Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-02 00:00:00

Позивач в особі представника уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. На обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 28 вересня 2012 року між ПАТ «Астра Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір №300471038872005, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит в сумі 169901 гривня 00 копійок на строк з 28 вересня 2012 року до 28 вересня 2019 року зі сплатою щомісячно до 31 числа кожного місяця протягом строку дії договору процентів за користування кредитом та комісії за ведення кредиту в розмірі 1682 гривні 02 копійки та зобовязався повертати кредит, починаючи з місяця наступного за місяцем підписання договору до моменту повного повернення кредиту. В разі невиконання позичальником зобовязань за кредитним договором банк має право вимагати повного виконання кредиту, сплати процентів, комісій, штрафних санкцій та інших платежів, передбачених договором, а позичальник зобовязаний протягом 33 календарних днів з дати надіслання банком відповідної вимоги, повернути суму заборгованості за кредитом, процентам, комісіям та іншим передбаченим договором платежам, а також відшкодувати завдані неналежним виконанням умов договору збитки. 02 грудня 2013 року між ПАТ «Астра Банк» та ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК» був укладений нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу прав вимоги, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених даним договором, ПАТ «Астра Банк» передає (відступає) ПАТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого ПАТ «Дельта Банк» замінює ПАТ «Астра Банк» як кредитора (стає новим кредитором) у зазначених зобовязаннях та до нього переходить право вимоги від боржників повного, належного та реального виконання обовязків за кредитними та забезпечувальними договорами, в тому числі по укладеному 28 вересня 2012 року між ПАТ «Астра Банк» та [PERSON] кредитному договору №300471038872005. Відповідач не виконував належним чином умови кредитного договору, в звязку з чим станом на 05 серпня 2015 року за даним договором виникла заборгованість в сумі 161707 гривень 78 копійок, з яких сума заборгованості за кредитом складає 127854 гривні 50 копійок, сума заборгованості за відсотками - 17033 гривні 08 копійок, комісія за ведення кредиту - 16820 гривень, у звязку з чим змушені звернутися з даним позовом до суду для примусового стягнення зазначеної заборгованості. Представник позивача, який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи (а.с.55,57,58), у судове засідання не зявився. Згідно поданого до суду письмового клопотання (а.с.61-63) позовні вимоги підтримали у повному обсязі та прохали їх задовольнити, а справу розглядати у їх відсутність. У разі в разі неявки відповідача не заперечували проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON], який про день та час розгляду справи повідомлений належним чином шляхом направлення судової повістки згідно положень ч.5 ст.74 ЦПК України за зареєстрованим в установленому законом порядку місцем проживання [INFO] (а.с.52,53,59,60), яка повернулась з відміткою «за зазначеною адресою не проживає», в судове засідання не зявився, про причини своєї неявки та зміну місця свого проживання суд не повідомив, як не дав і заперечень проти позову та доказів, які їх обґрунтовують. У звязку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд у відповідності з ч.2 ст.197, ст.224 ЦПК України ухвалив здійснювати розгляд справи у відсутність сторін, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, але не зявились в судове засідання, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу та в звязку з неявкою належним чином повідомленого відповідача за письмовою згодою позивача у порядку заочного провадження по наявним у справі доказах. Суд, дослідивши докази, що маються у справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до положень ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. У відповідності зі ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі, і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання), а відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, в тому числі припинення зобовязання внаслідок односторонньої відмови від зобовязання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору. Згідно ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення зміну, або припинення цивільних прав та обовязків. Зміст договору відповідно до ст. 628 ЦК України становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обовязковими відповідно до актів цивільного законодавства. Положеннями ст.638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначаються законом як істотні або є необхідними для договір даного виду, а також всі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Однією із різновидностей зобовязання є кредитний договір, який повинен відповідати вимогам ст.ст. 1046-1050,1054-1056-1 ЦК України та відповідно до ст. 629 ЦК України є обовязковим до виконання сторонами. Судом встановлено, що 28 вересня 2012 року між ПАТ «АСТРА БАНК» та [PERSON] на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання був укладений кредитний договір №300471038872005 (а.с.6-19), відповідно до умов якого відповідач отримав на купівлю автомобіля кредит 169901 гривень 00 копійок терміном з 28 вересня 2012 року до 28 вересня 2019 року зі сплатою за користування кредитними коштами 7,77% річних, починаючи з дня надання кредиту до моменту повного погашення заборгованості за цим договором, та комісії за обслуговування та згідно п.2.5 договору зобовязався щомісячно погашати кредит, нараховані проценти, комісії та інші передбачені договором платежі до 28 числа кожного місяця протягом строку дії цього договору, починаючи з місяця, наступного за місяцем підписання договору, при цьому розмір щомісячних платежів складає за перші 12 місяців 2629 гривень 00 копійок, а починаючи з 13 місяця - 4311 гривень 00 копійок, щомісячно. Відповідно до п.3.2.6 кредитного договору в разі невиконання позичальником зобовязань за кредитним договором банк має право вимагати, в тому числі достроково, повного виконання кредиту, сплати процентів, комісій, штрафних санкцій та інших платежів, передбачених договором, а позичальник зобовязаний протягом 33 календарних днів з дати надіслання банком відповідної вимоги, повернути суму заборгованості за кредитом, процентам, комісіям та іншим передбаченим договором платежам, а також відшкодувати завдані неналежним виконанням умов договору збитки. Згідно ч.1 статті 1054 та ч.1 ст.1055 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит, при цьому кредитний договір укладається в письмовій формі, а зазначені свідчить про те, що за формою та змістом укладений між сторонами кредитний договір відповідає зазначеним вимогам. Судом встановлено, що 02 грудня 2013 року між ПАТ «АСТРА БАНК» та ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК» був укладений нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу прав вимоги (а.с.26-33), відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених даним договором, ПАТ «Астра Банк» продав (відступив) ПАТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами відповідно Акту приймання-передачі, внаслідок чого ПАТ «Дельта Банк» замінює ПАТ «Астра Банк» як кредитора (стає новим кредитором) у зазначених зобовязаннях та до нього переходить право вимоги від боржників повного, належного та реального виконання обовязків за кредитними та забезпечувальними договорами, в тому числі і по укладеному 28 вересня 2012 року між ПАТ «Астра Банк» та [PERSON] кредитному договору №300471038872005 (а.с.26-34,65-67). Про відступлення права вимоги 02 грудня 2013 року ПАТ «[PERSON] направив повідомлення відповідачу [PERSON] за зазначеним в кредитному договорі фактичним місцем проживання (а.с.14,68-69). Пунктом 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобовязанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.513 ЦК України правочин щодо зміни кредитора у зобовязанні вчиняється у такій саме формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобовязання, право вимоги за яким передається новому кредитору. Таким чином, судом встановлено, що у зобовязанні за кредитним договором №300471038872005 від 28 вересня 2012 року відбулася заміна кредитора і новим кредитором стало ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК», до якого перейшли права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, при цьому укладений 02 грудня 2013 року між ПАТ «АСТРА БАНК» та ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК» нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу прав вимоги (а.с.26-33) відповідає вимогам ст.ст.512-517 ЦК України. Оскільки відповідач [PERSON] умови кредитного договору № 300471038872005 від 28 вересня 2012 року не виконував, то станом на 05 серпня 2015 року за даним договором за розрахунками позивача виникла заборгованість в сумі 161707 гривень 78 копійок, з яких сума заборгованості за кредитом складає - 127854 гривні 50 копійок, сума заборгованості за відсотками - 17033 гривні 08 копійок, комісія за ведення кредиту 10 16820 гривень (а.с.20), про наявність якої позивач направив відповідачеві досудову вимогу від 11 серпня 2015 року (а.с.21-25), за якою вимагав сплатити прострочену заборгованість, яка залишилась відповідачем без задоволення. З урахуванням зазначеного, судом встановлено, що відповідач отримав кредит в сумі 169901 гривня 00 копійок, але свої зобовязання за кредитним договором по поверненню кредиту щомісячно частинами належним чином не виконував, у звязку з чим станом на 05 вересня 2015 року в нього виникла заборгованість за кредитним договором в сумі 161707 гривня 78 копійок, у звязку з чим відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України та умов кредитного договору позивач має право вимагати від відповідача виконання зобов'язання за кредитним договором, в тому числі достроково, в примусовому порядку згідно чинного законодавства України, оскільки договір є обовязковим для виконання сторонами, а вразі його невиконання наступають наслідки, передбачені законом та умовами договору. Таким чином, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, а з відповідача на користь позивача необхідно стягнути заборгованість за кредитним договором в загальній сумі 161707 гривня 78 копійок та витрати по сплаті судового збору. Згідно постанови НБУ від 02 березня 2015 року №150 «Про віднесення ПАТ «Дельта Банк» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 02 березня 2015 року №51 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Дельта Банк», згідно з яким з 03 березня 2015 року запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та тимчасову адміністрацію в ПАТ «Дельта банк» (а.с.40), а згідно рішення №71 від 08.04.2015 року строк запровадження тимчасової адміністрації продовжено до 02 вересня 29015 року (а.с.42), представником якої і предявлено позов, що розглядається судом (а.с.43). В подальшому на підставі постанови Правління Національного банку України від 02.10.2015 року №664 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» та рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 02 жовтня 2015 року №181 «Про початок здійснення процедури ліквідації АТ «Дельта Банк» та делегування повноважень ліквідатору банку» розпочато процедуру ліквідації АТ «Дельта Банк» та призначено уповноважену особу Фонду провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків [PERSON] строком на 2 роки з 05 жовтня 2015 року до 04 жовтня 2017 року включно (а.с.62,70,71). Згідно п.5 ч.1 ст.48 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» уповноважена особа Фонду з дня свого призначення здійснює такі повноваження: у встановленому законодавством порядку вживає заходів до повернення дебіторської заборгованості банку, заборгованості позичальників перед банком та пошуку, виявлення, повернення (витребування) майна банку, що перебуває у третіх осіб. Відповідно до п.22 ст.5 Закону України «Про судовий збір» уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у справах, повязаних із здійсненням тимчасової адміністрації та ліквідації банку, станом на день звернення з позовом до су4ду була звільнена від сплати судового збору при зверненні з позовом до суду, в звязку з чим згідно ст.88 ЦПК України та постановлення рішення суду про задоволення позову з відповідача необхідно стягнути судовий збір на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved