Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-23 00:00:00

Позивач в березні 2021р. звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право на користування житлом. На обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що вона є власником трьохкімнатної квартири, що знаходиться по [ADDRESS] , згідно з договором купівлі-продажу. У вищезазначеній квартирі також зареєстрована її мати [PERSON] , [INFO] , однак відповідач фактично не проживає за вказаною вище адресою, речей, які належать їй у квартирі немає, місцезнаходження відповідача невідоме. Оскільки відповідач не проживає в квартирі, а її реєстрація у ньому обмежує право позивача повністю розпоряджатись своєю власністю, вільно володіти квартирою, тому просить визнати [PERSON] такою, що втратила право на користування ним. Позивач в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву про розгляд справи в її відсутності, в якій не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явилась, належним чином повідомлялась про час та дату судового засідання. Відповідно до ч.2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З урахуванням положень ст. 280 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити, виходячи з наступного. Судом встановлено, що згідно договору купівлі-продажу від 03.04.2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Басай Л.І., витягу з Державного реєстру правочинів №5715930 від 03.04.2008 р. та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 22.04.2008р. № 18597158, [PERSON] є власником квартири за адресою: [ADDRESS] (а.с.7-9) Згідно довідки №7986 від 10.03.2021 року за адресою [ADDRESS] , зареєстровані: [PERSON] та [PERSON] (а.с.10). Відповідно до акту в складі комісії ОСББ «Стуса-37» [PERSON] в квартирі за адресою [ADDRESS] зареєстрована, але не проживає з 2008 року. Як зазначено в позові відповідач тривалий час в будинку не проживає.\~ Реєстрація відповідача в квартирі, яке належить позивачу на праві власності, обмежує право позивача повністю розпоряджатись своєю власністю, вільно володіти квартирою. Відповідно до ч.2 статті 405 ЦК України, член сім`ї\~ власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Ч.1 ст. 319 ЦК України передбачає, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно статті 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. За змістом статті 81 ЦПК України, обов`язок доказування і подання доказів покладається на кожну сторону. Суд не може збирати докази, що стосуються предмету спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Відповідно до частини пятої статті 268 Цивільного процесуального кодексу України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Відповідно суд дійшов висновку, що неспростовані належними доказами обставини непроживання відповідача у квартирі позивача за адресою [ADDRESS] понад один рік без поважних причин є підставою для задоволення позову та визнання їх такими, що втратили право на користування житлом на підставі ч.2 ст.405 ЦК України. На підставі наведеного та

Outcome: approved