Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-06 00:00:00

Позивач Акціонерне Товариство Комерційний Банк «Приватбанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обгрунтування своїх позовних вимог вказав, що відповідно до укладеного договору б/н від 17.01.2013 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 2000грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач при укладанні договору дав свою згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою Банку. Внаслідок порушення умов договору станом на 14.05.2019 року у відповідача перед позивачем виникла заборгованість у розмірі 11763,84грн., яка складається з : заборгованості за кредитом (тіло кредиту)- 1841,01грн.; заборгованість за простроченим тілом кредиту-2361,73грн. пеня за прострочене зобов`язання - 5239,26грн. пеня за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100грн. штраф (фіксована частина)- 500 грн., штраф (процентна складова)- 536,37 грн. Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 11763,84грн. за кредитним договором б/н від 17.01.2013 року та понесений судовий збір. В судове засідання представник позивача не з`явився, надав клопотання про слухання справи за відсутності позивача, не заперечує про винесення заочного рішення (а.с.4). Відповідач в судове засідання не з`явилася, про день і час слухання справи повідомлялася належним чином, причини своєї неявки суду не повідомив. (а.с.37-38,40). Суд на підставі ст. 280 ЦПК України виносить заочне рішення по справі, оскільки проти цього не заперечує позивач, а належним чином повідомлений відповідач про день і час слухання справи не з`явився до суду, не повідомив причини своєї неявки в судове засідання, не надав відзив на позовну заяву. Суд, дослідивши матеріали справи і перевіривши їх доказами, приходить до наступного. Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.ст. 81 ЦПК України кожна із сторін зобов`язанна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін виникає спір. Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору б/н від 17.01.2013 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 2000грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач при укладанні договору дав свою згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою Банку (а.с.10-26) Станом на 14.05.2019 року у відповідача перед позивачем виникла заборгованість у розмірі 11763,84грн., яка складається з : заборгованості за кредитом (тіло кредиту)- 1841,01грн.; заборгованість за простроченим тілом кредиту-2361,73грн. пеня за прострочене зобов`язання - 5239,26грн. пеня за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100грн. штраф (фіксована частина)- 500 грн., штраф (процентна складова)- 536,37 грн.(а.с.5-9) Як вбачається з матеріалів справи, в розрахунку заборгованості зазначена саме пеня, що передбачено умовами договору, а саме п. 2.1.1.12.6.1 Витягу з умов та правил надання банківських послуг- за несвоєчасну оплату послуг, передбачених цим договором (а.с. 11,23). Отже з умов договору та розрахунку вбачається нарахування саме пені. Згідно зі статті 629 Цивільного кодексу України, договір є обовязковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Пунктом 1 статті 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін), то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до положень частини 1 статті 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно до частини 2 статті 1050 Цивільного кодексу України України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу. Відповідно до ст. 536 ЦК України передбачено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. 14 жовтня 2014 року набрав чинності Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», в ст.2 якого зазначено, що на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, до проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов`язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Відповідно до правової позиції, висловленої Верховним Судом України №6-2879 цс/16 при обчисленні розміру стягуваної заборгованості за кредитними договорами з громадян України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, суди повинні враховувати вимоги статті 2 Закону України від 02 вересня 2014 року № 1669-VII «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції». Вказаний закон зазначає, що забороняється нарахування пені і штрафних санкцій. Як встановлено в судовому засіданні відповідач зареєстрована в Донецькій області м.Покровськ (Красноармійськ) ( копія паспорта а.с.27), тобто в зоні проведення антитерористичної операції. Отже, враховуючи вищезазначені норми права, суд вважає, що граничний період, до якого повинні розраховуватися пеня та штрафні санкції - 13.04.2014 року включно, а в даному випадку пеня нарахована з 01.08.2015 року (а.с.7а). За таких підстав суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог, зокрема в сумі 4202,74 грн., яка складається: заборгованості за кредитом (тіло кредиту)- 1841,01грн.; заборгованість за простроченим тілом кредиту-2361,73грн.; за виключенням пені в загальній сумі 6524,73грн. та штрафних санкцій-1036,37грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені судові витрати - судовий збір, пропорційно до розміру задоволених судом позовних вимог, у розмірі 686,29 грн. В задоволенні іншої частини позовних вимог слід відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: partial