Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом про визнання права власності на житловий будинок та господарські будівлі в с.Балабанівка, вул.Травнева, 1, Новоушицького району, Хмельницької області. Свої вимоги мотивує тим, що у вересні 2013 року померла [PERSON], якій належав житловий будинок за вказаною адресою. Після смерті спадкодавця відкрилась спадщина за заповітом на майно, зокрема на вказаний житловий будинок та господарські будівлі. За життя [PERSON] склала заповіт, згідно якого заповіла усе своє майно позивачу. Позивач спадщину прийняла подавши до нотаріуса заяву про прийняття спадщини. Через відсутність у спадкодавця правовстановлюючих документів на житловий будинок, нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину, тому звернулася до суду за захистом своїх прав. Позивач подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримує. Відповідач Новоушицька селищна рада подала до суду заяву про розгляд справи без участі їх представника, позов визнала. Відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Згідно ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Перевіривши та оцінивши зібрані докази по справі, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно свідоцтва про смерть серії І-БВ №221599 від 27 березня 2014 року, виданого повторно відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Новоушицького районного управління юстиції у Хмельницькій області, [PERSON] померла у вересні 2013 року, актовий запис №4. Із заповіту від 25 лютого 2008 року, посвідченого секретарем виконавчого комітету Малостружківської сільської ради та зареєстрованого в спадковому реєстрі за № 29, [PERSON] заповіла усе своє майно [PERSON] Інших осіб, які б мали право на обовязкову частку в спадщині, судом не встановлено. Відповідно до виписки з погосподарської книги №1 за 2011-2015 роки за особовим рахунком №343 по селу Балабанівка померлій [PERSON], яка померла у вересні 2013 року, належав житловий будинок в с.Балабанівка, вул.Травнева (Першотравнева), 1, рік забудови житлового будинку 1950. Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 17 жовтня 2017 року № 460/02-31, позивачу відмовлено у видачі свідоцтва на право на спадщину за заповітом на житловий будинок, що знаходиться за адресою с.Балабанівка, вул.Травнева, 1, Новоушицького району, після смерті [PERSON], яка померла у вересні 2013 року, у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на майно. Із матеріалів спадкової справи №111-2014 від 16 вересня 2014 року заведеної після смерті [PERSON] вбачається, що позивач подала заяву про прийняття спадщини. Згідно довідок Новоушицького госпрозрахункового проектно-виробничого архітектурно-планувального бюро загальна вартість нерухомого майна в с.Балабанівка, вул.Травнева, 1, Новоушицького району, Хмельницької області, що належало [PERSON] становить 89298,00 гривень, реєстрація права приватної власності на обєкти нерухомого майна не проводилась. Згідно ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за законом і за заповітом. Відповідно до ч.1 ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до вимог ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Зібрані по справі докази вказують, що спадкодавцю [PERSON] на праві власності належав житловий будинок та господарські будівлі по вулиці Травневій, 1, в с.Балабанівка, Новоушицького району, спадщина не визнана відумерлою, право власності спадкодавця не припинено, відповідно до ст.1296 ЦК України. Відсутність свідоцтва про право власності на майно не позбавляє спадкоємця права на спадщину, а згідно ст.16 ЦК України засобом захисту свого права є визнання права. Згідно із ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. При таких обставинах підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачем позову суд не знаходить, позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved