Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-07 00:00:00

Позивач Акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (далі по тексту АТ КБ «ПРИВАТБАНК») звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором фінансового лізингу на загальну суму 209109,12 гривень та витрат по сплаті судового збору в розмірі 3136,64 гривень. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що заявою про приєднання до умов та правил надання фінансового лізингу № DO0FA-28393000 від 15 листопада 2013 року [PERSON] виразив своє бажання щодо приєднання до Умов та правил надання банківських послуг, що розміщені на веб-сайті банку. Відповідач згідно умов договору отримав від АТ КБ «ПРИВАТБАНК» у платне користування автомобіль марки Богдан, модель 2110, номер шасі (кузова,рами) : [NUMBER] , ТИП Т3: Седан-В, реєстраційний номер [NUMBER] едан-файлу уВ,реєстраційний номер [NUMBER] , рік випуску 2013 та зобов`язалася сплачувати щомісячні платежі, повязані з виконанням договору лізингу, у строк та у розмірі, встановленому у додатку 2 графіку лізингових платежів, з переходом права власності на предмет лізингу по закінченню строку виконання договору. Вказаний вище автомобіль відповідно до свідоцтва про реєстрацію належить на праві власності АТ КБ «ПРИВАТБАНК». У порушення зазначених норм закону та умов договору зобов`язання належним чином не виконанні. Відповідно до умов договору станом на 14 вересня 2020 року заборгованість відповідача перед позивачем за фактичний строк користування предметом лізингу складає 209109,12 гривень, яка складається з: заборгованості по залишку вартості предмету лізингу в розмірі 47520,29 гривень; заборгованості за винагородою за користування предметом лізингу в розмірі 21038,79 гривень; заборгованості за винагородою за проведення моніторингу предмету лізингу в розмірі 4951,57 гривень, заборгованість по пені 135598,47 гривень. Просить позов задовольнити в повному обсязі. Представник позивача до судового засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, в позовній заяві зазначив про те, що у разі неявки в судове засідання відповідача, не заперечує проти розгляду справи за відсутності представника Банку та винесення заочного рішення судом. Відповідач в судове засідання не зявився, повідомлення про причини неявки, а також ніяких пояснень і заперечень щодо заявлених позовних вимог та клопотання про відкладення розгляду справи від нього не надходило, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд вважає можливим проводити заочний розгляд справи за відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказів, проти чого представник позивача не заперечує. На підставі ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв`язку з неявкою учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 15 листопада 2013 року [PERSON] підписано заяву про приєднання до Умов та правил надання фінансового лізингу № DO0FA-28393000, згідно якої предметом лізингу є автомобіль згідно специфікації, викладеної в Додатку № 1. Вартість лізингу в заяві не зазначена. Щомісячні платежі, та порядок їх сплати: щомісячно, згідно графіку, та включають в себе: платіж по відшкодуванню частини вартості предмету лізингу у розмірі згідно додатку 2 (Графік лізингових платежів); винагорода за користування предметом лізингу в розмірі згідно додатку 2 (Графік лізингових платежів), якщо інше не зазначено в умовах та правилах надання банківських послуг; винагорода за проведення щомісячного моніторингу предмету лізингу в розмірі згідно додатку 2 (графік лізингових платежів), якщо інше не зазначено в умовах та правилах надання банківських послуг (а.с. 7). Відповідно до копії додатку № 1 до договору фінансового лізингу № DO0FA +28393000 від 15 листопада 2013 року автомобіль марки Богдан, модель 21101-0, номер шасі (кузова,рами) : [NUMBER] , ТИП Т3: Седан-В, реєстраційний номер [NUMBER] едан-файлу уВ,реєстраційний номер [NUMBER] , рік випуску 2013 (а.с. 6 зворот). Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] , транспортний засіб марки Богдан, модель 211010, номер шасі (кузова,рами) : [NUMBER] , ТИП Т3: Седан-В, реєстраційний номер [NUMBER] едан-файлу уВ,реєстраційний номер [NUMBER] , рік випуску 2013 , належить ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» (а.с. 9). Згідно копії статуту у новій редакції Акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» за рішенням загальних зборів акціонерів від 5 червня 2019 року № 594 тип Банку з Публічного акціонерного товариства змінено на акціонерне товариство комерційний банк. У звязку із зміною типу Банку, змінено найменування банку з Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на Акціонерне товариство Комерційний банк «ПРИВАТБАНК», яке є правонаступником всіх прав та зобовязань Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» (а.с. 14-15). Відповідно до виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» знаходиться за адресою: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д (а.с. 13). Згідно копії банківської ліцензії № 22 від 05 жовтня 2011 року, наданої Національним банком України, ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО КОМЕРЦІЙНОМУ БАНКУ «ПРИВАТБАНК» внесено до державного реєстру банків 19 березня 1992 року за № 92 на право надання банківських послуг, визначених частиною третьою статті 47 Закону України «Про банки і банківську діяльність» (а.с. 12). З копії довідки з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України вбачається, що ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» є юридичною особою, його керівником є Крумханзл Петр, та видами діяльності за КВЕД (класифікація видів економічної діяльності) 65.12.0 є інше грошове посередництво та інституційний сектор економіки за КІСЕ (класифікація інституційних секторів економіки) S.12202 приватні корпорації,що приймають депозити(а.с. 10). З розрахунку заборгованості за договором лізингу № DO0FA+28393000 від 15 листопада 2013 року вбачається, що станом на 14 вересня 2020 року відповідач має заборгованість в розмірі 209109,12 гривень, яка складається з: заборгованості по залишку вартості предмету лізингу в розмірі 47520,29 гривень; заборгованості за винагородою за користування предметом лізингу в розмірі 21038,79 гривень; заборгованості за винагородою за проведення моніторингу предмету лізингу в розмірі 4951,57 гривень, заборгованість по пені 135598,47 гривень. Договір лізингу за своєю правовою природою є змішаним договором та містить елементи договору оренди (найму) та договору купівлі-продажу транспортного засобу, що випливає зі змісту договору відповідно до статті 628 Цивільного кодексу України (далі по тексту ЦК України). Відповідно до Закону України «Про фінансовий лізинг» лізинг це вид цивільно-правових відносин, що виникають з договору фінансового лізингу. Ці відносини можуть бути як виключно лізинговими, так і поєднуватися з іншими договірними відносинами, наприклад, купівлі-продажу предмета лізингу. Залежно від зазначеної особливості передбачається можливість укладення як прямого, так і непрямого лізингу. В останньому випадку, крім чисто договору лізингу, полягає ще й договір купівлі-продажу предмета, який після придбання його лізингодавцем передається в лізинг, тобто мають місце два договори, які в сукупності складають цивільно-правові відносини лізингу. Статтею 1 Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про лізинг» передбачено, що фінансовий лізинг (далі лізинг) це вид цивільно-правових відносин, що виникають із договору фінансового лізингу. За договором фінансового лізингу (далі договір лізингу) лізингодавець зобовязується набути у власність річ у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов і передати її у користування лізингоодержувачу на встановлений строк не менше одного року за встановлену плату (лізингові платежі). Зі статті 2 цього Закону вбачається, що відносини, що виникають у зв`язку з договором фінансового лізингу, регулюються положеннями Цивільного кодексу України про лізинг, найм (оренду), купівлю-продаж, поставку з урахуванням особливостей, що встановлюються цим Законом. Відносини, що виникають у разі набуття права господарського відання на предмет договору лізингу, регулюються за правилами, встановленими для регулювання відносин, що виникають у разі набуття права власності на предмет договору лізингу, крім права розпорядження предметом лізингу. Згідно статті 3 вищевказаного Закону, предметом договору лізингу (далі предмет лізингу) може бути неспоживна річ, визначена індивідуальними ознаками та віднесена відповідно до законодавства до основних фондів. Відповідно до статті 6 Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про лізинг», договір лізингу має бути укладений у письмовій формі. Істотними умовами договору лізингу є: предмет лізингу; строк, на який лізингоодержувачу надається право користування предметом лізингу (строк лізингу); розмір лізингових платежів; інші умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Строк дії лізингу визначається сторонами договору лізингу відповідно до вимог цього Закону. За змістом статті 808 ЦК України, якщо відповідно до договору непрямого лізингу вибір продавця (постачальника) предмета договору лізингу був здійснений лізингоодержувачем, продавець (постачальник) несе відповідальність перед лізингоодержувачем за порушення зобов`язання щодо якості, комплектності, справності предмета договору лізингу, його доставки, монтажу, запуску в експлуатацію тощо. Якщо вибір продавця (постачальника) предмета договору лізингу був здійснений лізингодавцем, продавець та лізингодавець несуть перед лізингоодежувачем солідарну відповідальність за зобов`язанням щодо продажу (поставки) предмета договору лізингу. Згідно ч. 1 ст. 806 ЦК України за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі). Згідно ч. 1 ст. 2 Закону України «Про фінансовий лізинг» відносини, що виникають у зв`язку з договором фінансового лізингу, регулюються положеннями Цивільного кодексу України про лізинг, найм (оренду), купівлю-продаж, поставку з урахуванням особливостей, що встановлюються цим Законом. Відповідно до частини другої статті 806 ЦК України до договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та законом. До відносин, пов`язаних з лізингом, застосовуються загальні положення про купівлю-продаж та положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом. Стаття 81 ЦПК України передбачає обовязок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог. Таким чином позивач надав суду докази, що підтверджують наявність договірних зобов`язань між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] , оскільки Заява про приєднання до Умов та правил надання фінансового лізингу № DO0FA+28393000 від 15 листопада 2013 року, яка підписана відповідачем, разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами складає договір фінансового лізингу. Позивачем також доведено неналежне виконання відповідачами своїх зобовязань за договором фінансового лізингу, про це зокрема свідчить розрахунок заборгованості (а.с. 7). З огляду на викладене, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги АТ КБ «ПРИВАТБАНК» до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором фінансового лізингу в розмірі 209109,12 гривень підлягають повному задоволенню. У відповідності з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позовні вимоги були задоволені в повному обсязі, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути сплачений при поданні позовної заяви судовий збір в розмірі 3136,64 грн., сплата якого підтверджується платіжним дорученням від 09.10.2020 (а.с.1).

Outcome: approved