Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-12 00:00:00

Позивач [PERSON] (транспортне) страхове бюро України (далі - МТСБУ) через представника[PERSON] звернулося до суду з позовом до відповідача [PERSON] про відшкодування в порядку регресу витрат, повязаних з виплатою страхового відшкодування посилаючись на те, що 04.11.2015 р. в м. Одесі, по вул. Літературній 12 сталася дорожньо-транспортна пригода (надалі - ДТП) за участю двох транспортних засобів: 1) автомобіля [NUMBER], під керуванням відповідача [PERSON] та 2) автомобіля марки Тойота, д.н.з. [NUMBER], Ніссан, д.н.з. [NUMBER] автомобілі Потерпілої особи, власником яких є [PERSON] Внаслідок зазначеного ДТП автомобіль Потерпілої особи отримав механічні пошкодження, що підтверджується довідкою ДАІ, Постановою Приморського районного суду м. Одеса від 05.01.2016 року про притягнення до адміністративної відповідальності, згідно зазначеної постанови відповідача було визнано винною у спричиненні дорожньо-транспортної пригоди та притягнуто до адміністративної відповідальності відповідно до ст.124 КУпАП. Оскільки цивільно-правова відповідальність Відповідача перед третіми особами на момент вчинення дорожньо-транспортної не була застрахована, потерпіла особа звернулася до МТСБУ з повідомлення про настання дорожньо - транспортної пригоди та заявою про виплату страхового відшкодування. На підставі звітів №20-11/2, №16-11/15 про оцінку матеріального збитку спричиненого автомобілям Потерпілої особи, був складений наказ №3620 від 12.05.2016 року про виплату страхового відшкодування Потерпілій особі. Позивачем було виплачено страхове відшкодування в розмірі 42729,89 грн., що підтверджено платіжним дорученням №3620рв від 17.05.2016 року. Крім того, МТСБУ було сплачено за експертні послуги в розмірі 760,50 грн., що підтверджено платіжним дорученням № 911рв від 27.01.2016 р. Так як цивільно-правова відповідність Відповідача не була застрахована на момент дорожньо- транспортної пригоди, то МТСБУ набуло право вимоги до Відповідача після виплати страхового відшкодування. 15.03.2017 року Позивачем на адресу Відповідача було направлено лист про досудове врегулювання спору. Оскільки Відповідач не сплатив страхове відшкодування в добровільному порядку, то МТСБУ змушене звернутися за захистом своїх порушених прав до суду. Просить стягнути з [PERSON] на користь МТСБУ грошові кошти в розмірі 43490,39 грн. та судові витрати в розмірі 1600,00 грн. Представник позивача в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд їх задовольнити, проти розгляду справи у заочному порядку не заперечував. Відповідач, в судове засідання не зявилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнала у повному обсязі, просить розстрочити виконання рішення. Суд, взявши до уваги заяви представника позивача та відповідача, дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що 04.11.2015 р. в м. Одесі, по вул. Літературній 12 сталася ДТП за участю транспортних засобів: автомобіля [NUMBER], під керуванням відповідача [PERSON] та автомобілів марки Тойота, д.н.з. [NUMBER], Ніссан, д.н.з. [NUMBER], власником яких є [PERSON] Як вбачається з копії постанови Приморського районного суду м. Одеси від 05.01.2016 р. по справі № 522/24913/15-п, 04 листопада 2015 року о 22 годині 30 хвилин [PERSON] керуючи автомобілем [NUMBER] в м. Одесі по вул. Літературній, 12, не врахувала дорожню обстановку, безпечну дистанцію, в результаті чого допустила зіткнення з припаркованими автомобілем Тойота Авенсіс р.н. [NUMBER] та автомобілем [PERSON] р.н. [NUMBER], які належать [PERSON], чим порушила пункти 13.1, 10.1 Правил дорожнього руху. Транспортні засоби отримали механічні пошкодження. [PERSON]визнано винною в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 6 місяців. Згідно п. 4\~ст. 61 ЦПК України, вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, вина [PERSON] у вчинені вищевказаної ДТП є встановленою та не підлягає доведенню. У відповідача [PERSON] цивільно-правова відповідальність на момент скоєння ДТП, не була застрахована. 06 листопада 2015 року, власник пошкоджених автомобілів [PERSON], звернувся до МТСБУ із заявою про відшкодування шкоди заподіяної в результаті пошкодження вищевказаних транспортних засобів. На підставі звітів №20-11/2, №16-11/15 про оцінку матеріального збитку спричиненого автомобілям Потерпілої особи, був складений наказ №3620 від 12.05.2016 року про виплату страхового відшкодування Потерпілій особі. Позивачем було виплачено страхове відшкодування в розмірі 42729,89 грн., що підтверджено платіжним дорученням №3620рв від 17.05.2016 року. Крім того, МТСБУ було сплачено за експертні послуги в розмірі 760,50 грн., що підтверджено платіжним дорученням № 911рв від 27.01.2016 р. 15.03.2017 року позивачем на адресу відповідача було направлено лист про добровільне компенсування матеріальної шкоди, однак, відповідачем не було вчинено ніяких дій щодо повернення коштів. Відповідно до приписів ст.ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Відповідно до підпункту «а» пункту 41.1\~статті 41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», [PERSON] (транспортне) страхове бюро України за рахунок коштів фонду захисту потерпілих, відшкодовує шкоду на умовах, визначених Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Згідно\~ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», [PERSON] (транспортне) страхове бюро України відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів, зокрема, можуть бути: відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Згідно ч.1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними діями особистим немайновим правам фізичної особи, а також шкода завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі, особою, яка її завдала. Відповідно до ч.2 ст. 1187 ЦК України, шкода, заподіяна джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом. У відповідності до ч.1 ст. 1188 ЦК України\~шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до статі 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Нормами\~статті 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду. Проаналізувавши та оцінивши докази по справі в світлі вищенаведених правових норм, суд приходить до висновку, що позов МТСБУ до [PERSON] є обґрунтованим та підлягає задоволенню, оскільки [PERSON] визнано винною у вчиненні ДТП, постанова суду набрала законної сили, та на підставі якої потерпілому відшкодована матеріальна шкода, у позивача МТСБУ виникло право зворотної вимоги саме до відповідача [PERSON], як до винної особи, в розмірі понесених витрат, що складають 43490,39 грн., оскільки остання на момент ДТП не мала договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Крім цього, відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому сума понесених витрат у розмірі 1600,00 грн. у вигляді сплаченого судового збору також підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у повному обсязі. Щодо заявленого відповідачем клопотання про розстрочення виконання рішення на 45 місяців рівними частинами, а саме по 1003 грн. щомісячно, то суд враховує наступне. Згідно із ст. 217 ЦПК України, суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочку або розстрочити виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні. Зазначена норма законодавства передбачає право, а не обовязок\~ суду\~ вирішити питання, зокрема, щодо розстрочки виконання рішення суду. Подавши відповідне клопотання, відповідачем, на підтвердження наявності підстав для розстрочки виконання судового рішення не надано жодних доказів. Тому, суд приходить до висновку, що дане питання на разі не може бути вирішено і це не позбавляє права відповідача звернутися із відповідною з цього приводу заявою в порядку виконання судового рішення. На підставі викладеного,

Outcome: approved