Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-05 00:00:00

Позивач в інтересах дітей [PERSON], [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про позбавлення батьківських прав,призначення опікуна та стягнення аліментів, в обґрунтування якого зазначив наступне. Відповідачі по справі перебували у шлюбі від якого мають двох дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Рішенням Прилуцького міськрайонного суду від 07.10.2010 року шлюб між відповідачами розірвано. З червня 2016 року по даний час діти перебувають на профілактичному обліку служби у справах дітей Прилуцької міської ради, як такі, що потрапили у складні життєві обставини по категорії «дитина, яка проживає в сім'ї, де батьки… ухиляються від виконання батьківських обов'язків» . Підставою для постановлення на облік було те, що батьки дітей не здійснювали належного догляду за ними, не цікавилися їх навчанням, вихованням та розвитком, не опікувались станом здоров'я дітей, не забезпечували належним чином їх побут та вели неналежний спосіб життя. Після розлучення батьків діти проживали з матір'ю, проте вона залишила їх на своїх батьків на досить тривалий час та протягом періоду своєї відсутності не телефонувала та навіть не цікавилась своїми дітьми. На сьогодні діти проживають з бабусею і дідусем (по материній лінії) [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які опікуються ними. Відповідачі ухиляються від виконання батьківських обов'язків, не піклуються про фізичний та розумовий розвиток дітей, не виявляють інтересу до їх зовнішнього світу та до них самих в цілому. Батьки схильні до вживання алкогольних напоїв, мати змінює постійно своє місце проживання, веде бродячий спосіб життя. Виходячи з того, що відповідачі не опікуються дітьми, не виявляють інтересу до їх внутрішнього світу, не забезпечують харчування та медичного догляду за дітьми, причому роблять це свідомо, без поважних причин є всі підстави для позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів та призначення опікуна. В зв'язку з чим і подано даний позов до суду. Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги у повному обсязі та просив їх задовольнити з підстав наведених в позові. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилиась, не подала відзиву на позовну заяву і не повідомила про поважні причини неявки в судове засідання, хоча про дату, час і місце судового засідання, з огляду на ст.128 ЦПК України, була повідомлена належним чином, про належний виклик свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення, що повернулося на адресу суду з відміткою про вручення (а.с. 35,41). Відповідач [PERSON] не заперечував проти задоволення позовних вимог в повному обсязі. Третя особа [PERSON] не заперечувала проти задоволення позовних вимог, просила призначити її опікуном над дітьми. Діти [PERSON] та [PERSON] висловили думку, що вони бажають проживати зі своєю бабусею [PERSON], яка виховує їх та доглядає. Дослідивши матеріали справи, вислухавши думку учасників справи, врахувавши пояснення дітей, в інтересах яких подано позов до суду, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що батьками неповнолітніх [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] є [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON], серії [NUMBER], виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Прилуцької міської ради Чернігівської області Україна 09 жовтня 2000 року та свідоцтвом про народження [PERSON], серії [NUMBER], виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Прилуцького міськрайонного управління юстиції Чернігівської області Україна 08 серпня 2006 року (а.с.14-15). Згідно довідок Прилуцької загальноосвітньої школи І-ІІІ вих.№17,№18 від 07.02.2018 р. №17,18, [PERSON] та Crop навчаються в 10 та 5 класах. Батьки навчанням дітей не цікавляться, не приділяють належної уваги їх вихованню та навчанню. Бабуся [PERSON] постійно реагує на зауваження вчителів, систематично відвідує навчальний заклад, регулярно здійснює контроль за успішністю та поведінкою онуків (а.с.16-17). Відповідно до характеристик дітей, [PERSON], здійснює догляд за дітьми, піклується про них, відвідує навчальний заклад, здійснює контроль за їх успішністю та поведінкою (а.с. 18-19). [PERSON] перебуває на «Д» обліку Прилуцького наркологічного диспансеру з діагнозом: психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю. Синдром залежності, що підтверджується довідкою Прилуцького наркологічного диспансеру від 26 січня 2018 року № 72 (а.с.13). Відповідно до характеристики, наданої Комітетом самоорганізації населення № 5 Плискунівського мікрорайону від 06 лютого 2018 року № 024/5-09-390,410, [PERSON] та [PERSON] за місцем проживання зарекомендували себе із негативного боку: зі слів сусідів схильні до зловживання спиртними напоями, але громадський спокій не порушують, не працюють, мають двох неповнолітніх дітей, але вихованням ї утриманням їх не займаються, ведуть аморальний спосіб життя, мати з невідомих причин вдома не проживає протягом тривалого часу (а.с. 11-12) . Згідно інформації Прилуцького ВП ГУНП в Чернігівській обл. від 21 лютого 2018 року № 2046/124/47/2018, зазначено, що [PERSON] притягувалась до адміністративної відповідальності за ч.І ст.184 КУпАП за ухиляння від належного виконання передбачених законодавством обов'язків по догляду, навчанню та вихованню своїх неповнолітніх дітей (а.с. 20). Пунктом п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до ст. 165 СК України правом на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я або навчальний заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до ч. 5 ст. 19 СК України, Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. За результатами засідання комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Прилуцької міської ради Чернігівської області складено Висновок про наявність підстав для позбавлення батьківських прав [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] стосовно їх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] та призначення [PERSON] піклувальником та опікуном дітей. Суд вважає зазначений висновок обґрунтованим та таким, що не суперечить інтересам дитини. Відповідно до ст. 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. В рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» зазначено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов'язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема судове рішення має бути побудоване на з'ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання. Оцінивши докази у їх сукупності, суд приходить до висновку про підтвердження факту ухилення від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини відповідачами [PERSON] та [PERSON] Вирішуючи позовні вимоги про позбавлення [PERSON] та [PERSON] батьківських прав суд враховує вимоги ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, яка набула чинності для України 27.09.1991 року, де зокрема зазначено, що у всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. За викладених обставин, враховуючи, що матеріали справи містять достатньо належних доказів на підтвердження свідомого нехтування відповідачами своїх обов'язків відносно дітей, суд вважає, що позовні вимоги в цій частині є законними, обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи, у зв'язку з чим, з метою захисту прав та інтересів неповнолітніх дітей, суд приходить до висновку про доцільність позбавлення батьківських прав відповідачів по відношенню до [PERSON] та [PERSON]. Крім того, суд вважає за необхідне роз'яснити сторонам по справі, що відповідно до ст. 169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав у разі зміни поведінки особи, позбавленої батьківських прав, та обставин, що були підставою для позбавлення батьківських прав. Вирішуючи позовні вимоги про стягнення з відповідачів аліментів на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Судом встановлено, що відповідачі не надають матеріальної допомоги по утриманню дітей, матеріалами справи підтверджено, що діти проживають у свої бабусі та дідуся і знаходяться на їх утриманні, у зв'язку з чим з відповідачів на утримання неповнолітніх [PERSON] та [PERSON] підлягають стягненню аліменти. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України аліменти на утримання дитини присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів, суд враховує вимоги ст. 182 СК України та роз'яснення, які містяться в п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів, та бере до уваги матеріальний стан відповідача, а також ту обставину, що відповідачі є працездатними особами, даних щодо перебування на її утриманні непрацездатних осіб суду не надано. Відповідно до ч. 4 ст. 60 ЦК України, суд встановлює піклування та опіку над неповнолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає піклувальника та опікуна за поданням органу опіки та піклування. Згідно ст. 243 Сімейного кодексу України опіка встановлюється над дітьми-сиротами і дітьми, позбавленими батьківського піклування. Опіка встановлюється над дитиною, яка не досягла чотирнадцяти років, а піклування - над дитиною у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років. Частиною 1 ст. 244 СК України передбачено, що опікуном, піклувальником дитини може бути за її згодою повнолітня дієздатна особа. З огляду на перевірені судом докази, які подані органом опіки та піклування,враховуючи інтереси дитини, її вік, наявність кровного споріднення між [PERSON] та неповнолітніми [PERSON],[INFO] та [PERSON], [INFO], можливість створення дітям належних умов для проживання, розвитку, виховання їх у колі близьких родичів, суд приходить до переконання, що встановлення піклування та опіки над дітьми є необхідністю, а їх піклувальником та опікуном доцільно призначити [PERSON], яка відповідає критеріям визначеним законом для піклувальника та опікуна. У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. У відповідності до ст. 141 ЦПК України, з відповідачів в солідарному порядку в дохід держави підлягає стягненню судовий збір за три позовних вимоги в розмірі (704,80 х 3= 2114,40 гривень.)

Outcome: approved