Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-02 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору №б/н від 10.12.2005 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 1500,00 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. \~ \~ \~ \~Вказують, що відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами банку» складає між ним і банком договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно Умов. \~ \~ \~ \~Згідно статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Як вказує позивач, у порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав. Стверджують, що у зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором у відповідача [PERSON] станом на 17.06.2018 року виникла заборгованість 56770,88 грн., яка складається з наступного: 24454,89 грн. заборгованість за кредитом; 11164,75 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 17971,67 грн. заборгованість по пені, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 2679,57 грн. - штраф (процентна складова). \~ \~ \~ \~На основі викладеного, позивач просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість у розмірі 56770,88 грн. за кредитним договором №б/н від 10.12.2005 року. Крім того, просять стягнути з відповідача судовий збір. В судове засідання представник позивача не з`явився, однак до його початку надав суду письмову заяву, згідно якої вимоги позову підтримують в повному обсязі, просять суд стягнути з відповідача всю суму заявлених позовних вимог за кредитним договором №б/н від 10.12.2005 року та судовий збір, а також не заперечують щодо винесення заочного рішення. Також, згідно поданої позивачем відповіді на відзив відповідача вказують, що згідно представленої виписки по рахунку позичальника, останній знімав кредитні кошти, потім частково погашав заборгованість за договором і знову користувався кредитними коштами, що також підтверджується випискою по рахунку позичальника. При цьому, зміни процентної ставки банком повністю узгоджуються з умовами та правилами надання банківських послуг та були відомі відповідачу, про що його інформував банк. Також, звертають увагу суду на те, що розмір пені та штрафних санкцій був узгоджений сторонами, а тому відсутні підстави для відмови в задоволенні позову в цій частині. Звертають увагу суду на те, що банк не несе відповідальності за збереження інформації про рахунки відповідача, картки, ідентифікатори та паролі; вказану відповідальність несе саме відповідач. Відповідач в судове засідання не з`явився, однак спрямував до суду письмовий відзив на позов, згідно якого не погоджується з наданим позивачем розрахунком заборгованості. Вказує на те, що згідно матеріалів справи він підписав заяву на отримання кредиту у 2005 році, а надані позивачем Умови і правила надання банківських послуг видані на підставі ліцензії від 2009 року, що свідчить про те, що він не міг до них приєднатись, а тому відсотки, пеня і штрафи - нараховані безпідставно. Крім цього, зазначає, що позивачем не надано документів на підтвердження того, що йому був встановлений кредитний ліміт саме в розмірі 24454,89 грн., оскільки в заяві зазначений кредитний ліміт в сумі саме 1500,00 грн. Крім цього, у заяві відповідача умов щодо нарахування пені чи штрафних санкцій немає. Вказує, що 01.06.2017 року через шахрайські дії невідомих осіб через систему Приват-24 відбулось списання коштів з рахунку відповідача в сумі 20000 гривень та 02.06.2017 року він звернувся до правоохоронних органів із заявою про вчинення злочину. 03.06.2017 року заяву відповідача було зареєстровано в ЄРДР та відкрито кримінальне провадження за ч.1 ст.190 КК України №12017260040001651. Крім цього, відповідач у поданій до суду заяві вказує, що згідно заяви від 10.12.2005 року [PERSON] був встановлений кредитний ліміт у сумі 1500,00 грн. та будь-яких інших заяв з банком з приводу зміни розміру кредитного ліміту відповідач не підписував, а тому вважає заявлену суму боргу за кредитом в розмірі 24454,89 грн. необґрунтованою. Також, звертає увагу суду на те, що згідно повідомлення судового експерта про неможливість проведення експертизи, банком не надано суду всі необхідні документи для правильного визначення остаточної суми боргу відповідача перед позивачем. Просить суд відмовити в задоволенні позову. \~ \~ \~ \~Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення частково. Відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників\~\~справи\~\~чи в разі якщо відповідно до положень цього\~\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з цим, на підставі\~ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що відповідач [PERSON] відповідно до укладеного договору №б/н від 10.12.2005 року отримав кредит у розмірі 1500,00 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, що підтверджується анкетою-заявою позичальника (а.с.12). \~ \~ \~ \~Відповідно до п.3 ст.3 Цивільного кодексу України свобода договору є однією з головних загальних засад цивільного законодавства. Відповідно до п.1 ст.6 Цивільного кодексу України сторони мають право укласти договір, який не передбачений актами цивільного законодавства, але відповідає загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно ст. 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні змісту такого договору. Також, відповідно до ч.1 ст.634 Цивільного кодексу України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Виходячи з вищенаведеного, анкета-заява є вільною формою кредитного договору узгодженою сторонами, що відповідає вимогам п.1 ст.634 ЦК України. \~ \~ \~ \~В анкеті-заяві міститься інформація про розмір кредиту, порядок його погашення, розмір відсотків за користування кредитними коштами та порядок їх сплати. Дана інформація була доведена до відповідача, про що свідчить його підпис в заяві, що, в свою чергу, являється підтвердженням отримання позичальником кредитних коштів. \~ \~ \~ \~Відповідно до заяви (а.с.12), позичальник зобов`язується погашати заборгованість за кредитом щомісячно до 25-го числа місяця, наступного за датою виникнення заборгованості. Розмір погашення заборгованості сторонами узгоджений у вигляді 7% від заборгованості щомісячно. \~ \~ \~ \~В ст.599 ЦК України зазначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Згідно статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Судом встановлено, що АТ КБ «ПриватБанк» свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме видав відповідачу кредитні кошти, що підтверджується анкетою-заявою позичальника (а.с.12), випискою по рахунку позичальника (а.с.43-48). При цьому, як вбачається з матеріалів справи, строк дії кредитного договору встановлюється не пізніше останнього дня місяця, вказаного на платіжній картці, яка відповідно до довідки (а.с.42) дійсна до 05/2021 року. Як вбачається з матеріалів справи, в порушення умов кредитного договору, а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач свої зобов`язання не виконав, а саме не здійснював погашення заборгованості за кредитом у встановленому договором порядку та в строки, у зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором у відповідача [PERSON] станом на 17.06.2018 року виникла заборгованість 56770,88 грн., яка складається з наступного: 24454,89 грн. заборгованість за кредитом; 11164,75 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 17971,67 грн. заборгованість по пені, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 2679,57 грн. - штраф (процентна складова), що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с.8-11). Стосовно тверджень відповідача з приводу шахрайського заволодіння його грошовими коштами, то, як вбачається з наданого відповідачем витягу з кримінального провадження №12017260040001651, 03.06.2017 року внесено до ЄРДР відомості за №12017260040001651 з попередньою правовою кваліфікацією за ч.1 ст.190 КК України та розпочато досудове розслідування, яке доручено здійснювати Шевченківському ВП ЧВП ГУНП в Чернівецькій області (а.с.56). Відомостей про завершення досудового розслідування до матеріалів справи не прилучено. Тобто на даний час вказане кримінальне провадження до суду з обвинувальним актом не надходило, чого не заперечував в судовому засіданні сам відповідач та його представник. При цьому, реєстрація відомостей про кримінальне правопорушення в ЄРДР та проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні, не можуть бути взяті судом до уваги, як підстава для відмови в позові. Суд також, зазначає, що у випадку розгляду вказаного кримінального провадження судом та постановлення обвинувального вироку, відповідач матиме можливість звернутись до суду з відповідним цивільним позовом в межах такого кримінального процесу, чи з відповідним позовом в порядку цивільного судочинства. При цьому, враховуючи наявне в матеріалах справи повідомлення судового експерта про неможливість надання висновку судово-економічної експертизи від 02.09.2019 року (а.с.232-234), суд вважає за можливе прийняти до уваги наявні в матеріалах справи розрахунок заборгованості та виписку по рахунку, надані позивачем та виписку по рахунку, надану суду відповідачем (а.с.67). Разом з тим, як вказала Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03.07.2019 року №342/180/17-ц, - «…якщо матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Витяг з Тарифів та Витяг з Умов розуміла відповідачка та ознайомилася і погодилася з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачкою кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та щодо сплати неустойки (пені, штрафів), та, зокрема саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування, то вказані Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть прийматись судом до уваги як складова укладеного між сторонами кредитного договору. Крім того, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження № 6-16цс15) і не спростовано позивачем при розгляді вказаної справи. Велика Палата Верховного Суду вважає, що в даному випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої\~статті 634 ЦК України\~за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ КБ «ПриватБанк» в період - з часу виникнення спірних правовідносин (18 лютого 2011 року) до моменту звернення до суду із вказаним позовом (20 лютого 2017 року), тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачці Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. При цьому, згідно з частиною четвертою\~статті 60 ЦПК України\~в редакції, чинній на момент розгляду справи судами попередніх інстанцій, доказування не може не може ґрунтуватися на припущеннях. Аналогічна норма міститься й у\~ЦПК України\~в редакції\~Закону № 2147-VIII\~(частина шоста статті 81). Крім того, Велика Палата Верховного Суду вказує, що обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому\~статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом. Надані позивачем Правила надання банківських послуг ПриватБанку, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої\~вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останньою і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору. Аналогічна правова позиція про неможливість вважати складовою частиною укладеного між сторонами кредитного договору, щодо Умов надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт) та, зокрема пункту 5.5 цих Умов, яким установлено позовну давність тривалістю в п`ять років, оскільки такі не містять підпису позичальника, а також через те, що у заяві останнього домовленості сторін щодо збільшення строку позовної давності немає, викладена у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження № 6-16цс15). Велика Палата Верховного Суду зазначає, що наявність в указаних справах неоднакових редакцій та положень умов і\~правил банківських послуг не мають правового значення, оскільки в обох випадках вид банківського кредиту, з огляду на їхній характер, цільове спрямування та об`єкт кредитування є тотожним - споживче кредитування, а визначальним є не безпосередньо вид чи характеристика умов щодо яких сторони досягли згоди та уклали договір, а саме встановлення обставин про додержання письмової форми для цих\~умов, після чого їх можна буде розцінювати як невід`ємну складову змісту договору». Таким чином, аргументи відповідача в цій частині заслуговують на увагу. Стосовно посилань відповідача на фіксований розмір кредитного ліміту в сумі 1500,00 грн., то як вбачається з Довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти (а.с.42) - позивачем неодноразово змінювався кредитний ліміт відповідачу, починаючи з 2007 року, що свідчить про згоду відповідача на зміну Банком кредитного ліміту. З огляду на вказане, враховуючи відсутність в матеріалах справи відповідного висновку експерта з приводу остаточного визначення розміру заборгованості відповідача по справі, суд вважає за доцільне стягнути з відповідача суму заборгованості за відсотками у розмірі саме 8805,24 грн., яка розраховується за формулою: 24458,89 грн. (розмір боргу за кредитом станом на 01.06.2017 року) х 3,00% (відсоткова ставка на місяць узгоджена сторонами у анкеті-заяві) х 12 (кількість місяців у році) х 1 (кількість років з моменту отримання кредитних коштів на час розрахунку заборгованості позивачем 18.06.2018 року). А також враховуючи відсутність визначення сторонами у анкеті-заяві будь-якої пені за несвоєчасність сплати суми боргу, суд вважає за доцільне відмовити позивачу у стягненні 17961,67 грн. пені за прострочене зобов`язання, а також 500,00 грн. штрафу (фіксована частина) та 2679,57 грн. штрафу (процентна складова). Згідно ст.ст. 525, 526, 530 Цивільного кодексу України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання. На підставі викладеного позовні вимоги позивача АТ КБ «ПриватБанк» підлягають до задоволення частково. Таким чином, з відповідача [PERSON] слід стягнути на користь позивача АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість у сумі 33260,13 грн. (24454,89 грн. суми боргу + 8805,24 грн. відсотків) за кредитним договором №б/н від 10.12.2005 року та судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у розмірі 1032,36 грн.

Outcome: partial