Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-30 00:00:00

Позивач в особі Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Мега-Поліс» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення суми страхового відшкодування в порядку регресу. Свої вимоги мотивував тим, що 31 жовтня 2012 року між ним та [PERSON] було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № 6883-10. Згідно даного договору був застрахований автомобіль [NUMBER], що належить Страхувальнику на праві свідоцтва про державну реєстрацію транспортного засобу. 21 травня 2013 року о 23 год. 00 хвил. по вул. Васильківській, 2 в місті Києві відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля [NUMBER], та автомобіля [NUMBER], [NUMBER]. Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 15 липня 2013 року [PERSON] визнана винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КпАП України. З метою визначення розміру збитку, завданого застрахованому транспортному засобу внаслідок ДТП, замовлено проведення автотоварознавчого дослідження. Згідно Звіту товарознавчого дослідчення з визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу, проведена товариством з обмеженою відповідальністю «Незалежна експертно-асистуюча компанія», вартість збитку/відновлювального ремонту/ завданого автомобілю [NUMBER], становить 48 772,84 грн., а згідно калькуляції проведених ремонтних робіт, 48 018,80 грн., які були ним відшкодовані страхувальнику. У зв'язку з проведеною ним регламентною виплатою він звернувся до страховика винуватця ДТП з вимогою про відшкодування понесених ним матеріальних збитків. Й, за наслідками розгляду його звернення ПрАТ «СК «Здорово» на підставі проведеного ним автотоварознавчого дослідження, виплатило 43 729,92 грн. Оскільки страховик винної в ДТП особи - звернення ПрАТ «СК «Здорово» виплатила позивачу суму страхового відшкодування за договором обо'язкового страхування в сумі 43 729,92 грн., просить стягнути з відповідача різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням) суму 4 288,88 грн, та 570 грн. 00 коп. - витрат, понесених з визначення вартості автотоварознавчого дослідження, а у загальному розмірі 4 858,88 грн. В судове засідання позивач не з'явився, надіслав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність та просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, проти заочного рішення не заперечує (а.с. 74). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, повідомлена належним чином (а.с. 60, 64). Відповідно до вимог п. 5 ч. 5 ст. 122 ЦПК України до суду від відповідача письмових заперечень проти позову та посилання на докази, якими вони обґрунтовуються не надійшло. Клопотань про відкладення розгляду справи, або про розгляд справи за відсутності відповідача останній до суду не надсилав. На підставі ч. 1 ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин, враховуючи думку представника позивача, який не заперечив проти заочного розгляду справи, суд визнав можливим провести заочний розгляд справи у відсутність учасників судового процесу на підставі наявних у справі доказів та ухвалити заочне рішення. Крім того, у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об»єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню із наступних підстав. Судом встановлено, що 31 жовтня 2012 року між ним та [PERSON] було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № 6883-10. Згідно даного договору був застрахований автомобіль [NUMBER], що належить Страхувальнику на праві свідоцтва про державну реєстрацію транспортного засобу. 21 травня 2013 року о 23 год. 00 хвил. по вул. Васильківській, 2 в місті Києві відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля [NUMBER], та автомобіля [NUMBER], [NUMBER]. Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 15 липня 2013 року [PERSON] визнана винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КпАП України (а.с. 17). Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини. З метою визначення розміру збитку, завданого застрахованому транспортному засобу внаслідок ДТП, замовлено проведення автотоварознавчого дослідження. Так, згідно Звіту № 376 від 14.06.2013 р. товарознавчого дослідження з визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу, проведеного товариством з обмеженою відповідальністю «Незалежна експертно-асистуюча компанія», вартість збитку/відновлювального ремонту/ завданого автомобілю [NUMBER], становить 48 772,84 грн., а згідно калькуляції проведених ремонтних робіт, 48 018,80 грн., які були ним відшкодовані страхувальнику. Таким чином, до позивача, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат перейшло право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Цивільно-правову відповідальність відповідача, як власника автомобіля [NUMBER] за шкоду, завдану майну третіх осіб внаслідок дорожньо-транспортної пригоди було застраховано в Приватному акціонерному товаристві «Страхова компанія «Здорово» відповідно до полісу серії АВ № 3711383 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що діяв на момент настання дорожньо-транспортної пригоди. 12 вересня 2013 року на рахунок ПрАТ «СК «Мега-Поліс» від ПрАТ «СК «Здорово» надійшли грошові кошти у розмірі 43 729,92 грн., що на 4 858,88 грн. менше фактичних витрат позивача. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою відповідно до частини першої статті 1191 ЦК України, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом Особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням) (ст.1194 ЦК України). Несплачений розмір збитку, понесений позивачем становить: різниця вартості відновлювального ремонту транспортного засобу + вартості авто товарознавчого дослідження пошкодженого ТЗ та дорівнює: 4 288,88+570,00 = 4 858,88 грн. Згідно вимог ч.ч. 1, 2 ст. 11 Цивільного процесуального кодексу України (надалі - ЦПК України), суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Разом з тим, відповідно до положень ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно з вимогами ст.ст. 57-60 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно вимог ст. ст. 27, 28, 29, 30 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. За таких обставин, суд дійшов висновку, що позивач довів ті обставини, на які посилався, як на підставу своїх позовних вимог, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до п. 1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, отже підлягає стягненню з відповідача судовий збір у розмірі 243,60 грн. На підставі вищевикладеного, ст.ст. 1166, 1187, 1188, ч.1 ст.1191, ст. 1194 ЦК України, Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Закону України «Про страхування», Закону України «Про судовий збір»,

Outcome: approved