Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася із первісним позовом до відповідача [PERSON], посилаючись на те, що 21.09.2015 р. їй видано Свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті сина [PERSON]. Спадкове майно складається з квартири [ADDRESS], де на даний час зареєстрована та проживає [PERSON] Оскільки відповідач членом сім»ї позивача, а також колишнього власника не являється, просила усунути перешкоди у користуванні своєю власністю і виселити [PERSON] із вказаної квартири. [PERSON] звернулася до суду із зустрічним позовом, в якому просила встановити факт проживання однією сімєю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу в період часу з 01.09.2003 р. по 02.03.2015 р. між нею та [PERSON], визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом після його смерті, видане [PERSON] на квартиру [ADDRESS], визнати її спадкоємцем першої черги разом з [PERSON] та визнати за нею право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS] Херсонської, посилаючись на проживання однією сімєю без реєстрації шлюбу з [PERSON] до смерті останнього, придбання при цьому ними спірної квартири та утримання нею [PERSON] до смерті останнього, який зловживав спиртними напоями, що змушувало її доглядати весь час за ним. Ухвалою суду від 24.03.2016 року позови обєднані в одне провадження. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] за первісним позовом, її вимоги підтримала із зазначених вище підстав. Вимоги зустрічного позову не визнала, пославшись на задовільне самопочуття [PERSON] до його смерті, придбання ним квартири за кошти, які він заробив своєю працею, які використані ним від продажу іншої квартири, отриманої у спадок після смерті бабусі, а також за кошти, які надавалися його родичами. Відповідач за зустрічним позовом [PERSON] та її представник свої позовні вимоги підтримали із зазначених вище підстав. Вимоги первісного позову не визнали, пославшись на придбання спірної квартири [PERSON] під час проживання однією сім»єю без реєстрації шлюбу з [PERSON], що передбачає її право на 1/2 частину квартири. Третя особа державний нотаріус [PERSON] у судове засідання не з»явилася, у письмовій заяві просила справу розглянути у свою відсутність. Заслухавши сторони та їх представників, свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], дослідивши письмові докази, суд вважає, що первісний позов задоволенню не підлягає, а зустрічний позов підлягає частковому задоволенню із наступних підстав. Судом встановлено, що згідно нотаріально посвідченого Договору купівлі продажу від 21.10.2014 р. [PERSON] придбав у власність квартиру [ADDRESS], право власності на яку зареєстровано за зазначеною особою відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності у той же день. Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-КГ № 193875 [PERSON] помер 02.03.2015 року. Зі Свідоцтва про право на спадщину за законом НАР 138307 від 21.09.2015 р. вбачається, що після смерті [PERSON] його мати [PERSON] позивач за первісним позовом, отримала у спадщину квартиру [ADDRESS]. Згідно ст. 74 Сімейного кодексу України якщо жінка та чоловік проживають однією сім»єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об»єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу, відповідно до яких майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу) (ч.1 ст. 60 СК України); у разі поділу майна, що є об»єктом права спільної сумісної власності подружжя, частка майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором (ч. ст. 70 СК України). З показів свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] вбачається, що [PERSON] та [PERSON] з вересня 2003 року і до смерті останнього проживали разом, не реєструючи шлюб. Спочатку винаймали житло у різних квартирах, а потім у жовтні 2014 року переселилися у квартиру [ADDRESS], оформлену на [PERSON] після її покупки, де разом проживали у ній до смерті останнього. При цьому, [PERSON] та [PERSON] за вказаний період вели спільне господарство, разом проводили час. Зазначене також підтверджується Договором оренди фізичної особи від 01.08.2011 р., актами приймання-передачі від 01.078.2011 р. та від 10.11.2014 р., Договором на абонентське обслуговування від 01.02.2013 р., квитанціями на оплату комунальних платежів, спільними фотографіями, довідкою про місце реєстрації [PERSON] у спірній квартирі з 07.11.2014 р. Сукупність зазначених вище доказів свідчить про проживання [PERSON] однією сім»єю з [PERSON] без укладання шлюбу з 01.09.2003 р. і до смерті останнього, тобто по 02.03.2015 р., веденням ними у вказаний період часу спільного господарства, у звязку з чим позовні вимоги в частині встановлення зазначеного факту та визнання за позивачем за зустрічним позовом [PERSON] права власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS], придбаної за час спільного проживання між нею та [PERSON] однією сім»єю, суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Доводи представника позивача (відповідача за зустрічним позовом) [PERSON] про відсутність сімейних стосунків між [PERSON] та [PERSON], покази свідків [PERSON] та [PERSON] в частині проживання спадкодавця з матір»ю, а також твердження представника [PERSON] про придбання квартири [PERSON] за кошти, які він заробив своєю працею, які використані ним від продажу іншої квартири, отриманої у спадок після смерті бабусі, а також за кошти, які надавалися його родичами, що свідчить на безпідставність вимог [PERSON], що також підтверджується документами, зокрема, трудовою книжкою та довідкою з УПФ [PERSON], суд до уваги не бере, оскільки вони протирічать сукупності зазначених вище доказів, досліджених під час судового розгляду, а також не спростовують висновків суду, які відповідають вимогам ст. ст. 60 ч.1, 74 СК України в частині визначення спірної квартири як обєкту спірної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] за час спільного їх проживання однією сімєю без реєстрації шлюбу. Відповідно до ст. ст. 1261, 1267, 1269, 1270 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі, зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Оскільки позивач [PERSON] є матірю померлого [PERSON], після смерті останнього звернулася у встановлений законом шестимісячний строк із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори, отримавши відповідне Свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті [PERSON], тому, виходячи із наявності у [PERSON] права спільної сумісної власності на 1/2 частину спірної квартири на момент смерті [PERSON], суд вважає обґрунтованими позовні вимоги [PERSON] щодо визнання недійсним Свідоцтво про право на спадщину за законом, видане 21.09.2015 року державним нотаріусом Новокаховської державної нотаріальної контори [PERSON] спадкоємцю [PERSON] в частині 1/2 частини квартири [ADDRESS] після смерті [PERSON], померлого 02.03.2015 року. Оскільки з установлених обставин зустрічного позову встановлено про наявність права власності [PERSON] на 1/2 частину спірної квартири, якій відповідно до вимог ст. ст.. 317, 319 ЦК України належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном, зазначене повністю виключає вимоги первісного позову щодо усунення перешкод позивачеві [PERSON] у користуванні своєю власністю шляхом виселення [PERSON], у звязку з чим суд відмовляє у повному обсязі у задоволенні первісного позову. Щодо інших вимог, то відповідно до ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи які проживали зі спадкодавцем однією сім»єю не менш як п»ять років до часу відкриття спадщини. Згідно ст. ст. 1258, 1259 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона давала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. З показів свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] вбачається, що їм достовірно відомо, що до моменту смерті [PERSON] самостійно пересувався, виконував надомну роботу, виходив за покупками, навіщував матір. З цих підстав, суд не приймає до уваги покази свідка [PERSON], яка стверджує, що протягом тривалого часу [PERSON] не міг себе обслуговувати, оскільки зловживав періодично спиртними напоями, внаслідок чого вона вимушена була доглядати за ним, оскільки вказані покази протирічать сукупності зазначених вище доказів, в частині показів названих свідків. Крім того, з показів [PERSON] встановлено також, що стан знаходження [PERSON] у стані алкогольного спяніння був з періодичністю : один місяць на рік та нею, між тим, не заперечувався факт самостійного догляду [PERSON] за собою в інші 11 місяців на рік, що повністю узгоджуються з показами названих вище свідків. З цих підстав, вимоги позову щодо визнання за [PERSON] права на спадкування за законом у першу чергу разом із спадкоємцем першої черги [PERSON] після смерті [PERSON], суд знаходить необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Враховуючи, що первісний позов [PERSON] задоволенню не підлягає, а зустрічні позовні вимоги майнового характеру в частині визнання права власності на майно задоволені повністю, а вимоги немайнового характеру не задоволені лише в частині встановлення черги спадкування, тому суд вважає, що судові витрати за цими вимогами мають бути покладені на відповідача [PERSON] пропорційно до розміру їх задоволення у сумі 1365,32 грн. (814,12 + 521,20 = 1365,32).

Outcome: partial