Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-10 00:00:00

Позивач [PERSON] товариство «КРЕДОБАНК» звернулося в суд із позовом до відповідачів [PERSON], [PERSON], який діє в інтересах неповнолітніх [PERSON], [PERSON], треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, Служба у справах неповнолітніх та дітей Тернопільської міської ради, Тернопільська міська рада, про зняття з реєстраційного обліку. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 24 листопада 2005 року між АТ «[PERSON] (Україна)», правонаступником якого є [PERSON] товариство «КРЕДОБАНК» (надалі [PERSON], Позивач), та [PERSON] було укладено кредитний договір №361/2005, відповідно до умов якого [PERSON] зобов'язується надати у власність позичальникові грошові кошти у розмірі та на умовах, обумовлених цим договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит і сплатити проценти. Згідно умов кредитного договору позивачем надано [PERSON] кредит в розмірі 35 000,00 доларів США, на строк до 30 жовтня 2020 року. [PERSON] видано для придбання квартири, відповідно до Договору купівлі-продажу квартири, укладеного між [PERSON] і [PERSON] 24 листопада 2005 року з метою забезпечення належного виконання умов кредитного договору між позичальником-іпотекодавцем та Банком було укладено договір іпотеки, посвідчений [PERSON], приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу, зареєстровано в реєстрі за №4052, відповідно до умов якого іпотекодавець передав банку в іпотеку нерухоме майно, а саме: двохкімнатну квартиру №5, що знаходиться в будинку №8 по вулиці Транспортна в місті Тернополі, загальною площею 39,9 кв.м., житловою площею - 28,1 кв.м., що була придбана за отримані кредитні кошти. У зв'язку із неналежним виконанням позичальником [PERSON] зобов'язань за Кредитним договором, [PERSON] звернувся із відповідним позовом до суду про стягнення заборгованості. 05 серпня 2015 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області ухвалено рішення у справі №607/1507/15-ц за позовом ПАТ «КРЕДОБАНК» до [PERSON] про стягнення заборгованості, відповідно до якого, позов задоволено, стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ «КРЕДОБАНК» заборгованість за кредитним договором №361/2005 від 24 листопада 2005 року на загальну суму 20 689,99 доларів США, та сплачений судовий збір в розмірі 2 684,67 грн. На підставі рішення від 05 серпня 2015 року, 16 листопада 2015 року Тернопільським міськрайонним судом видано виконавчий лист у справі №607/1507/15-ц про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «КРЕДОБАНК» заборгованості. 26 листопада 2015 \~ \~ \~ \~року державним виконавцем Другого відділу державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції (змінено правонаступником - Тернопільський міський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області) винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, ВП №49451103, щодо примусового виконання виконавчого листа №607/1507/15-ц, виданого Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області 16 листопада 2015 року, про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «КРЕДОБАНК» заборгованості за кредитним договором №361/2005 від 24 листопада 2005 року. 20 липня 2015 року за вихідним №351/2012-2016/3 відділу ДВС подано заяву про звернення стягнення на майно боржника, яке було передано в іпотеку ПАТ «КРЕДОБАНК» відповідно до Договору іпотеки від 24 листопада 2005 року, посвідченого [PERSON], приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу, зареєстровано в реєстрі за №4052, а саме: нерухоме майно - двокімнатна квартира №5 (п'ять), що знаходиться в будинку №8 (вісім) по вулиці Транспортна в місті Тернополі, загальною площею 39,9 кв.м., житловою площею - 28,1 кв.м. 04 жовтня 2016 року за вихідним №351/2012-2016/4, відділу ДВС подано заяву про те, що дія Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» не поширюється на іпотечне майно боржника [PERSON] 13 лютого 2017 \~ \~ \~ \~ року державним виконавцем відділу ДВС призначено опис майна боржника - [PERSON] на 17 лютого 2017 року, однак останній вимоги державного виконавця не виконав. 13 липня 2017 року державним виконавцем повторно призначено проведення виконавчий дій за адресою: м. Тернопіль, вул. Транспортна, 8/5 щодо проведення опису майна боржника - іпотечної квартири за адресою: м. Тернопіль, вул. Транспортна, 8/5. 24 липня 2017 року [PERSON] подано до ДВС пояснення від 24 липня 2017 року, відповідно до яких він зазначає про те, що у квартирі за адресою: м. Тернопіль, вул. Транспортна, 8/5, що знаходиться в іпотеці ПАТ «КРЕДОБАНК», проживають неповнолітні діти: [PERSON], [INFO], та \~ \~ \~ \~[PERSON], [INFO], які були зареєстровані у іпотечній квартирі за адресою: м. Тернопіль, вул. Транспортна, 8/5, з 16.06.2017 року, після винесення судом рішення про стягнення заборгованості, відкриття виконавчого провадження про стягнення заборгованості, та повідомлення боржника про проведення виконавчих дій щодо здійснення опису іпотечного майна з метою його подальшої реалізації задля погашення заборгованості за виконавчим документом. На даний час заборгованість відповідача [PERSON] перед позивачем не сплачена та становить, згідно із рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 05 серпня 2015 року, 20 689,99 доларів США, що в еквіваленті до української гривні - 267 986,72 грн. та 480,00 грн., з яких: 18 856,00 доларів США, що за курсом НБУ станом на 29.10.2014 року - 244 232,00 грн. - неповернута сума кредиту; 1 529,49 доларів США, що за курсом НБУ станом на 29.10.2014 року - 19 810,69 грн. - прострочена заборгованість по процентах; 480,00 грн. - простроченої суми комісії за адміністрування кредиту; 304,50 доларів США, що за курсом НБУ станам на 29.10.2014 року - 3 944,03 грн. - пеня за несвоєчасне погашення кредиту та процентів, а також сплачений судовий збір в розмірі 2 684,67 грн. Станом на 14 лютого 2019 року боржником [PERSON]: не вжито жодних заходів для врегулювання заборгованості з ПАТ «КРЕДОБАНК», в т.ч. щодо задоволення повідомлення - вимоги від 21 серпня 2017 року; рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 05 серпня 2015 року у справі №607/1507/15-ц, не виконано; заборгованість [PERSON] перед АТ «КРЕДОБАНК» не погашена; здійснити реалізацію в майбутньому предмета іпотеки - двохкімнатної квартири №5, що знаходиться в будинку №8 по вулиці Транспортна в місті Тернополі, загальною площею 39,9 кв.м., житловою площею - 28,1 кв.м., неможливо через порушення [PERSON] умов договору іпотеки реєстрацію місця проживання [PERSON], [PERSON]; вживаються юридичні заходи для унеможливлення виконання рішення суду від 05 серпня 2015 року. З урахуванням викладеного позивач просить суд зняти з реєстраційного обліку по вул. Транспортна, 8/5 у м. Тернополі: [PERSON], [INFO], зареєстрованого за адресою: [INFO] з 16 червня 2017 року; [PERSON], [INFO], зареєстрованого за адресою: [INFO] з 16 червня 2017 року; [PERSON], [INFO], зареєстрованої за адресою: [INFO] з 16 червня 2017 року. Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 20 лютого 2019 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «КРЕДОБАНК» до [PERSON], [PERSON], який діє в інтересах неповнолітніх [PERSON], [PERSON], треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, Служба у справах неповнолітніх та дітей Тернопільської міської ради, Тернопільська міська рада, про зняття з реєстраційного обліку. Постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав повністю з підстав, викладених у позовній заяві, просив задовольнити. Відповідачі [PERSON], [PERSON], який є одночасно законним представником [PERSON], [PERSON] в судове засідання повторно не з'явилися, про дату, час та місце розгляду справ повідомлялися завчасно та належним чином, відзиву на позовну заяву до суду не подали. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Представники третіх осіб Служби у справах неповнолітніх та дітей Тернопільської міської ради, Тернопільської міської ради в судове засідання не зявився з невідомої на те суду причини, хоча про день та час судового засідання повідомлялися. Будь-які відомості про неможливість останніх прибути в судове засідання в матеріалах справи відсутні, а тому суд вважає, що їхня неявка у судове засідання без поважних причин не перешкоджає розгляду справи. Таким чином, з урахуванням змісту статей 223, 280 ЦПК України, суд дійшов висновку про можливість ухвалення заочного рішення. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази по справі, встановив наступне. 24 листопада 2005 року між АТ «[PERSON] (Україна)» ([PERSON]), правонаступником якого є [PERSON] товариство «КРЕДОБАНК», та [PERSON] (Позичальник) укладено кредитний договір №361/2005, відповідно до умов якого [PERSON] зобов'язується надати у власність Позичальникові грошові кошти у розмірі та на умовах, обумовлених цим договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит і сплатити проценти. Відповідно до умов кредитного договору Банком надано Позичальнику кредит в розмірі 35 000,00 доларів США, на строк до 30 жовтня 2020 року, що передбачено п.2.1 договору. Згідно п.2.2. договору кредит видано для придбання квартири згідно Договору купівлі-продажу квартири, укладеного між [PERSON] і [PERSON] 24 листопада 2005 року з метою забезпечення належного виконання умов кредитного договору між АТ «[PERSON] (Україна)» (Іпотекодержатель) та [PERSON] (Іпотекодавець) укладено договір іпотеки, посвідчений [PERSON], приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу, зареєстровано в реєстрі за №4052, відповідно до умов якого Іпотекодавець передав Іпотекодержателю в іпотеку нерухоме майно, а саме: двохкімнатну квартиру №5, що знаходиться в будинку №8 по вулиці Транспортна в місті Тернополі, загальною площею 39,9 кв.м., житловою площею - 28,1 кв.м., що була придбана за отримані кредитні кошти. Згідно зі статями 526, 527, 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідач [PERSON] у порушення вимог чинного законодавства не здійснював своєчасно погашення заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, а також іншими витратами відповідно до умов договору. Таким чином, у порушення зазначених норм закону та умов договору, [PERSON] зобов`язання за кредитним договором не виконав належним чином. У зв'язку із невиконанням умов кредитного договору, банк звернувся до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області з позовом про стягнення із [PERSON] кредитної заборгованості. Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 05 серпня 2015 року позов ПАТ «КРЕДОБАНК» до [PERSON] про стягнення заборгованості задоволено; стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ «КРЕДОБАНК» заборгованість за кредитним договором №361/2005 від 24 листопада 2005 року на загальну суму 20 689,99 доларів США, та сплачений судовий збір в розмірі 2 684,67 грн. На підставі вказаного рішення суду 16 листопада 2015 року Тернопільським міськрайонним судом видано виконавчий лист у справі №607/1507/15-ц про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «КРЕДОБАНК» заборгованості. 26 листопада 2015 \~ \~ \~ \~року державним виконавцем Другого відділу державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №49451103, щодо примусового виконання виконавчого листа №607/1507/15-ц, виданого Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області 16 листопада 2015 року, про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «КРЕДОБАНК» заборгованості за кредитним договором №361/2005 від 24 листопада 2005 року. 20 липня 2015 року за вихідним №351/2012-2016/3 ПАТ «КРЕДОБАНК» подано до відділу ДВС заяву про звернення стягнення на майно боржника, яке було передано в іпотеку ПАТ «КРЕДОБАНК» відповідно до Договору іпотеки від 24 листопада 2005 року, посвідченого [PERSON], приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу, зареєстровано в реєстрі за №4052, а саме: нерухоме майно - двокімнатна квартира №5 (п'ять), що знаходиться в будинку №8 (вісім) по вулиці Транспортна в місті Тернополі, загальною площею 39,9 кв.м., житловою площею - 28,1 кв.м. 04 жовтня 2016 року за вихідним №351/2012-2016/4 ПАТ «КРЕДОБАНК» до відділу ДВС подано заяву про те, що дія Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» не поширюється на іпотечне майно боржника [PERSON] Як слідує із вимоги державного виконавця від 13 лютого 2017 року № 3674, з метою неупередженого, своєчасного і в повному обсязі виконання рішення суду виконавець вимагав від [PERSON] зявитися 17 лютого 2017 року о 17.00 год. за адресою [ADDRESS] та надати безперешкодний доступ до майна, що знаходиться за даною адресою. Згідно акту державного виконавця від 17 лютого 2019 року, виходом державного виконавця за адресою: м. Тернопіль, вул. Транспортна, 8/5 о 17.00 год. 17 лютого 2019 року встановлено: вхідних дверей ніхто не відчинив. Здійснити опис майна, яке знаходиться у квартирі та безпосередньо квартира виявилось неможливим. 12 квітня 2017 року державним виконавцем надсилалась повторна вимога [PERSON] за вих. № 13571 про необхідність 20 квітня 2017 року о 18.00 год. зявитися за адресою: [ADDRESS] та надати безперешкодний доступ до майна, що знаходиться за даною адресою. 13 липня 2017 року державним виконавцем знову призначено проведення виконавчих дій за адресою: м. Тернопіль, вул. Транспортна, 8/5 щодо проведення опису майна боржника - іпотечної квартири за адресою: м. Тернопіль, вул. Транспортна, 8/5, про що свідчить вимога державного виконавця № 31443 від 13 липня 2017 року. 24 липня 2017 року [PERSON] подав до відділу ДВС пояснення, в яких зазначає про те, що у квартирі за адресою: м. Тернопіль, вул. Транспортна, 8/5, що знаходиться в іпотеці ПАТ «КРЕДОБАНК», проживають неповнолітні діти, в підтвердження надав копію із будинкової книги. Із копії будинкової книги для реєстрації осіб у квартирі за адресою: м. Тернопіль, вул. Транспортна, 8/5, вбачається, що у вказаній квартирі з 16 червня 2017 року зареєстровані: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. 21 серпня 2017 року ПАТ «КРЕДОБАНК» надіслав на адресу [PERSON] іпотечне повідомлення-вимогу, в якій вимагає у 30-денний термін з дати отримання повідомлення-вимоги сплатити на користь ПАТ «КРЕДОБАНК» заборгованість за кредитним договором № 261/2005 від 24 листопада 2005 року. У випадку невиконання даного іпотечного повідомлення-вимоги у добровільному порядку у встановлений термін ПАТ «КРЕДОБАНК» розпочне процедуру звернення стягнення суми невиконаних зобовязань згідно кредитного договору шляхом звернення стягнення на нерухоме майно, а саме: двокімнатну квартиру № 5, що знаходиться в будинку № 8 по вул. Транспортна в м. Тернополі, а також примусового виселення всіх громадян, які зареєстровані та/або мешкають у вказаній квартирі. За вказаних обставин до правовідносин, що виникли між сторонами, підлягають застосуванню наступні норми матеріального та процесуального права. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. При цьому кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. В цивільному судочинстві діє принцип диспозитивності, який полягає, в тому числі, в тому, що суд не має права виходити за межі вимог сторін (ч. 1 ст. 13 ЦПК України). Суд не може виходити за межі позовних вимог, тобто не може застосовувати інший спосіб захисту, ніж зазначив позивач у позовній заяві. [PERSON] товариство «КРЕДОБАНК» звернулося до суду з вимогою про зняття з реєстраційного обліку відповідача [PERSON] та його малолітніх дітей [PERSON] і [PERSON], оскільки реєстрація цих осіб мала місце у житлі, яке передано в іпотеку Позивачу, без його згоди та перешкоджає Банку реалізувати іпотечне майно для виконання рішення суду про стягнення заборгованості з [PERSON] \~ \~ \~ \~Згідно із частиною першою статті 7 Закону України «Про іпотеку» (далі - Закон) за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання. У статті 33 Закону передбачені підстави для звернення стягнення на предмет іпотеки. Зокрема, частиною першою цієї статті передбачено, що в разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Отже, чинним законодавством передбачено право іпотекодержателя задовольнити забезпечені іпотекою вимоги за рахунок предмета іпотеки у випадку невиконання або неналежного виконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання. Аналіз частини третьої статті 33 Закону свідчить, що законом передбачено чітко визначені способи звернення стягнення на предмет іпотеки в разі невиконання чи неналежного виконання забезпеченого іпотекою зобов'язання: рішення суду, виконавчий напис нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Суд вбачає,\~що позивач\~є іпотекодержателем\~нерухомого майна\~квартири за\~адресою: м. Тернопіль, вул. Транспортна, 8/5, та має право звернути стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання чи неналежного виконання забезпеченого іпотекою кредитного зобовязання. У свою чергу, статтею 41 Конституції України та статтею 1 Першого протоколу до конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року № 475/97 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини 1950 року та основоположних свобод, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7, 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 150 ЖК України, громадяни, які мають у власності будинок, користуються ним і мають право розпоряджатися своєю власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, здавати в оренду. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Згідно ст. 155 ЖК України, жилі будинки (квартири), що є у приватній власності громадян, не може бути в них вилучено, власника не може бути позбавлено права користування жилим будинком (квартирою), крім випадків, установлених законодавством. Відповідно до частини першої статті 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сімї, інших осіб. Відповідно до частини четвертої статті 156 ЖК України до членів сім'ї власника відносяться особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу, а саме подружжя, їх діти і батьки. Членами сім'ї власника може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство. За змістом зазначених норм правом користування житлом, яке знаходиться у власності особи, мають члени сім'ї власника (подружжя, їх діти, батьки) та інші особи, які постійно проживають разом з власником квартири, ведуть з ним спільне господарство, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Аналогічну норму містить також стаття 405 ЦК України, згідно якої ,члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Разом з цим, згідно з положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкоду здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до змісту постанови ВСУ від 16 листопада 2016 року у справі № 6-709цс16, згідно з положеннями статті 391 ЦК України лише власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку чи квартири, вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення ким саме спричинено порушене право та з яких підстав. У разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, предявивши разом з тим одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою. Аналогічний правовий висновок викладений у постанові ВСУ від 30 червня 2015 (справа №21-1438а15). Проте, з матеріалів справи судом не встановлено, що [PERSON] товариство «КРЕДОБАНК» є власником предмета іпотеки квартири за адресою: м. Тернопіль, вул. Транспортна, 8/5, а тому суд приходить до висновку, що за даних обставин позивач, як іпотекодержатель цього нерухомого майна, не може ототожнюватися із власником нерухомого майна, та вважає, що [PERSON] позбавлений права предявляти саме такі позовні вимоги (зняття з реєстраційного обліку), як до власника квартири за вищевказаною адресою так і до осіб, які зареєстровані в цьому житлі. Відтак,\~за встановлених\~обставин,\~суд приходить\~до переконання,\~що у\~задоволенні позовних\~вимог Акціонерного товариства «КРЕДОБАНК» до [PERSON], [PERSON], який діє в інтересах неповнолітніх [PERSON], [PERSON], треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, Служба у справах неповнолітніх та дітей Тернопільської міської ради, Тернопільська міська рада, про зняття з реєстраційного обліку слід відмовити. Водночас, суд розяснює, що у випадку, якщо буде встановлено, що іпотекодержатель не надавав своєї згоди [PERSON] на реєстрацію [PERSON] та малолітніх [PERSON], [PERSON] за адресою предмета іпотеки, [PERSON] не позбавлений можливості звернутися до суду в порядку адміністративного судочинства з приводу правомірності процедури реєстрації вказаних осіб у квартирі, яка є предметом іпотеки.

Outcome: dismissed