Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-29 00:00:00

Позивач в жовтні 2012 року звернувся до суду із позовною заявою до відповідачів про звернення стягнення на предмет застави. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилався на те, що відповідно до укладеного договору № DNZ0AE000002277 від 18.07.2007 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 11096,98 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 10,08% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 19.07.2012 року. В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором, відповідачем було надано в заставу рухоме майно автомобіль КІА, модель SEPHIA, рік випуску: 2003, тип ТЗ: легковий седан - B, № кузова/шасі: KNEFB227235291291, реєстраційний номер: АЕ2713ВО, що належить [PERSON]. Крім того, позивачем 20.10.2010 року з відповідачем ПАТ «А-Банк» було укладено договір поруки № 167, згідно якого розмір відповідальності Поручителя перед Кредитором обмежується сумою у розмірі 10000 грн., відповідно до якого останній є солідарним відповідачем. Відповідач [PERSON] порушив умови кредитного договору стосовно своєчасного повернення сум отриманого кредиту та своєчасної сплати нарахованих за користуванням кредитними коштами відсотків у встановлені кредитним договором терміни, в звязку з чим станом на 23.10.2012 року виникла заборгованість за кредитом у розмірі 8733,33 доларів США, що складає 69805,51 грн., яка складається з наступного: 5404,67 доларів США заборгованість за кредитом, 2236,8 доларів США заборгованість по процентам за користування кредитом, 172,15 доларів США заборгованість по комісії за користування кредитом, 919,63 доларів США пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором. Просив суд, в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № DNZ0AE000002277 від 17.07.2007 року в сумі8733,33 доларів США, витребувати у відповідача та передати в заклад (володіння) шляхом опису предмет застави, комплекту ключів та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, звернути стягнення на предмет застави, а саме: автомобіль КІА, модель SEPHIA, рік випуску: 2003, тип ТЗ: легковий седан - B, № кузова/шасі: KNEFB227235291291, реєстраційний номер: АЕ2713ВО, що належить на праві власності відповідачу шляхом продажу вище вказаного автомобіля ПАТ КБ «Приватбанк» з укладанням від імені відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, із зняттям вказаного автомобіля з обліку в органах ДАІ України, а також наданням ПАТ КБ «Приватбанк» всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу та стягнути понесені позивачем судові витрати; стягнути солідарно з відповідачів суму 10000 грн. Заочним рішенням Індустріального районного суду від 22 листопада 2012 року позовні вимоги були задоволені частково. Ухвалою суду від 04 листопада 2013 року було скасовано рішення Індустріального районного суду від 22 листопада 2012 року. Представник позивача при новому розгляді справи позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Представник відповідача ПАТ «Акцент-Банк» у судове засідання не зявився, причину неявки суду не повідомив. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, причину неявки суду не повідомив. Представник відповідача [PERSON] у судове засідання зявилася, проти задоволення позову заперечувала. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлено, що відповідно до укладеного кредитного договору № DNZ0AE000002277 від 18.07.2007 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 11096,98 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 10,08% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором, відповідачем було надано в заставу рухоме майно автомобіль КІА, модель SEPHIA, рік випуску: 2003, тип ТЗ: легковий седан - B, № кузова/шасі: KNEFB227235291291, реєстраційний номер: АЕ2713ВО, що належить [PERSON] на праві власності. Позивачем 20.10.2010 року з відповідачем ПАТ «А-Банк» в забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором № DNZ0AE000002277 від 18.07.2007 року було укладено договір поруки № 167, згідно якого розмір відповідальності Поручителя перед Кредитором обмежується сумою у розмірі 10000 грн. Відповідач [PERSON] оспорював укладання кредитного договору № DNZ0AE000002277 від 18.07.2007 року, де зазначено кінцевий термін повернення кредитних коштів - 19.07.2012 року (п. 7.1 кредитного договору), примірник якого було надано позивачем. Згідно Висновку № 1308-15 судової почеркознавчої експертизи від 12.06.2015 року два підписи від імені [PERSON] в пункті № 8.2 у графах «Підпис» та «Один з оригіналів даного Договору мною отримано особисто (підпис)» в оригіналі кредитного договору № DNZ0AE000002277 від 18.07.2007 року, наданого банком, виконані не [PERSON], а іншою особою з наслідуванням його справжнього підпису. Однак відповідачем не оспорюється укладання кредитного договору № DNZ0AE000002277 від 18.07.2007 року, де зазначено кінцевий термін повернення кредитних коштів - 19.07.2010 року (п. 7.1 кредитного договору), примірник якого було надано відповідачем [PERSON] Також укладання даного кредитного договору підтверджується заявою відповідача [PERSON] на імя Дніпропетровського РУ Приватбанку від 23.08.2012 року. Тому суд приходить до висновку, що між сторонами було укладено кредитний договір № DNZ0AE000002277 від 18.07.2007 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 11096,98 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 10,08% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 19.07.2010 року. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 16 ЦК України, одною з форм судового захисту цивільних прав та інтересів є примусове виконання обовязку в натурі. Згідно ст. 543 ЦК України у разі солідарного обовязку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обовязку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо Відповідно до ст. 19 Закону України «Про заставу», за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначаються на момент фактичного задоволення, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобовязання. забезпеченого заставою, воно не буде виконано. Згідно ч. 2 ст. 590 ЦК України заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобовязання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом. Так як відповідач умови кредитного договору не виконував належним чином, у звязку з чим станом на 23.10.2012 року виникла заборгованість за кредитом у розмірі 8733,33 доларів США, що складає 69805,51 грн., яка складається з наступного: 5404,67 доларів США заборгованість за кредитом, 2236,8 доларів США заборгованість по процентам за користування кредитом, 172,15 доларів США заборгованість по комісії за користування кредитом, 919,63 доларів США пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором. Таким чином, позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» знайшли своє підтвердження та підлягають частковому задоволенню в частині звернення стягнення на предмет застави та стягнення заборгованості з ПАТ «Акцент-Банк». Відповідно до ст. 88 ЦПК України сплачені позивачем судові витрати підлягають стягненню з відповідачів на його користь.

Outcome: partial