Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-24 00:00:00

Позивач АТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення суми заборгованості за кредитним договором б/н від 23.07.2010 у розмірі 16742 грн. 93 коп. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що [PERSON] відповідно до укладеного договору б/н від 23.07.2010 отримав кредит у розмірі 17000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно умов договору. [PERSON] помер [INFO] . Станом на дату його смерті заборгованість позичальника перед Банком за кредитним договором № б/н від 23.07.2010 становить 16742 грн. 93 коп., яка складається з: заборгованості за кредитом у розмірі 16315 грн. 69 коп.; заборгованості за відсотками у розмірі 427 грн. 24 коп. Позивач зазначає, що спадкоємцями після померлого [PERSON] є [PERSON] , яка постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини за адресою місця реєстрації: [ADDRESS] , що підтверджується копіями паспортів позичальника та відповідача, та мала право подати заяву про прийняття або про відмову від спадщини у строк з 10.05.2015 по 10.11.2015. На виконання норм ч.2 ст. 1281 ЦК України позивачем 06.11.2015 направлена претензія кредитора до Третьої ХДНК. 17.11.2015 позивачем отримано відповідь Третьої ХДНК, в якій зазначалось, що спадкоємці померлого [PERSON] із заявами про прийняття чи відмову від спадщини до нотаріальної контори не звертались та спадкова справа після смерті спадкодавця заведена на підставі претензії АТ КБ «ПРИВАТБАНК». 09.11.2018 до спадкоємця [PERSON] направлено лист-претензію, згідно яких позивач пред`явив свої вимоги, яка залишена відповідачем без уваги. Позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі, зазначивши, що необхідні докази є в матеріалах справи, клопотання та заяви з боку позивача відсутні, просив розглянути справу без участі представника позивача, про що зазначив у письмовій заяві (а.с.53). Відповідач [PERSON] проти задоволення позовних вимог заперечувала, просила розглянути справу без її участі, про що зазначила у письмовій заяві. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, встановив такі факти та відповідні ним правовідносини. Судом встановлено, що 23.07.2010 [PERSON] підписала Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку, згідно якої отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок (а.с.6). Згідно наданого позивачем розрахунку, заборгованість [PERSON] за кредитним договором б/н від 23.07.2010 станом на 12.01.2018 становить 16742 грн. 93 коп., яка складається з: заборгованості за кредитом у розмірі 16315 грн. 69 коп.; заборгованості за відсотками у розмірі 427 грн. 24 коп. (а.с.4-5). [INFO] [PERSON] помер, про що складений відповідний актовий запис № 7620, що підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції (а.с.33). Згідно повідомлення Третьої ХДНК та як вбачається з витребуваної судом копії спадкової справи № 376/2015 до майна померлого [INFO] [PERSON] , до нотаріальної контори [PERSON] заяву про прийняття спадщини не надавала, згідно матеріалів спадкової справи вона була зареєстрована разом із померлим на день його смерті, що згідно ст. 1268 ЦК України також є фактом прийняття спадщини. Матеріали спадкової справи містять заяву [PERSON] про відмову від прийняття спадщини після померлого [INFO] батька [PERSON] . Спадкова справа до майна померлого [INFO] [PERSON] заведена 09.11.2015 на підставі претензії кредитора ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» від 25.10.2015. (а.с.69-91). 23.10.2018 АТ КБ «ПРИВАТБАНК» на адресу відповідача [PERSON] направлений лист-претензія з вимогою про сплату заборгованості за кредитним договором позичальника [PERSON] (а.с.40). Зазначений лист залишений відповідачем без уваги. Відповідно до ч.3 ст. 12, ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановляє наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з частиною третьою статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до частини першої статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За змістом статті 1281 ЦК України кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Відповідно до положень статті 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі. За змістом наведених вище норм матеріального права задоволення вимог кредитора спадкоємцями має відбуватись у межах вартості отриманого ним у спадщину майна. Тобто, до спадкоємців боржника обов`язок перед позикодавцями (кредиторами) спадкодавця виникає лише у межах, передбачених статтею 1282 ЦК України, тобто в межах вартості майна, одержаного у спадщину. У разі неотримання від спадкодавця у спадщину жодного майна, особа не набуває статусу спадкоємця, і як наслідок у неї відсутній обов`язок задовольнити вимоги кредитора померлої особи. Позивач зазначає, що відповідач [PERSON] прийняла спадщину після померлого [PERSON] , в силу ч.3 ст. 1268 ЦК України, оскільки постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини за адресою: [ADDRESS] . Разом з тим, згідно повідомлення КП «Жилкомсервіс», яке наявне в матеріалах спадкової справи, за адресою: [ADDRESS] , крім померлого спадкодавця, який знятий з реєстрації 06.06.2015, зареєстровані: [PERSON] з 25.03.1981; [PERSON] з 28.01.1992; [PERSON] з 22.07.1999 (а.с.88). При вирішенні спору про стягнення з спадкоємця коштів для задоволення вимог кредитора встановленню підлягають обставини, пов`язані із з`ясуванням кола спадкоємців, належності спадкодавцю будь-якого рухомого чи нерухомого майна, вартості отриманого спадкоємцями майна та дотримання кредитором законодавчо визначеного строку пред`явлення вимоги до спадкоємців боржника. У суду відсутні докази на підтвердження того, що спадкодавцю на час смерті належало будь-яке майно, а також, що відповідач є єдиною спадкоємицею майна померлого [PERSON] , про наявність майна, прийнятого у спадщину, і його вартість, та позивачем будь-яких клопотань про витребування таких доказів не заявлено. Таким чином, позивачем не надано доказів на підтвердження того, що єдиним спадкоємцем всього майна після померлого [PERSON] є саме відповідач, факт наявності та об`єму спадкового майна після смерті позичальника [PERSON] у межах вартості якого спадкоємці останнього несуть відповідальність перед кредитором, не доведений, та матеріали справи таких відомостей не містять. Враховуючи недоведеність заявлених позовних вимог, суд дійшов до висновку про необґрунтованість позову банку до спадкоємця боржника, в зв`язку з чим відмовляє у задоволенні позову. При зверненні до суду позивач поніс судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1921,00 грн. (а.с.52). Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, в зв`язку з відмовою у задоволенні позову у повному обсязі, суд покладає понесені позивачем витрати на позивача. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed