overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-11 00:00:00

Позивач [PERSON] у грудні 2013 року звернувся до суду із позовною заявою до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення з нього на користь відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини у твердій грошовій сумі, по 1000 гривень щомісяця (а.с. 2). В обґрунтування своїх позовних вимог вказав, що з відповідачем перебуває у шлюбі з 14 листопада 2011 року. Від шлюбу має неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Подружнє життя не склалося через несумісність характерів, різних поглядів на шлюб та сім'ю, і тому вони припинили шлюбні стосунки, мешкають окремо одне від одного. З цих підстав шлюб необхідно розірвати. Спору про поділ нажитого майна немає. Після розірвання шлюбу дитина залишиться проживати з відповідачкою. Кожного місяця він згоден сплачувати аліменти у сумі 1000 гривень. У судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримав, прохав задовольнити позов у повному обсязі. Надав пояснення аналогічні тексту позовної заяви. Додатково пояснив, що їх спільна дитина мешкає з відповідачкою, якій він згоден сплачувати аліменти у сумі 1000 гривень щомісячно. Відповідач позов визнала. Надання часу на примирення та відновлення дошлюбного прізвища не бажала. Заслухавши пояснення сторін та перевіривши фактичні обставини справи письмовими доказами, суд приходить до висновку про можливість часткового задоволення позову, виходячи з наступного. У судовому засіданні встановлено, що 14 листопада 2009 року сторони уклали шлюб у Бабушкінському відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 823 (а.с. 4). Від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], який мешкає з відповідачкою. На даний час не підтримують сімейно-шлюбних відносин. Майнового спору не мають. Судові витрати по справі складають 229 гривень 40 копійок (а.с. 1). Згідно зі ст.112 СК України, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Відповідно до вимог ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу відновити своє дошлюбне прізвище. Суд, перевіривши фактичні обставини справи письмовими доказами, дійшов до висновку про те, що подальше подружнє життя та збереження сім'ї неможливе, так як суперечить інтересам позивача, а також інтересам неповнолітньої дитини. Тому позовні вимоги у частині розірвання шлюбу є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Разом з тим, підстав для задоволення позовних вимог щодо стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини з позивача немає, так як право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має та особа, яка дитину утримує, за відсутності належного матеріального забезпечення того з батьків дитини, який її не утримує. Позовні вимоги до самого себе про стягнення з самого себе грошових коштів, протирічать нормам ст. 3 ЦПК України, а тому задоволенню не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-24 00:00:00

Позивач [PERSON] у грудні 2013 року звернувся до суду із позовною заявою до відповідачки [PERSON] про розірвання шлюбу (а.с. 2-3). В обґрунтування своїх позовних вимог вказав, що з відповідачкою перебуває у шлюбі з 04 червня 2005 року. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які мешкає з матір'ю і перебувають на її утриманні. Спільне життя з відповідачкою не склалося внаслідок відсутності взаємопорозуміння, різних поглядів на родинні права та обов'язки. В силу таких обставин, вони втратили почуття поваги та кохання один до одного. Шлюбні відносини припинені декілька років тому, спільне господарство не ведеться. Подальше перебування у шлюбі суперечить їхнім інтересам, а тому його необхідно розірвати. Спору про утримання та виховання дітей та поділ майна немає. У судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримав, прохав задовольнити позов у повному обсязі. Надав пояснення аналогічні тексту позовної заяви. Додатково пояснив, що сім'я розпалася влітку 2011 року та за цей період часу вони вже фактично утворили нові сім'ї, у зв'язку з чим подальше їх перебування у шлюбі не має сенсу. Відповідачка позов визнала. Заслухавши пояснення сторін та перевіривши фактичні обставини справи письмовими доказами, суд приходить до висновку про можливість задоволення позову, виходячи з наступного. У судовому засіданні судом встановлено, що сторони 04 червня 2005 року уклали шлюб у Бабушкінському відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 325 (а.с. 4). Від шлюбу мають неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які мешкають з відповідачкою (а.с. 5-6). На даний час не підтримують сімейно-шлюбних відносин. Майнового спору не мають. Судові витрати по справі складають 229 гривень 40 копійок (а.с. 1). Згідно зі ст. 112 СК України, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Відповідно до вимог ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу відновити своє дошлюбне прізвище. Суд, перевіривши фактичні обставини справи письмовими доказами, дійшов до висновку про те, що подальше подружнє життя та збереження сім'ї неможливе. Тому позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-18 00:00:00

Позивач [PERSON] у грудні 2014 р. звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що перебував у шлюбі з відповідачем. Від спільного подружнього життя мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. На сьогоднішній день вони спільно не проживають та на утримання дочки відповідач матеріальної допомоги не надає. Просив стягувати з відповідача аліменти на утримання дочки у розмірі 1/3 частини зі всіх видів заробітку. У судове засідання позивач та відповідач не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Від позивача надійшла заява, в якій він прохає розглянути справу у його відсутність, відповідач поважність причини неявки не повідомив. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони по справі перебували у шлюбі. Від спільного подружнього життя мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. На сьогоднішній день сторони спільно не проживають та на утримання дочки, яка проживає з позивачем, відповідач матеріальної допомоги не надає, чим порушує вимогу ст. 180 Сімейного кодексу України, яка зазначає, що батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення їм повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-19 00:00:00

Позивач [PERSON] у грудні 2014 р. звернулась до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що перебуває у шлюбі з відповідачем. Від спільного подружнього життя мають неповнолітніх дітей: дочку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. На сьогоднішній день вони спільно не проживають та на утримання дітей відповідач матеріальної допомоги не надає. Просила стягувати з відповідача аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини зі всіх видів заробітку. В судове засідання позивач та відповідач не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Від них надійшли заява, в яких вони прохають розглянути справу у їх відсутність, позивач позов підтримує, відповідач позов визнає. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони по справі перебувають у шлюбі. Від спільного подружнього життя мають неповнолітніх дітей: дочку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. На сьогоднішній день сторони спільно не проживають та на утримання дітей, які проживають з позивачкою, відповідач матеріальної допомоги не надає, чим порушує вимогу ст. 180 сімейного кодексу України, яка зазначає, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення їм повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-01 00:00:00

Позивач [PERSON] у грудні 2014 р. звернулась до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що перебуває у шлюбі з відповідачем. Від спільного подружнього життя мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. На сьогоднішній день вони спільно не проживають та на утримання сина відповідач матеріальної допомоги не надає. Просила стягувати з відповідача аліменти на утримання сина у розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку щомісяця. В судове засідання позивач та відповідач не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Від них надійшли заява, в яких вони прохають розглянути справу у їх відсутність, позивач позов підтримує, відповідач позов визнає. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони по справі перебувають у шлюбі. Від спільного подружнього життя мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. На сьогоднішній день сторони спільно не проживають та на утримання сина, який проживає з позивачкою, відповідач матеріальної допомоги не надає, чим порушує вимогу ст. 180 сімейного кодексу України, яка зазначає, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення їм повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-04 00:00:00

Позивач [PERSON] у грудні 2014 р. звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що вона є дочкою відповідача, є інвалідом ІІ групи. Відповідач ніякої матеріальної допомоги на її утримання не надає. Просила стягувати з відповідача на її користь аліменти на її утримання у розмірі 1500 грн. кожного місяця. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала із зазначених у ньому підстав, відповідач позов визнав частково, пояснив, що згоден виплачувати аліменти на утримання дочки у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу). Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Позивач [PERSON] є дочкою відповідача [PERSON] Позивач має II групу інвалідності. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дочки не надає. Зазначені обставини підтверджуються доданими до заяви документами та визнаються сторонами. Відповідно до ст. 198 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Позивач прохає стягувати аліменти у твердій грошовій сумі. Така позовна вимога не може бути задоволена, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення для справи, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Вказаних обставин по справі не встановлено, тому, розмір аліментів необхідно визначити у частках від заробітку (доходу) відповідача. З увагою на матеріальне становище відповідача, наявності утриманців, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. З відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти в розмірі 1/4 частини зі всіх видів його заробітку (доходу), щомісяця.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-28 00:00:00

Позивач [PERSON] у грудні 2014 р. звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що працювала на посаді менеджера з обліку в ТОВ «Голметресурс Інвест» з 15.09.2014 р. по 14.10.2014 р. В день звільнення відповідач не здійснив з нею належного розрахунку та не виплатив їй нараховану заробітну плату. Вказаними діями їй завдано моральну шкоду. Яку вона оцінює в 4000 грн. Просила зобов'язати відповідача здійснити з нею остаточний розрахунок та виплатити їй суми, належні при звільненні; стягнути з відповідача на її користь середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні з 14.11.2014 р. по час фактичного розрахунку та 4000 грн. у відшкодування моральної шкоди. У липні 2015 р. позивач збільшила розмір позовних вимог, просила стягнути з відповідача на її користь середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні з 14.11.2014 р. по 07.07.2015 р. в розмірі 17164,56 грн. та 4000 грн. у відшкодування моральної шкоди. В судове засідання позивач та представник відповідача не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Від позивача надійшла заява, в якій вона прохає розглянути справу у її відсутність, позов підтримує, відповідач поважність причини неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Позивач [PERSON] працювала на посаді менеджера з обліку в ТОВ «Голметресурс Інвест» з 15.09.2014 р. по 14.10.2014 р. Звільнилася з посади у зв'язку з доглядом за дитинию до досягнення нею 14-річного віку. В день звільнення відповідач не здійснив з нею належного розрахунку та не виплатив їй нараховану заробітну плату. У відповідності з ч. 1 ст. 116 КЗпП України виплата всіх сум, що належить працівнику від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. У разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у зазначені строки, підприємство, установа, організація згідно з ч. 1 ст. 117 КЗпП України повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактич¬ного розрахунку. На підставі вищенаведеної норми, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача середній заробіток за час затримки виплати заробітної плати. Станом на 07.07.2015 р. час затримки розрахунку при звільненні складає 168 робочих днів, середньоденний заробіток позивача складає 102.17 грн. Середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні складає 168 днів х 102,17 грн. = 17164,56 грн. Крім майнової шкоди, діями відповідача позивачеві також було нанесено моральну шкоду, яку вона оцінюю в 4000 грн. Суд приймає таке обґрунтування моральної шкоди та її розміру. З огляду на викладене суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-28 00:00:00

Позивач [PERSON] у грудні 2015 р. звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що перебувала у шлюбі з відповідачем. Від спільного подружнього життя мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. На сьогоднішній день вони спільно не проживають та на утримання сина відповідач матеріальної допомоги не надає. Просила стягувати з відповідача аліменти на утримання сина у розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для відповідного віку дитини. В судове засідання позивач та відповідач не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Від позивача надійшла заява, в якій вона прохає розглянути справу у її відсутність, позов підтримує, відповідач поважність причини неявки суду не повідомив. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони по справі перебували у шлюбі. Від спільного подружнього життя мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. На сьогоднішній день сторони спільно не проживають та на утримання сина, який проживає з позивачем, відповідач матеріальної допомоги не надає, чим порушує вимогу ст. 180 сімейного кодексу України, яка зазначає, що батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення їм повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-23 00:00:00

Позивач [PERSON] у грудні 2015 р. звернулась до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що з відповідача на її користь стягуються аліменти на утримання неповнолітнього сина в розмірі 1/4 частини від його доходу, але не менше 30 % прожиткового мінімуму. Просила стягувати з відповідача аліменти на утримання сина у твердій грошовій сумі у розмірі 600 грн., щомісячно, до повноліття дитини. В судовому засіданні позивач позов підтримала із зазначених у ньому підстав, відповідач позов не визнав, пояснив, що заперечує проти стягнення з нього аліментів у твердій грошовій сумі. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони від спільного подружнього життя мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Згідно рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] р. народження стягуються аліменти в розмірі 1/4 частини від його доходу, але не менше 30 % прожиткового мінімуму. Позивач прохає стягувати аліменти у твердій грошовій сумі. Така позовна вимога не може бути задоволена, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення для справи, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Вказаних обставин по справі не встановлено, тому, розмір аліментів не може бути визначено у твердій грошовій сумі.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-21 00:00:00

Позивач [PERSON] у грудні 2015 р. звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що перебуває у шлюбі з відповідачем. Від спільного подружнього життя мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. На сьогоднішній день вони спільно не проживають та на утримання сина відповідач матеріальної допомоги не надає. Просила стягувати з відповідача аліменти на утримання сина у розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для відповідного віку дитини. В судове засідання позивач та відповідач не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Від них надійшли заява, в яких вони прохають розглянути справу у їх відсутність, позивач позов підтримує, відповідач позов визнає. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони по справі перебувають у шлюбі. Від спільного подружнього життя мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. На сьогоднішній день сторони спільно не проживають та на утримання сина, який проживає з позивачем, відповідач матеріальної допомоги не надає, чим порушує вимогу ст. 180 сімейного кодексу України, яка зазначає, що батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення їм повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-03 00:00:00

Позивач [PERSON] у грудні 2015 року звернувся до суду із позовною заявою до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу (а.с. 1-2). В обґрунтування своїх позовних вимог вказав, що з відповідачем перебуває у шлюбі з 19 грудня 2009 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], який мешкає із матір'ю. Спільне життя з відповідачем не склалося внаслідок відсутності взаємопорозуміння, різних поглядів на родинні права та обов'язки. В силу таких обставин, вони втратили почуття поваги та кохання один до одного. Шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведеться. Подальше перебування у шлюбі суперечить їхнім інтересам, а тому його необхідно розірвати. Спору про утримання та виховання дитини та поділ майна немає. Судових витрати немає. Позивач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву з проханням провести судове засідання за його відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Прохав після розірвання шлюбу їх неповнолітню дитину залишити проживати із матір'ю (а.с. 16). Відповідач в судове засідання не з'явилась, надала суду письму заяву про визнання позову в повному обсязі, не заперечує проти розірвання шлюбу. Справу прохала розглянути за її відсутності. Після розірвання шлюбу прохала поновити її дошлюбне прізвище [PERSON], дитину залишити проживати з нею (а.с. 22). З цих підстав суд, спираючись на норми ст. 197 ЦПК України, розглянув справу за відсутності сторін, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, та ухвалив рішення. Перевіривши фактичні обставини справи письмовими доказами, суд вважає за можливе задовольнити позов у повному обсязі, виходячи з наступного. Встановлено, що сторони 19 грудня 2009 року уклали шлюб у Бабушкінському відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 894 (а.с. 13). Від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], який мешкає із відповідачем. На даний час не підтримують сімейно-шлюбних відносин. Майнового спору не мають. Згідно зі ст. 112 СК України, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Відповідно до вимог ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу відновити своє дошлюбне прізвище. Суд, перевіривши фактичні обставини справи письмовими доказами, дійшов до висновку про те, що подальше подружнє життя та збереження сім'ї неможливе, буде суперечити інтересам позивача. Тому позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-19 00:00:00

Позивач [PERSON] у грудні 2015 року звернулась до суду із позовною заявою до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу (а.с. 2-3). В обґрунтування своїх позовних вимог вказала, що з відповідачем перебуває у шлюбі з 26 липня 2014 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], яка мешкає із матір'ю. Спільне життя з відповідачем не склалося внаслідок відсутності взаємопорозуміння, різних поглядів на родинні права та обов'язки. В силу таких обставин, вони втратили почуття поваги та кохання один до одного. Шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведеться. Подальше перебування у шлюбі суперечить їхнім інтересам, а тому його необхідно розірвати. Спору про утримання та виховання дитини та поділ майна немає. Позивач в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву з проханням провести судове засідання за її відсутності, зазначила, що відповідач працює поліцейським у ДНР. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Прохала неповнолітню дитину залишити проживати з нею (а.с. 22-23). Відповідач в судове засідання не з'явився. Надав суду письму заяву, в якій заперечував проти розірвання шлюбу. Прохав у задоволенні позову відмовити (а.с. 20-21). З підстав, передбачених ст. 197 ЦПК України, розглянув справу за відсутності сторін, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, та ухвалив рішення. Перевіривши фактичні обставини справи письмовими доказами, суд вважає за можливе задовольнити позов у повному обсязі, виходячи з наступного. Встановлено, що сторони 26 липня 2014 року уклали шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Пролетарського районного управління юстиції у м. Донецьку, актовий запис № 174 (а.с. 5). Від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], яка мешкає із позивачем. На даний час не підтримують сімейно-шлюбних відносин. Майнового спору не мають. Відповідач працює у поліції так званої «ДНР» (а.с.23). Судові витрати по справі складають 487 гривень 20 копійок (а.с. 1). Згідно зі ст. 112 СК України, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Відповідно до вимог ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу відновити своє дошлюбне прізвище. Суд, перевіривши фактичні обставини справи письмовими доказами, з тих підстав, що відповідач є особою, яка активно сприяє окупації військовими Російської Федерації частини території України, дійшов до висновку про те, що подальше подружнє життя та збереження сім'ї неможливе, буде суперечити інтересам позивача та її дитини. Тому позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved