Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-31 00:00:00

Позивач [PERSON] предявив до суду позов до приватного підприємства «Східний масив» (далі ПП «Східний масив») про стягнення 54908 гривень матеріальної шкоди. Обґрунтовував позов тим, що з метою забезпечення електроенергією належного йому на праві власності офісного приміщення №41 по вулиці Острозького, 48 в місті Тернополі, він звернувся до відповідача, як балансоутримувача вказаного будинку, із заявою про складання акту розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідності сторін, а також однолінійної схеми, що є додатками №5 та №5а до договору про постачання електричної енергії від 08 квітня 2013 року №105. Укладення зазначених додатків було обовязковим для внесення змін до вказаного договору з метою надання послуг електропостачання до належного позивачу офісного приміщення. Листом №19-01-1 від 19 січня 2015 року відповідач відмовив у підписанні вказаного акту, з посиланням на наявність у позивача заборгованості перед ПП «Східний масив» за надані послуги. Однак, рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 14 грудня 2015 року, яке набрало законної сили, зобовязано відповідача погодити акт розмежування балансової належності електромереж, що є додатком №5 до договору постачання електричної енергії №105 від 08 квітня 2013 року та однолінійної схеми, що є додатком №5а до договору постачання електричної енергії №105 від 08 квітня 2013 року. Відповідні додатки до договору постачання електричної енергії були підписані ПП «Східний масив» лише 17 березня 2016 року в процесі примусового виконання рішення суду на вимогу державної виконавчої служби. Проте, внаслідок тривалого порушення прав позивача зі сторони ПП «Східний масив», в період з 12 січня 2015 року по 17 березня 2016 року, зокрема через відсутність електропостачання у офісному приміщенні, [PERSON] не мав можливості використовувати власне майно за його цільовим призначенням та одержувати дохід від переданого майна в оренду на підставі укладених договорів із фізичною особою-підприємцем [PERSON] та ТОВ «Геоземсервіс». Таким чином, за період порушення відповідачем прав [PERSON] (14 місяців), йому було заподіяно матеріальну шкоду в розмірі 54908 гривень, виходячи з обумовленої договорами оренди вартості орендної плати за 1 кв. м 20 гривень на місяць, та загальної площі офісного приміщення 196,1 кв. м. З метою досудового врегулювання спору позивачем було направлено на адресу відповідача претензію від 13 квітня 2016 року, яка була залишена відповідачем без задоволення. З цих підстав позивач вважає, що вправі як власник майна, права якого порушені, вимагати відповідно до ч. 3 ст. 386 ЦК України відшкодування завданої майнової та моральної шкоди, тому просив стягнути з ПП «Східний масив» 54908 гривень заподіяної йому шкоди. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] [PERSON] заявлені позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити у повному обсязі. Пояснив, що внаслідок неправомірних дій відповідача, який всупереч закону не підписував акту розмежування балансової належності електромереж, було відсутнє електропостачання в офісному приміщенні №41 по вулиці Острозького, 48 в місті Тернополі, що стало підставою розірвання укладених між [PERSON] та фізичною особою-підприємцем [PERSON] і ТОВ «Геоземсервіс» договорів оренди. Орендна плата мала становити 20 гривень за 1 кв.м. площі офісного приміщення. Відтак, виходячи з загальної площі приміщення 196,1 кв. м. за період з лютого 2015 року (початку дії оренди за договорами) по 17 березня 2016 року (дату фактичного підписання відповідачем акту розмежування балансової належності електромереж), тобто за 14 місяців, сума неотриманих коштів, яка мала бути сплачена позивачу за цими договорами, становить 54908 гривень. Кошти в зазначеному розмір є втраченим доходом позивача, зумовленим протиправною поведінкою відповідача, зокрема невиконанням ним вимог ст. 25 Закону України «Про житлово-комунальні послуги». Крім цього, відповідач до отримання виконавчого листа мав можливість виконати добровільно рішення суду, яке набрало законної сили 28 грудня 2015 року, однак цього не зробив. Представник відповідача ПП «Східний масив» [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечила, просила відмовити в його задоволені, оскільки відсутні законні підстави для стягнення з стягнення з ПП «Східний масив» матеріальної шкоди завданої позивачу. Зокрема пояснила, що позивач, укладаючи договори оренди знав, що офісне приміщення не підключене до електромереж, тому не мав підстав їх укладати, а через місяць розривати ці договори. ПП «Східний масив» виконало рішення суду, що підтверджується постановою державного виконавця про закінчення виконавчого провадження від 17 березня 2016 року. Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив такі обставини: Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 14 грудня 2015 року частково задоволено позов [PERSON] до ПП «Східний масив», третя особа відкрите акціонерне товариства «Тернопільобленерго» про зобовязання вчинити дії та стягнення моральної шкоди. Зобовязано ПП «Східний масив» погодити акт розмежування балансової належності електромереж, що є додатком №5 до договору постачання електричної енергії №105 від 08 квітня 2013 року та однолінійної схеми, що є додатком №5а до договору постачання електричної енергії №105 від 08 квітня 2013 року. Зазначене рішення набрало законної сили 28 грудня 2015 року. Цим рішенням встановлено, що [PERSON] є власником нежитлового офісного приміщення №41 по вулиці Острозького, 48 в місті Тернополі, загальною площею 196,1 кв.м.. Балансоутримувачем та виконавцем послуг з утримання будинку та прибудинкової території по вулиці Острозького, 48 в місті Тернополі є ПП «Східний масив» та зобовязаний погодити акт розмежування балансової належності електромереж. Згідно з ч. 3 ст. 61 Цивільного процесуального кодексу України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Як убачається з постанови про закінчення виконавчого провадження від 17 березня 2016 року, винесеної головним державним виконавцем Другого відділу державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції [PERSON], виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №607/7472/15-ц, виданого 17 лютого 2016 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області, закрито у звязку із виконанням рішення суду. Зокрема, 17 березня 2016 року ПП «Східний масив» підписано акт розмежування балансової належності електромереж, що є додатком №5 до договору постачання електричної енергії №105 від 08 квітня 2013 року та однолінійної схеми, що є додатком №5а до договору постачання електричної енергії №105 від 08 квітня 2013 року. 02 січня 2015 року між позивачем [PERSON], як орендодавцем, та фізичною особою-підприємцем [PERSON], як орендарем, укладено договір, за умовами якого орендодавець зобовязується надати орендарю у тимчасове платне користування частину приміщення №41, площею 63 кв.м., що знаходиться по вулиці Острозького, 48 в місті Тернополі. Термін оренди визначено сторонами з 01 лютого 2015 року до 31 грудня 2016 року. Орендна плата становить 1260 гривень за місяць оренди без урахування податку на додану вартість. Також, 02 січня 2015 року, між позивачем [PERSON], як орендодавцем, та товариством з обмеженою відповідальністю «Геоземсервіс», як орендарем, укладено договір, за умовами якого орендодавець зобовязується надати орендарю у тимчасове платне користування частину приміщення №41, площею 133,1 кв.м., що знаходиться по вулиці Острозького, 48 в місті Тернополі. Термін оренди визначено сторонами з 01 лютого 2015 року до 31 грудня 2016 року. Орендна плата становить 2662 гривень за місяць оренди без урахування податку на додану вартість. Договорами про розірвання від 01 лютого 2015 року, укладеними між [PERSON] та фізичною особою-підприємцем [PERSON]М, та між [PERSON] і товариством з обмеженою відповідальністю «Геоземсервіс», розірвано вищезазначені договори оренди частин приміщення №41 по вулиці Острозького, 48 в місті Тернополі, у звязку із неможливістю їх виконання внаслідок відсутності електропостачання у вказаному приміщенні. 13 квітня 2016 року позивач звернувся до відповідача ПП «Східний масив» із письмовою претензію про відшкодування йому завданої матеріальної шкоди в розмірі 54908 гривень. Зазначена претензія представником ПП «Східний масив» отримана особисто 14 квітня 2016 року, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення, та задоволена не була. Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, дослідивши наявні у справі докази, давши оцінку належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємного звязку доказів у їх сукупності, застосовуючи до визначених правовідносин норми матеріального та процесуального права, суд вважає, що позов до задоволення не підлягає, виходячи із наступного. Статтею 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Таким чином, у вигляді упущеної вигоди відшкодовуються тільки ті збитки, які б могли бути реально отримані. Для застосування такої міри відповідальності, як стягнення збитків у вигляді упущеної вигоди потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: 1) протиправної поведінки; 2) збитків, 3) причинного звязку між протиправною поведінкою боржника та збитками; 4) вини та встановлення заходів, вжитих стороною для одержання такої вигоди. Пред'явлення вимоги про відшкодування неодержаних доходів (упущеної вигоди) покладає на позивача обов'язок довести, що він міг і повинен був отримати визначені доходи, і тільки неправомірні дії відповідача стали єдиною і достатньою причиною, яка позбавила його можливості отримати прибуток. Таким чином, вимоги про відшкодування збитків у вигляді втраченої вигоди повинні бути належним чином обґрунтовані, підтверджені конкретними підрахунками і доказами на підкріплення реальної можливості отримання потерпілою стороною відповідних доходів у разі, якби друга сторона виконала свої зобовязання належним чином. Представник позивача в судовому засіданні стверджував, що передавши в оренду нежитлове приміщення на підставі договорів оренди від 02 січня 2015 року, позивач був позбавлений можливості отримання орендної плати, передбаченої договорами, оскільки внаслідок неправомірних дій відповідача, що полягали у відмові в підписанні акта розмежування балансової належності електромереж плати, у приміщенні була відсутня електроенергія, що стало підставою розірвання цих договорів оренди 01 лютого 2015 року. Відтак, відповідач заподіяв позивачу збитки у вигляді втраченого доходу в розмірі 54908 гривень, який позивач міг би отримати на підставі договорів оренди, які не були б розірвані, якби відповідач не порушив його прав та підписав акт розмежування балансової належності електромереж. Суд враховує, що на момент укладення договорів оренди приміщення не було підключене до електромереж. Пунктом 5.2 договорів оренди передбачений обовязок орендодавця передати приміщення у технічно справному стані. Жодних умов про підключення чи непідключення приміщення до електромереж договори оренди не містять. Після звернення позивача до відповідача 12 січня 2015 року з вимогою про підписання акту розмежування балансової належності електромереж, між сторонами існував спір, який у подальшому вирішувався судом. 03 березня 2016 року позивач звернувся до відділу державної виконавчої служби з заявою про виконання рішення суду і 17 березня 2016 року рішення відповідач виконав у повному обсязі, підписавши акт розмежування балансової належності електромереж. Судом установлено, що вимоги позивача про стягнення упущеної вигоди базуються на розрахунку можливого прибутку у разі, якби у приміщенні була електроенергія і договори оренди не були розірвані, з урахуванням середньомісячного прибутку за метр квадратний, який мав отримувати позивач, з приміщення, яке б використовувалося орендарями, якби договори оренди не були розірвані. Такі розрахунки є теоретичними, побудовані на можливих очікуваннях отримання доходу. Договори оренди укладені на момент, коли приміщення не було підключено до електромереж і ця обставина договором не обумовлювалась. За таких обставин не можна стверджувати, що єдиною причиною розірвання договору, а відтак втрати доходів позивача у вигляді орендної плати є лише невиконання відповідачем обовязку погодити акт розмежування балансової належності електромереж. Крім цього, при визначенні упущеної вигоди (неодержаних доходів) враховуються вжиті особою заходи для їх одержання. Договори оренди укладені 02 січня 2015 року. З заявою про підписання акта розмежування балансової належності електромереж позивач звернувся до відповідача 12 січня 2015 року. Відповідач відмовив у його підписанні 19 січня 2015 року. 01 лютого 2015 року розірвані договори оренди. І лише 29 квітня 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до ПП «Східний масив» із вимогою про зобовязання підписати акт розмежування балансової належності електромереж. За таких обставин судом не встановлено наявності усіх елементів складу цивільного правопорушення, відтак суд приходить до переконання про відсутність підстав для покладення на відповідача відповідальності з відшкодування збитків у вигляді упущеної вигоди. На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 22, 386, 1166 Цивільного кодексу України,

Outcome: dismissed