Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-16 00:00:00

Позивач АТ «ЗФЗ» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, обґрунтовуючи вимоги тим, що відповідач проживає і є власником квартири [ADDRESS] . АТ «ЗФЗ» є балансоутримувачем багатоквартирного житлового будинку [ADDRESS] та надає житлово-комунальні послуги відповідачу. У період з 01.06.2014 р. по 30.04.2020 року відповідачу надані послуги утримання будинку та прибудинкової території, вивіз сміття, відповідно до діючих тарифів. Оскільки відповідач не здійснював плату за надані житлово-комунальні послуги, виникла заборгованість у розмірі 3755,29 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача, а також понесені судові витрати у розмірі 2102 грн. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач належним чином повідомлена про дату, час і місце судового розгляду справи, однак до судового засідання повторно не з`явився, причину своєї неявки суду не повідомила, відзиву не подала, а тому суд прийшов до переконання про можливість розгляду справи за її відсутності. На підставі наявних у справі доказів, суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Багатоквартирний будинок за адресою [ADDRESS] не увійшов до статутного фонду Відкритого акціонерного товариства Запорізький завод феросплавів» у процесі приватизації, але перебуває на балансі АТ «ЗФЗ» і перебуває в оперативному управлінні - є державним майном до моменту передачі його у комунальну власність. АТ «ЗФЗ» починаючи з 30.05.1995 року є балансоутримувачем вищезазначеного житлового будинку. У свою чергу виконавцем - ВАТ «Запорізький завод феросплавів» (правонаступником якого є АТ «ЗФЗ») затверджено типовий договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій квартири [ADDRESS] , і присвоєно обліковий код споживача № [NUMBER] (особовий рахунок). Відповідно до п.1 зазначеного договору виконавець забезпечує надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, а споживач зобов`язується своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, передбачених договором. Як зазначено у позовній заяві, від підписання вищезазначених типових договорів відповідач відмовився. При цьому, відповідач фактично отримує житлово-комунальні послуги за затвердженими типовими договорами, тобто між сторонами наявні фактичні договірні відносини. Загальні положення про плату за комунальні послуги та строки їх внесення передбачені ст.ст. 67, 68 Житлового кодексу Української РСР, та визначено, що наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги). Згідно п.п.5 п.2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Пункт 1 ст. 9 зазначеного закону передбачає, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісячно, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Як вбачається із наданих позивачем витягів з особистого рахунку № [NUMBER] , відкритого на ім`я [PERSON] , за період з 01.06.2014 року по 30.04.2020 року AT «ЗФЗ» нараховував відповідачу плату за надані послуги з утримання будинку та прибудинкової території, в результаті чого виникла заборгованість, яка складає 3755,29 грн. (а.с.8-9). Зазначена заборгованість до теперішнього часу відповідачем не сплачена, в добровільному порядку спір не вирішено. Суд, аналізуючи і оцінюючи докази по справі, приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved