Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-04 00:00:00

Позивач, в особі ПАТ «Лізинг інформаційних технологій», звернувся до суду з позовом до відповідачки про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що 09.11.2013 року ЗАТ «Лізинг інформаційних технологій», правонаступником якого є ПАТ «Лізинг інформаційних технологій», та [PERSON] уклали договір №120714020 (Договір) про надання в оренду на умовах фінансового лізингу обладнання Ноутбук Acer Aspire E1-531-10052G50Mnks. Відповідно до умов Договору, а також Правил отримання обладнання позивач надав відповідачу в оренду на умовах фінансового лізингу обладнання згідно акту приймання-передачі майна №120714020 від 09.11.2013 року, загальною вартістю 5591,67 гривень, а відповідачка зобовязалася сплатити 20 платежів по 279,58 гривень кожного місяця до 20 числа на загальну суму 5591,67 гривень. Таким чином позивач у повному обсязі виконав свої договірні зобовязання, однак відповідачка не виконала своїх грошових зобовязань, що призвело до утворення заборгованості за Договором в сумі 19955,94 гривні. Просив стягнути з відповідачки суму боргу, вирішити питання про судові витрати. В судове засідання представник позивача не зявився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги просив задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідачка в судове засідання не зявилась по невідомим суду причинам. Надала на адресу суду заяву в якій позов визнала в повному обсязі та просила справу розглянути за її відсутності. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового засідання не здійснювалося. Дослідивши подані позивачем документи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. 09.11.2013 року між ЗАТ «Лізинг інформаційних технологій», правонаступником якого є ПрАТ «Лізинг інформаційних технологій», в особі ФОП [PERSON], яка діяла на підставі довіреності № 12121003 від 10.12.2012 року та [PERSON], було укладено договір №120714020 про надання в оренду на умовах фінансового лізингу обладнання. Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Отже між сторонами виникли цивільно-правові відносини, що виникають із договору фінансового лізингу. Згідно ч. 2 ст. 1 ЗУ «Про фінансовий лізинг» за договором фінансового лізингу (далі - договір лізингу) лізингодавець зобов'язується набути у власність річ у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов і передати її у користування лізингоодержувачу на визначений строк не менше одного року за встановлену плату (лізингові платежі). Відповідно до ст. 2 ЗУ «Про фінансовий лізинг», відносини, що виникають у зв'язку з договором фінансового лізингу, регулюються положеннями Цивільного кодексу України про лізинг, найм (оренду), купівлю-продаж, поставку з урахуванням особливостей, що встановлюються цим Законом. Відповідно до п. 1.1 умов договору клієнт бере участь в системі LeaseIT (отримує ІТ обладнання та інші товари від постачальників - учасників системи LeaseIT), а також отримує послуги на умовах, визначених обраним пакетом фінансування LeaseIT. Оператор LeaseIT зобов'язується на підставі заяви клієнта забезпечити передачу клієнту ІТ обладнання обраним клієнтом постачальником та надання клієнту послуг, за умови виконання клієнтом вимог, передбачених пакетом LeaseIT. Згідно п. 1.2 договору, порядок отримання обладнання та інших товарів визначається правилами отримання обладнання, які є невід'ємною частиною цього договору. Правила є єдиними для всіх клієнтів системи LeaseIT і встановлюють порядок і умови отримання клієнтом ІТ обладнання, інших товарів та послуг у постачальників, встановлення і оплати платежів, строк розрахунків, відповідальність сторін, порядок вирішення спорів, інші умови, щодо яких сторони мають дійти згоди для укладення договору відповідно до законодавства України. На підставі п. 2.2 вказаного договору ЗАТ «Лізинг інформаційних технологій» надав згідно акту приймання-передачі майна № 120714020 від 09.11.2013 року, а [PERSON], отримала на умовах фінансового лізингу обладнання. Загальна вартість переданого обладнання 5591,67 грн. За умовами пакету фінансування LeaseIT Двадцятка відповідач зобов'язалась здійснити платіж при отриманні обладнання (загальна сума платежів): 5%; а також внести 20 місячних платежів рівними частинами щомісячно до 20-го числа кожного місяця. Відповідно до п. 14.2 Правил отримання ІТ-обладнання, інших товарів та послуг у системі LeaseIT у разі несвоєчасної оплати клієнтом нарахованого платежу клієнт сплачує на користь оператора LeaseIT плату зі прострочення платежу: в розмірі п'яти відсотків від погашення суми простроченого платежу, якщо погашення простроченого платежу здійснюється у розрахунковому періоді, на який припадає дата оплати за договором; в розмірі 5 % від суми простроченого платежу, якщо погашення здійснюється після закінчення розрахункового періоду, на який припадає дата оплати за договором. Як вбачається з матеріалів справи, на підставі договору фінансового лізингу №120714020 від 09.11.2013 року відповідачкою було сплачено платіж у розмірі 2909,58 грн. Відповідно до наданих позивачем розрахунку заборгованість відповідача станом на 06.06.2016 року не погашена і становить 19955,94 грн., що складається з: 4055,98 грн. компенсації вартості наданого обладнання; 13842,67 грн. плата за прострочення щомісячних платежів, 1877,28 грн. сума сукупного індексу інфляції та 3% річних від простроченої суми у розмірі 180,01 грн. Згідно ч. 1 ст. 806 ЦК України, за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов'язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі). Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 11 Закону України «Про фінансовий лізинг» лізиногоодержувач зобов'язаний своєчасно сплачувати лізингові платежі. Сплата лізингових платежів здійснюється в порядку, встановленому договором (ч. 1 ст. 16 Закону України «Про фінансовий лізинг»). Стаття 509 ЦК України визначає поняття зобовязання та говорить про те, що зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, аналізуючи надані по справі докази, у їх сукупності, суд приходить до висновку, що відповідачка не виконує належним чином умови договору фінансового лізингу № 120714020 щодо внесення щомісячних платежів, у зв'язку з чим утворилася заборгованість, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Крім того, у відповідності зі ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Отже, з відповідача на користь позивача також підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 1378,00 грн. сплачена при подачі позовної заяви до суду.

Outcome: approved