Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-16 00:00:00

Позивач [PERSON] у березні 2021 року звернувся до суду із позовом до приватного акціонерного товариства «Завод» Лтава», третя особа: [PERSON] про збільшення встановленого розміру відшкодування шкоди, спричиненої ушкодженням здоров`я, в якому просив ухвалити рішення, яким стягнути з Приватного акціонерного товариства «ЗАВОД`ЛТАВА» на його недоплачені щомісячні суми втраченого заробітку в рахунок відшкодування шкоди заподіяної ушкодженням здоров`я за період з 01 січня 2018 року по квітень 2021 року в розмірі 108 354,06 (сто вісім тисяч триста п`ятдесят чотири) гривні 06 шість копійок. Та стягнути з Приватного акціонерного товариства «ЗАВОД`ЛТАВА» на його користь в рахунок відшкодування шкоди заподіяної ушкодженням здоров`я щомісячно по 9 163,09 (дев`ять тисяч сто шістдесят три) гривні 09 (дев`ять) копійок, починаючи з 01 квітня 2021 року. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] вказував, що потрапив 28 червня 1978 року в дорожньо- транспортну пригоду з вини водія, що знаходився в трудових відносинах з ПАТ «Завод Лтава» отримав тяжкі тілесні ушкодження, що потягли ампутацію кульші верхньої треті гомілки. За висновком МСЕК я [PERSON] визнаний інвалідом 3 групи безстроково із 100% втратою професійної працездатності. Рішенням Октябрського районного суду м. Полтава від 17.11.2005 року та від 18.11.2008 року на його користь було стягнуто з відповідача шкоду у розмірі 1379 грн. 09 коп. щомісячної заробітної плати слюсара-моториста 3-го розряду, довічно до збільшення розміру заробітної плати по цій професії. Рішенням Октябрського районного суду м. Полтава стягнуто з відповідача на мою користь шкоду в розмірі 22 207.95 грн. за період з 01.09.2008 року по 01.03.2013 року, також стягнуто з відповідача на мою користь виплати в розмірі 2 380,32 грн. щомісячно починаючи з 01.03.2013 року. Рішенням Октябрського районного суду м. Полтава від 11.12.2017 року по справі № 554/8568/17, були частково задоволені його позовні вимоги про стягнення шкоди заподіяної ушкодженням здоров`ю та стягнуто з відповідача на його користь в рахунок відшкодування шкоди завданої ушкодженням здоров`ю за період з 01.01.2015 року по 01.11.2017 року в сумі 21 211,88 грн. та стягнути з ПАТ «Завод Лтава» на його користь щомісячно по 4 044,83 грн. починаючи з 01 листопада 2017 року. Вказане рішення набрало законної сили 22.12.2017 року. Починаючи з листопада 2017 року по березень 2021 року відповідач ПРАТ «ЗАВОД`ЛТАВА» сплачував йому щомісячно 4 044,83 грн.. Вказана сума є значно заниженою, оскільки заробітна плата по професії слюсара - моториста значно зросла. Він звертався до відповідача з проханням збільшити йому заробітну плату відповідно до середньомісячного заробітку на даний час слюсаря з ремонту автомобілів (моториста) III розряду. Проте, мені йому відмовлено у зв`язку з тим, що по штатному розкладу ПРАТ «ЗАВОД`ЛТАВА» на даний час не має таких спеціалістів. У зв`язку з цим, його представником до Комунального атотранспортного підприємства 1628 був направлений адвокатський запит для отримання середньомісячного заробітку на даний час слюсаря з ремонту автомобілів (моториста) III розряду. Відповідно до довідки Комунального атотранспортного підприємства 1628 (ЄРДПОУ: 03351823 м. Полтава, вул. Кагамлика, 84) заробітна плата слюсаря з ремонту автомобілів (моториста) III розряду, згідно із штатним розкладом була б: 2018 рік - 4 937,54 грн., що складає різницю виплаченої попередньої заробітної плати 4937,54 грн. - 4044,83 грн. = 892,71 грн./щомісячно, що складає за рік 892,71 грн. х 12 міс. = 10 712,52 грн.; 2019 рік - 6461, 94 грн., що складає різницю виплаченої попередньої заробітної плати 6461,94 грн. - 4044,83 грн. =2417,11 грн./щомісячно, що складає за рік 2417,11 грн. х 12 міс. = 29 005,32 грн; 2020 рік - 8484,95 грн., що складає різницю виплаченої попередньої заробітної плати 8484,95 грн. - 4044,83 грн. = 4440,12 грн./щомісячно, що складає зарік 4440,12 грн. х 12 міс. = 53 281.44 грн; 2021 рік - 9163,09 грн., що складає різницю виплаченої попередньої заробітної плати 9163,09 грн. - 4044,83 грн. = 5118,26 грн./щомісячно, що складає за рік 5118,26 грн. х 3 міс. = 15 354.78 грн. У зв`язку із цим він звернувся до суду про захист свого права про стягнення шкоди заподіяної ушкодженням здоров`я. Ухвалою суду від 05 квітня 2021 року було відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. 07.05.2021 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву від представника відповідача приватного акціонерного товариства «Завод» Лтава», де останні просили суд відмовити в задоволенні позовної заяви [PERSON] в повному обсязі. В обґрунтування відзиву вказували, що гр. [PERSON] обрав спосіб захисту своїх прав не передбачений чинним законодавством та, як наслідок, позовні вимоги гр. [PERSON] до ПРАТ «Завод Лтава» про збільшення встановленого розміру відшкодування шкоди, спричиненої ушкодженням здоров`я документально та законодавчо не підтвердженні та задоволенню не підлягають. 14.05.2021 року від позивача надійшла відповідь на відзив, де позивач просив позов задовольнити, та вважав, що обраний ним саме такий спосіб захисту порушеного права буде ефективним. Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до наступного висновку. Згідно з ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до змісту ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до положень ст.ст. 55, 124 Конституції України, кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно зі статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява задоволенню не підлягає, з наступних підстав: судом встановлено, що 28 червня 1978 року в дорожньо-транспортній пригоді з вини водія, що знаходився в трудових відносинах з відповідачем, позивач отримав тяжкі тілесні ушкодження, що потягли ампутацію культі верхньої треті гомілки. За висновком МСЕК позивач визнаний інвалідом 3 групи безстроково із 100% втратою професійної працездатності. Рішенням Октябрського районного суду м.Полтава від 17.11.2005 року та від 18.11.2008 року на користь позивача стягнуто з відповідача шкоду у розмірі 1379 грн. 09 коп. щомісячно заробітної плати слюсара моториста 3-го розряду, довічно до збільшення розміру заробітної плати по цій професії. Заробітна плата за цей час зросла. 11 квітня 2013 року. Рішенням Октябрського районного суду м.Полтава стягнуто з відповідача на користь [PERSON] шкоду в розмірі 22207.95 грн. за період з 01.09.2008 року по 01.03.2013 року, а також стягнуто з ПАТ «Лтава» на користь позивача виплати в розмірі 2380.32 грн. щомісячно, починаючи з 01.03.2013 року. На цей заробітна плата по професії позивача зросла. Рішенням Октябрського районного суду м. Полтава від 11.12.2017 року по справі № 554/8568/17, були частково задоволені його позовні вимоги про стягнення шкоди заподіяної ушкодженням здоров`ю та стягнуто з відповідача на його користь в рахунок відшкодування шкоди завданої ушкодженням здоров`ю за період з 01.01.2015 року по 01.11.2017 року в сумі 21211,88 грн. та стягнути з ПАТ «Завод Лтава» на його користь щомісячно по 4044,83 грн. починаючи з 01 листопада 2017 року. Він звернувся до відповідача з проханням збільшити йому заробітну плату відповідно до середньомісячного заробітку на даний час слюсара моториста. Позивачу було відмовлено у звязку з тим, що по штатному розкладу ПАТ «Лтава» не має на цей час таких спеціалістів. Відповідно п. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Відповідно до ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Статтею 58 ЦПК України закріплено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Тобто, процесуальними нормами встановлено як право на участь у доказуванні (ст. 27 ЦПК України), так і обов`язок із доказування обставини при невизнані них сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Крім того, суд безпосередньо не повинен брати участі у зборі доказового матеріалу. Відповідно до ч.5 ст.1187 ЦК України особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Відповідно до ст. 1195 ЦК України відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я: «1.Фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі, зобов`язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо». Статтею 1202 ЦК України визначено порядок відшкодування шкоди: «1.Відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю потерпілого, здійснюється щомісячними платежами». Статтею 1208 ЦК України визначено, що збільшення розміру відшкодування шкоди у зв`язку з підвищенням вартості життя і збільшенням розміру мінімальної заробітної плати: «1.3а заявою потерпілого у разі підвищення вартості життя розмір відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, підлягає індексації на підставі рішення суду. 2. За заявою потерпілого у разі збільшення розміру мінімальної заробітної плати розмір відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, підлягає індексації на підставі рішення суду.» Таким чином, відповідно до ст.1208 ЦК України, підставами збільшення розміру відшкодування шкоди є: 1) підвищення вартості життя; 2) збільшення розміру мінімальної заробітної плати. Позивач просить здійснити перерахунок розміру відшкодування за весь період з прив`язкою до середньої заробітної плати слюсаря з ремонту автомобілів(моториста) III розряду, згідно зі Штатним розписом Полтавського КАТП-1628. Вказаний перерахунок, як підстава для збільшення розміру відшкодування шкоди у зв`язку з підвищенням вартості життя і збільшенням розміру мінімальної заробітної плати, не передбачений чинним законодавством. За змістом ст.1 Закону України «Про прожитковий мінімум» прожитковий мінімум - вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я, набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Прожитковий мінімум визначається нормативним методом у розрахунку на місяць на одну особу, а також окремо для тих, хто належить до основних соціальних і демографічних груп населення, зокрема осіб, які втратили працездатність; -у контексті ч.2 ст.1208 ЦК України під поняттям «мінімальна заробітна плата» слід розуміти законодавчо встановлений розмір заробітної плати за просту, некваліфіковану роботу, нижче якого не може проводитися оплата за виконану працівником місячну, погодинну норму праці, обсяг робіт (стаття 1 Закону України «Про оплату праці». Відповідно до ч.2 ст.10 Закону України «Про оплату праці» розмір мінімальної заробітної плати переглядається від зростання індексу цін на споживчі товари і тарифів послуги. Отже, підвищення вартості життя враховується при встановленні мінімальної заробітної плати. Відповідно до ч. 1 ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку про необґрунтованість позову. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed