Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася із позовом до суду та уточнивши позовні вимоги просить стягнути з відповідача [PERSON] в її користь аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі в розмірі по 1000 гривень на кожну дитину щомісячно, починаючи стягнення з дня подання позовної заяви до суду і до повноліття дітей. Рішення суду в межах сплати аліментів за один місяць допустити до негайного виконання. В обгрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від спільного подружнього життя мають двох дітей: дочок [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Спільне сімейне життя з відповідачем не склалося, останній більшість часу перебуває за кордоном, а тому на даний час вони не підтримують жодних сімейних стосунків. Діти проживають разом з нею та перебувають на її повному матеріальному утриманні. Відповідач ухиляється від утримання дітей, жодної матеріальної допомоги на їхнє утримання не надає, хоча має таку можливість, оскільки працює сезонно за межами України, та має мінливі, однак високі доходи, а тому має змогу сплачувати аліменти у вказаному розмірі. У зв'язку з чим вона змушена звернутися до суду із вказаним позовом. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, направила суду заяву в якій уточнений позов підтримала повністю, просила позов задоволити, а справу розглянути без її участі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи шляхом розміщення оголошення про виклик у судове засідання на веб-сайті Рожнятівського районного суду, у судове засідання не з'явився повторно про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позов не подав, клопотань про відкладення судового розгляду або проведення розгляду справи за його відсутності не подавав. На підставі письмової заяви позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, за відсутності сторін, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу в порядку, передбаченому ст.ст. 247, 280-282 ЦПК України. Проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії І-НМ № 001493 від 25.05.2005 року (а.с.4). Від шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей: дочку [PERSON], [INFO] та дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про їхні народження серії І-НМ № 014217 від 15.06.2005 року, серії І-НМ №057793 від 14.02.2007 року (а.с.5-6). Діти на даний час проживають разом з матір'ю [PERSON], у будинку матері відповідача по вул. С.Стрільців, 91 в с. Верхній Струтин Рожнятівського району. Позивачка ніде не працює, інших доходів немає, що підтверджується довідкою №166 виданої Верхньострутинською сільською радою 16.02.2018 року та актом обстеження матеріально-побутових умов проживання від 16.02.2018 року (а.с.7-8). За змістом ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставни, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Вирішуючи питання про розмір аліментів, які будуть стягуватися з відповідача на утримання дітей, судом враховані наступні обставини: матеріальний стан позивача, яка ніде не працює та має на утриманні двох малолітніх дітей, проживає разом з ними у будинку свекрухи, потреби дітей на їх фізичний та духовний розвиток. Доказів того, що за своїм фізичним та матеріальним станом відповідач не може сплачувати аліменти на дітей у визначеному позивачем розмірі, суду не надано. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. У відповідності до ч. 2 ст. 182 СК України (частина друга статті 182 СКУ із змінами згідно ЗУ № 2037-VIII від 17.05.2017 року) мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» від 01.12.2016 року установлений прожитковий мінімум на одну особу на 2018 рік в розрахунку на місяць для дітей віком від 6 років до 18 років: з 1 січня 2018 року - 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривні, з 1 грудня 2027 гривень. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що з відповідача в користь позивачки слід стягнути аліменти на утримання дітей в твердій грошовій сумі в розмірі по 1000 гривень на кожну дитину щомісячно. Відповідно до п. 5 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Позивачка відповідно до закону звільнена від сплати судового збору, тому з урахуванням положень ст. 141 ЦПК України судові витрати по справі слід покласти на відповідача.

Outcome: approved