Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-09 00:00:00

Позивач вказує, що 28 жовтня 1997 року вона з відповідачем [PERSON] зареєстрували шлюб. Від шлюбу у них є троє дітей, син [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось. Посилаючись на обставини, які склалися у сім'ї, позивачка просить шлюб розірвати. Після розірвання шлюбу, неповнолітніх дітей залишити проживати з нею та залишити її прізвище [PERSON]. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Відповідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивачки, вважає доцільним позов задовольнити. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON], 28 жовтня 1997 року зареєстрували шлюб у Ясенівській сільській раді, Бродівського району, Львівської області, актовий запис про шлюб №19, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.3). Від шлюбу у них є троє дітей, син [PERSON], [INFO] року, [PERSON], [INFO] року та [PERSON], [INFO]. Відповідно до правової позиції Пленуму Верховного Суду України, викладеної в пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»: проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя». Судом встановлено, що у сторін склалася обставини, які виключають можливість спільного проживання, фактичні шлюбні відносини між сторонами припинені, примирення між подружжям не можливе, це буде суперечити інтересам та волі сторін, шлюб існує формально, позивачка наполягає на розірванні шлюбу. Відповідно ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Відповідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що має істотне значення. У відповідності до ч. 2 ст. 115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved