Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася з цивільним позовом до Миколаївської сільської ради Пустомитівського району Львівської області про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом, яким просила визнати за нею після смерті [PERSON], яка померла 05.06.2014 року, право власності на житловий будингок по вул. Млинна, 30, (кол. Без назви буд. 30) в с.Миколаїв, Пустомитівського району, Львівської області; земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 0,8049 га, розташовану на території Миколаївської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, кадастровий номер 46236584400:07:001:0105; земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 0,7962 га, розташовану на території Миколаївської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, яка складається з трьох ділянок площею 0,0654 га, кадастровий номер 4623684400:10:001:0139, площею 0,1961 га, кадастровий номер 4623684400:06:001:0067, площею 0,5293 га кадастровий номер 4623684400:05:001:0136. Свої вимоги мотивує тим, що 05.06.2014 року померла [PERSON], яка 29.07.1992 року склала заповіт, зареєстрований у книзі запису нотаріальних дій під №24, відповідно до якого все майно заповіла їй. Оформити право власності на будинок та земельні ділянки через нотаріальну контору немає можливості через відсутність оригіналів правовстановлюючих документів, які були втрачені. Ухвалою суду від 21.11.2018 року відкрито провадження у справі. Позивач в судове засідання не зявилася, хоча про час та місце судового розгляду була належним чином повідомлена, однак подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не зявився, хоча про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, однак подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності та визнав позовні вимоги. Оскільки в судове засідання не явилися всі особи, які беруть участь у справі, суд у відповідності зі ст.247 ЦПК України, розглядає справу без фіксування судового засідання технічними засобами. Розглянувши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено,\~що 05.06.2014\~року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-СГ № 346489, яке видане виконавчим комітетом Миколаївської сільської ради Пустомитівського району Львівської області 06.06.2014 року. [PERSON] заповіту, посвідченого 29.07.1992 року секретарем Миколаївської сільської Ради народних депутатів [PERSON], [PERSON] заповіла своїй внучці [PERSON], належне їй майно, де б воно не знаходилося, і все те, на що вона матиме право. Як вбачається з матеріалів справи, після одруження [PERSON] змінила прізвище на прізвище чоловіка «Стадник», що підтверджується Свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-СГ №311853 від 08.06.1996 року, виданим Відділом реєстрації актів громадянського стану Львівського міськвиконкому. Відповідно до\~ст.1218 ЦК України\~до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Нормами ст. 1233 ЦК України встановлено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. [PERSON] ч. 1 ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. В силу вимог ч. ч. 1, 2 ст. 1236 ЦК України заповідач має право охопити заповітом права та обов'язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов'язки, які можуть йому належати у майбутньому. Заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини. Як вбачається з матеріалів справи у приватній власності [PERSON] перебував будинок по вул. Без назви, №30, в с.Миколаїв, Пустомитівського району, Львівської області, що підтверджується копією свідоцтва про право власності, виданим на підставі рішення виконкому №79 від 25.03.2008 року, а також [PERSON] належало право власності на земельні ділянки на території Миколаївської сільської ради Пустомитівського району Львівської області площею 0,7962 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, зокрема, земельна ділянка площею 0,0654 га, кадастровий номер 4623684400:10:001:0139, земельна ділянка площею 0,1961 га, кадастровий номер 4623684400:06:001:0067, земельна ділянка площею 0,5293 га, кадастровий номер 4623684400:05:001:0136, на підставі державного акту від 21.08.2004 року серії ЛВ №098459, що стверджується витягами з Державного земельного кадастру на земельну ділянку №НВ-4607912152018, №НВ-4607911142018, №НВ-4607911012018, та земельна ділянка на території Миколаївської сільської ради Пустомитівського району Львівської області площею 0,8049\~га,\~з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 4623684400:07:001:0105, на підставі державного акту від 10.08.2004 року серії ЛВ №011863, що стверджується витягом з Державного земельного кадастру на земельну ділянку №НВ-4607911212018. Рішенням Миколаївської сільської ради Пустомитівського району Львівської області №134 від 09.09.2016 року затверджено найменування вулиць на території Миколаївської сільської ради. Як зазначено у довідці Миколаївської сільської ради Пустомитівського району Львівської області №514 від 26.09.2018 року, житловий будинок №30 в с.Миколаїв Пустомитівського району Львівської області по вул. Млинна належить [PERSON], яка померла 05.06.2014 року, стара назва Львівська область, Пустомитівський район, с.Миколаїв, вул. Без назви, буд.№30. [PERSON] про реєстрацію в Спадковому реєстрі за №39042678, виданого Пустомитівською державною нотаріальною конторою 01.12.2014 року, заведено спадкову справу спадкодавця [PERSON], яка померла 05.06.2014 року. З довідки, виданої Миколаївською сільською радою Пустомитівського району Львівської області №513 від 26.09.2018 року, вбачається, що позивач проживала без реєстрації разом з [PERSON], доглядала за нею до дня її смерті. За вказаних вище обставин, враховуючи визнання позову відповідачем, беручи до уваги те, що позивач, будучи спадкоємцем за заповітом, однак не може оформити право власності на спадщину, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на майно, те, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, те, що обставини склалися так, що в іншому, крім судового порядку, позивач не має можливості реалізувати своє право на спадщину, те, що визнання права власності за позивачем на спірне майно не порушить прав відповідача, суд прийшов до переконання, що позовні вимоги підлягають до задоволення. В силу вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 1723,56 грн. судових витрат у справі.

Outcome: approved