Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-28 00:00:00

Позивач в липні 2014 року звернувся до суду з позовом до ПАТ «Міський комерційний банк» з вимогами про стягнення грошових вкладів. Мотивуючи свої вимоги, Позивач посилається на те, що 26 грудня 2013 року між ним та ПАТ «Міський комерційний банк» було укладено договір строкового банківського вкладу №2630/09/149150, відповідно до умов якого Відповідач отримав у [PERSON] в якості депозиту кошти в сумі 6300 Євро. Строк дії договору становив 121 день зі сплатою відсоткової ставки в розмірі 9,3% річних, тобто строк дії договору сплинув 26.04.2014 року. Крім того, як вказує Позивач, 08 січня 2014 року між ним та Відповідачем було укладено ще один договір банківського вкладу за №2630/09/151662, відповідно до умов якого Позивач в якості депозиту вніс кошти в сумі 2014 доларів США. Строк дії договору становив 120 днів зі сплатою відсоткової ставки в розмірі 9,8% річних, тобто строк дії договору сплинув 08.05.2014 року. Позивач зазначає, що в день закінчення строку дії першого договору він усно звернувся до банку з наміром повернути вклад з нарахованими відсотками, проте йому було відмовлено у поверненні відразу усієї суми. Після закінчення строку дії другого договору банківського вкладу повертати вклад з нарахованими відсотками банк також відмовився. Крім сум самих вкладів, як зазначає Позивач, заборгованість банку включає в себе нараховані, але не виплачені проценти в сумі 196,93 Євро та 65,79 Доларів США. У зв'язку з цим Позивач просить стягнути суму заборгованості з Відповідача у примусовому порядку. Представник Позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідач у судове засідання представника не направив, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Суд, за згоди Позивача, дійшов висновку про можливість ухвалення по справі заочного рішення відповідно до вимог ч. 4 ст. 169 ЦПК України. Заслухавши пояснення представника Позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини. 26 грудня 2013 року між Позивачем та ПАТ «Міський комерційний банк» було укладено Договір строкового банківського вкладу №2630/09/149150, відповідно до умов якого Відповідач отримав у [PERSON] в якості депозиту кошти у сумі 6300 Євро під 9,3% річних на 121 день. Крім того, 08 січня 2014 року між Позивачем та ПАТ «Міський комерційний банк» було укладено ще один Договір строкового банківського вкладу за № 2630/09/151662, відповідно до умов якого Відповідач отримав у [PERSON] в якості депозиту 214 доларів США під 9,8% річних на 120 день. В порушення умов депозитного Договору №2630/09/149150 Відповідач взяті на себе зобов'язання не виконав, по закінченню дії договору 27 квітня 2014 року на вимогу Позивача суму вкладу в розмірі 6300 Євро та нараховані проценти в розмірі 196,93 Євро не повернув. Крім того, Відповідач не повернув Позивачу вклад (2014 доларів США) і нараховані відсотки (65,79 доларів США) за другим договором №2630/09/151662, який закінчив дію 08 травня 2014 року. При цьому суд керується тим, що у відповідності до п.1.3 Договору вимога вкладника про повернення вкладу не обов'язково має оформлюватись письмово, а тому посилання Позивача на здійснення цієї вимоги усно не суперечить умовам договору та не спростоване іншими доказами. Таким чином, заборгованість Відповідача перед Позивачем становить 6496,93 Євро (еквівалент 106775,03 грн) та 2079,79 доларів США (еквівалент 26846,30 грн). Відповідно до ч. 1 ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Враховуючи, що у добровільному порядку ПАТ «Міський комерційний банк» відмовляється від взятих на себе зобов'язань з повернення коштів, вимоги про захист порушеного права шляхом примусового їх стягнення є обґрунтованими, а тому суд вважає можливим їх задовольнити. З урахуванням задоволення позову, стягненню з Відповідача в дохід держави підлягає судовий збір в розмірі 1336,21 гривень.

Outcome: approved