Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася із позовом в суд до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на її користь на утримання малолітньої дитини [PERSON] Марії-Ірини Леонідівни, [INFO] у розмірі 1\\2 частини від усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття. Позов мотивує тим, що зареєстрували шлюб з відповідачем 16 лютого 2013 року у Шевченківському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 57, від шлюбу мають дитину [PERSON], [INFO]. В позовній заяві покликається на те, що їхнє подружнє життя не склалось, вони виявились зовсім різними людьми з різними характерами та різними поглядами на життя. Вказала, що відсутність взаєморозуміння між нею та відповідачем щодо їх подружнього життя вплинуло на їх подружні відносини, з жовтня 2014 року проживають окремо, з того часу не ведуть спільного домашнього господарства, подружніх стосунків не підтримують, вважає, що примирення неможливе, просить шлюб розірвати, так як їх подружнє життя не склалось, вищезгадане свідчить про втрату любові та поваги один до одного, шлюб існує формально. Щодо вимоги про стягнення аліментів, то зазначила, що дитина проживає з нею, а відповідач самоусунувся від обовязку по утриманню дитини, хоча зобовязваний утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Він не піклується про дитину, про стан її здоровя, не займається її вихованням, матеріальну допомогу на утримання дитини не надає. Дитина потребує матеріальної допомоги, знаходиться на повному її утриманні. Проте вона не має можливості самостійно забезпечувати належне утримання та розвиток дитини, а тому просить позов задоволити. В судовому засіданні позивач вимоги уточнила, просила розірвати шлюб між нею та відповідачем та стягувати аліменти з відповідача в розмірі 800 грн. щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття. Доповнила, що у неї немає даних про працевлаштування відповідача, у нього відсутній стабільний дохід, а тому просить стягувати із відповідача аліменти у твердій грошовій сумі щомісячно на утримання дитини до її повноліття. У судовому засіданні відповідач позов визнав та пояснив, що вони з позивачкою з жовтня 2014 року проживають окремо, з того часу не ведуть спільного домашнього господарства, подружніх стосунків не підтримують. Щодо стягнення з нього аліментів на утримання доньки в розмірі 800 грн. погодився. Заслухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши та перевіривши зібрані по справі докази, суд позов задовольняє з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони з жовтня 2014 року проживають окремо, з того часу не ведуть спільне домашнє господарство, подружніх стосунків не підтримують. Крім того, як вказала позивач в судовому засіданні, що відсутність взаєморозуміння і взаємоповаги один до одного стали приводом до втрати між ними почуття любові та поваги один до одного. Позивач та відповідач ствердили в судовому засіданні про стійкий розлад у сімї та формальний шлюб, внаслідок чого збереження подружнього життя між сторонами є неможливе. Згідно ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення для справи. Оскільки судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження суперечить інтересам як позивача, так і відповідача, оскільки сторони втратили почуття любові та поваги один до одного, шлюб існує формально, тому його слід розірвати. Відповідно до вимог ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Даний обовязок не залежить від матеріального становища батьків. Відповідно до ч.1 ст. 184 Сімейного кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. З копії свідоцтва про шлюб вбачається, що шлюб між батьками дитини [PERSON] Марії-Ірини Леонідівни, [INFO] [PERSON] та [PERSON] зареєстрований 16.02.2013 року. В судовому засіданні встановлено, що позивач проживає разом із донькою [PERSON] Марією-Іриною Леонідівною, [INFO] по вул. Лінкольна, 43\\56 у м. Львові і знаходиться на її утриманні. Відповідач проживає окремо від дитини та не надає кошти на її утримання. Крім цього, як ствердила позивачка, відповідач не має постійного стабільного заробітку. А тому суд вважає, що позивачем у відповідності до вимог ст. 184 СК України правомірно заявлено позов про стягнення аліментів на утримання дитини у твердій грошовій сумі. Суд вважає за необхідне визначити щомісячний розмір аліментів, який відповідач зобовязаний сплачувати на утримання дитини. При визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне становище сторін, відсутність у відповідача інших дітей та утриманців, стан здоровя дитини, яка є практично здоровою. Суд також виходить із затвердженого прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. З відповідача слід стягувати в користь позивачки аліменти на утримання дитини в сумі 800 грн. щомісячно, починаючи з 26.08.2015р. до досягнення дитиною повноліття. У звязку із задоволенням позову з відповідача слід стягнути судові витрати. Відповідно до ст. 367 ЦПК України допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць.

Outcome: approved