Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-13 00:00:00

Позивач в грудні 2019 року звернувся до суду з позовом про стягнення суми, обґрунтовуючи заявлені вимоги тим, що відповідачі проживають в квартирі [ADDRESS] і відповідно споживачами теплової енергії. Однак, протягом тривалого часу відповідачі несвоєчасно сплачували заборгованість за спожиті послуги з теплової енергії, внаслідок чого за період з 01.06.2016 по 01.12.2019 утворилася заборгованість у розмірі 14445 грн. 54 коп. З метою погашення виниклої заборгованості з відповідачем [PERSON] в червні 2018 року був укладений договір про погашення заборгованості. Відповідно до умов цього договору відповідач [PERSON] зобов`язалася в термін з 01.06.2018 по 31.05.2019 погасити наявну заборгованість шляхом внесення рівними частинами на свій особовий рахунок платежів у розмірі 604 грн. 91 коп. щомісяця. При чому, своєчасно сплачувати у 100 % розмірі вартість поточного користування послугами теплопостачання. Проте, відповідач [PERSON] свої зобов`язання за даним договором належним чином не виконала. Представниця позивача в судове засідання не з`явилася, надавши суду письмову заяву, в якій просила розглянути справу у її відсутності, заявлені вимоги підтримала повністю, наполягала на їх задоволенні. При чому, проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечує. Належно повідомлені відповідачі у судове засідання не з`явилися з невідомих причин, заяву про причини неявки або про розгляд справи у їх відсутності суду не подавали, тому суд розглядав справу на підставі ст. 280-283 ЦПК України заочно. Відповідно до ч. 2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про житлово - комунальні послуги» від 09.11.2017 № 2189-VIII до комунальних послуг відносяться, зокрема послуги з постачання теплової енергії, постачання гарячої води. Відповідно до ст. 64, 68, 162 ЖК України наймач, власник та члени їх сім`ї зобов`язані своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. У відповідності до ст. 67, 162 ЖК України плата за комунальні послуги, зокрема за постачання теплової енергії, постачання гарячої водибереться за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про житлово - комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний, в тому числі оплачувати надані житлово - комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Із приписів статті 9 Закону України «Про житлово - комунальні послуги» вбачається, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Пунктом 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, визначено, що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Згідно до п.20 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку. Відповідно до копії особового рахунку № [NUMBER] та розрахунку ціни позову вбачається, що відповідачам по справі станом на 01.12.2019р. була нарахована плата за надану послугу з теплової енергії в сумі 14445 грн. 54 коп. (а.с. 1; 5-6; 7). Також суд зазначає, що згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. На теперішній час сума заборгованості відповідачами в добровільному порядку не відшкодована. У відповідності до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. В статті 625 ч. 2 ЦК України зазначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Судом перевірений також порядок нарахування суми заборгованості по кожному місяцю, інфляційну складову та 3% річних. Відповідно до наданого позивачем розрахунку, який визнається судом правильним та таким, що відповідає вимогам закону, за період часу з 01.06.2016 по 01.12.2019 станом на 01.12.2019 відповідачу нарахована плата за надані послуги в сумі 14445 грн. 54 коп., інфляційні збитки в сумі 1400 грн. 06 коп., 3% річних у сумі 601 грн. 36 коп. (а.с. 7). Враховуючи, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, при цьому відповідачі, будучи завчасно повідомленими про дату, час та місце судового засідання, не з`явилися, заперечень проти позову не подали, суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ч.2 ст. 141 ЦПК України у разі задоволення позову, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача. Позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір, що підтверджено документально: платіжними дорученнями № 2102 від 12.11.2019 (а.с. 3) у розмірі 1921грн., який підлягає стягненню з відповідачів. Згідно ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, а відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Таким чином, суд приходить до висновку про повну доведеність заявлених вимог, тому вони підлягають задоволенню.

Outcome: approved