Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-22 00:00:00

Позивач [PERSON] пред`явив до суду позов до відповідачки [PERSON] , третя особа - Тернопільський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), у якому просить визнати його ( [PERSON] ) батьком [PERSON] , [INFO] та внести зміни в актовий запис про народження дитини, змінивши прізвище дитини із « [PERSON] » на « [PERSON] », по батькові « [PERSON] » на « [PERSON] »; у графі «батько» зазначити: [PERSON] , [INFO] , громадянин України. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, з червня 2011 року він перебував у фактичних шлюбних відносинах із відповідачкою [PERSON] , від яких [INFO] у них народився син [PERSON] . Однак, у зв`язку із тим, що на час народження дитини він ( [PERSON] ) перебував у зареєстрованому шлюбі з іншою жінкою, він не мав можливості подати спільну із відповідачкою заяву в орган державної реєстрації актів цивільного стану про визнання походження дитини, тому запис про батька дитини у Книзі реєстрації народження був внесений за вказівкою матері, згідно ч. 1 ст.135 СК України. Разом із цим, він ( [PERSON] ) ніколи не заперечував свого батьківства відносно сина [PERSON] , та, на даний час, разом із відповідачкою вони спільно виховують та утримують малолітнього сина. За вказаних обставин просить позов задовольнити. Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23 липня 2020 року провадження у зазначеній справі було відкрито, та призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження у підготовчому судовому засіданні. Позивач [PERSON] у підготовче судове засідання не з`явився, подавши заяву про розгляд справи за його відсутності, у якій позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Відповідачка [PERSON] у підготовче судове засідання не з`явилася, однак подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнає у повному обсязі. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Судом установлено: Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 31 травня 2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції, [PERSON] народився [INFO] , про що складено актовий запис №1211 Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції. Батьками [PERSON] у вказаному свідоцтві про народження зазначені: [PERSON] та [PERSON] . Згідно Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька дитини відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України №00026886476 сформованого 02 липня 2020 року, відомості про батька дитини [PERSON] записані відповідно до частини першої статті 135 сімейного кодексу України. Відповідно до ч. 2 ст. 125 Сімейного кодексу України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду. Статтею 128 Сімейного кодексу України визначено, що за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. За відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Також, згідно п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні, у таких справах позови осіб, зазначених у ч. 3 ст. 128 СК приймаються до судового розгляду, якщо, зокрема дитина народжена матір`ю, яка не перебуває у шлюбі, немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду і запис про батька дитини в Книзі реєстрації народжень учинено за прізвищем матері, а ім`я та по батькові дитини записано за вказівкою матері. Відповідно до роз`яснень п. 9 Постанови, рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Сімейне законодавство України не визначає будь-яких особливостей щодо предмета доказування у даній категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, а також інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Outcome: approved