Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-11 00:00:00

Позивач [PERSON] через свого представника [PERSON], який діє на підставі довіреності від 10.10.2016, посвідченої секретарем Виповзької сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області Гора В.І. звернувся з названим позовом до суду та просить визнати за ним право власності на спадкове майно у вигляді житлового будинку №13 (загальною площею 43,20 кв.м., житловою площею 11,10 кв.м.) із господарськими будівлями і спорудами, які розташовані по [ADDRESS], в порядку спадкування за законом, після смерті [INFO] року [PERSON], посилаючись на те, що він є спадкоємцем за законом першої черги, так як являється сином померлої. [PERSON] із-за відсутності свідоцтва про право власності на будинок оформити спадщину після смерті матері у вигляді вказаного будинковолодіння не може і вирішити дане питання в позасудовому порядку неможливо. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився про день та час слухання справи повідомлений належним чином, на адресу суду направив заяву про розгляд справи в його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з'явився про день та час слухання справи повідомлений належним чином. На адресу суду направив заяву, в якій просить справу розглядати в його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача - Виповзьської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області в судове засідання не з`явився, в своїй заяві просить слухати справу без участі представника, проти задоволення позову не заперечує. За правилами ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. [INFO] року померла мати позивача - [PERSON], яка до дня смерті проживала [ADDRESS]. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне їй майно, житловий будинок №13 (з господарськими будівлями і спорудами) по [ADDRESS] на земельні ділянки площею 2,4839 га та площею 1,8443 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Виповзької сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області та грошові вклади. Від прийняття спадщини [PERSON] не відмовлявся і прийняв її згідно із ч.3 ст. 1268 ЦК України, оскільки постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. 05 червня 2013 року на ім'я [PERSON] нотаріальною конторою видано Свідоцтво про право на спадщину за законом щодо земельних ділянок та грошових вкладів. Постановою державного нотаріуса від 25 жовтня 2016 року позивачу [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [INFO] року його матері [PERSON], оскільки спадкоємцем не надано правовстановлюючих документів на спадкове майно - житловий будинок [ADDRESS] так як померла за життя не провела державної реєстрації свого права власності на будинок. Відповідно до ч.3 ст.3 Закону України « Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» № 1952-IV від 01.07.2004 року права на нерухоме майно та їх обтяжень визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, за умов: якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення або, якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень. Як вбачається з технічного паспорта на будинок по [ADDRESS] був побудований у 1938 році. Проте, спірне господарство відносилося до категорії колгоспного двору, а тому реєстрація права власності відбувалася в погосподарській книзі. В подальшому за життя [PERSON] свідоцтво про своє право власності на будинок не оформляла. Спірний будинок не взятий на облік як безхазяйне майно. Відповідно до витягу з погосподарської книги Виповзьської сільської ради № 2 за 2011-2015 роки було відкрито особовий рахунок № 0134-2 на ім'я голови домогосподарства [PERSON] на житловий будинок [ADDRESS], що підтверджує право власності спадкодавця [PERSON] на зазначене будинковолодіння. Статтею 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав із спадкоємцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини ( ч.1 ст. 1269ЦК). Згідно до п. 1 ч.2 ст.16 та ст.392 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути визнання права. В ході судового розгляду встановлено, що [PERSON] є спадкоємцем майна померлої [PERSON] У видачі свідоцтва про право на спадщину йому відмовлено з підстав відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно, тобто порушено його цивільне право на отримання спадщини, яке згідно до ст.16 ЦК України підлягає судовому захисту шляхом визнання права на спадкове майно, що узгоджується із правовою позицією Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ викладеному у листі від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування». На підставі ст.ст.328; 1268-1272 ЦК України, Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року,

Outcome: approved