Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-02 00:00:00

Позивач [PERSON] просить стягнути з відповідача аліменти на утримання їх малолітньої дитини у розмірі прожиткового мінімуму доходу щомісяця до досягнення нею повноліття, вказуючи, що відповідач не надає належної допомоги на утримання дитини, яка знаходяться на утриманні позивача. Позивач посилається на те, що 19.08.2000 року зареєструвала шлюб з відповідачем, від якого сторони мають сина [PERSON], [INFO]. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання сина, у звязку з чим позивачка вимушена звернутись до суду з позовом за захистом своїх законних прав та інтересів. Відповідач в судове засідання зявився, позовні вимоги визнав частково, не заперечував проти щомісячної оплати аліментів на утримання малолітнього сина, тільки в розмірі 470,50 грн., тобто половину від прожиткового мінімуму на дитину (941,0 грн.). Позивач погодилася на запропонований відповідачем розмір аліментів. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість задоволення позову. 19 серпня 2000 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, про що свідчить витяг з рішення від 10 жовтня 2006 року, який було розірвано 18 жовтня 2006 року, що підтверджує свідоцтво про розірвання шлюбу серії 1-ЖД № 028074 від 18.10.2006 року, запис № 444. Від цього шлюбу є малолітня дитина [PERSON], [INFO], батьками якої є сторони у цій справі, що підтверджує свідоцтво про народження Серії 1-ЖД № 177701 від 17.04.2003 року, запис № 257. Судом у цьому провадженні встановлено, що сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, неповнолітня дитина проживає разом з матірю, перебуває на її утриманні. Спору між сторонами про визначення місця проживання дитини між сторонами судом не встановлено. Після припинення сторонами спільного проживання однією сімєю відповідач не виконує належним чином свої обовязки щодо надання утримання дитини, а також щодо виконання обовязків з їх виховання, не надає утримання матері малолітньої дитини. Під час розгляду справи відповідач не надав до суду довідку з місця роботи про розмір середньомісячного заробітку (доходу). Судом встановлено, що позивач працює у ВАТ СОЦ „Богатир на посаді головного бухгалтера з 01.12.2006 року та її заробітна плата складає за останні шість місяців 5578,25 грн., тобто її можливості стосовно утримання дитини є обмеженими. При постановленні рішення судом враховані стан здоровя та матеріальне становище дитини, а також стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, не встановлення інших осіб, які перебувають на утриманні відповідача, задовольняючи позов, суд має врахувати не тільки реальний дохід відповідача чи відсутність доказів такого, а й його можливості щодо його отримання, на підставі положення ч. 1 ст. 182 Сімейного Кодексу України. Суд має виходити з необхідності забезпечення рівності не тільки прав, але й обовязків батьків щодо догляду та матеріального забезпечення неповнолітньої дитини. При вирішенні спору суд має врахувати положення ст. 8 Закону України „Про охорону дитинства, за якою кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. З урахуванням цього суд має задовольнити позовні вимоги. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Суд на вимогу позивачки вирішує питання про стягнення аліментів на дитину, визначивши їх розмір, виходячи з принципу диспозитивності, у мінімальній сумі, визначеній законом у частині 2 статті 182 Сімейного кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні розміру аліментів суд має врахувати встановлений законом прожитковий мінімум на 2010 рік встановлений на для соціальних і демографічних груп населення, зокрема, дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 901 гривня, з 1 квітня - 917 гривень, з 1 липня - 921 гривень, з 1 жовтня - 941 гривня, з 1 грудня 957 гривень, згідно ст. 52 Закону України „Про Державний бюджет України на 2010 рік . З огляду на такі положення закону про державний бюджет, беручи до уваги положення ч. 2 ст. 182 СК України про мінімальний розмір аліментів на одну дитини (який на момент ухвалення рішення дорівнює 941 гривні), суд має вимоги про стягнення аліментів задовольнити, стягнувши аліменти на дитину, в твердій грошовій сумі 470,5 гривень але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, встановленого на відповідний період законом, щомісячно, починаючи з 27.10.2010 року й до досягнення повноліття сина [PERSON], тобто до 20 березня 2021 року. Суд розяснює, що відповідно до ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Згідно вимог статті 11 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів. На підставі викладеного,

Outcome: approved