Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-01 00:00:00

Позивач [PERSON] , який проживає по [ADDRESS] , звернувся в суд з позовом до [PERSON] , яка проживає по [ADDRESS] , в якому просить визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами за адресою: [ADDRESS] . Позовні вимоги мотивовані тим, що батьками позивача є [PERSON] та [PERSON] . 16 грудня 2003 року від імені [PERSON] (дідуся по маминій лінії споріднення) на користь позивача складено заповіт, який посвідчено секретар виконавчого комітету Топорівської сільської ради, що зареєстрований в реєстрі за №23. Помер [PERSON] 26 червня 2013 року, актовий запис № 17 від 27.06.2013 р. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне йому майно. Бажаючи прийняти спадщину, позивач звернувся до нотаріальної контори з відповідною заявою та представив необхідні документи. Однак, в реалізації його права на спадщину за заповітом щодо житлового будинку, розташованого по [ADDRESS] , нотаріусом відмовлено, у зв`язку із реєстрацією спадкового господарства як колгоспного двору, що позбавляє можливості визначити конкретну частку спадкодавця. Згідно архівних даних Коломийського ОКП «МБТІ» станом на 31.12.2012 року право власності на житловий будинок в [ADDRESS] зареєстровано за головою колгоспного двору [PERSON] відповідно з Свідоцтвом на право власності, виданого Городенківським райвиконкомом 17.06.1988 року на підставі рішення цього ж виконкому за № 110 від 08.06.1988. Зазначений правовстановлюючий документ втрачений. Згідно погосподарської книги №1-2 за 1991-1995 роки особовий рахунок № [NUMBER] станом на 15 квітня 1991 року в житловому господарстві, яке відносилося до колгоспного двору в [ADDRESS] проживали та були зареєстровані: [PERSON] , 1907 року народження, голова господарства, яка померла [INFO] ; [PERSON] , 1933 року народження, який помер [INFO] ; [PERSON] , 1932 року народження, яка померла [INFO] , [PERSON] , 1983 року народження (позивач). [PERSON] (син голови двору, дід позивача), проживаючи разом з своєю матір`ю, фактично вступив в управління спадщиною після її смерті без документального оформлення. Все своє життя [PERSON] проживав у даному господарстві та самостійно ніс всі фінансові витрати щодо його експлуатації. Спору щодо спадкового майна немає. Позивач, як єдиний спадкоємець за заповітом після смерті [PERSON] теж фактично вступив в управління спадковим майном. На даний час позивачем виготовлено технічну документацію на будинок за власні кошти, самостійно обробляє земельну ділянку та сплачує земельний податок, доглядає господарку тощо. Однак, не може належним чином реалізувати своє спадкове право через обставини, вказані в постанові нотаріуса. Все це змушує позивача звернутися до суду із позовом про визнання права власності на спадкове майно за заповітом. Учасники справи в судове засідання не з`явилися. Представник позивача - адвокат Бундзяк У.М. подала до суду заяву, в якій вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просила завершувати судовий розгляд даної справи без позивача і представника. Відповідач [PERSON] подала до суду заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги визнає в повному обсязі. Дії учасників справи не суперечать вимогам ст.211 ЦПК України, відповідно до якої учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Передбачених ч.2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності учасників справи. Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази, дійшов наступного. Копіями: виписки з інвентаризаційних матеріалів ОКП «Коломийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» Вих. № 67561 від 12.03.2021, довідки про об`єкт нерухомого майна № 77, виданою 02.11.2020 ФОП [PERSON] стверджується, що згідно архівних даних ОКП «Коломийське МБТІ» право власності на нерухоме майно в [ADDRESS] станом на 31.12.2012 зареєстровано за головою колгоспного двору - [PERSON] (форма власності - приватна; частка - 1/1) згідно свідоцтва про право власності, виданого Городенківським РВК 17.06.1988 р. на підставі рішення цього ж виконкому № 110 від 08.06.1988 р.; старий житловий будинок з надвірними будівлями старими знесемо, на місці побудований новий житловий будинок і надвірні будівлі до 15 серпня 1992 року, що не являється самочинним; самочинно зведених будівель немає. Із копій витягів із по господарських книг за 1961-1963 р.р.,1983-1985 р.р., 1991-1995 р.р., 2011-2015 р.р. слідує, що суспільна група господарства по [ADDRESS] - колгоспна, головою господарства була [PERSON] , а після її смерті - її син [PERSON] , який помер [INFO] . Згідно довідки № 22-353 від 28.07.2021, виданої Топорівським старостинським округом, [PERSON] , 1907 р.н. була головою колгоспного двору житлового будинку в [ADDRESS] . Копією Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 249981263 від 26.03.2021, відомості про право власності, інші речові права, іпотеки, обтяження на житловий будинок [ADDRESS] , відсутні. Статтею 41 Конституцією України та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Згідно із частиною четвертою статті 3 зазначеного Закону речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації. Тобто, право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з чинними нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою. Отже, право власності на збудоване до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (03 серпня 2004 року) нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його будівництва, а не виникає у зв`язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, як офіційного визнання державою такого права, а не підставою його виникнення. Відповідно до частини першої статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Крім того, згідно з частинами першою та другою статті 5 Цивільного кодексу України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. До 05 серпня 1992 року закон не передбачав процедуру введення нерухомого майна в експлуатацію при оформленні права власності. Порядок та умови прийняття в експлуатацію об`єктів будівництва вперше встановлений постановою Кабінету Міністрів України від 05 серпня 1992 року № 449 «Про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів державного замовлення» (втратила чинність). Ураховуючи зазначене, індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, збудовані у період до 05 серпня 1992 року, не підлягають проходженню процедури прийняття в експлуатацію. Фактично єдиним документом, що засвідчує факт існування об`єкта нерухомого майна й містить його технічні характеристики, є технічний паспорт на такий об`єкт, виготовлений за результатом його технічної інвентаризації (лист Міністерства юстиції України від 23 лютого 2016 року № 8.4-35//18/1). З копії технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] , виготовленого 02.11.2020 встановлено, що житловий будинок господарські будівлі та споруди споруджено в 1991 р. Копія висновку про вартість майна, складеного ЕТВО «Придністров`я» стверджує, що ринкова вартість житлового будинку з господарськими будівлями по [ADDRESS] станом на 10.11.2020 становить 114410,00 грн. Довідкою № 538, виданою 16.11.2020 виконавчим комітетом Топорівської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області стверджено, що площа земельної ділянки для будівництва житлового будинку господарських будівель та споруд по [ADDRESS] становить 0,25 га. Ч.3 ст.5 Цивільного кодексу України (2003 р.) визначено, що якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювались актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав і обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. За ст.ст. 120, 123, 563 ЦК УРСР (1963 р.) майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності, включаючи неповнолітніх і непрацездатних; у разі смерті члена колгоспного двору спадкоємство в майні двору не відкривалось до смерті останнього члена колгоспного двору, а залишалось на праві сумісної власності в рівних частках членів двору, що в ньому проживають. Відповідно до роз`яснень, що містяться в п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. На витребування частки з майна колишнього колгоспного двору, що збереглося на 15 квітня 1991 року, поширюється загальний трирічний строк позовної давності. Згідно по господарської книги №1-2 за 1991-1995 особовий рахунок № [NUMBER] станом на 15.04.1991 року в житловому господарстві, яке відносилося до колгоспного двору в [ADDRESS] головою колгоспного двору була [PERSON] , 1907 р.н. і в даному господарстві були зареєстровані: [PERSON] , 1907 р.н., [PERSON] , 1933 р.н., [PERSON] , 1932 р.н., [PERSON] , 1983 р.н., що доводиться довідкою № 535, виданою 16.11.2020 виконавчим комітетом Топорівської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області. Державна реєстрація смерті [PERSON] , [INFO] проведена на підставі актового запису про смерть № 3 від 27.01.1992 року, складеного виконавчим комітетом Топорівської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, що стверджено копією листа-повідомлення Городенківського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану № 128/24.4.6-19 від 26.03.2021. Внаслідок смерті [PERSON] відкрилася спадщина. Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику в справах про спадкування», відносини спадкування регулюються правилами Цивільного кодексу України, якщо спадщина відкрилась не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР (далі - ЦК УРСР), у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом тощо. Оскільки [PERSON] померла до 1 січня 2004 року, застосовується Цивільний кодекс УРСР 1963 р. Згідно з ст. 524 згаданого кодексу спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом; спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті (ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР). Відповідно до вимог ст. 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій. Згідно зі ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Згідно ст.526 ЦК УРСР місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця (стаття 17 цього Кодексу), а якщо воно невідоме, - місцезнаходження майна або його основної частини. Відповідно до ст.525 згаданого кодексу часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. На день смерті [PERSON] , 1907 р.н., яка померла [INFO] в господарстві по [ADDRESS] , разом із нею проживали та були зареєстровані: [PERSON] , 1933 р.н., [PERSON] , 1932 р.н., [PERSON] , 1983 р.н., що доводиться довідкою № 22/119 виданою 19.03.2021 Топорівським старостинським округом Городенківської міської ради. Судом встановлено, що спадкоємець першої черги за законом [PERSON] , який прийняв спадщинупісля смерті матері [PERSON] , оскільки постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, у відповідності до ч. 1 ст. 537 ЦК УРСР, успадкував частину (1/4 частку) житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованими по [ADDRESS] , що належала спадкодавцю як колишньому члену колгоспного двору, однак не оформив документи про спадкування. Повідомленням Городенківської районної державної нотаріальної контори №406/0116 від 09.04.2021 та Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 64295978 від 09.04.2021 підтверджується, що спадкова справа після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , не заводилася. Член колгоспного двору [PERSON] померла [INFO] у віці 63 років в с.Топорівці Городенківського району Івано-Франківської області, про що 23.05.1996 складено запис за № 12, що стверджено копією Свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 23.05.1996 Топорівською сільською радою народних депутатів Городенківського району Івано-Франківської області. Внаслідок її смерті відкрилася спадщина. Оскільки [PERSON] померла до [INFO] , застосовується Цивільний кодекс УРСР 1963 р. На день смерті [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] в господарстві по [ADDRESS] були зареєстровані разом із нею: [PERSON] , 1933 р.н., [PERSON] , 1983 р.н., що доводиться довідкою № 22-352, виданою 28.07.2021 Топорівським старостинським округом Городенківської міської ради. [PERSON] та [PERSON] були подружжям, одружилися 24.02.1952, про що в Книзі записів актів громадянського стану про одруження зроблено відповідний запис за № 5, що доводиться копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , виданого 22.03.1963. Судом встановлено, що спадкоємцем першої черги за законом, який прийняв спадщинупісля смерті [PERSON] є її чоловік [PERSON] , оскільки він постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Із копії спадкової справи № 163/2007, наданої суду Городенківською районною державною нотаріальною конторою вбачається, що спадкоємець першої черги за законом [PERSON] прийняв спадщину після смерті дружини [PERSON] , яка померла [INFO] , так як він проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, та 26.02.2007 подав нотаріусу заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. Копією Витягу № 8659413 про реєстрацію в Спадковому реєстрі, виданого 26.02.2007підтверджується, що до Спадкового реєстру внесено реєстраційний запис про реєстрацію спадкової справи № 41869512 (номер у нотаріуса 163), спадкодавець - [PERSON] . [PERSON] 26.02.2007 державним нотаріусом Городенківської районної державної нотаріальної контори видано свідоцтва про право на спадщину за законом, зареєстроване в реєстрі за № 397 на свідоцтво про право на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серія 1В-ІУ-№026323. Дане свідоцтво про право на спадщину зареєстроване в Спадковому реєстрі за № 41869540. До складу спадщини [PERSON] входить також частина (1/4 частка) житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, розташованими по [ADDRESS] , що належала спадкодавцю як колишньому члену колгоспного двору, та яку [PERSON] успадкував, однак документи про спадкування не оформив. За заповітом, посвідченим 16.12.2003 секретарем виконавчого комітету Топорівської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, зареєстрованим в реєстрі за № 23, [PERSON] , [INFO] , житель [ADDRESS] на випадок своєї смерті зробив таке розпорядження, яким усе своє майно де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде йому належати і на що він за законом матиме право заповів своєму онукові [PERSON] , 1983 р.н. Заповіт чинний, зареєстрований у спадковому реєстрі за № 43780203 (номер в реєстрі нотаріальних дій 23), що доводиться копією Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 62891567, виданого 15.12.2020 Приватним нотаріусом Стефурак Н.Я., у зв`язку з відкриттям спадкової справи. [PERSON] помер [INFO] у віці 79 років в с. Топорівці Городенківського району Івано-Франківської області, про що 27.06.2013 складено відповідний актовий запис за № 17, що стверджено копією Свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 27.06.2013 Топорівською сільською радою Городенківського району Івано-Франківської області. Внаслідок його смерті відкрилася спадщина. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. За ст.ст. 1268-1269 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Прийняття спадщини це: постійне проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подання спадкоємцем, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядуваннязаяви про прийняття спадщини. Часом відкриття спадщини є день смерті особи, визначено ч.2 ст.1220 ЦК України. На день смерті [PERSON] , 1933 р.н., який помер [INFO] , разом із ним проживали та були зареєстровані: [PERSON] , 1983 р.н., [PERSON] , 1989 р.н., [PERSON] , 2008 р.н., що доводиться довідкою № 22-120, виданою 19.03.2021 Топорівським старостинським округом Городенківської міської ради. Про те, що позивач [PERSON] , [INFO] є внуком [PERSON] свідчать копії: 1)свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 09 липня 1983 року, запис за № 33 від 09.07.1983, де зазначено, що батьками [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] ; 2)свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 22.03.1963, відповідний запис за № 20 від 22.03.1963, з якого слідує, що матір позивача - [PERSON] , [INFO] є дочкою [PERSON] та [PERSON] ; 3)свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданого 01.11.1980, відповідний запис за № 36 від 01.11.1980,де зазначено, що [PERSON] , [INFO] після укладення шлюбу 01.11.1980 з [PERSON] , присвоєно прізвище « [PERSON] ». Судом встановлено, що спадкоємцем за заповітом спадкодавця [PERSON] є його внук [PERSON] (позивач), який прийняв спадщину, оскільки постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідно до ч.1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно з вимогами ч.1 ст.1297 згаданого Кодексу спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно. Із копії спадкової справи № 178/2020, наданої суду приватним нотаріусом Городенківського РНО Стефурак Н.Я. вбачається, що спадкоємець за заповітом позивач [PERSON] прийняв спадщину після смерті діда [PERSON] , який помер [INFO] , так як він проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, та 15.12.2020 подав нотаріусу заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину. Копією Витягу № 63403019 про реєстрацію в Спадковому реєстрі, виданого 02.02.2021 підтверджується, що до Спадкового реєстру внесено реєстраційний запис про реєстрацію спадкової справи № 67146793 (номер у нотаріуса 178), спадкодавець - [PERSON] , дата смерті: [INFO] . До складу спадщини [PERSON] входить ј частка житлового будинку, господарських будівель та споруд, що знаходяться по [ADDRESS] , що належала спадкодавцю як колишньому члену колгоспного двору та 2/4 (1/4 + 1/4) частка даного житлового господарства, успадкована ним за законом після смерті матері [PERSON] та дружини [PERSON] , однак не оформлено документи про спадкування. Постановою приватного нотаріуса Городенківського РНО Стефурак Н.Я. про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину від 18.03.2021, позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок [ADDRESS] , після смерті його діда [PERSON] , який помер [INFO] , оскільки знесено старий житловий будинок (колгоспний двір), в якому померлому належала частка, а документів, які б підтверджували право власності на новозбудований житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, не було. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Позивач, як спадкоємець за заповітом після смерті діда [PERSON] , та як колишній член колгоспного двору, якому належить ј частка житлового будинку, господарських будівель та споруд, що знаходяться по [ADDRESS] , фактично став власником даного домогосподарства вцілому, користується ним. Однак, через його реєстрацію як колгоспного двору немає можливості отримати свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину, - визначено ч.3 ст. 1296 ЦК України. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Статтею 328 Цивільного кодексу України визначено, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Передбачених згаданою статтею підстав неправомірності набуття позивачем права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташованими по [ADDRESS] , судом не встановлено, позов визнається відповідачем, тому суд приходить до переконання, що є підстави для задоволення позовних вимог. При винесенні рішення судом враховується те, що відповідно до вимог Постанови Верховної Ради України «Про утворення та ліквідацію районів» № 807-ІХ від 17.07.2020 територія колишнього Городенківського району Івано-Франківської області на даний час відноситься до Коломийського району Івано-Франківської області. На підставі ст.ст. 120, 123, 524, 525, 526, 529, 548, 549, 563 ЦК УРСР (1963 р.), ст.ст. 316, 317, 325, 328, 1216, 1217, 1220, 1222, 1223, 1233, 1268-1270, 1296-1297 ЦК України,

Outcome: approved