Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-12 00:00:00

Позивач, Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Олександрійському районі (далі Відділення), звернулось в суд з позовом в якому просить визнати недійсним та скасувати акт проведення повторного (додаткового) спеціального розслідування нещасного випадку, що стався 10.08.2014 року о 20-55 год. з [PERSON] за формою Н-5, затверджений начальником Територіального управління Державної служби гірничого нагляду та промислової безпеки України у Кіровоградській області 05.02.2015 року в частині визнання нещасного випадку із смертельним наслідком пов»язаним з виробництвом та визнати недійсним та скасувати акт № 10 за формою Н-1 про нещасний випадок, пов»язаний з виробництвом, що стався з [PERSON], затверджений начальником Територіального управління Державної служби гірничого нагляду та промислової безпеки України у Кіровоградській області 05.02.2015 року Позов обґрунтовує тим, що 20 жовтня 2014 року о 15-30 год. від головного лікаря Онуфріївської центральної районної лікарні до Відділення надійшло повідомлення про нещасний випадок, в якому вказано, що 10.08.2014 року приблизно о 20-50 год. на території районної лікарні біля східців терапевтичного відділення був знайдений без свідомості лікар-педіатр [PERSON], [INFO]. В повідомленні про нещасний випадок в п. 6 характер травми вказано: «природна смерть, гостра серцево-судинна недостатність». Онуфріївською центральною районною лікарнею не повідомлено про нещасний випадок вчасно (протягом 1-3 годин) відповідні органи, чим порушено п. 37 «Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві». Відділенням накладено на роботодавця адміністративне стягнення за порушення ст. 37 Порядку. В протоколі про адміністративне правопорушення головний лікар, [PERSON], пояснює: «Вважала, що природна смерть не є підставою для розслідування». Аналогічне пояснення вона дає і в повідомлені про нещасний випадок (п. 12 повідомлення). Відповідно до п. 38 наказу територіального управління Державної служби гірничого нагляду та промислової безпеки, тобто відповідачем, від 22.10.2014 року № 29-Т призначено комісію для проведення спеціального розслідування нещасного випадку. Комісією зі спеціального розслідування у період з 22.10.2014 року по 20.11.2014 рік було проведено спеціальне розслідування, за результатами якого зроблено висновок про те, що даний нещасний випадок повязаний з виробництвом та 24.11.2014 року складено акти Н-5 та Н-1. Однак, [PERSON], член комісії, представник Відділення, не погодився з таким висновком комісії в звязку з чим ним було складено окрему думку, що додана до акту Н-5. Відповідно до п. 54 вищезазначеного Порядку у звязку з незгодою з висновками спеціальної комісії відділення Фонду листом від 09.12.2014 року № 04/24/1599 звернулось до територіального управління Держгірпромнагляду у Кіровоградській області щодо проведення повторного (додаткового) спеціального розслідування. Наказом від 24.12.2014 року № 38-Т відповідачем призначено повторне (додаткове) спеціальне розслідування з комісією у іншому скалі. Комісією у новому складі було проведено повторне (додаткове) спеціальне розслідування, за результатами якого даний нещасний випадок визнано повязаним з виробництвом та 05.02.2015 року складено акти за формою Н-5 та Н-1. Однак, [PERSON], член комісії, представник Відділення, з висновком спеціальної комісії не погодився, та виклав щодо цього свої доводи в окремій думці, що додана до акту Н-5. Не погоджуючись з рішенням спеціальної комісії з повторного (додаткового) спеціального розслідування нещасного випадку щодо обставин і причин настання нещасного випадку позивач посилається на пункти 50,51 Порядку, відповідно до яких матеріали спеціального розслідування повинні містити медичний висновок про причини смерті або характер і ступінь важкості травми яким є лікарське свідоцтво про смерть [PERSON] № 54 від 11.08.2014 року та довідка про причину смерті № 54 від 11.08.2014 року, видані Онуфріївською центральною районною лікарнею; пункт 2.3 Інструкції щодо заповнення та видачі лікарського свідоцтва про смерть (форма N 106/о), затвердженої наказом МОЗ України 08.08.2006 N 545, зазначаючи, що на вимогу родичів померлого [PERSON] розтин трупа не проводився та на час проведення спеціального розслідування нещасного випадку він вже був похований. Згідно з нормами вищезазначеної Інструкції основною (первинною) причиною смерті потрібно вважати хворобу або травму, що призвела до розвитку хворобливих процесів, які спричинили смерть, або наслідки нещасного випадку чи насильства, що стали причиною смерті. У лікарському свідоцтві про смерть від 11.08.2014 року № 54, в довідці про причину смерті від 11.08.2014 року № 54 у п. 4 вказано причину смерті [PERSON]І - гостра серцево-судинна недостатність, ІХС, а/с, кардіосклероз; п. 9 зазначається, що смерть [PERSON] настала внаслідок захворювання, а також вказано, що хвороба, яка призвела до смерті гостра серцево-судинна недостатність, ішемічна хвороба серця, миготлива аритмія. Лікарське свідоцтво видане фельдшером, а не лікарем або судово-медичним експертом після розтину або патологоанатомом на підставі розтину трупу. Однак, спеціальна комісія з розслідування нещасного випадку саме пояснення фельдшера [PERSON] взяла за основу та зробила висновок щодо причин смерті [PERSON] При цьому, пояснення фельдшера [PERSON] суперечать поясненням лікаря- хірурга [PERSON] та спростовуються іншими матеріалами. Позивач зазначає, що смерть [PERSON] настала від загального захворювання, спеціальною комісією зі спеціального повторного (додаткового) розслідування нещасного випадку не зібрано та не надано жодних доказів, які давали б можливість вважати, що нещасний випадок, що стався з [PERSON], пов'язаний з виробництвом, а тому комісія з розслідування неправомірно зробила висновок щодо причин та обставин настання нещасного випадку, пов'язавши нещасний випадок з виробництвом. Посилаючись на вказані обставини, норми діючого законодавства, просить задовольнити позов. Представники позивача в судовому засіданні позов підтримали, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві та просили позов задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнала, надала суду заперечення та посилаючись на викладені в них обставини, просила відмовити в задоволенні позову, при цьому пославшись, що комісією прийнято рішення на користь сім»ї потерпілого. Представник третьої особи Онуфріївської центральної лікарні головний лікар, надала суду пояснення, що не повідомила вчасно про нещасний випадок, так як відповідно до наданих документів причина смерті [PERSON] була природна і це не було підставою для проведення розслідування. Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 10 серпня 2014 року стався нещасний випадок з лікарем-педіатром Онуфріївської центральної районної лікарні з [PERSON]. Як встановлено розслідуванням, 10.08.2014 року о 18-00 год. [PERSON] згідно з графіком заступив на нічне чергування у дитячому відділенні, розташованому на другому поверсі корпусу терапевтичного відділення лікарні. Близько 20-30 год. він вийшов на сходову площадку входу в терапевтичне відділення, приблизно о 20-50 год. йому зателефонувала медична сестра приймального відділення [PERSON] та повідомила, що йому потрібно оглянути пацієнта. По закінченню телефонної розмови [PERSON] підводячись з парапету, для зручності взявся рукою за ручку відкритих дверей, потягнув її на себе, але не втримався і впав з площадки та вдарився головою ою асфальтоване покриття. Спеціальному розслідуванню підлягають нещасні випадки, перелік яких передбачено пунктом 36 Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1232 від 30.11.11 року. Судом встановлено, що наказом відповідача від 22.10.14 року № 29-Т утворено комісію зі спеціального розслідування вказаного нещасного випадку. За результатами роботи комісії 24.11.14 року складено акти за формою Н-5 та Н-1, які затверджені начальником Територіального управління Державної служби гірничого нагляду та промислової безпеки України у Кіровоградській області. Вказаними актами нещасний випадок, що стався з [PERSON], визнано таким, що пов'язаний з виробництвом. При цьому, [PERSON], член комісії, представник позивача, не погодився з таким висновком комісії в звязку з чим ним було складено окрему думку, що додана до акту Н-5. Відповідно до п. 54 вищезазначеного Порядку у звязку з незгодою з висновками спеціальної комісії відділення Фонду листом від 09.12.2014 року № 04/24/1599 звернулось до територіального управління Держгірпромнагляду у Кіровоградській області щодо проведення повторного (додаткового) спеціального розслідування. Наказом від 24.12.2014 року № 38-Т відповідачем призначено повторне (додаткове) спеціальне розслідування з комісією у іншому скалі. Комісією у новому складі було проведено повторне (додаткове) спеціальне розслідування, за результатами якого даний нещасний випадок визнано повязаним з виробництвом та 05.02.2015 року складено акти за формою Н-5 та Н-1. Однак, [PERSON], член комісії, представник Відділення, з висновком спеціальної комісії не погодився, та виклав щодо цього свої доводи в окремій думці, що додана до акту Н-5. Відповідно до п. 50, 51 Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1232 від 30.11.11 року матеріали спеціального розслідування повинні містити медичний висновок про причини смерті або характер і ступінь важкості травми. Таким медичним висновком є лікарське свідоцтво про смерть [PERSON] № 54 від 11.08.2014 року та довідка про причину смерті № 54 від 11.08.2014 року, видані Онуфріївською центральною районною лікарнею. Відповідно до п.2.3 Інструкції щодо заповнення та видачі лікарського свідоцтва про смерть (форма N 106/о), затвердженої наказом МОЗ України 08.08.2006 N 545 «у разі, якщо смерть настала внаслідок дії зовнішніх факторів (травми, асфіксії, дії крайніх температур, електричного струму, отруєнь тощо), після штучного аборту, проведеного поза межами медичного закладу, смерті на виробництві, при раптовій смерті дітей першого року життя та інших осіб, які не перебували під медичним наглядом, померлих, особа яких не встановлена, а також у тих випадках, коли є підозра на насильницьку смерть, лікарське свідоцтво про смерть видається судово-медичним експертом після розтину». На вимогу родичів померлого [PERSON] розтин трупа не проводився та на час проведення спеціального розслідування нещасного випадку він вже був похований, що підтверджується особистою заявою родичів померлого від 10.08.2014 року (а.с.33). Згідно п. 3.11 Інструкції основною (первинною) причиною смерті потрібно вважати хворобу або травму, що призвела до розвитку хворобливих процесів, які спричинили смерть, або наслідки нещасного випадку чи насильства, що стали причиною смерті. У лікарському свідоцтві про смерть від 11.08.2014 року № 54, в довідці про причину смерті від 11.08.2014 року № 54 у п. 4 вказано причину смерті [PERSON]І - гостра серцево-судинна недостатність, ІХС, а/с, кардіосклероз; п. 9 зазначається, що смерть [PERSON] настала внаслідок захворювання, а також вказано, що хвороба, яка призвела до смерті гостра серцево-судинна недостатність, ішемічна хвороба серця, миготлива аритмія. Вказані документи складені лікарем терапевтом на підставі записів лікаря в медичній документації, що суперечить Відповідно до Інструкції лікарське свідоцтво про смерть може бути видане тільки лікарем або судово-медичним експертом після розтину або патологоанатомом на підставі розтину трупу. Судом приймаються до уваги пояснення представників позивача, що фельдшер не с лікарем і в силу своїх знань та освіти не може встановлювати причину смерті померлого та видати лікарське свідоцтво про смерть, а тому, при наявності лікарського свідоцтва про смерть, брати до уваги показання фельдшера [PERSON] щодо причин смерті потерпілого є недоречним. У висновку спеціальної комісії з розслідування нещасного випадку саме пояснення фельдшера [PERSON] прийнято за основу та зроблено висновок щодо причин смерті [PERSON] При цьому, пояснення фельдшера [PERSON] суперечать наданим поясненням лікаря- хірурга [PERSON], що прибув на виклик до потерпілого та поясненням лікаря- терапевт [PERSON], що містяться в матеріалах справи. Відповідно до протоколу опитування лікар-терапевт [PERSON] вважає, що падіння потерпілого з висоти не було причиною смерті. Згідно протоколу опитування лікар-хірург [PERSON] зазначає, що слідів травми на потерпілому він не бачив. Додатково підтверджується факт, що причиною смерті [PERSON] є загальне захворювання (гостра серцева судинна недостатність), наступними документами: 1) висновок щодо ненасильницької смерті людини за місцем проживання, затвердженого 12.08.2014 року начальником Онуфріївського РВ УМВС в Кіровоградській області [PERSON]; 2) рапорт [PERSON], помічника начальника-оперативного чергового Онуфріївського РВ УМВС від 10.08.2014 року; 3) лист Онуфріївського РВ УМВС в Кіровоградській області від 12.08.2014 № 41/5220. Відповідно до п.16 пп.6 Порядку обставини, за яких нещасні випадки не визнаються такими, що пов'язані з виробництвом, є природна смерть, смерть від загального захворювання або самогубство (крім випадків, зазначених у пункті 15 цього Порядку), що підтверджено висновками судово-медичної експертизи та/або відповідною постановою про закриття кримінального провадження. Згідно п.15 пп. З Порядку раптова серцева смерть потерпілого внаслідок гострої серцево-судинної недостатності під час перебування на підземних роботах (видобування корисних копалин, будівництво, реконструкція, технічне переоснащення і капітальний ремонт шахт, рудників, копалень, метрополітенів, підземних каналів, тунелів та інших підземних споруд, проведення геологорозвідувальних робіт під землею) або після підйому потерпілого на поверхню з даною ознакою, що підтверджено медичним висновком. Таким чином встановлено, що смерть [PERSON] настала від загального захворювання і оскільки робота [PERSON]І не пов'язана з підземними роботами, даний нещасний випадок згідно законодавства України не можна вважати пов'язаним з виробництвом. Спеціальною комісією зі спеціального повторного (додаткового) розслідування нещасного випадку не зібрано та не надано жодних доказів, які давали б можливість вважати, що нещасний випадок, що стався з [PERSON], пов'язаний з виробництвом, а тому комісія з розслідування неправомірно зробила висновок щодо причин та обставин настання нещасного випадку, пов'язавши нещасний випадок з виробництвом. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, щонещасний випадок, який стався 10.08.2014 року з [PERSON] [INFO], є нещасним випадком, що не пов'язаний з виробництвом. Представником відповідача визнається факт, що лікарське свідоцтво видане в порушення норм Інструкції щодо заповнення та видачі лікарського свідоцтва про смерть (форма N 106/о), затвердженої наказом МОЗ України 08.08.2006 N 545 та Порядку взаємодії між органами внутрішніх справ, закладами охорони здоров»я та органами прокуратури при встановленні факту смерті людини, затвердженого спільним наказом цих відомств № 102/685?692 від 25.120.2011 року. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України суд відносить судові витрати по справі за рахунок держави.

Outcome: approved