Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-17 00:00:00

Позивач Акціонерного товариства КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Свій позов обґрунтовує тим, що [PERSON] звернулася до АТ КБ «ПрватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала Заяву №б/н від 11 вересня 2008 року, відповідно до якої отримала кредит у розмірі 5000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між нею та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. АТ КБ «ПриватБанк» свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі та надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Оскільки відповідач не виконала умови договору належним чином, у неї станом на 01 грудня 2019 року виникла заборгованість перед АТ КБ «ПриватБанк» в розмірі 28979,70 гривень, з яких: 14231,79 грн. заборгованість за тілом кредиту; 14231,79 грн. заборгованість за простроченим тілом кредиту; 2088,78 грн. заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит; 11041,05 грн. нарахована пеня, а також штрафи відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 250,00 грн. (фіксована частина), 1368,08 грн. (процентна складова). Враховуючи наведене, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість у загальному розмірі 28979,70 грн. та судові витрати по справі. Ухвалою судді від 23 січня 2020 року постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та запропоновано відповідачу подати відзив на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення вказаної ухвали. Станом на 18 лютого 2020 року відзив на позов від відповідача до Рожищенського районного суду Волинської області не надійшов. В судове засідання представник позивача не з`явився, в матеріалах позову міститься заява, в якій він просить розгляд справи проводити без його участі. Не заперечує проти заочного розгляду справи, просить позовні вимоги задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явилася з невідомих суду причин, хоча належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи. Відповідно до п.1 ч.3 ст.223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника), без поважних причин або без повідомлення причин неявки. У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За погодженням представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.280 ЦПК України. Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи в порядку спрощеного позовного провадження та подані докази, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з таких підстав. Як вбачається із змісту ч.1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановленим договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. З матеріалів справи вбачається, що між сторонами існують зобов`язальні правовідносини, що виникли з кредитного договору. Вказаний кредитний договір укладено між сторонами у формі договору приєднання за правилами ст.634 ч.1 ЦК України, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, та який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Даний договір складають, крім згаданої заяви, Умови і правила надання банківських послуг, та тарифи банку. Згідно із стандартною заявою, підписаною відповідачем 11.09.2008 року, між сторонами укладено договір про надання банківських послуг, за яким позивач надав відповідачеві кредит у розмірі 5000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Судом установлено, що банк взяті на себе зобов`язання по кредитному договору виконав у повному обсязі. [PERSON] були прийняті умови договору, про що свідчить її підпис на заяві про ознайомлення з Умовами надання банківських послуг. Згідно ст.ст.526, 527, 530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Як стверджено наданим банком розрахунком відповідач свого зобов`язання не виконала. Так, станом на 01.12.2019 року заборгованість [PERSON] за кредитним договором становить 28979,70 грн., з яких: 14231,79 грн. заборгованість за тілом кредиту; 14231,79 грн. заборгованість за простроченим тілом кредиту; 2088,78 грн. заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит; 11041,05 грн. нарахована пеня, а також штрафи відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 250,00 грн. (фіксована частина), 1368,08 грн. (процентна складова). Однак, позовні вимоги в частині стягнення пені та штрафу не підлягають до задоволення, виходячи з наступного. Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов`язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи вищевикладене та відповідно до ст.549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Отже, одночасне стягнення з позичальника пені та штрафу за порушення строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором є неправомірним. Таким чином, беручи до уваги обставини, підтверджені належними та допустимими доказами, які були досліджені судом, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково та стягнути з відповідача в користь позивача заборгованість за кредитним договором від 11.09.2008 року станом на 01.12.2019 року в розмірі 27361,62 грн.. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача сплачений ним судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Оскільки задоволено 94,42 % позову (27361,62 грн. х 100 % : 28979,70 грн.), а сплачено 2102 грн. судового збору, то з відповідача на користь позивача слід стягнути 1984,71 грн. судових витрат (94,42 % х 2102 грн. : 100 %).

Outcome: partial