Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-24 00:00:00

Позивач АТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідачки заборгованості за кредитним договором в розмірі 14 122, 96 грв., в редакції уточненої позовної заяви, що надійшла до суду 29.03.2019 року з дотриманням вимог, передбачених п.2 ч.2, ч.5 ст. 49 ЦПК України (ас. 105-108,114,115,116), в обґрунтування своїх вимог вказуючи на те, що відповідно до укладеного договору б/н від 26.08.2008 року відповідачка [PERSON] отримала кредит у розмірі 3 800, 00 грв., у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (ас.45). Відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана нею заява, разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами банку» складає між нею і Банком Договір, що підтверджується підписом останньої у заяві. Відповідно до п. п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг кредитний ліміт за даним договором встановлюється за рішенням Банку та останній має право в будь - який момент змінити ( збільшити або зменшити ) такий. Відповідно до п. 1.1.7.11 Умов та Правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту його підписання, при цьому якщо протягом цього строку жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії Договору, він автоматично лонгується на такий же строк. Позивач свої зобов'язання за договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачці кредит у розмірі, визначеному договором. В свою чергу, відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов та Правил надання банківських послуг відповідач зобов'язався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором. Згідно п. 2.1.1.5.6 Умов та Правил надання банківських послуг - у разі невиконання зобов'язань за договором відповідач на вимогу Банку повинен виконати зобов'язання з повернення кредиту, оплатити винагороду Банку. Відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених Договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грв. + 5 % від суми позову. Відповідач свої зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконував, а саме не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення боргових зобов'язань за кредитним договором. Так, відповідач неналежно сплачував внески на погашення заборгованості за кредитом, чим допустив порушення умов договору, а відтак станом на 14.03.2019 року має заборгованість в сумі 14 122, 96 грв., яка складається з : 3 142, 98 грв. - заборгованість за тілом кредиту; 3 254, 16 грв. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 5 665, 20 грв. - нарахована пеня за прострочене зобов'язання; 1 150,00 грв. - заборгованість за нарахованою пенею за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грв.; 250,00 грв. - штраф та 660, 62 грв. - його процентна складова. Посилаючись на ст. ст. 509, 525, 526, 527, 530, ч. 1 ст. 598, 599, 610, ч. 2 ст. 615, 629, 1050, 1054 ЦК України позивач просив стягнути з відповідача по справі на його користь заборгованість за кредитним договором у розмірі 14 122, 96 грв., а також судові витрати по справі. В судове засідання позивач не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (ас. 102), при цьому в п. 3 прохальної частини уточненої позовної заяви, за підписом представника позивача [PERSON], зазначено про те, що позивач не заперечує проти розгляду справи за відсутності представника банку (ас. 108,113), а окрім того, в матеріалах справи мається клопотання позивача, за підписом його представника [PERSON], про розгляд справи за відсутності позивача, в якому зазначено, що позивач заявлені вимоги повністю підтримує (ас. 37). Відповідачка по справі [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи в її відсутності, при цьому позовні вимоги визнала частково в сумі 13 212, 36 грв. за виключенням вимог щодо стягнення штрафу, з огляду на нарахування за невиконання зобов'язань пені, окрім того вказала, що викладені в уточненій позовній заяві обставини визнає та дійсно підтверджує те, що отримувала кредитні картки кожного разу по закінченню дії попередньої, при цьому останню картку отримала зі строком дії до листопада 2021 року (ас.120). В ході розгляду справи судом вчинено наступні процесуальні дії: - 18.01.2019 року позовна заява АТ КБ «Приватбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором залишена без руху (ас. 40-42); - 27.02.2019 року постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі та її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження (ас. 82-84); - 27.02.2019 року постановлено ухвалу про витребування доказів (ас. 85-86); - 28.03.2019 року постановлено ухвалу про оголошення в судовому засіданні перерви (ас. 100-101). Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. За викладених вище обставин суд знаходить можливим провести розгляд справи та ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів за правилами спрощеного позовного провадження, при цьому відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснює фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши письмові матеріали додані до справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають до часткового задоволення з наступних підстав: - так, судом встановлено і це підтверджується матеріалами справи, що 26.08.2008 року між ЗАТ КБ «Приватбанк», яке з 30.04.2009 року змінило найменування на ПАТ КБ «Приватбанк», а з 21.05.2018 року змінило назву на АТ КБ «Приватбанк» (ас.33-34) та відповідачкою [PERSON] був укладений кредитний договір у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку № 4149 4373 1656 0398, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом (ас.55), при цьому кредитний ліміт на платіжну картку відповідачки зі строком дії до 09/09, яка в свою чергу по закінченню строку її дії перевипускалась, а саме 25.12.2012 року за № 4149 4378 1794 5908 зі строком дії до 08/16, 28.11.2018 року за № 5168 7554 3513 5112 зі строком дії до 10/22, 12.12.2018 року за № 5168 7554 2030 8328 зі строком дії до 11/21 було встановлено: - з 26.08.2008 року в сумі 500, 00 грв.; з 25.12.2008 року в сумі 520, 00 грв.; з 10.01.2009 року в сумі 500, 00 грв.; з 27.01.2009 року в сумі 480,00 грв.; з 25.03.2009 року в сумі 290,00 грв. ; з 22.07.2009 року в сумі 200, 00 грв. ; з 23.11.2009 року в сумі 180, 00 грв. ; з 01.03.2010 року в сумі 0,00 грв., з 24.07.2013 року в сумі 2 000, 00 грв., з 14.10.2013 року в сумі 3 800, 00 грв., з 10.07.2014 року в сумі 3 390,00 грв., з 19.10.2015 року в сумі 2 740,00 грв., з 08.09.2016 року в сумі 0,00 грв., з 31.01.2017 року в сумі 3 900, 00 грв., з 29.07.2018 року в сумі 0,00 грв. за рішенням Банку, відповідно до п. п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг і в подальшому кредитний ліміт не змінювався, про що свідчить довідка про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти відповідача, виписка по особовому рахунку відповідача, довідка про видачу відповідачу кредитних карток (ас. 46-52). Договір складається із заяви позичальника від 26.08.2008 року про надання кредиту, Умов та правил надання банківських послуг в «Приватбанку» та «Тарифів Банку», з чим відповідач ознайомлений, про що свідчить власноручний підпис останнього на вказаній заяві (ас. 55, 56-71). Відповідно до п. п. 2.1.1.5.5, 2.1.1.5.6 Умов та Правил надання банківських послуг відповідач зобов'язався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором. У випадку невиконання зобов'язань за договором відповідач на вимогу Банку повинен виконати зобов'язання з повернення кредиту, оплатити винагороду Банку (ас. 66). Згідно п. 2.1.1.3.5 Умов та Правил надання банківських послуг - відповідач доручає Банку здійснювати списання грошових коштів з рахунків Клієнта, відкритих в валюті кредитного ліміту, в межах суми, підлягаючих сплаті Банку за даним Договором, при настанні строків платежів, а також списання грошових коштів з картрахунку у разі настання строків платежів за іншими договорами Клієнта в межах, встановлених цими договорами, в межах платіжного ліміту картрахунку (ас. 66). Відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та Правил надання банківських послуг - при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених Договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф, розмір якого встановлюється тарифами договору (ас. 66). Відповідно до п. 2.1.1.12.10 Умов та правил надання банківських послуг, Банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов'язань в цілому або у встановленій Банком долі, в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обов'язків за цим договором (ас. 68). Відповідно до п. 1.1.3.2.2 Умов та Правил надання банківських послуг Банк має право призупинити або припинити права клієнта використовувати платіжну картку в разі порушення клієнтом умов використання платіжної картки, що не припиняє зобов'язань клієнта і Банку, які виникли до або під час призупинення або припинення зазначеного права (ас. 60). Відповідно до п. 1.1.7.11 Умов та Правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту його підписання, при цьому, якщо протягом цього строку жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії Договору, він автоматично лонгується на такий же строк (ас. 63). Відповідно до п. 1.1.7.3 Умов та Правил надання банківських послуг карткові рахунки відкриті на невизначений термін, за виключенням настання умов, передбачених п. п. 1.1.7.6, 1.1.7.7 Умов (ас. 62). Відповідно до п. 1.1.7.5 Умов та Правил надання банківських послуг відповідний картковий рахунок може бути закритим на підставі звернення власника в Банк, або Банк має право закрити картрахунок, повідомивши власника. Власник повинен не пізніше 30 днів від дня повідомлення повернути карту до Банку після чого обслуговування карти припиняється. Власник повинен погасити всі види заборгованості перед Банком, в тому числі ті, що виникли протягом 30 днів з моменту повернення карти (ас. 62). Відповідно до п. 2.1.1.12.6 Умов та правил надання банківських послуг банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому Тарифами банку, з розрахунку 365/366 календарних днів на рік (ас. 68). Окрім того, відповідно до п. 2.1.1.12.6.1, п. 2.1.1.12.7.4 у випадку виникнення прострочених зобов'язань на суму від 100 грв., враховуючи прострочені зобов'язання, клієнт сплачує банку пеню. А в разі невиконання або неналежного виконання зобов'язань зі сплати процентів за користування кредитом позичальник сплачує банку штраф в розмірі 100 % від розміру неналежно сплачених процентів (ас. 68). Згідно довідки про умови кредитування з використанням кредитної карти «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», що є невід'ємною частиною кредитного договору та копія якої долучена позивачем до матеріалів справи (ас. 56), пільговий період становить 30 днів; базова відсоткова ставка в місяць (нараховується на залишок заборгованості) становить 3, 0 % на місяць; обов'язковий щомісячний платіж встановлений 7 % від заборгованості, але не менше 50 грв. і не більше залишку заборгованості; строк внесення щомісячних платежів встановлений до 25 числа місяця, що слідує за звітним; комісія за зняття готівки встановлена в розмірі 3 % від суми операції. Згідно відомостей, зазначених в заяві позивача у відповідь на ухвалу суду про залишення позову без руху з 01.01.2013 року всі карти з тарифним планом «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» переведені на тарифний план «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», згідно якого пільговий період становить 55 днів; базова відсоткова ставка в місяць (нараховується на залишок заборгованості) становить 2, 5 % на місяць, за тратами здійсненими з 01.09.2014 року - 2, 9 % в місяць; за тратами здійсненими з 01.04.2015 року - 3, 6 % в місяць; обов'язковий щомісячний платіж встановлений 7 % від заборгованості але не менше 50 грв. і не більше залишку заборгованості, а з 01.04.2014 року - 5 % від заборгованості, але не менше 100 грв. та не більше залишку заборгованості; пеня встановлена 0, 24 % від суми загальної заборгованості (нараховується за кожний день прострочення кредиту) + 50 грв. щоразу, коли виникає прострочення за кредитом або процентами на суму від 100 грв.; пеня = 0, 24 % від суми загальної заборгованості (нараховується за кожний день прострочення кредиту) + 100 грв. щоразу, коли виникає прострочення за кредитом або процентами на суму від 100 грв. другий місяць поспіль і більше; строк внесення обов'язкових платежів на погашення кредиту встановлений до 25 числа місяця, наступного за датою виникнення заборгованості (ас.45). В судовому засіданні встановлено, що відповідач належним чином не виконував взяті на себе зобов»язання. Так, згідно розрахунку заборгованості, наданого позивачем, відповідач [PERSON] по договору від 26 серпня 2008 року, станом на 14 березня 2019 року, має заборгованість, яка становить 14 122, 96 грв. та складається з : 3 142, 98 грв. - заборгованість за тілом кредиту; 3 254, 16 грв. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 5 665, 20 грв. - нарахована пеня за прострочене зобов'язання; 1 150,00 грв. - заборгованість за нарахованою пенею за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грв.; 250,00 грв. - штраф та 660, 62 грв. - його процентна складова (ас. 109-112). Як вбачається з вищевказаного розрахунку відповідач неналежно сплачував внески на погашення заборгованості за кредитом починаючи з 16.08.2013 року, при цьому пеня в сумі 5 665,20 грв. обрахована позивачем за період з 01.07.2018 року по 14.03.2019 року, а пеня в сумі 1 150,00 грв. за період з 01.04.2018 року по 14.03.2019 року. Дана заборгованість відповідачем до теперішнього часу не погашена. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином, одностороння відмова від зобов'язання згідно зі статтею 525 ЦК України не допускається. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання. Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання. Відповідно до ст. 1049 ЦК України - позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Відповідно до вимог ст. 611 ЦК України в разі порушення зобов'язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 631 ЦК України строком договору є час протягом якого сторони можуть здійснювати свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Закінчення строку дії договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. За викладених вище обставин, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту в розмірі 3 142, 98 грв. та заборгованості за простроченим тілом кредиту в розмірі 3 254, 16 грв. підлягають до повного задоволення. В частині стягнення пені в розмірі 5 665, 20 грв. та заборгованості за нарахованою пенею за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100, 00 грв. в розмірі 1 150,00 грв. суд зазначає наступне: - так, згідно з ч. 3 ст. 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки встановлений законом може бути збільшений у договорі (ст. 551 ЦК України). За загальним правилом період за який нараховується пеня за прострочення виконання зобов'язання не може перевищувати один рік (п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України) (постанова ВСУ № 6-100цс14 від 03.09.2014 року, постанова ВСУ № 6-474цс16 від 18.05.2016 року). При цьому, виходячи з правової природи пені, яка нараховується за кожен день прострочення право на позов про стягнення пені за кожен окремий день виникає щодня на відповідну суму, а позовна давність за позовом про стягнення пені відповідно до ст. 253 ЦК України обчислюється по кожному дню, за який нараховується пеня, окремо, починаючи з дня, коли кредитор дізнався або повинен був дізнатися про порушення права. Так, позивач просив стягнути з відповідача по справі пеню у розмірі 5 665, 20 грв., яка виникла в період з 01.07.2018 року по 14.03.2019 року та заборгованість за нарахованою пенею за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100, 00 грв. в розмірі 1 150,00 грв., яка виникла в період з 01.04.2018 року по 14.03.2019 року, що не протиріче вищевказаним положенням. Відтак, вважаю, що з відповідача на користь позивача до стягнення підлягає пеня у розмірі 5 665, 20 грв. за прострочення виконання зобов'язання та заборгованість за нарахованою пенею за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100, 00 грв. в розмірі 1 150,00 грв.. Відповідно до ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов»язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Умовами спірного договору, Тарифами банку передбачено застосування пені, як виду цивільно-правової відповідальності, за несвоєчасне погашення заборгованості по кредиту, внаслідок чого нарахування пені відбувається за кожний день прострочення. У той самий час умовами кредитного договору передбачена сплата штрафу, як виду цивільно-правової відповідальності, за порушення позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених договором більше чим на 30 днів (ас. 66). Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення (постанова ВСУ від 21 жовтня 2015 року № 6-2003 цс 15). Відтак, в частині стягнення штрафу в розмірі 250,00 грв. та його процентної складової в розмірі 660, 62 грв., суд знаходить позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню. Таким чином, проаналізувавши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь позивача кредитну заборгованість в сумі 13 212, 34 грв., яка складається з : 3 142, 98 грв. - заборгованість за тілом кредиту; 3 254, 16 грв. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 5 665,20 грв. - пеня за прострочення виконання зобов'язання; 1 150, 00 грв. - заборгованість за нарахованою пенею за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100,00 грв.. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно п. 36 постанови Пленуму ВССУ № 10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» вимога пропорційності присудження судових витрат при частковому задоволенні позову застосовується незалежно від того за якою ставкою сплачено судовий збір (наприклад, його сплачено за мінімальною ставкою визначеною Законом № 3674-VІ). При пред'явлені позову позивачем сплачений судовий збір в розмірі 1 921, 00 грв. (ас. 2). Враховуючи, що позов задоволено частково, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума на відшкодування понесених судових витрат в розмірі 1 786, 53 грв., з наступного розрахунку: 13 212,34 : 14 122,96 х 100 = 93 % (тобто позовні вимоги задоволені на 93 % від заявлених); 1 921 х 93 % = 1 786, 53 грв..

Outcome: partial