Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-27 00:00:00

Позивач [PERSON] «ОТП Факторинг Україна» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором кредиту посилаючись на те, що 25.02.2014 року між ПАТ «ОТП Банк» та відповідачем [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту №2008207708, згідно умов якого відповідачу було надано кредит на загальну суму 20106 грн., строком на 24 місяці, з розміром процентної ставки 0,01% річних. Вказують, що відповідно до п.3.6. кредитного договору банк має право відступити повністю чи частково свої права вимоги за кредитним договором та/чи угодою третій особі. Зазначають, що 22.12.2014 року між ПАТ «ОТП Банк» та [PERSON] «ОТП Факторинг Україна» було укладено договір Факторингу №22/12/14/1-1, за яким право вимоги по вищезазначеному договору споживчого кредиту було відступлене на користь [PERSON] «ОТП Факторинг Україна», яке набуло право вимоги грошових коштів від відповідача [PERSON], яку було внесено, відповідно до акту приймання-передачі реєстру боржників до договору Факторингу №22/12/14/1-1, під номером 15484. Відповідачем заборгованість по договору кредиту не погашена, тому станом на 24.11.2016 року заборгованість відповідача перед банком складає 25547,88 грн., що складається із: залишку заборгованості за кредитом 19259,86 грн., несплачених відсотків за користування кредитом 1,46 грн., несплаченої комісії за користування кредитом 6285,56 грн. Просять стягнути з відповідача зазначену суму заборгованості та витрати по сплаті судового збору в сумі 1378 грн. В судове засідання представник позивача не зявився, надав суду заяву, в якій просив цивільну справу розглянути у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити. Не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явилася, будучи належним чином повідомленою про день, час та місце розгляду справи, за зареєстрованим місцем проживання, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення, про причини неявки суд не повідомила, заяви про розгляд справи у її відсутності до суду не надходило. На підставі ст.ст.224,225 ЦПК України судом проведено заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 25.02.2014 року між ПАТ «ОТП Банк» та відповідачем [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту №2008207708, згідно умов якого відповідачу було надано кредит на загальну суму 20106 грн., строком на 24 місяці, з 25 лютого 2014 р. по 25 лютого 2016 року та розміром процентної ставки 0,01% річних. Відповідно до пунктів 1.4.1. 1.4.2 договору позичальник зобов»язаний повністю повернути банку суму отриманого кредиту та виконати всі інші зобов»язання, встановлені кредитним договором не пізніше 25 лютого 2016 року. Сума отриманого кредиту погашається щомісяця в дату платежу та в розмірі, зазначеному в графіку платежів. Відповідно до п.п.1.4.3 кредитного договору проценти за користування кредитом сплачуються щомісяця одночасно з погашенням суми отриманого кредиту, виходячи із розміру процентної ставки, визначеної п.1.1 кредитного договору. Згідно з п.1.4.4. кредитного договору за користування кредитом позичальник зобовязаний одночасно з погашенням суми кредиту і процентами сплачувати комісію, розмір якої зазначений у графіку платежів. Пунктом 1.5.4 договору передбачено, що в разі порушення позичальником строків або суми сплати будь-якого з щомісячних платежів, банк має право вимагати від позичальника дострокового виконання зобов»язань за кредитним договором. В цьому разі Позичальнику рекомендованим листом надсилається вимога. У випадку невиконання позичальником умов вимоги, банк має право звернутись до відповідного суду для стягнення заборгованості за кредитним договором у примусовому порядку. 05.01.2015 року позивачем було направлено відповідачу повідомлення про наявність заборгованості в сумі 25547,88 грн. з вимогою її сплати в 10-денний строк. Також пунктом 3.6 договору встановлено, що банк має право відступити повністю або частково свої права вимоги за кредитним договором третій особі. 22.12.2014 року між ПАТ «ОТП Банк» та [PERSON] «ОТП Факторинг Україна» було укладено договір Факторингу №22/12/14/1-1, за яким право вимоги по вищезазначеному договору споживчого кредиту було відступлене на користь [PERSON] «ОТП Факторинг Україна», яке набуло право вимоги грошових коштів від відповідача [PERSON], яку було внесено, відповідно до акту приймання-передачі реєстру боржників до договору Факторингу №22/12/14/1-1, під номером 15484. Згідно розрахунку заборгованості позичальника [PERSON] за договором споживчого кредиту №2008207708 від 25.02.2014 р. станом на 24.11.2016 року загальна заборгованість боржника складає 25547,88 грн., яка складається з наступного: -19259,86 грн. заборгованість за кредитом; -1,46 грн. несплачені відсотки за користування кредитом; -6285,56 грн. несплачена комісія за користування кредитом. Згідно ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Відповідно до ст.611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст.1049 ЦК України, \~позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Ч.2 ст.1050 ЦК України, передбачено, якщо договором встановлений обов»язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього кодексу. Відповідно до ст.ст.1077, 1078 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов'язання клієнта перед фактором. Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Оскільки відповідач умови договору належним чином не виконувала, з неї підлягає стягненню заборгованість за договором споживчого кредиту на користь [PERSON] «ОТП Факторинг Україна», що утворилася станом на 24.11.2016 року в сумі 25547,88 грн. Відповідно до вимог ч.1 ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача понесені останнім судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1378 грн. На підставі ст.ст.526, 611, 1049, 1050, 1054, 1077, 1078 ЦК України,

Outcome: approved