Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-05 00:00:00

Позивач вказує на те, що [INFO] с. Горопаї, Любарського району, у віці 86 років померла його баба [PERSON] . Згідно волею покійної, яка виражена у заповіті, позивач являється спадкоємцем усього її майна, в тому числі житловий будинок з господарськими будівлями за [ADDRESS] . Зазначене домогосподарство по завершенню будівництва було зареєстровано шляхом відкриття особового рахунку № [NUMBER] в погосподарській книзі Горопаївської сільської ради. Іншої процедури реєстрації новоствореної будівлі на той час не було. На даний час він не має змоги оформити своє право власності на вищевказаний будинок через відсутність правовстановлюючих документів. Саме тому він звернувся до суду з проханням ухвалити рішення про визнання за ним в порядку спадкоємства за заповітом по смерті баби право власності на вищевказаний будинок з господарськими будівлями. Позивач у підготовче засідання на розгляд справи не з`явився, але подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. Представник Любарської селищної ради у підготовче засідання на розгляд справи не з`явився, однак надав заяву про розгляд справи у його відсутності, позов визнає. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Розглянувши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Згідно записів погосподарської книги Горопаївського старостинського округу Любарської селищної ради Любарського району, особовий рахунок № [NUMBER] , 112, [PERSON] , 1930 року народження являлась головою житлового будинку [ADDRESS] . Як вбачається із виписки з рішення Горопаївської сільської ради від 31 березня 1994 року, [PERSON] для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель та для ведення особистого селянського господарства були передані земельні ділянки розміром 0,25 га., та 0,35 га. З заповіту посвідченого 12 березня 2010 року секретарем Горопаївської сільської ради Любарського району Житомирської області вбачається, що [PERSON] на випадок своєї смерті все своє майно заповіла внукові [PERSON] . [INFO] в селі Горопаї, Любарського району Житомирської області померла [PERSON] , що стверджується свідоцтвом серії [NUMBER] , актовий запис № 5. Згідно постанови приватного нотаріуса Любарського районного нотаріального округу Соляра В.М., № 120/02-31 від 12 березня 2019 року, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок [ADDRESS] по смерті [PERSON] у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують право власності спадкодавця на дане майно. Як вбачається з довідки № 1705 Бердичівського міжміського бюро технічної інвентаризації від 18.10.2018 року, на житловий будинок [ADDRESS] станом на 31.12.2012 року право власності не зареєстровано. Згідно інформаційної довідки № 159140369 від 12.03.2019 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна за параметрами запиту: [ADDRESS] відомості відсутні. Відповідно до ст. 346 ЦК України, однією з підстав припинення права власності є смерть власника, а відповідно до ст. 331 ЦК України право власності на нерухоме майно виникає з моменту його державної реєстрації. Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст.1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцям з часу її відкриття. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. У п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 04.10.1991 року «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», зазначено, що право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній йому в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради. Оскільки в підготовчому засіданні встановлено, що житловий будинок [ADDRESS] належав спадкодавиці, а позивач є її спадкоємцем за заповітом суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення в повному обсязі.

Outcome: approved