Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-01 00:00:00

Позивач АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «ДЕРЖАВНИЙ ОЩАДНИЙ БАНК УКРАЇНИ» (далі Банк) звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості, в обґрунтування якого вказав, що 09.06.2011 між Банком та відповідачем укладено Договір № 8218/02 про відкриття фізичній особі карткового рахунку та здійснення його розрахунково-касового обслуговування за дебетово-кредитною схемою. Згідно умов договору відповідачу відкрито кредитну лінію з лімітом кредиту в сумі 10000 грн зі сплатою 24% річних за користування кредитом. Відповідно до п.3.3 договору відповідач зобов`язався щомісячно сплачувати всі платежі за кредитом не пізніше 25 числа місяця, наступного за звітним. У зв`язку з порушенням відповідачем зобов`язань за кредитним договором за станом на 02.01.2020 заборгованість за тілом кредиту склала 9994 грн 18 коп., заборгованість за процентами - 6522 грн 01 коп., за комісією - 7 грн, за інфляційні збільшення заборгованості - 1582 грн 23 коп., 3% річних від суми заборгованості - 669 грн 12 коп., а всього 18774 грн 54 коп., які Банк просить стягнути на свою користь з відповідача разом з понесеними ним судовими витратами в сумі 2102 грн судового збору. Представник позивача АТ «Ощадбанк» до суду не з`явився, про час і місце слухання справи сповіщений належним чином, письмово повідомив суд про розгляд справи у відсутність представника, про те, що він наполягає на позові і не заперечує проти розгляду справи заочно. Відповідач [PERSON] , будучи двічі сповіщеним про час і місце слухання справи відповідно до цивільно-процесуального законодавства, у судове засідання не з`явився без повідомлення причин, відзиву на позов не подав. Згідно з вимогами ст.280 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити по цій справі заочне рішення на підставі доказів, що є в матеріалах справи, оскільки відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання, не повідомив причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За ухвалою суду від 06.05.2020 по справі відкрито спрощене позовне провадження із викликом сторін. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 09 червня 2011 року між сторонами укладено договір № 8218/02 про відкриття фізичній особі карткового рахунку та здійснення його розрахунково-касового обслуговування за дебетово-кредитною схемою. Відповідно до вказаного договору, викладеного в редакції Додаткового договору № 2, відповідачу відкрито кредитну лінію з лімітом кредиту в сумі 10000 грн зі сплатою 24% річних за користування кредитом, що окрім наведених договорів також підтверджується випискою по картковому рахунку відповідача (а.с.10-20, 28-45). Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно за ст.ст.526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно за ст.599 ЦК України зобов`язання припиняються виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до вимог ч.1 ст.1048, ч.2 ст.1054 та ч.2 ст.1050 ЦК України наслідками порушення відповідачем зобов`язання щодо неповернення чергової частини суми кредиту є право позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту та одержання від позичальника процентів від суми позики. Згідно за розрахунком Банку заборгованість відповідача перед позивачем за станом на 02.01.2020 за кредитом склала 9994 грн 18 коп., за процентами - 6522 грн 01 коп., за комісією - 7 грн (а.с.4-7). За приписами ч.1 ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 ЦК України, за якою боржник зобов`язаний на вимогу кредитора сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст.625 ЦК України інфляційні витрати від прострочених сум заборгованості склали 1582 грн 23 коп., три проценти річних від прострочених сум заборгованості - 669 грн 12 коп. (а.с.4-7). Таким чином, неповерненням кредиту, несплатою процентів відповідач в односторонньому порядку порушив зобов`язання, що витікають з умов кредитного договору, що є неприпустимим, тому з нього на користь Банку підлягає стягненню заборгованість за тілом кредиту, за нарахованими відсотками за користування кредитом, за комісією, інфляційні нарахування та три відсотки річних від простроченої заборгованості. При цьому суд зауважує, що згідно з п.3.1. та п.3.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідність за порушення грошових зобов`язань» від 17.12.2013 № 14 інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена ч.2 ст.625 ЦК України, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за всь час прострочення в їх сплаті. В силу ст.141 ЦПК України понесені позивачем судові витрати в сумі 2102 грн судового збору підлягають стягненю з відповідача на користь Банку (а.с.1). На підставі ст.ст.526, 527, 530, 546, 549, 1048, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved