Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Шевченківського районного суду м.Чернівці з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В позові посилається на те, що 21.05. 1987 року між нею та відповідачем зареєстровано шлюб. Неповнолітніх дітей від шлюбу немає. Позивач вказує, що у них з відповідачем відсутні спільні інтереси, різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння. Відповідач матеріально не утримує позивачку, застосовує щодо неї психологічне та фізичне насильство. Вказує, що сім`я розпалась остаточно і її збереження не можливе. Просила шлюб між нею та відповідачем розірвати. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м.Чернівці від 17 лютого 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду і відкрито спрощене провадження у даній справі. Призначено судове засідання. Позивач [PERSON] в судове з`явилася, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, на примирення категорично не згідна, просила шлюб розірвати. Відповідач [PERSON] в судове засідання з`явився, позовні вимоги не визнав та заперечував щодо розірвання шлюбу. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 21.05.1987 року у міському відділі запису актів громадянського стану м. Чернівці, актовий запис №865, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 4). Згідно ст.112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги відсутність неповнолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Статтею 51 ч.1 Конституції України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Відповідно до вимог ч.1 ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань (ст. 51 Сімейного кодексу України). Згідно з ч. 2-4 ст. 56 Сімейного кодексу України дружина та чоловік мають право вживати заходів, які не заборонені законом і не суперечать моральним засадам суспільства, щодо підтримання шлюбних відносин. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу. Судом встановлено, що сімейне життя у сторін не склалось, причиною розірвання шлюбу стали різні погляди на сімейне життя, вони втратили почуття любові та поваги один до одного, без чого збереження сім`ї є неможливим. Сторони не підтримують шлюбних відносин та не ведуть спільного господарства. Шлюб існує формально. Позивач в судовому засіданні наполягала на розірванні шлюбу, оскільки подальше перебування у шлюбі суперечить її інтересам. Враховуючи викладене, суд вважає, що шлюб між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] зареєстрований 21.05.1987 року у міському відділі запису актів громадянського стану м. Чернівці, актовий запис №865, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , необхідно розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved