Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-06 00:00:00

Позивач АТ КБ «Приватбанк» звернувся у Придніпровський районний суд м. Черкаси з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідно до укладеного договору № б/н від 01.11.2010 відповідач отримав кредит в розмірі 4400 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту банк керується п. 2.1.1.2.3, п. 2.1.1.2.4 «Умов та Правил надання банківських послуг», де зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і клієнт дає право банку у будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Відповідно до умов укладеного договору, договір складається з Заяви позичальника, Умов та Правил надання банківських послуг, Тарифів банку, які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua. Відповідно до п. 2.1.1.2.3 та п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг Клієнт надає свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою Банку. Власник картрахунку зобов`язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту, що передбачений п. 2.1.1.5.7 Договору. Також вказує, що пунктом 1.1.3.2.3 договору передбачена можливість зміни Тарифів та інших невід`ємних частин Договору, за умови інформування Позичальника щодо внесених змін шляхом надання виписки по картковому рахунку на умовах, зазначених в п. 1.1.3.1.9 Договору. Згідно статтей 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. У порушення зазначених умов договору відповідач зобов`язання за договором належним чином не виконав. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. У зв`язку з порушеннями зобов`язань за кредитним договором відповідач станом на 31.08.2019 року має заборгованість в сумі 140037,37 грн., яка складається із: заборгованості за кредитом 3581,03 грн.; заборгованості по відсоткам за користування кредитом 136356,34 грн., заборгованості за пенею та комісією 100 грн.. У зв`язку з тим, що законодавством не передбачено вимагати від боржника повернення лише повної суми заборгованості, а кредитодавець на свій розсуд може вимагати від боржника будь яку частину суми заборгованості за кредитом, а тому просить стягнути з відповідача на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованість за Кредитним договором б/н від 01.11.2010 року в сумі 125685,46 грн. та судовий збір сумі 1921 грн., яка складається із: заборгованості за кредитом 3581,03 грн.; заборгованості по відсоткам за користування кредитом з 01.11.2010 по 30.06.2019 122104,43 грн.. Ухвалою суду від 29.11.2019 року відкрито провадження у справі та визначено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. До початку судового засідання представник позивача АТ КБ «Приватбанк» за довіреністю Чепіга Д.О. подав клопотання з проханням проводити розгляд справи без його участі, підтримав заявлені вимоги і просив їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Відповідно до ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові матеріали справи та докази в їх сукупності, на підставі повного, об`єктивного та всебічного дослідження, суд встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. \~ \~ \~ \~Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України). Частиною другою статті 95 ЦПК України передбачено, що письмові докази подаються в оригіналі або належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до укладеного договору № б/н від 01.11.2010 відповідач отримав кредит в розмірі 4400 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку.. Відповідно до умов укладеного договору, договір складається з анкети-заяви позичальника, Умов надання банківських послуг, Тарифів Банку, з чим і погодився Позичальник [PERSON] при укладенні договору. Відповідно до п. 2.1.1.2.3 та п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг Клієнт надає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Відповідно до п. 2.1.1.5.7 договору Позичальник зобов`язався слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення овердрафту, а у разі невиконання зобов`язань за договором у відповідності до п. 2.1.1.5.6 на вимогу банку виконати зобов`язання з повернення кредиту (в тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплати винагороди банку. Відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та Правил надання банківських послуг при порушенні Позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов`язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, Позичальник зобов`язаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. Пунктом 1.1.7.12 Умов та Правил надання банківських послуг передбачено, що договір діє на протязі 12 місяців з моменту підписання. Якщо на протязі цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той самий строк. Позичальник кредитні кошти отримав, однак свої зобов`язання за Кредитним договором б/н від 01.11.2010 не виконав, що призвело до утворення заборгованості станом на 31.08.2019 року в сумі 125685,46 грн., яка складається із: заборгованості за кредитом 3581,03 грн.; заборгованості по відсоткам за користування кредитом з 01.11.2010 по 30.06.2019 122104,43 грн. Відповідно до положень ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно\~ст. 611 ЦК України\~у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, а\~ст. 624 ЦК України\~передбачено, що якщо за порушення зобов`язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі. Згідно зі ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до вимог ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Оскільки в судовому засіданні встановлено, що відповідач кредитні кошти отримав та користувався ними, однак своє зобов`язання за Кредитним договором б/н від 01.11.2010 не виконав та не здійснював платежів достатніх для погашення його договірних зобов`язань з оплати кредиту та відсотків за його користування, в зв`язку з чим станом на станом на 31.08.2019 року має заборгованість в сумі 125685,46 грн., яка складається із: заборгованості за кредитом 3581,03 грн.; заборгованості по відсоткам за користування кредитом з 01.11.2010 по 30.06.2019 122104,43 грн.. Оскільки позивач просить стягнути з відповідача на його користь лише заборгованість за кредитом 3581,03 грн. та заборгованості по відсоткам за користування кредитом з 01.11.2010 по 30.06.2019 122104,43 грн., суд приходить до висновку про стягнення вказаної суми з відповідача на користь позивача. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 1921 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved