Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Фастівського міськрайонного суду з позовом до Фастівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області про зняття арешту з майна, мотивуючи свої вимоги тим, що на виконанні у Фастівському міськрайонному відділі Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області перебував виконавчий лист №2/1027/1476/12 від 15.10.2012 виданий Фастівським міськрайонним судом Київської області про стягнення боргу з чоловіка позивача [PERSON]. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 08 лютого 2017 року було замінено сторону виконавчого провадження з [PERSON] на позивача [PERSON] 18.04.2017 позивачем було сплачено борг згідно квитанції №36 філії Головного управління АТ «Ощадбанк» та платіжного доручення. А 15.05.2017 відповідачем винесена постанова про закінчення виконавчого провадження, але арешт з майна не знято. При зверненні до відповідача, позивачу було надано усну відповідь, що виконавчі провадження, де вона є боржником на виконанні не перебуває та рекомендовано звернутися до суду з питання зняття арешту з майна. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 29 листопада 2018 року дана справа призначена до підготовчого судового засідання. Позивач [PERSON] в підготовче судове засідання не зявилась, про день слухання справи повідомлялась судом належним чином, надала до суду письмову заяву з проханням розглянути справу в її відсутність, позов підтримала, просила його задовольнити. Представник відповідача - Фастівського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області в підготовче судове засідання не зявився, про день слухання справи повідомлявся належним чином, надав до суду письмову заяву з проханням розглянути справу в його відсутності, проти позову не заперечує. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до частини 3 статті 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що відповідно до Свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого виконавчим комітетом Фастівської міської ради від 23.01.2009 квартира [ADDRESS] на праві власності належить [PERSON] (а.с.19). Згідно рішення Фастівського міськрайонного суду від 18.09.2012 з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] суму боргу в розмірі 63944 грн. та судові витрати в розмірі 1658,62 грн. Рішення вступило в законну силу та було видано виконавчий лист, який предявлено до виконання до Фастівського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області. Постановою про арешт майна боржника та оголошення на його відчуження, ВП 35075794, від 07.11.2012, Відділу ДВС Фастівського МРУЮ накладено арешт на майно боржника [PERSON], а саме на квартиру [ADDRESS], що підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. В звязку зі смертю 11 березня 2013 року боржника [PERSON], ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 08.02.2017 замінено сторону виконавчого провадження по примусовому виконанню в/листа №2/1027/1476/12 від 15.10.2012 з [PERSON] на [PERSON] (а.с.13-14). 12.04.2018 позивачу [PERSON] головним державним виконавцем Костецьким М.М. направлено Вимогу про добровільну сплату боргу до 21.04.2017 року (а.с.15). Тому, 18.04.2017 позивачем [PERSON] сплачено борг згідно квитанції №36 філії Головного управління АТ «Ощадбанк» та платіжного доручення №205816SB (а.с.9-10). Постановою від 15.05.2017 державного виконавця Фастівського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області [PERSON] закінчене ВП №36921687 з примусового виконання згідно виконавчого листа №2/1027/1476/12, але арешт майна боржника скасовано не було (а.с.6). Статтею 41 Конституції України\~передбачено право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно з ст. 1 Першого Протоколу\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна. Статтею 321 ЦК України\~передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 391 ЦК України передбачене право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Вимоги особи, що ґрунтуються на її праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту. Така позиція викладена в постанові Верховного Суду України №6-26цс13 від 15 травня 2013 року, яка відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для суду. \~ \~ \~ \~Відповідно\~\~до ч. ч. 1, 2, 3 ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження»\~особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. На сьогодні позивач має намір розпорядитися належним майном, проте через наявність арешту позбавлений можливості це зробити. Виходячи з вищевикладеного, на час звернення з заявою до суду за наявності арешту (обтяження) накладеного на майно, порушується право власності позивача, внаслідок чого вона позбавлена змоги в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, підстав для продовження обтяження на майно суд не вбачає, а тому право позивача підлягає судовому захисту у заявлений нею спосіб шляхом зняття арешту з майна.

Outcome: approved