Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-06 00:00:00

Позивач [PERSON] подав до Кельменецького районного суду Чернівецької області позовну заяву, в якій просить в стягнути з [PERSON] [INFO], жителя [INFO], суму боргу в розмірі 15425 гривень. Стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] 800 гривень витрат понесених на надання правової допомоги та 551 гривню 20 копійок витрат понесених на сплату судового збору. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився та не повідомив суд про причину неявки. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, надіславши до суду заяву, в якій просить справу слухати в його відсутності, заявлені вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. Судом досліджені такі докази: копія паспорта громадянина України [PERSON] серії КР № 735434, виданого 15 липня 2002 року Кельменецьким РВ УМВС України в Чернівецькій області, копії висновків перевірки матеріалів повідомлення [PERSON] від 30 вересня 2014 року та від 04 березня 2015 року, копія договору про надання правової допомоги з додатками, матеріали перевірки по заявах [PERSON] № 1558/1923, № 466. Судом встановлено, що у вересні 2010 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] виникли зобовязальні правовідносини, згідно яких [PERSON] передав [PERSON] зварювальний апарат вартістю 400 доларів США та двигун вартістю 100 доларів США. Крім того [PERSON] заборгував [PERSON] одну тисячу гривень, що стверджується його письмовими поясненнями від 30 вересня 2014 року. Таким чином між сторонами виникли зобовязальні правовідносини з приводу користування майном та боргові правовідносини. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відповідно до ст. 1046 за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно до ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України. Враховуючи наведене, суд вважає, що позов [PERSON] слід задовольнити частково та стягнути із відповідача [PERSON] на користь [PERSON] 500 доларів США, що згідно офіційного курсу гривні до іноземних валют станом на 07 квітня 2016 року складає 12978 гривень 95 копійок (500х25,9579), які виникли на підставі зобовязальних правовідносин та 1000 гривень боргу за договором позики, що стверджується письмовим поясненнями [PERSON] від 30 вересня 2014 року Крім того суд вважає, що з відповідача [PERSON] слід стягнути на користь позивача [PERSON] 800 гривень витрат понесених на надання правової допомоги та 551 гривню 20 копійки витрат понесених ним на сплату судового збору.

Outcome: partial