Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-29 00:00:00

Позивач в листопаді 2014 року звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення коштів в розмірі 1954 грн. 34 коп. Свої вимоги мотивував тим, що відповідач перебуває на пенсійному обліку та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування». Постановою Солом»янського районного суду м.Києва від 11.03.2011 р. позов [PERSON] було задоволено та зобов»язано Управління зробити перерахунок та виплатити [PERSON] пенсію виходячи з показника середньої заробітної плати за 2009 р. з 01.10.2010 року. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 07.10.2011 р. постанову Солом»янського районного суду м.Києва від 11.03.2011 р. було скасовано та відмовлено в задоволенні позову [PERSON] у зв»язку з чим виникла переплата пенсійних коштів. Постанова отримана Управлінням 05.12.2013 р. Переплата виникла за період з 01.03.2013 р. по 30.04.2014 р. в сумі 1954,34 грн. у зв»язку зі скасуванням рішення суду. Відповідно до ч.1 ст.1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов»язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов»язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій вон обуло набуте, згодлом відпала. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав з підстав наведених в позовній заяві та зазначив, що до Управління 05.12.2013 р. надійшла постанова Київського апеляційного адміністративного суду м.Києва від 07.10.2011 р., якою скасовано постанову суду від 11.03.2011 р. про перерахунок пенсії [PERSON] Після чого 21.03.2014 р. пенсійну справу [PERSON] приведено у відповідність, а саме з 05.12.2013 р. було перераховано пенсію і встановлено розмір пенсійної виплати у сумі 1990,74 грн. В результаті чого виникла переплата за період з 05.12.2013 р. по 31.03.2014 р. в сумі 1954,34 грн. Відповідач [PERSON] заперечувала проти позову, посилаючись на те, що позивач самостійно здійснив розрахунок пенсії на підставі постанови Солом»янського районного суду м.Києва від 11.03.2011 р., яка була скасована постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 07.10.2011 р. [PERSON] добросовісно набула нараховані суми пенсії. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи дійшов до висновку, що позов задоволенню не підлягає. Судом встановлено, що [PERSON] перебуває на обліку в Управлінні пенсійного фонду України в Солом»янському районі м. Києва та отримує пенсію за віком, відповідно до Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування». Звертаючись в суд з даним позовом позивач посилався на те, що за період з 05.12.2013 року по 31.03.2014 року виникла переплата пенсії в сумі 1954,34 грн. у зв'язку з перерахунком пенсії на підставі постанови Київського апеляційного адміністративного суду м.Києва від 07.10.2011 р., відповідачу надсилався претензійний лист від 12.06.2014 року із вимогою добровільної сплати суми переплати пенсії у розмірі 1954,34 грн., який залишений останнім без реагування, тому зазначена сума підлягає стягненню. В судовому засіданні встановлено, що постановою Солом»янського районного суду м.Києва від 11.03.2011 р. позов [PERSON] було задоволено та зобов»язано Управління Пенсійного фонду України в Солом»янському районі м.Києва перерахувати та виплатити [PERSON] пенсію з урахуванням показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України за 2009 календарний рік на підставі стетей 40, 42 Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» з 01.10.2010 року. Постанова підлягала негайному виконанню. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 07.10.2011 р. постанову Солом»янського районного суду м.Києва від 11.03.2011 р. було скасовано та відмовлено в задоволенні позову [PERSON] Загальні підстави для виникнення зобов'язання у зв'язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормами глави 83 ЦК України. Статтею 1215 ЦК України встановлено, що не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. За змістом ст. 1215 ЦК України безпідставно набуте майно не підлягає поверненню за відсутності рахункової помилки при виплаті коштів, а також добросовісності з боку набувача. Правильність виконаних розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються, отже, зазначене у статті 1215 ЦК України майно не підлягає поверненню у разі наявності цих фактів. Обов'язок довести недобросовісність набувача грошових сум покладається на сторону, яка вимагає повернення цих коштів. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 22 січня 2014 року у справі №6-151цс13, де Верховний Суд України зробив висновок, що безпідставно набуті особою кошти, що належать до виплат встановлених абзацом 2 частини 1 ст. 1215 ЦК (зокрема, пенсія), за відсутності рахункової помилки з боку особи, яка добровільно провела їх виплату, і факту недобросовісності набувача, не підлягають поверненню. Статтею 50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку. Крім того, чинним законодавством встановлено спеціальний порядок, а саме: згідно з ч. 1 ст.103 Закону України «Про пенсійне забезпечення» суми пенсії, надміру виплачені пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі членів сім'ї тощо), стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії. Механізм повернення коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, регулюється Порядком відшкодування коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання сум переплат пенсій та грошової допомоги, що є безнадійними до стягнення, затвердженим Постановою правління Пенсійного фонду України від 21 березня 2003 року № 6-4 (далі - Порядок). Згідно з п. 3 цього Порядку повернення коштів проводиться відповідно до ст. 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення» у випадках виявлення подання громадянами недостовірних відомостей про заробітну плату чи інший дохід, стаж роботи, несвоєчасного подання відомостей про зміну у складі сім'ї тощо. Відповідно до протоколу № 217 від 12.06.2014 р. комісії по вирішенню питань, пов'язаних з призначенням, перерахунком та виплатою пенсій, на підставі ст.50 Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» комісією було прийнято рішення про можливість переплати пенсії в розмірі 1954,34 грн, яка виникла після скасування рішення суду, не утримувати, кошти повернути пенсіонеру. Звернутись до суду щодо повернення переплати відповідно до ст.1215 ЦК України. У силу ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об»єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Як вбачається з матеріалів справи, позивач не надав суду доказів, що з його сторони було допущено рахункову помилку у нарахуванні пенсії та не довів факт недобросовісності з боку відповідача. Несвоєчасне виконання постанови Київського апеляційного адміністративного суду м.Києва від 07.10.2011 р. не є рахунковою помилкою. З огляду на те, що без встановлення фактів недобросовісної поведінки відповідача чи фактів зловживань, які відповідно до ст. 60 ЦПК України повинна довести сторона позивача, твердження Управління Пенсійного фонду України в Солом»янському районі м. Києва про наявність підстав, передбачених ст. 50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», для стягнення з відповідача безпідставно отриманої пенсії не можна вважати обґрунтованим. Належних та допустимих доказів наявності передбачених ст. 1215 ЦК України підстав для повернення безпідставно набутих коштів, а саме: відсутність ознаки добровільності юридичної особи при проведенні вказаних виплат, наявність рахункової помилки при нарахуванні цих коштів, а також недобросовісність з боку відповідача, як набувача, позивачем не надано. Враховуючи те, що сумлінність поведінки одержувача коштів презумуються, та у зв'язку з тим, що позивачем не доведено, що перерахування пенсії сталося з причин, пов'язаних з рахунковою помилкою, суд приходить до висновку про те, що правові підстави для стягнення надмірно сплаченої суми пенсії з відповідача відсутні, і як наслідок про відмову в задоволенні позову в повному обсязі.

Outcome: dismissed