Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-04 00:00:00

Позивач, [PERSON] , у листопаді 2017 року, звернувся до суду із позовом до відповідачів - [PERSON] та [PERSON] , визначивши третіми особами приватного нотаріуса ДМНО Михайлець К.О. та ПАТ «КБ «ПриватБанк», в якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 21 березня 2018 року, прохав про наступне: визначити, що частка його покійного батька [PERSON] , який помер [INFO] , у праві спільної сумісної власності на квартиру [ADDRESS] (колишнє м . Дніпропетровськ ) становила 1 / 3 ; визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом на 1/9 частину вказаної квартири та на 1/3 частину всіх грошових коштів, які належали за життя його батьку, що знаходяться на рахунках ПАТ «КБ «ПриватБанк»; визнати за ним право власності на грошовий вклад за заповідальним розпорядженням (а.с. 2-11). В обґрунтування позовних вимог послався на те, що він є спадкоємцем першої черги після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] . Відповідачі є також спадкоємцями померлого першої черги, як дружина та донька покійного. Спадкова маса складається із частки квартири [ADDRESS] (колишнє м. Дніпропетровськ) та грошових коштів, які знаходяться на банківських рахунках ПАТ «КБ «ПриватБанк». Вважає, що він має право у порядку спадкування за законом на отримання у власність 1/3 частини всього майна, яке належало його батьку за життя, а також право на 100% банківського вкладу, за яким його батько зробив на нього заповідальне розпорядження. Ухвалою від 08 листопада 2017 року позов залишено без руху, позивачу надано строк для усунення недоліків (а.с. 32). Ухвалою від 14 листопада 2017 року у справі відкрито провадження, судове засідання призначено на 28 лютого 2018 року на 13 годину 30 хвили (а.с. 39). 28 лютого 2018 року у судовому засіданні надано відзив на позов, в якому представник відповідача [PERSON] позов не визнає та прохає відмовити у його задоволенні, посилаючись на наступне. Позивач сам є власником спірної квартири і у нього також має бути оригінал свідоцтва про право власності на дану квартиру або, у разі втрати свідоцтва, він має право отримати його дублікат. Крім того, позивачем надано суду постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії щодо частки квартири, проте такого документу щодо грошових коштів позивач не надав, що свідчить про те, що він не може звертатися до суду із такою позовною вимогою (а.с. 48-50). Ухвалою від 28 лютого 2018 року задоволено клопотання позивача про витребування доказів (а.с. 60-61). Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями у зв`язку із відстороненням від здійснення правосуддя судді Шевцової Т.В. головуючим у справі визначено суддю Литвиненка І.Ю. (а.с. 185). Ухвалою від 13 серпня 2018 року справу прийнято до провадження суддею Литвиненком І.Ю., підготовче судове засідання призначено на 18 жовтня 2018 року на 11 годину (а.с. 188). Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги з урахуванням уточнення підтримала в повному обсязі, прохала їх задовольнити. Пояснення надала аналогічні його тексту. Наполягала на тому, що всі дії, які слід було виконати позивачу для прийняття спадщини після смерті батька, він зробив, однак нотаріус не видала свідоцтво про право на спадщину. У зв`язку з цим він змушений звернутися до суду для відстоювання своїх майнових прав. Представник відповідачів позов не визнав, прохав відмовити у його задоволенні у повному обсязі. Наполягав на тому, що з такими вимогами позивач не мав права звертатися до суду, оскільки до суду можливо звертатися лише у випадку відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, а також у випадках, передбачених ст. 392 ЦК України, тобто тоді, коли позивач вже раніше був власником майна. Третя особа приватний нотаріус ДМНО Михайлець К.О. в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій прохала ухвалити рішення на розсуд суду (а.с. 207). Представник третьої особи ПАТ «КБ «ПриватБанк» в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с. 229, 230), клопотань про розгляд справи за його відсутності або відкладення розгляду справи до суду не надходило. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін, перевіривши фактичні обставини справи письмовими доказами, суд приходить до висновку про можливість задоволення позову у повному обсязі, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [INFO] помер батько позивача [PERSON] (а.с. 18), після смерті якого відкрилася спадщина. За життя [PERSON] заповіту не склав. Спадкоємцями першої черги є позивач, як син спадкодавця, та відповідачі, як донька та дружина покійного. Спадкова маса складається із частини квартири [ADDRESS] (колишнє м. Дніпропетровськ ) (а.с. 19) та грошових коштів, що знаходяться на банківських рахунках ПАТ «КБ «ПриватБанк» (а.с. 21), відносно одного з яких оформлено заповідальне розпорядження на користь позивача (а.с. 22). Позивач прийняв спадщину після смерті батька шляхом подачі у встановлений законом шестимісячний строк заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори. Постановою приватного нотаріуса ДМНО Михайлець К.О. йому було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку із ненаданням ним правовстановлюючих документів на спадкове майно (а.с. 26). Відповідно до свідоцтва про право власності на житло, квартира [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] без визначення розподілу частки кожного співвласника у праві власності (а.с. 19). Згідно з вимогами ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Стаття 1261 ЦК України встановлює, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Частиною 1 ст. 1267 ЦК України встановлено, що частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 1226 ЦК України, частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 370 ЦК України, у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Нормою частини 1 ст. 1228 ЦК України визначено право вкладника розпорядитися вкладом у банку (фінансовій установі) на випадок своєї смерті, склавши заповіт або зробивши відповідне розпорядження банку (фінансовій установі). Згідно з вимогами ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини частиною 1 ст. 1270 ЦК України встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Статтею 1297 ЦК України встановлено обов`язок спадкоємця, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1298 ЦК України, свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. З наведених норм чинного законодавства України та фактичних обставин справи випливає наступне. [INFO] помер батько позивача, після смерті якого відкрилася спадщина. За життя спадкодавець заповіту не склав, тому спадкування відбувається за законом. Спадкоємцями першої черги є позивач та відповідачі. Спадкова маса складається із частини квартири [ADDRESS] (колишнє м. Дніпропетровськ), розмір якої не визначено, та із грошових коштів, які знаходяться на банківських рахунках третьої особи - ПАТ «КБ «ПриватБанк». На грошовий (депозитний) вклад на рахунку № [NUMBER] за життя спадкодавцем [PERSON] оформлено заповідальне розпорядження на користь позивача, а тому він є одноособовим спадкоємцем за вказаним вкладом. Для прийняття спадщини після смерті батька він звернувся у встановлений законом шестимісячний строк із заявою до нотаріуса, однак постановою останнього йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину з посиланням на відсутність оригіналів правовстановлюючих документів на все спадкове майно. Зважаючи на те, що позивач виконав усі вимоги, які встановлені чинним законодавством України для прийняття спадщини після смерті батька, однак нотаріусом йому було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, що надало йому право звернутися за захистом своїх прав до суду, суд приходить до висновку, що спадкові права позивача порушено і вони підлягають судовому захисту. З метою недопущення порушення вимог Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, якими закріплено принцип непорушності права власності, та через те, що позивач має обґрунтовані сподівання на набуття ним права власності на спадкове майно, суд приходить до висновку задовольнити вимоги позивача у повному обсязі. Щодо визнання за позивачем права власності на частку квартири, суд виходить з того, що після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на ј частку спірної квартири, оскільки виходячи з презумпції рівності часток, при приватизації співвласниками державного майна у вигляді квартири, кожному із співвласників у праві спільної сумісної власності, якими є позивач, відповідачі та покійний [PERSON] , належало по ј частці цієї квартири. В судовому засіданні розмір часток майна кожного із співвласників у спірній квартирі, сторонами не оспорювався. Таким чином, через те, що спадщина відкрилася на ј частку квартири, яка належала спадкодавцю на праві спільної сумісної власності, спадкоємець, яким є позивач, успадковує 1/3 частину від тієї ј частки, яка належала спадкодавцю, що становить 1/3 частку від спірного майна. Оскільки позивач своєчасно звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, але не отримав свідоцтва про право на спадщину з підстав відсутності оригіналу правовстановлюючого документу, дублікат якого нотаріус за власною ініціативою не витребував, суд приходить до висновку про те, що право позивача на отримання спадщини, яка відкрилася по смерті спадкодавця - [PERSON] , порушено, а тому підлягає судовому захисту. Захистити це порушене право суд вважає за можливе у спосіб, визначений позивачем, шляхом визнання за ним права власності на частку нерухомого майна: 1/3 частку квартири [ADDRESS] (колишнє м . Дніпропетровськ ) в порядку спадкування після смерті батька. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved