлового будинку [ADDRESS]; свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/2 частку житлового будинку [ADDRESS]; свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 0,0416 га, надану для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), що розташована по [ADDRESS]. Так як, мати позивача [PERSON], 21.11.2000 року зареєструвала шлюб з [PERSON], який помер [INFO], [PERSON] фактично прийняла спадщину після смерті її чоловіка. 18.05.2011 року [PERSON] отримала свідоцтво про право на спадщину за законом, згідно якого вона стала власником 1/2 частки земельної ділянки загальною площею 0,0376 га, надану для ведення особистого селянського господарства, що розташована в [ADDRESS]. 18.05.2011 року [PERSON] отримала свідоцтво про право на спадщину за законом, згідно якого вона стала власником 1/2 частки земельної ділянки загальною площею 0,1000 га, надану для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що розташована в [ADDRESS]. Однак, державні акти на право власності на зазначені земельні ділянки, на які вже мала свідоцтва про право на спадщину за законом, мати позивача отримати не встигла. Разом з тим, ще один спадкоємець після смерті [PERSON], померлого [INFO], [PERSON], виготовив Державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,0188 га, призначену для ведення особистого селянського господарства, розташовану по [ADDRESS], що становило 1/2 частку вищевказаної земельної ділянки, в зв'язку з цим відомості на 1/2 частку земельної ділянки площею 0,0376 га відсутні у державному земельному кадастрі. Позивач фактично володіє і користуєтсся, але не розпоряджається, земельною ділянкою площею 0,0188 га, надану для ведення особистого селянського господарства, що розташована по [ADDRESS], та земельною ділянкою площею 0,0500 га, надану для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, що розташована по [ADDRESS], що належали її матері, яка отримала свідоцтва про право на спадщину за законом на зазначені земельні ділянки, однак Державних актів на право власності на вказані земельні ділянки отримати не встигла, в зв'язку з чим позивач і позбавлена можливості по вищевказаних причинах отримати свідоцтва Інших спадкоємців першої черги за законом або за заповітом у спадкодавця [PERSON], крім позивача, не має. Позивач, як єдиний спадкоємець, у встановленому законом порядку звернулася до приватного нотаріуса Уманського міського нотаріального округу Черкаської області із заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину, однак, постановою приватного нотаріуса [PERSON] від 15.10.2014 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті її матері, оскільки відповідно до вимог п. 4.20 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/5 та змін до Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджених Наказом Міністерства юстиції України 15.05.2013 року №888/5 видача свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку нотаріусом проводиться на підставі документів, оформлених відповідно до ст. 19 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та витягу з Державного земельного кадастру, тобто, при наявності документа про право власності на земельну ділянку та витягу з Державного земельного кадастру, а тому позивач вимушена звернутися з позовом до суду. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Представник відповідача Уманської міської ради Саморуха В.О. на адресу суду подав заяву, в якій просить справу розглядати без їх участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Представник відповідача Управління Держемагенства в Уманському районі Черкаської області Кришко О.Ю. на адресу суду подав заяву, в якій просить справу розглядати без їх участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Вислухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню зі слідуючих підстав: [INFO] померла мати позивача [PERSON]. Після смерті матері позивача залишилася спадщина, яка складалася з квартири [ADDRESS], 1/2 частки житлового будинку [ADDRESS], 1/2 частки житлового будинку [ADDRESS], земельної ділянки, площею 0,0416 га, наданої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), що розташована по [ADDRESS]. 24.05.2013 року позивач отримала свідоцтва про право на спадщину за законом на вищевказане майно. Так як, мати позивача [PERSON], 21.11.2000 року зареєструвала шлюб з [PERSON], який [INFO] помер, [PERSON] фактично прийняла спадщину після смерті її чоловіка. 18.05.2011 року [PERSON] отримала свідоцтво про право на спадщину за законом, у відповідності до якого вона стала власником 1/2 частки земельної ділянки загальною площею 0,0376 га, надану для ведення особистого селянського господарства, що розташована в [ADDRESS]. 18.05.2011 року [PERSON] отримала свідоцтво про право на спадщину за законом, у відповідності до якого вона стала власником 1/2 частки земельної ділянки загальною площею 0,1000 га, надану для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що розташована в [ADDRESS]. Однак, державні акти на право власності на зазначені земельні ділянки, на які вже мала свідоцтва про право на спадщину за законом, мати позивача отримати не встигла. Разом з тим, ще один спадкоємець після смерті [PERSON], померлого [INFO], [PERSON], виготовив Державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,0188 га, призначену для ведення особистого селянського господарства, розташовану по [ADDRESS], що становило 1/2 частку вищевказаної земельної ділянки, в зв'язку з цим відомості на 1/2 частку земельної ділянки площею 0,0376 га відсутні у державному земельному кадастрі. Позивач фактично володіє і користується, але не розпоряджається, земельною ділянкою площею 0,0188 га, надану для ведення особистого селянського господарства, що розташована по [ADDRESS], та земельною ділянкою площею 0,0500 га, надану для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, що розташована по [ADDRESS], що належали її матері [PERSON], яка отримала Свідоцтва про право на спадщину за законом на зазначені земельні ділянки, однак Державних актів на право власності на вказані земельні ділянки отримати не встигла, в зв'язку з чим позивач і позбавлена можливості по вищевказаних Як єдиний спадкоємець [PERSON], позивач звернулася до приватного нотаріуса Уманського міського нотаріального округу Черкаської області із заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину, однак, постановою приватного нотаріуса [PERSON] від 15.10.2014 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті її матері, у зв'язку з відсутністю документа про право власності на земельну ділянку та витягу з Державного земельного кадастру, проти задоволення позову відповідачі не заперечують, а тому суд вважає, що у справі мається достатньо доказів для задоволення позовних вимог у повному обсязі. На підставі ст.328 ЦК України, Постанови Пленуму ВСУ № 7 від 16.04.2004 року ''Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ'', перехідних положень Земельного кодексу України,

Outcome: approved