Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-16 00:00:00

Позивач АТ «Державний ощадний банк України»в особі належно уповноваженого представника за довіреністю Шандарівський Т.Г., звернувся у суд з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за Договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) від 26.11.2017 року у загальному розмірі 31 556, 61 грн. Судові витрати у справі позивач просить покласти на відповідача. Ухвалою судді від 12.05.2020 року, після отримання інформації про зареєстроване місце проживання відповідача, який не є підприємцем, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання з повідомленням та викликом сторін на 11.06.2020 року о 09 год. 30 хв. Ухвалою суду від 11.06.2020 року розгляд справи відкладено у зв`язку із неявкою сторін. Визначено нову дату судового засідання - 17.08.2020 року о 10 годині. Розгляд справи по суті відбувся 17.08.2020 року, без участі сторін. Позов обґрунтувано тим, що 26.11.2017 року між ПАТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] укладено заяву №458771814 про приєднання до договору Комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки). Відповідно до блоку 3 заяви, підписанням цієї заяви сторони домовились викласти укладений між ними договір про відкриття та обслуговування рахунку № [NUMBER] у гривні України, на умовах тарифного пакету «МІЙ КОМФОРТ», Тарифів за користування платіжною карткою, розміщених на сайті Банку та на інформаційних стендах у його приміщенні. На виконання умов ДКБО Банк надав відповідачу платіжну картку та конверт до неї. Відповідно до заяви на встановлення відповідної кредитної лінії укладеної між банком та відповідачем від 26.11.2017 року, останній встановлено кредит у розмірі 10465,00 грн. Строк кредиту встановлюється на відповідний період дії платіжної картки. При перевипуску платіжної картки на новий термін, строк дії кредиту продовжується на новий термін, строк дії кредиту продовжується на строк дії платіжної картки. 11.09.2019 року між банком і позичальником підписана заява на збільшення відновлювальної кредитної лінії ( далі -заява на кредит -2), відповідно до п.3.1. якої позичальник ініціював і погодився на збільшеня кредиту до розміру 35000,00 гривень та погодився з умовами користування кредитом відповідно до умов договору та підтвердив укладення з банком кредитного договору. Відповідно до п.1.7 розділу розділу 22 ДКБО, датою укладення кредитного договору є дата підписання заяви про приєднання уповноваженим представником (працівником банку), датою надання кредиту є дата використання клієнтом кредиту, а датою встановлення кредиту є дата направлення повідомлення про надання кредиту та його розмір. Договір діє до повного виконання клієнтом всіх грошових зобов`язань за ним, а перебіг строку кредитування починається з дати надання банком клієнту кредиту. Станом на 02.04.2020 року розмір заборгованості відповідача перед банком становить 31 556 грн. 61 коп. з яких: заборгованість за кредитом - 30 948 грн. 06 коп., проценти за користування кредитом - 0 грн, комісія-224,65 грн, пеня за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) -190 грн. 50 коп., пеня за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 59 грн. 22 коп., 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) - 127 грн. 29 коп., 3% річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом -8 грн. 30 коп., втрати від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) - 7 грн. 23 коп.; втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 4 грн. 81 коп. Просить на підставі ст. ст. 526, 530, 612, 629, 1048, 1049, 1054 ЦК України позов задовольнити. Уповноважений представник позивача Шандарівський Т.Г. у судове засідання не з`явився, однак надіслав на адресу суду заяву вх. № 2424 від 26.05.2020 року, в якій просив проводити розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без участі уповноваженого представника. Позовні вимоги підтримує з підстав, викладених у позовній заяві, просить позов задовольнити у повному обсязі, щодо заочного розгялду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилая, про причини неявки не повідомила і заяви про відкладення судового засідання чи розгляд справи у її відсутності не подала.Факт належного повідомлення відповідача про дату, час та місце судових засідань, які відбулись 11.06.2020 року та 17.08.2020 року підтверджується рекомендованим повідомленням із судовою повісткою, яке повернулось на адресу суду із відміткою про одержання. У зв`язку з викладеним, судом ухвалено рішення про заочний розгляд на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання усіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відтак, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу у даній цивільній справі не здійснювалося. За таких обставин, враховуючи згоду позивача на слухання справи у відсутність відповідача, суд вважає можливим постановити заочне рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів в порядку ст. 280 ЦПК України. Розглянувши матеріали справи, вивчивши надані сторонами процесуальні документи у даній справі, давши належу оцінку письмовим доказам у справі, суд дійшов такого висновку. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є невід`ємною частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд. У пункті 35 рішення від 12 березня 2009 року у справі «Плахтєєва та Плахтєєв проти України» (заява № 20347/03; рішення від 12 березня 2009 року) Європейський суд з прав людини вкотре наголосив на гарантованому кожній особі праві на звернення до суду з позовом щодо її прав та обов`язків цивільного характеру. Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. В силу положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Пленум Верховного Суду України у пункті 11 постанови «Про судове рішення у цивільній справі» від 18 грудня 2009 року № 11 роз`яснив, що у мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, котрі мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку усіх доказів. Виходячи із наведених вище процесуальних норм, практики та роз`яснень, суд встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 26.11.2017 року між ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Львівського обласного управління АТ «Ощадбанк» та [PERSON] укладено заяву про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки). Відповідно до п. 3.1 заяви про приєднання шляхом підписання вказаної заяви про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) клієнт беззастережно приєднується до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб в редакції, яка на день підписання цієї заяви на приєднання розміщена на інтернет-сторінці банку та укладає з банком договір, складовою частиною якого є умови договору банківського рахунку. Відповідно до п. 6.1 заяви про приєднання підписанням цієї заяви на встановлення відновлювальної кредитної лінії (кредиту), яка є складовою заяви на приєднання, Позичальник погодився на одержання кредиту та з умовами користування кредитом відповідно до умов договору та підтвердив укладення між ним та банком кредитного договору. Згідно з п. 6.2-6.3 заяви про приєднання клієнту було надано кредит на споживчі потреби в національній валюті, шляхом встановлення відновлювальної кредитної лінії (Кредиту) на картковий рахунок № [NUMBER] в розмірі 10 465 грн. на строк 60 місяців з можливим продовженням на той самий строк. Згідно п. 6.6. зави про приєднання процентна ставка за кредитом є фіксованою і складає 38 процентів річних за користування кредитними коштами у всіх випадках, крім випадку користування кредитними коштами протягом Грейс-періоду. АТ «Ощадбанк» виконав свої зобов`язання, надавши кредит у встановленому договорі розмірі, однак позичальник в односторонньому порядку відмовився від виконання взятих на себе зобов`язань, у зв`язку з чим утворилась заборгованість, яка станом на 02.04.2020 року розмір заборгованості відповідача перед банком становить 31 556 грн. 61 коп. з яких: заборгованість за кредитом - 30 948 грн. 06 коп., проценти за користування кредитом - 0 грн, комісія-224,65 грн, пеня за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) -190 грн. 50 коп., пеня за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 59 грн. 22 коп., 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) - 127 грн. 29 коп., 3% річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом -8 грн. 30 коп., втрати від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) - 7 грн. 23 коп.; втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 4 грн. 81 коп. У відповідності до ст. ст. 525, 526, аб. 1 ч. 1 ст. 530 ЦК України зобов`язання повинно виконуватися належним чином у встановлені строки, а одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. У відповідності до ст. ст. 610, 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно ст. 1052 ЦК України у разі невиконання позичальником обов`язків, встановлених договором позики, позикодавець має право вимагати від позичальника дострокового повернення позики та сплати процентів. У разі порушення боржником зобов`язання кредитор відповідно до ст. ст. 549, 551 ЦК України має право на неустойку (штраф, пеню). У зв`язку з порушенням боржником договірних зобов`язань за кредитним договором утворилась заборгованість, яка станом на 18.03.2020 року становить 21 207 грн. 58 коп. Таким чином, вимоги позивача про стягнення заборгованості у зазначеній сумі є обґрунтованими та підлягають стягненню у судовому порядку. У відповідності до ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача судові витрати, що складаються зі сплаченого позивачем судового збору в сумі 2 102 грн., які підтверджені документально.

Outcome: approved