Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-14 00:00:00

Позивач [PERSON] пред`явила до суду позов до [PERSON] , яким просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 19 липня 2018 року Виконавчим комітетом Мереф`янської міської ради Харківського району Харківської області за актовим записом 72. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що вона з відповідачем 19 липня 2018 року зареєструвала шлюб, від якого вони дітей не мають. З початку літа 2020 року вони фактично припинили шлюбні стосунки та разом не мешкають, відповідач зібрав свої речі та поїхав, з того часу вони не спілкуються. Родина розпалась, через те, що сторони не зійшлись характерами та мають різні погляди на життя, у зв`язку з чим виникали сварки. Спільне господарство подружжя не веде. Позивач вважає, що подальше спільне проживання і збереження шлюбу не можливе. Спору щодо поділу майна не має. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 27 серпня 2021 року провадження у справі відкрито, розгляд справи ухвалено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням сторін. Позивач у судове засідання не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, у разі неявки в судове засідання відповідача не заперечувала проти ухвалення рішення в заочному порядку. Відповідач у судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи був повідомлений своєчасно і належним чином в порядку ст. 128 ЦПК України, шляхом направлення судової повістки за останнім відомим зареєстрованим місцем проживання, а також шляхом оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, причини неявки суду не повідомив. Будь-яких клопотань від відповідача не надходило. У зв`язку з повторною неявкою в судове засідання належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання відповідача, який не повідомив про причини неявки та не подав відзив відповідно до статті 280 ЦПК України суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 19 липня 2018 року Виконавчим комітетом Мереф`янської міської ради Харківського району Харківської області за актовим записом 72, під час державної реєстрації шлюбу позивач змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] » (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] , видане 19 липня 2018 року Виконавчим комітетом Мереф`янської міської ради Харківського району Харківської області). Від шлюбу сторони дітей не мають. За змістом положень ч. 1 ст. 24 СК України та ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування їх до збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд, з`ясувавши причини розірвання шлюбу та фактичні взаємовідносини подружжя, вважає подальше сімейне життя подружжя і збереження сім`ї неможливим. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач [PERSON] , у своїй заяві просить після розірвання шлюбу залишити її прізвище без змін « [PERSON] ». На підставі викладеного і

Outcome: approved