Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася\~з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивує тим, що 22 лютого 1997 року між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб. Від спільного подружнього життя мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Позивач посилається на те, що сімейне життя з відповідачем не склалося так як мають зовсім різні характери, погляди на життя та створення сімї, що приводило до постійних непорозумінь та частих сварок. Відповідач постійно ображав її, принижував її жіночу гідність. З травня 2015 року вони припинили спільно проживати та вести спільне господарство. Вона всіляко намагалась зберегти сімю дітям, але більше не в змозі терпіти такі приниження. На примирення з відповідачем не погоджується, бо вважає це не можливим з огляду на стосунки, що між ними склались. На даний час між ними втрачені почуття любові та поваги один до одного, а шлюб їхній існує лише формально, перешкоджаючи кожному з них облаштувати своє подальше життя. Їхня сімя фактично розпалася, збереженою бути не можу, а шлюб носить формальний характер та підлягає розірванню так як подальше спільне проживання і збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, що є суттєвим. Сторони звернулись до суду з письмовими заявами про розгляд справи у їх відсутність, позивач позов підтримала повністю, просила задовольнити, а відповідач позовні вимоги визнав, не заперечував проти задоволення позову. Суд, вивчивши заяви сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 22 лютого 1997 року між сторонами було укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюб серії I-БК № 354191, виданим 22 лютого 1997 року відділом реєстрації актів громадського стану Васильківського міськвиконкому Київської області, про що зроблено запис 35 (а.с.4). Від шлюбу сторони мають дітей: [PERSON], [INFO] (а.с.5) та [PERSON], [INFO] (а.с.6). Шлюбні відносини між сторонами фактично припинилися, спільне господарство вони не ведуть. Примирення сторін є неможливим. За змістом ч. 2 ст. 104, ст. 110 Сімейного кодексу (далі - СК України) шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як розяснено у п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя від 21 грудня 2007 року № 11 передбачено, що охорона сімї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. З огляду на викладене, суд, встановивши, що між сторонами втрачено взаєморозуміння та почуття любові, примирення подружжя, подальше спільне життя та збереження шлюбу між ними неможливо і суперечить їхнім інтересам, суд дійшов висновку про те, що збереження сімї є неможливим, шлюб між сторонами існує формально і може бути розірваним. За змістом ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved