Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-04 00:00:00

Позивач [PERSON] позовні вимоги мотивує тим, що [INFO] помер її чоловік [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина за законом на належне йому майно, у тому числі, на кооперативну квартиру за адресою [ADDRESS]. Позивач у встановленому законом порядку звернувся до Першої Сумської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за законом, але нотаріус постановою від 16.05.2017 року відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки при зверненні за вчиненням нотаріальної дії не було надано правовстановлюючих документів, які б підтверджували належність спадкодавцю зазначеного майна. У зв'язку з тим, що [PERSON] за життя не зареєстрував своє право власності на кооперативну квартиру, але разом з позивачем, під час перебування у шлюбі, повністю виплатив її вартість, тобто фактично був разом з позивачем власником вказаного нерухомого майна, на даний час у позивача виникла необхідність, з метою отримання у власність в порядку спадкування зазначеного нерухомого майна, визначити частки у праві спільної сумісної власності на двокімнатну квартиру за адресою : [ADDRESS] за [PERSON] та [PERSON], який помер [INFO]) у розмірі по ? частці за кожним та визнати право власності на ? частку цієї квартири як спільної сумісної власності подружжя за [PERSON], а також визнати за позивачем право власності на ? частку зазначеної квартири в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON] Позивач в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав, пояснив, що під час шлюбу за спільні кошти подружжя позивача та її чоловіка [PERSON] була придбана кооперативна квартира за адресою [ADDRESS]. Частки подружжя у цій квартирі за життя [PERSON] не виділялися, тобто в силу вимог закону є рівними, по ? частці за кожним із подружжя. За життя [PERSON] не було зареєстровано право власності на вказану квартиру. Після його смерті позивач звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, отримала свідоцтво про право на вклади у банку, які залишилися після смерті чоловіка, та земельні ділянки, але у видачі свідоцтва про право власності на ? частку квартири в порядку спадкування за законом позивачу було відмовлено, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на вказану квартиру. Інший спадкоємець - третя особа у справі [PERSON] спадщину не прийняв, подав до нотаріальної контори заяву про відмову від прийняття спадщини. Просить задовольнити позовні вимоги. Представник відповідача та треті особи, повідомлені судом належним чином по час і місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилися. В письмових відгуках на позов всі вказані учасники справи просять розглядати її без їхньої участі та не заперечують проти задоволення позовних вимог. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню у повному обсязі, виходячи з наступного. Встановлено, що згідно із свідоцтвом про шлюб позивач [PERSON] та [PERSON] з 01.03.1991 року перебували у зареєстрованому шлюбі (а.с.9). Згідно із свідоцтвом про смерть [PERSON] помер [INFO] (а.с.10). Як вбачається з довідки з місця проживання (а.с.11) в квартирі за адресою [ADDRESS] зареєстровані позивач [PERSON], [PERSON] ( до дня його смерті) та їх син [PERSON]. Як вбачається з довідки житлово-будівельного кооперативу № 77 від 09.09.2016 року, квартира за адресою [ADDRESS] є кооперативною, в ній мешкають [PERSON] та [PERSON], та внески за неї сплачені повністю (а.с.5). Після смерті [PERSON] позивач у встановлений законом строк звернулася до Першої Сумської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за законом, була заведена спадкова справа, син спадкодавця [PERSON] подав нотаріусу письмову заяву про відмову від прийняття спадщини після померлого батька, що підтверджується матеріалами спадкової справи (а.с.42-57). Із цих матеріалів також вбачається, що [PERSON] як спадкоємиця за заповітом, отримала свідоцтво про право на спадщину та успадкувала банківські вклади та земельні ділянки, належні померлому [PERSON] Постановою нотаріуса від 16.05.2017 року №1237/02-31 відмовлено [PERSON] у вчиненні нотаріальної - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на нерухоме майно за адресою [ADDRESS], оскільки при зверненні за вчиненням нотаріальної дії не було надано документів, які б підтверджували належність спадкодавцю зазначеного майна (а.с.13). Як вбачається з довідки КП «Сумське міське БТІ» від 14.09.2016 року, право власності на нерухоме майно за адресою [ADDRESS] не зареєстроване (а.с.8). Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач послався на норми ст. 1223, 1270, 1273 Цивільного кодексу України, що визначають умови та порядок спадкування, а саме: за законом та за заповітом, а також строк прийняття спадщини. Згідно з ст. 1223 ч. 3 ЦК України право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1270 ч. 1 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно з ст. 1273 ч. 1 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу. Крім того, позивач зазначає, що згідно із ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до вимог ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Позивач зазначає також, що відповідно до ст.368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Суб'єктами права спільної сумісної власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, а також держава, територіальні громади, якщо інше не встановлено законом. Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. На думку суду, зазначені позивачем у позовній заяві правові норми підлягають застосуванню у даних правовідносинах. Необхідно, крім зазначених норм, врахувати також наступне. Згідно з ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом, відповідно до ст. 1267 ЦК України, є рівними. Частка у праві спільної сумісної власності, відповідно до ст. 1226 ЦК України, спадкується на загальних підставах. З аналізу наведених вище доказів вбачається, що квартира за адресою: [ADDRESS], є кооперативною та була придбана шляхом повної виплати пайових внесків під час перебування у шлюбі подружжям [PERSON], [PERSON], який за своє життя не зареєстрував право власності на вказану квартиру, хоча фактично набув це право за свого життя та правомірно володів зазначеним нерухомим майном. Суд вважає встановленим факт належності [PERSON], який помер [INFO], на праві власності кооперативної квартири за адресою: [ADDRESS]. Оскільки вказана квартира була придбана під час перебування у шлюбі, вона є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя [PERSON], [PERSON], та частки кожного, у зв'язку з відсутністю домовленості між ними, за життя [PERSON], є рівними. Отже, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги в цій частині та визначити частки у праві спільної сумісної власності на двокімнатну квартиру за адресою : [ADDRESS] за [PERSON] та [PERSON], який помер [INFO] у розмірі по ? частці за кожним та визнати право власності на ? частку цієї квартири як спільної сумісної власності подружжя за [PERSON]. У зв'язку з тим, що у позивача через зазначені вище обставини відсутні правовстановлюючі документи на вказане нерухоме майно, позивач не може реалізувати своє право на його спадкування за законом. Отже, право позивача порушене і підлягає захисту. Суд дійшов висновку про необхідність повного задоволення позовних вимог щодо визнання права власності позивача в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], який помер [INFO], на ? частку квартири за адресою: [ADDRESS]. На підставі викладеного,

Outcome: approved