Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Уманського міськрайонного суду Черкаської області з позовом до [PERSON] про встановлення факту проживання однією сім`єю із спадкодавцем не менше, як п`ять років до часу відкриття спадщини, встановлення факту належності правовстановлюючого документу та визнання права на спадкове майно. В позовній заяві позивач вказує, що [INFO] в м. Умані Черкаської області померла [PERSON] . [INFO] в м. Умані Черкаської області померла [PERSON] . Після їх смерті відкрилась спадщина, яку прийняла [PERSON] , як спадкоємець четвертої черги, за законом, оскільки проживала із спадкодавцями [PERSON] та [PERSON] , не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини. Окрім неї спадкоємцем другої черги є відповідачка по справі [PERSON] , яка є сестрою померлих, проте спадщину вона не приймала та не бажає приймати. Померлі [PERSON] та [PERSON] є дітьми покійного чоловіка [PERSON] - [PERSON] та її падчерками. У померлих падчерок так склались обставини, що вони були змушені проживати в будинку [PERSON] на день їх смерті, де кожен з них має частку, та були зареєстровані в будинку. Проживали вони однією сім`єю, мали спільний бюджет, разом вели господарство. Після смерті [PERSON] та [PERSON] спадщина відкрилась, проте спадкова справа не заводилась, оскільки вони були одинокі і будь-які спадкоємці, як за законом так і за заповітом, окрім [PERSON] , спадкоємця 4 черги за законом, та відповідачки - спадкоємця другої черги за законом, відсутні. [PERSON] провела поховання [PERSON] та [PERSON] та здійснила всі ритуальні обряди пов`язані з їх смертю. [PERSON] , як спадкоємець четвертої черги, у відповідності до статті 1264 ЦК України прийняла спадщину, оскільки на день смерті проживала з ними однією сім`єю, як особа, яка проживала з спадкодавцем не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини, проте отримати свідоцтва про право на спадщину вона позбавлена була можливості, оскільки необхідно підтвердження даного факту за яким вона звернулась до суду, проте в зв`язку з її смертю справа розглянута не була. [PERSON] зверталась до приватного нотаріуса, проте у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом їй було відмовлено, оскільки у неї не було підтвердження того, що вона проживала однією сім`єю з померлими не менше п`яти років до часу відкриття спадщини та відсутні правовстановлюючі документи на будинок. Дана обставина підтверджується постановами про відмову в вчиненні нотаріальних дій, копії яких додаються до позовної заяви. Окрім того, існують розбіжності в написанні по батькові [PERSON] . Так в свідоцтві про смерть вона вказана, як [PERSON] , а в свідоцтві про право на спадщину за законом [PERSON] (вона ж після реєстрації шлюбу [PERSON] ) [PERSON] (так в документі російською мовою), відповідно в державному реєстрі речових прав, спадкове майно зареєстроване за [PERSON] . Спадкове майно, яке належить покійним [PERSON] та [PERSON] на підставі свідоцтв про право на спадкове майно складається з 1/6 частини за кожним, житлового будинку А, 1955 року побудови, сараю Б, 1952 року побудови, сараю В, вбиральні Г, Д, огорожі № 1-4 по [ADDRESS] , вартістю 26 667 гривень. [INFO] [PERSON] померла. Після її смерті відкрилась спадщина, яку у відповідності до вимог статті 1269 ЦК України прийняла вона - [PERSON] , як спадкоємець за заповітом, подавши заяву до нотаріальної контори. Окрім неї, спадкоємця за заповітом, є ще спадкоємець першої черги за законом, це відповідачка по справі, яка спадщину не приймала та не бажає приймати. Проте у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом їй було відмовлено в зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на вказаний житловий будинок. Надати такі документи вона не взмозі, оскільки за життя [PERSON] не встигла через смерть упорядкувати їх та належним чином зареєструвати право власності, тому за захистом своїх прав та інтересів вимушена звернутись до суду. Просить встановити факт, що [PERSON] проживала однією сім`єю з [PERSON] , померлою [INFO] не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини, а саме з 2000 року по [INFO] та з [PERSON] , померлою [INFO] не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини, а саме з 1988 року по [INFO] . Встановити факт належності документу, а саме, що свідоцтво про право на спадщину за законом, видане державним нотаріусом Уманської міської державної нотаріальної контори 18 квітня 1978 року [PERSON] (так в документі російською мовою) належить [PERSON] . Визнати за нею - [PERSON] право власності на спадкове майно 1/6 частину житлового будинку А 1955 року побудови, сараю Б 1952 року побудови, сараю В, вбиральні Г, Д, огорожі № 1-4 по [ADDRESS] , належну [PERSON] , померлій [INFO] та право власності на спадкове майно 1/6 частину житлового будинку А 1955 року побудови, сараю Б 1952 року побудови, сараю В, вбиральні Г, Д, огорожі № 1-4 по [ADDRESS] , належну [PERSON] , померлій [INFO] . В підготовче засідання позивач та відповідач не з`явилися. На адресу суду від сторін надійшли заяви про розгляд справи у їх відсутність. Позивач у поданій заяві підтримала позовні вимоги. Відповідач у подані заяві вказала, що позов визнає. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 14.04.1978 р. [PERSON] та [PERSON] є власниками, по 1/6 частині, житлового будинку по [ADDRESS] (а.с.16). Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 18.04.1978 р. [PERSON] є власником 1/6 частини житлового будинку по [ADDRESS] (а.с.17). На житловий будинок по [ADDRESS] видано технічний паспорт 24.07.2006 р., де власниками будинку вказані спочатку [PERSON] , підстава - свідоцтво про право на спадщину за законом, видане 14.04.1978 р. за р. № 375, потім - [PERSON] , 1/6 частки, підстава - договір довічного утримання, посвідчений 09.08.2006 р. реєстр за № 2-2684 (а.с.28-31). Із записів будинкової книги на житловий будинок по [ADDRESS] вбачається, що [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] були прописані за вказаною адресою, однак дати прописки в книзі нечитабельні. Крім того, у будинку були прописані й інші особи (а.с.18-20). [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 31.07.2008 р. (а.с.13). [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 15.10.2011 р. (а.с.14). Згідно довідки квартального комітету № 1 виконавчого комітету Уманської міської ради № 314 від 23.09.2019 р. [PERSON] на день смерті [PERSON] та [PERSON] постійно проживали разом з нею однією сім`єю і вели спільне господарство понад п`ять років (а.с.15). Згідно постанов приватного нотаріуса Уманського міського нотаріального округу Черкаської області Животовської Н.Г. від 23.10.2019 р. встановлено, що [PERSON] звернулась із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] та [PERSON] , як така, що проживала з ними однією сім`єю понад п`ять років до часу відкриття спадщини. Заявниці було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину, оскільки [PERSON] не було надано доказів спільного проживання з померлими та наявна розбіжність у написанні по-батькові власника та спадкодавця, крім того - відсутність документа, що підтверджує право власності на спадкове майно. [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 12.02.2020 р. (а.с.12). Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 185831187 від 23.10.2019 р. право власності на житловий будинок по [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.с.26-27). Житловий будинок по [ADDRESS] зареєстровано в Уманському відділку ЧООБТІ за вказаними особами (а.с.34). 21.01.2014 р., ще за життя, [PERSON] заповіла належну їй частку житлового будинку по [ADDRESS] [PERSON] (а.с.32). 27.02.2020 р. заведено спадкову справу після смерті [PERSON] (а.с.33). Згідно постанови приватного нотаріуса Уманського міського нотаріального округу Черкаської області Животовської Н.Г. від 07.09.2020 р. [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] на 1/3 частку у праві власності на вказаний будинок, в зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на нього (а.с.25). Інших документів позивачем на підтвердження своїх вимог суду не надано. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних, або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст. 19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових правовідносин. За змістом вказаних процесуальних норм, об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес, і саме вони є підставою для звернення особи за захистом із застосуванням відповідного способу захисту. Позивачем не надано суду достатніх доказів на підтвердження обставин справи та факту спільного проживання, ведення домашнього господарства померлими, не надано доказів здійснення витрат на поховання, не надано документів, які б підтверджували, що [PERSON] (рос. мовою) та [PERSON] одна й та ж особа, не надано документів про зміну прізвищ спадкодавців з [PERSON] на [PERSON] та [PERSON] . Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно частини першої ст. 78 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 ЦПК України. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. На позивача покладений обов`язок довести в суді ті обставини, що позивач уповноважений звертатися до суду з відповідним позовом і відповідно, що є підстави до застосування до спірних правовідносин відповідних положень цивільного законодавства України. Тобто, позивач повинен був довести за допомогою належних та допустимих доказів, з урахуванням положень ст.ст. 76-83 ЦПК України, зазначені ним обставини. Однак таких доказів він не надав. Таким чином, при викладених обставинах, у зв`язку з тим, що позивач не довів тих обставин, на які він посилається в своїй позовній заяві - позов не підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed