Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-21 00:00:00

Позивач [PERSON] та відповідачка [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 15.11.2016 року, який було розірвано рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 30.07.2018 року (а.с.8). Крім того, судом встановлено та сторонами не заперечувалося, що під час шлюбу вони за спільні сумісні кошти придбали однокімнатну квартиру загальною площею 30,2 кв. м., житловою площею 17,8 кв.м., за адресою [ADDRESS] (згідно договору купівлі-продажу квартири від 08.02.2018 року, посвідченого державним нотаріусом Першої краматорської державної нотаріальної контори Фареником О.О., зареєстрованого в реєстрі за №1-2-434), право власності на яку було зареєстровано за відповідачкою [PERSON] (а.с.-10). Вартість квартири відповідно до звіту про оцінку майна від 04.06.2018 року складає 133925 грн. (а.с.11). Статтею 60 Сімейного кодексу України встановлено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ч.1 ст.63 Сімейного кодексу України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Відповідно до ч.1 ст.69 Сімейного кодексу України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Згідно ч.1 ст.70 Сімейного кодексу України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно до ст.71 Сімейного Кодексу України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України. Відповідно до ст.372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. З урахуванням викладеного, суд вважає необхідним визнати спільним сумісним майном [PERSON] та [PERSON] однокімнатну квартиру за адресою: [ADDRESS] та поділити між сторонами спільне сумісне майно подружжя у вигляді спірної квартири наступним чином: визнати за [PERSON] та [PERSON] за кожним по 1/2 частці вказаної квартири, задовольнивши таким чином позов [PERSON] у повному обсязі. На підставі ст.142 ч.1 ЦПК України, позивачу слід повернути з державного бюджету 50 відсотків від сплаченого судового збору 768,40 грн., який був сплачений при поданні позову до суду, що становить 384,20 грн. Відповідно до ст.141 ч.1 ЦПК України, з відповідача слід стягнути на користь позивача судовий збір в розмірі 384,20 грн., що становить 50% від сплаченого останнім судового збору в розмірі 768,40 грн.

Outcome: approved