Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-06 00:00:00

Позивач [PERSON] предявила до суду позов до [PERSON] сільської ради Тернопільського району про визнання права власності на спадкове майно, а саме: А житловий будинок, Б хлів, В господарська будівля, Пг погріб, 1-3 огорожа, яке знаходиться по вул. Л. Українки, 9 в с. Ангелівка Тернопільського району, в порядку спадкування за заповітом після смерті її бабці [PERSON], яка померла 20 грудня 2013 року. Обґрунтовує позов тим, що після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на зазначене нерухоме майно. Будучи спадкоємцем за заповітом, позивач спадщину прийняла, однак у видачі їй свідоцтва про право на спадщину за заповітом відмовлено у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на вказаний житловий будинок. З цих підстав позивач позбавлена можливості реалізувати свої спадкові права в нотаріальному порядку, тому просила суд визнати за нею право власності на спірне нерухоме майно. Відзиву на позов та будь-яких заперечень по суті спору від відповідача не надходило. В судове засідання позивач [PERSON] подала заяву, згідно з якою позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила розглядати справу в її відсутності. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Тернопільського району в судове засідання подав заяву, згідно з якою просив розглядати справу за його відсутності. За вказаних обставин, з урахуванням вимог ст. 223 ЦПК України, суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній доказів, у відсутності сторін. Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, установив такі обставини: Як убачається з довідки виконавчого комітету [PERSON] сільської ради Тернопільського району від 01 лютого 2012 року №51, житловий будинок з господраськими прибудовами по вул. Л. Українки, 9 в с. Ангелівка Тернопільського району, числиться за [PERSON]. 20 грудня 2013 року [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ИД №164860, актовий запис №1660 відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції. Після її смерті відкрилася спадщина за заповітом, посвідченим секретарем виконавчого комітету [PERSON] сільської ради [PERSON] 31 січня 2012 року, номер у реєстрі 09, згідно з яким [PERSON] заповіла все належне їй майно [PERSON] Згідно з ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Як слідує з ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Позивач [PERSON] 02 березня 2017 року змінила своє прізвище з [PERSON] на [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про зміну імені, серії І-ИД №012250, актовий запис №18 Тернопільського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області. Як убачається з матеріалів спадкової справи №226-2014р., 19 травня 2014 року [PERSON] ([PERSON]Я.) звернулася до Тернопільської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] 11 квітня 2014 року [PERSON] (син померлої [PERSON]М.) звернувся до Тернопільської районної державної нотаріальної контори із заявою про відмову від одержання обовязкової частки у спадщині (як непрацездатний) після смерті своєї матері [PERSON] Таким чином, позивач [PERSON] прийняла спадщину після померлої [PERSON], оскільки в шестимісячний строк після її смерті звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Маючи намір отримати свідоцтво про право на спадщину, [PERSON] звернулася до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, однак постановою державного нотаріуса Тернопільської районної державної нотаріальної контори [PERSON] від 19 квітня 2017 року №955/02-14, їй відмовлено у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON], у звязку з відсутністю документа, що посвідчує право власності спадкодавця на вказаний житловий будинок. Згідно з ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. З посиланням на зазначені норми закону позивач звернулася до суду за захистом її прав у судовому порядку. Вирішуючи питання про те, чи дійсно [PERSON] за життя належав спірний житловий будинок, суд виходить із наданих доказів. Як убачається з довідки виконавчого комітету [PERSON] сільської ради Тернопільського району від 01 лютого 2012 року №51, житловий будинок з господраськими прибудовами по вул. Л. Українки, 9 в с. Ангелівка Тернопільського району, числиться за [PERSON]. Як слідує з інформаційної довідки Тернопільського районного госпрозрахункового бюро технічної інвентаризації №358 від 13 червня 2016 року, станом на 13 червня 2016 року по обліку бюро будинковолодіння №9 по вул. Лесі Українки в с. Ангелівка рахується за [PERSON] Самочинно збудованих будівель не виявлено. З технічного паспорту на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами №9 по вул. Лесі Українки в с. Ангелівка Тернопільського району, вбачається, що житловий будинок (літ. А) побудований до 1939 року, сходи (сх) до 1939 року, хлів (Б) до 1939 року, господарська будівля (В), погріб (Пг), огорожа (1), ворота (2), хвіртка (3) до 1970 року. Відповідач права позивача на спірне майно не оспорює. Однак, оскільки відсутній документ, що посвідчує право власності [PERSON] на вказаний житловий будинок, це стало перешкодою в оформленні позивачем своїх спадкових прав у нотаріальному порядку, зокрема шляхом отримання у нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину. Аналізуючи в сукупності досліджені докази, встановлені ними обставини та визначені відповідно до них правовідносини сторін, враховуючи вимоги закону, які до них застосовуються, суд приходить до переконання про порушення прав позивача, які підлягають до захисту шляхом задоволення її позовних вимог визнання за [PERSON] права власності на спадкове майно житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами №9 (по вул. Лесі Українки в с. Ангелівка Тернопільського району, в порядку спадкування за заповітом після смерті її бабці [PERSON], яка померла 20 грудня 2013 року. На підставі викладеного,

Outcome: approved