Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до територіальної громади с. Дорошівці Заставнівського району Чернівецької області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, в якій просить визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті тітки [PERSON]. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 07.06.2016 року померла її тітка [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить земельні ділянки площею 0,72 га та 0,06 га у межах згідно з планом, що розташовані на території Дорошівецької сільської ради, за цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які вона згідно заповіту заповіла [PERSON] З метою отримання свідоцтва про право власності на спадкове майно вона звернулася до державного нотаріуса, проте у вчиненні нотаріальної дії їй було відмовлено, оскільки вона пропустила встановлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини. У встановлений законом термін вона не звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини оскільки тривалий час була за кордоном. Вважає, що вона пропустила строк звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини із поважних причин, а тому просить встановити їй додатковий строк. Представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] підтримала в повному обсязі та просила суд задовольнити позов на підставі поданих до позовної заяви документів. Представник відповідача територіальної громади с. Дорошівці Заставнівського району Чернівецької областів судове засідання не з'явився, надав суду заяву про визнання позову та прохання розглянути справу у його відсутності. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши письмові матеріали справи в їх сукупності, врахувавши заяву представника відповідача, вважає, що визнання представником відповідача позову не суперечить закону, позовна заява обґрунтована та підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Судом встановлено, що 07.06.2016 року померла [PERSON], яка була тіткою позивачки, що стверджується копією свідоцтва про смерть серії 1-МИ №0161028 (а.с.6). Після смерті останньої відкрилася спадщина на належне їй майно, а саме, земельна ділянка площею 0,78 га у межах згідно з планом, що розташована на території Дорошовецької сільської ради, цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯВ № 761049, яку вона згідно заповіту від 16.09.2013 року, посвідченого секретарем виконкому Дорошовецької сільської ради Заставнівського району Чернівецької області [PERSON] зареєстровано в реєстрі за № 76 заповіла [PERSON]М, даний заповіт на час відкриття спадщини змінений і скасований не був. Відповідно до п.19 Постанови Пленуму Верховної ради України за №7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» - перелік осіб, які мають право на обов'язкову частку, що визначений ст. 1241 ЦК України є вичерпним і розширеного тлумачення не потребує. Відповідно цих вимог закону, спадкоємці, після смерті [PERSON] що мають право на обовязкову частку його спадкового майна відсутні. З метою прийняття спадщини та отримання свідоцтва про право власності на спадкове майно позивач звернулася до Заставнівської державної нотаріальної контори, проте у вчиненні нотаріальної дії їй було відмовлено, бо вона пропустила встановлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини, що видно із постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 16.02.2017 року за № 239/02-31. Судом встановлено, що спадкодавець [PERSON] проживала і перебувала на реєстраційному обліку за місцем постійного проживання в [INFO] з 1936 року по 07.06.2016 року, тобто по день смерті, проживала одна. Вказане підтверджується довідкою виконавчого комітету Дорошовецької сільської ради Заставнівського району Чернівецької області №1889 від 16.12.2016 року. Позивач по справі [PERSON] виявила бажання прийняти спадщину та оформити спадщину після тітки звернувши до нотаріальної контори. Однак постановою державного нотаріуса Заставнівської державної нотаріальної контори [PERSON] від 16.02.2017 року відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину оскільки нею пропущено строк, необхідний для прийняття спадщини. Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Статтею 1270 ЦК України передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк достатній для подання ним заяви для прийняття спадщини. Відповідно до постанови Пленуму Верховного суду України №7 «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року, вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Таким чином судом встановлено, що позивач пропустила строк для прийняття спадщини, після смерті тітки, оскільки [PERSON] з 19.05.2016 року по 11.12.2016 року перебувала за межами кордону України, що підтверджується відмітками в»їзду та виїзду в паспорті громадянина України для виїзду за кордон. Враховуючи вищенаведені обставини, суд вважає, що встановлені судом причини пропущення строку для прийняття спадщини є поважними, а тому позовну заяву слід задовольнити і визначити позивачу додатковий строк для прийняття спадщини. На підставі ст.ст. 1268, 1269, 1270, 1272 ЦК України,

Outcome: approved