Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-28 00:00:00

Позивач - акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК» звернулося до суду з позовом до відповідача [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість у розмірі 4554,99 грн. за кредитним договором № HAR0AU08950039 від 23.07.2007 року, а також судові витрати з судового збору в розмірі 2102,00 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідно до укладеного договору № HAR0AU08950039 від 23.07.2007 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 51469,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 16,08% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 19.07.2012 року. [INFO] позичальник [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 05.03.2010 р. Станом на дату смерті заборгованість позичальника перед банком за кредитним договором № HAR0AU08950039 від 23.07.2007 року становить 4554,99 грн., яка складається лише з заборгованостей за кредитом, відсотками та пені. На виконання вимог ст. 1281 ЦК України позивачем 04.04.2018 року була направлена претензія кредитора до Куп`янської державної нотаріальної контори та 27.07.2018 року отримано відповідь. Позивач вказує, що спадкоємцем, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини є [PERSON] , що підтверджується копіями паспортів позичальника та відповідача. Таким чином, на думку позивача, відповідач прийняв спадщину, до складу якої входить, у тому числі, кредитні зобов`язання померлого позичальника. Спадкування обов`язків відбулося відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України, так як відповідач не відмовився від спадщини у передбачені цивільним законодавством строки, а саме, 6 місяців від дня відкриття спадщини. 03.03.2019 р. до спадкоємця [PERSON] було направлено лист-претензію, згідно якого позивач пред`явив свої вимоги, але ніяких дій не було виконано. Відомостей про звернення АТ КБ «ПРИВАТБАНК» до суду з аналогічним позовом немає. 06.05.2020 р., 09.06.2020 р. суддею направлялися запити щодо підтвердження місця реєстрації відповідача. 19.06.2020 р. судом була отримана відповідь, згідно якої відомості щодо місця реєстрації відповідача відсутні. Ухвалою суду від 22.06.2020 року провадження у справі відкрито та справу призначено до розгляду по суті в порядку спрощеного позовного провадження. У судові засідання відповідач не з`явився з невідомих причин, про час і місце їх проведення, сповіщався судовими повістками, які повернулися не врученими, що підтверджується поштовими конвертами, які направлялися за зазначеною у позові позивачем адресою, з відмітками «за закінченням терміну зберігання», «адресат відсутній за вказаною адресою», «за зазначеною адресою не проживає». Разом з цим, відповідач про час та місце судового засідання повідомлений належним чином, шляхом розміщення на веб-порталі Судової влади України оголошення про виклик особи, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме. Причин своєї неявки відповідач суду не повідомив, будь-яких заяв чи відзиву проти позову не надав. Відповідно до п. 11 ч.8 ст. 128 ЦПК України з опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи. За таких обставин, виходячи з вищевказаних вимог закону, відповідач вважається повідомленим про судові засідання. Представник позивача Савіхіна А.М. до суду надала клопотання, в якому просить справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (а.с. 36). Фіксація судового процесу технічними засобами не проводилася згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Враховуючи викладене вище, суд вважає можливим провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів, що відповідає положенням ст. ст. 280, 281 ЦПК України. Судом були встановлені такі обставини справи і відповідно до них правовідносини. 23.07.2007 року між позивачем та [PERSON] було укладено кредитний договір № HAR0AU08950039 у вигляді непоновлюваної кредитної лінії у розмірі 51469,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,34% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 19.07.2012 року (а.с. 11-13). Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 05.03.2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Куп`янську Куп`янського міськрайонного управління юстиції Харківської області, [PERSON] померла [INFO] , про що був зроблений актовий запис №127 (а.с. 16). Згідно ч.1 ст. 608 ЦК України зобов`язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою. Дані правовідносини допускають правонаступництво в порядку спадкування. Відповідно до листа Куп`янської державної нотаріальної контори Харківської області про отримання претензії (а.с. 93), листа - претензії та доданих до нього документів (а.с. 83-90), ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернувся до Куп`янської державної нотаріальної контори Харківської області з претензією до спадкоємців померлої [PERSON] , яка отримана нотаріальною конторою 15.03.2012 року і заведена спадкова справа № 121/2012 року на підставі заяви кредитора з претензією. Крім того, згідно листа Куп`янської державної нотаріальної контори Харківської області про отримання претензії (а.с. 101), листа - претензії та доданих до нього документів (а.с. 94-100), ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» знову звернувся до Куп`янської державної нотаріальної контори Харківської області з претензією до спадкоємців померлої [PERSON] , яка отримана нотаріальною конторою 06.04.2018 року і долучена до спадкової справи № 121/2012 на підставі заяви кредитора з претензією. Як вбачається з інформації по спадковій справі, наданої Куп`янською державною нотаріальною конторою Харківської області від 15.09.2020 року на виконання ухвали суду про витребування доказів від 03.09.2020 року (а.с. 54,82), 15.03.2012 року за претензією кредитора ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» Куп`янською державною нотаріальною конторою Харківської області була заведена спадкова справа №121/2012 до майна померлої [PERSON] . Спадкоємці померлої з заявами про прийняття спадщини чи відмову від спадщини до нотаріальної контори не звертались. Відповідно до ст. ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Аналізуючи вказані норми вбачається, що у разі смерті фізичної особи, боржника за зобов`язанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво в порядку спадкування, обов`язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи її спадкоємця, тобто відбувається передбачена законом заміна боржника в зобов`язанні. Чинне законодавство розмежовує поняття прийняття спадщини (глава 87 ЦК України «Здійснення права на спадкування») та оформлення спадщини (глава 89 цього Кодексу «Оформлення права на спадщину»). Відповідно до ч. 1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Разом з тим, незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. (ч.5 ст. 1268 ЦК України) Ч.ч. 1,2 ст. 1281 ЦК України встановлено, що спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. За змістом зазначених норм, у разі смерті фізичної особи, боржника за зобов`язанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво в порядку спадкування, обов`язки померлої особи за загальним правилом переходять до іншої особи - її спадкоємця. Таким чином відбувається передбачена законом заміна боржника в зобов`язанні, який несе відповідальність у межах вартості майна, одержаного в спадщину. Позивач в обґрунтування своїх вимог посилається на те, що спадкування обов`язків відбулося відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України, так як відповідач не відмовився від спадщини у передбачені цивільним законодавством строки, а саме 6 місяців від дня відкриття спадщини, але не подав заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Однак, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (ч.3 ст. 1296 ЦК України). Таким чином, спадкові права є майновим об`єктом цивільного права, оскільки вони надають спадкоємцям можливість успадкувати майно (прийняти спадщину), але право розпорядження нею виникає після оформлення успадкованого права власності у встановленому законом порядку. Перелік зобов`язань, які не входять до складу спадщини визначені ст. 1219 ЦК України, зобов`язання за кредитним договором входять до складу спадщини. Станом на дату смерті заборгованість позичальника [PERSON] перед банком за кредитним договором № HAR0AU08950039 від 23.07.2007 року становить 4554,99 грн., що підтверджується відповідним розрахунком (а.с. 7-10). Відповідно до ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора звертає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі. Згідно роз`яснень, які містяться в постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 30.03.2012 року, при вирішенні спорів щодо виконання зобов`язань за кредитним договором у випадку смерті боржника/позичальника за наявності поручителя чи спадкоємців суди мають враховувати, що з урахуванням положення статті 1282 ЦК України спадкоємці боржника за умови прийняття спадщини є боржниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину. При цьому спадкоємці несуть зобов`язання погасити нараховані відсотки і неустойку тільки в тому випадку, якщо вони вчинені позичальникові за життя. Інші нараховані зобов`язання фактично не пов`язані з особою позичальника і не можуть присуджуватися до сплати спадкоємцями. Тобто, законодавець ставить в залежність обов`язок спадкоємців боржника щодо сплати боргу за померлого від розміру одержаного ними у спадщину майна після померлого. Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. За положеннями ст. 81 ЦПК України, кожна особа повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом ретельно перевірені доводи АТ КБ «ПРИВАТБАНК» щодо вимог позову та при цьому, в матеріалах справи відсутні відомості про майно, одержане відповідачем у спадщину після смерті [PERSON] в межах вартості якого він зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора АТ КБ «ПРИВАТБАНК». Належних доказів отримання відповідачем після смерті [PERSON] будь-якого рухомого чи нерухомого майна, позивач суду не надав, вартість спадкового майна одержаного спадкоємцем не визначено. Частиною 1 ст. 1222 ЦК України передбачено, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначенні у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Статтею 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Позивачем в обґрунтування своїх позовних надано лише паспортні дані позичальника та відповідача, які були зареєстровані за однією адресою. Відповідно до повідомлення сектору реєстрації/зняття з реєстрації місця проживання фізичних осіб відділу державної реєстрації Виконавчого комітету Куп`янської міської ради Харківської області за № 15-12/5130 від 19.06.2020 року, відомості щодо місця реєстрації [PERSON] відсутні (а.с. 42). Крім того, оскільки відсутні докази прийняття такого майна відповідачем, то до нього в порядку спадкування не перейшли обов`язки спадкодавця перед іншими особами (кредиторами), а тому відсутні підстави вважати його таким, що фактично прийняв спадщину. Позивачем не було заявлено відповідних клопотань про витребування інформації про наявність чи відсутність рухомого або нерухомого майна, зареєстрованого за спадкодавцем та інших клопотань в підтвердження доводів викладених у позовній заяві. На підставі положень ст.ст.12,13,81 ЦПК України та з урахуванням того, що представник позивача була повідомлена належним чином про час та місце розгляду справи, в окремому клопотанні висловила прохання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, а також надала клопотання про витребування доказів, таким чином розпорядилась своїми процесуальними правами. З огляду на вищезазначене, суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, виходячи з вимог законодавства, що спадкоємці відповідають за борги спадкодавця в межах вартості майна, одержаного в спадщину, а при відсутності чи недостатності спадкового майна кредитне зобов`язання припиняється неможливістю виконання чи недостатністю спадкового майна, беручи до уваги що позивачем у відповідності до ст.60 ЦПК України не надано належних та допустимих доказів на підтвердження обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, зокрема наявності спадкового майна та вартості цього майна, не знаходить підстав для задоволення позовних вимог за їх недоведеністю. Оскільки суд відмовляє в задоволенні позовних вимог, то відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, судові витрати, понесені позивачем при зверненні до суду, відшкодуванню не підлягають.

Outcome: dismissed