Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-27 00:00:00

Позивач [PERSON] предявив до суду позов до відповідачів [PERSON], [PERSON], третя особа Перша тернопільська державна нотаріальна контора, в якому просить визнати за ним право власності на транспортний засіб марки ВАЗ 21063, 1993 року випуску, державний номерний знак [NUMBER]. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 17 січня 2016 року помер його батько [PERSON]. Крім нього ([PERSON] Я.) спадкоємцями за законом є також його мати [PERSON] та сестра [PERSON] За договором про поділ спадкового майна йому ([PERSON] Я.) переходить машина марки ВАЗ 21063, 1993 року випуску, державний номерний знак [NUMBER], однак, звернувшись в нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини, постановою державного нотаріуса йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у звязку із відсутністю правовстановлюючого документа на транспортний засіб. З цих підстав позивач позбавлений можливості реалізувати свої спадкові права в нотаріальному порядку, тому просить суд визнати за ним право власності на транспортний засіб марки ВАЗ 21063, 1993 року випуску, державний номерний знак [NUMBER]. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявився, подавши заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Відповідачі [PERSON], [PERSON] у судове засідання не зявилися, кожна окремо подали заяви про розгляд справи за їх відсутності, не заперечують щодо задоволення позовних вимог. Від третьої особи Першої тернопільської державної нотаріальної контори надійшла заява про розгляд справи за відсутності їх представника, при прийнятті рішення покладаються на думку суду За вказаних обставин, з урахуванням вимог ст. 169 ЦПК України, суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній доказів, за відсутності сторін. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив наступні факти: Відповідно до інформації наданої регіональним сервісним центром в Тернопільській області Міністерства внутрішніх справ України від 08 серпня 2016 року №31/19-2510, згідно з автоматизованим обліком зареєстрованих транспортних засобів РСЦ МВС в Тернопільській області АІС Автомобіль та даних Єдиного державного реєстру МВС України, станом на 08 серпня 2016 року транспортний засіб марки ВАЗ 21063, 1993 року випуску, номерний знак 25612ТІ, кузов ХТА210610Р3073084 зареєстрований за [PERSON], [INFO] (м. Тернопіль, вул. А. Манастирського, 44/10), свідоцтво про реєстрацію ТЗ серії ТЕА №044794 видане 16 листопада 2001 року Тернопільським МРЕВ ДАІ. 17 січня 2016 року [PERSON] помер, про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції зроблено актовий запис №114. Позивач [PERSON], [INFO] є сином [PERSON], що стверджується свідоцтвом про народження серії І-АГ №568359 виданого 21 березня 1970 року міськбюро ЗАГС м. Тернопіль. Згідно викладених у позові обставин, у встановлений законом строк позивач [PERSON] звернувся у Першу тернопільську державну нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини. Постановою державного нотаріуса Першої тернопільської державної нотаріальної контори №2502/02-31 від 23 серпня 2016 року [PERSON] відмовлено у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у звязку із відсутністю технічного паспорта на автотранспортний засіб марки ВАЗ 21063, 1993 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], номер кузова ХТА210610Р3073084. Вказаною постановою державного нотаріуса Першої тернопільської державної нотаріальної контори також стверджується, що спадкоємцями за законом після померлого [PERSON] є: його дружина [PERSON], його дочка [PERSON], його син [PERSON], які спадщину прийняли шляхом подання відповідних заяв. Згідно договору про поділ спадкового майна, посвідченого Першою тернопільською державною нотаріальною конторою 03 серпня 2016 року за реєстровим №3-1773, машину марки ВАЗ 21063, 1993 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], номер кузова ХТА210610Р3073084 успадковує [PERSON]. Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або законом. В силу ч.1 ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Частиною 1 статті1261 ЦК України встановлено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 Про судову практику у справах про спадкування, спадкування за законом здійснюється почергово. За відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття всіма спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують спадкоємці відповідної черги. Зокрема, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Процедура реєстрації транспортних засобів передбачена Порядком державної реєстрації (перереєстрації) , зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів , напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 року №1388. Пунктом 8 вказаного Порядку передбачено, що Державна реєстрація (перереєстрація) транспортних засобів проводиться на підставі заяв власників, поданих особисто або уповноваженим представником, і документів, що посвідчують їх особу, підтверджують повноваження представника (для фізичних осіб - нотаріально посвідчена довіреність), а також правомірність придбання, отримання, ввезення, митного оформлення (далі - правомірність придбання) транспортних засобів, відповідність конструкції транспортних засобів установленим вимогам безпеки дорожнього руху, а також вимогам, які є підставою для внесення змін до реєстраційних документів. Не допускаються до державної реєстрації транспортні засоби з правим розташуванням керма (за винятком транспортних засобів, які були зареєстровані в підрозділах Державтоінспекції до набрання чинності Законом України «Про дорожній рух»). Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності. Оскільки, правовстановлюючий документ - свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, видане Тернопільським МРЕВ ДАІ втрачено, іншого способу окрім звернення до суду за захистом порушеного права позивач не має, а тому, проаналізувавши в сукупності досліджені докази, встановлені ними обставини та визначені відповідно до них правовідносини сторін, враховуючи вимоги закону, які до них застосовуються, беручи до уваги те, що відповідачі не заперечують щодо задоволення позову, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню шляхом визнання за позивачем [PERSON] права власності на транспортний засіб марки ВАЗ 21063, 1993 року випуску, державний номерний знак [NUMBER], в порядку спадкування за законом після померлого 17 січня 2016 року [PERSON]. На підставі викладеного та

Outcome: approved