Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-25 00:00:00

Позивач АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості, в якому прохав стягнути з відповідача [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість у розмірі 131 739 грн. 14 коп. за кредитним договором № б/н від 30 листопада 2010 року, яка складається з наступного: 12 139 грн. 93 коп. - заборгованість за тілом кредиту; 12 139 грн. 93 коп. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 4 363 грн. 68 коп. - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625; 148 262 грн. 76 коп. - нарахована пеня та судові витрати у розмірі 2102 грн., посилаючись на те, що між сторонами був укладений кредитний договір, зобов`язання за яким відповідач не виконує, тому за нею утворилася заборгованість, яку позивач прохає стягнути у судовому порядку. Ухвалою судді від 23 жовтня 2020 року відкрито провадження у справі, яку вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. 13 листопада 2020 року від відповідача [PERSON] до суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому остання зазначила, що позовні вимоги не визнає. У задоволенні позову прохала відмовити у зв`язку з його необґрунтованістю, недоведеністю та у зв`язку із спливом позовної давності. [PERSON] зазначила, що надані позивачем розрахунок заборгованості за договором № б/н від 30.11.2010 року та виписка по рахунку [PERSON] не є належними та допустимими доказами отримання нею кредитних коштів та наявності заборгованості перед банком за кредитним договором, так як ці документи роздрукованими таблицями , в яких не зазначено особу, яка її склала. Анкета - заява про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у ПриватБанку від 30.11.2010 року містить лише погодження про укладення договору про надання банківських послуг , проте не містять даних про отримання відповідачем кредиту, не містить інформації про те, яка саме картка чи картки видавались [PERSON] , не зазначено кредитний ліміт, відсоткову ставку, не визначено порядок та строки нарахування штрафів, пені. Відповідач вважає наданий позивачем розрахунок кредитної заборгованості не є безспірним доказом існування між сторонами договірних правовідносин та розміру боргу, оскільки позивачем не доведено укладення між ними саме кредитного договору 30.01.2010 року. Відповідач зазначила, що нею не підписувались та їй не вручались Умови та Правила надання банківських послуг АТ КБ «ПриватБанк», що діяли на момент підписання заяви - анкети від 30.11.2010 року, згідно яких банк самостійно може встановити та змінити кредитний ліміт та умови кредитування клієнтів. Доказів на підтвердження того, що ці Умови та Правила були додатком до підписаної [PERSON] заяви-анкети не додано. До позовної заяви додано довідку про видачу [PERSON] , ніби то на підставі Анкети-Заяви № б/н від 30.11.2010 року, три наступні платіжні картки. Зі змісту позовної заяви не вбачається, на якій правовій підставі 04.10.2010 року відповідачу [PERSON] могла бути відкрита і видана кредитна картка [NUMBER] згідно анкети - заяви від 30.11.2010 року, що була підписана значно пізніше. [PERSON] зазначила, що останній платіж по погашенню заборгованості по кредитній картці [NUMBER] , термін дії якої закінчується 31.07.2016 року, був здійснений нею 12.09.2016 року в розмірі 840 грн.. Після цього до теперішнього часу вона жодного разу цими кредитними картками не користувалась і не здійснювала погашення заборгованості по жодній із них. Крім того, вважає, що спливла позовна давність звернення до суду із позовом. Автоматичне списання позивачем з зарплатного рахунку [PERSON] грошових коштів з метою погашення заборгованості за кредитним договором не є її дією, що свідчить про визнання нею боргу перед кредитором, і це не може бути підставою для переривання перебігу позовної давності. [PERSON] зазначила, що позивачем порушено строк позовної давності, який сплив 12.09.2019 року (а.с. 84-91). 28 грудня 2020 року до суду надійшла відповідь на відзив, у якій позивач зазначив, що до позовної заяви додано копію анкети-заяви від 30.11.2010 року, яка підписана відповідачам [PERSON] . Також до матеріалів заяви долучено «Довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», власноруч підписана відповідачем, з якого чітко вбачається, що відповідачу встановлено поточну процентну ставку у розмірі 2,5 % (30% на рік), вказано розмір комісії, штраф, тощо. Тобто, сторонами при укладенні договору були обумовлені усі істотні умови. Крім того, вище вказані Умови і Правила надання банківських послуг, а також Тарифи банку є загальнодоступною інформацією , яка розміщена у відділеннях Банку та на офіційному сайті банку. Банком надано до суду виписку за картковим рахунком, яка є підтвердженням, що відповідачу було видано платіжну картку та відкрито картковий рахунок, на який встановлено кредитний ліміт та чітко просліджується факт користування відповідачем грошовими коштами. Умовами договору визначено, що банк має право в будь-який момент збільшити, зменшити або анулювати кредитний ліміт. Підпис позичальника на кредитному договорі свідчить про те, що позичальнику добре були відомі і цілком зрозумілі всі умови договору і він вважає їх справедливими по відношенню до себе. Зазначено, що розрахунок заборгованості банку проведений автоматичною системою станом на 20.05.2020 року і в ньому відображено та враховано всі фінансові зобов`язання боржником за умовами договору, а також здійснення боржником платежі на його виконання. Кредитна картка є поновлюваною кредитною лінією, тобто це кредит, що видається банком клієнту в межах встановленого ліміту заборгованості, який використовується повністю або частинами і поновлюється в міру погашення раніше виданого кредиту. Клієнт, використавши та погасивши заборгованість за кредитною лінією, може знову користуватись нею у межах строку дії картки . Відповідно до правил користування карткою строк дії картки визнано на лицевій стороні картки. Картка діє до останнього календарного дня вказаного місяця. Отже, строк випущеної картки до останнього дня 07.2016 року. Позивач не звертався до суду з позовом до спливу строку позовної давності. У зв`язку з цим, обставини, на які посилається відповідач в своєму запереченні, не відповідають дійсності, а строк позовної давності позивачем дотримано при зверненні до суду із позовом. Згідно виписки по рахунку вбачається, що відповідач до певного часу належним чином виконував свої зобов`язання за кредитом, що свідчить про те, що відповідач знав про умови кредитування та визнав свої зобов`язання за договором. Тому посилання відповідача на те, що він не був ознайомлений з умовами кредитування, не має прийматись судом (а.с.104-111). 23 грудня 2020 року від відповідача [PERSON] до суду надійшли заперечення на відповідь на відзив на позовну заяву, у якій зазначено, що 18.12.2020 нею отримано відповідь на відзив, повністю підтримує поданий нею відзив на позовну заяву та прохала у задоволенні позовних вимог АТ КБ «Приват Банк » про стягнення з [PERSON] заборгованості відмовити (а.с.101-103). 13 січня 2021 року АТ КБ «ПриватБанк» надіслав до суду заяву про зменшення розміру позовних вимог, у якому зазначив, що позивач бажає зменшити позовні вимоги та стягнути з відповідача [PERSON] на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість в розмірі 16 503 грн. 61 коп. за кредитним договором б/н від 30.11.2010 року, яка складається із 12 139 грн. 93 коп. заборгованості за тілом кредиту, 4 363 грн. 68 коп. заборгованості за відсотками та понесені позивачем судові витрати (а.с.116). В судове засідання представник позивача не з`явився, зазначивши у позовній заяві про розгляд справи без участі представника банку, позовні вимоги підтримує повністю, проти ухвалення заочного рішення не заперечують (а.с.67). Відповідач [PERSON] надіслала до суду заяву, у якій прохала розглядати справи без її участі , зазначила, що позовні вимоги не визнає та у задоволенні позову прохала відмовити. (а.с.92-93) . Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що 30 листопада 2010 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладено договір, згідно якого [PERSON] отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (а.с. 6-18), кредитний ліміт в подальшому змінювався, що підтверджується довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки (а.с.29) . Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між ним та Банком Договір про надання банківських послуг, з якими вона згодна (а.с.30). Банк виконав свої зобов`язання перед [PERSON] надавши останній кредитні кошти у вигляді кредитного ліміту в сумі, строки та на умовах, передбачених договором на платіжні картки. Факт отримання кредитних коштів [PERSON] підтверджується випискою за картковим рахунком (а.с. 6-18). Відповідач [PERSON] в терміни, встановлені договором, свої зобов`язання не виконувала. У позовній заяві позивач зазначає, що у зв`язку з порушеннями зобов`язань за кредитним договором № б/н від 30 листопада 2010 року відповідач [PERSON] станом на 19 вересня 2020 року має заборгованість перед ПАТ КБ «ПриватБанк» у сумі 164 766 грн. 37 коп., яка складається із заборгованості за тілом кредиту - 121 39 грн.93 коп., заборгованості за простроченим тілом кредиту - 121 39 грн.93 коп..; 4363 грн. 68 коп. - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦПК України; 148 262грн. 76 коп. нарахована пеня що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с. 6-18). 13 січня 2021 року від позивача до суду надійшла заява про зменшення позовних вимог, у якій останній прохав стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором № б/н від 30 листопада 2010 року в сумі 16 503 грн. 61 коп., яка складається із 12 139 грн. 93 коп. заборгованості за тілом кредиту, 4 363 грн. 68 коп. заборгованості за відсотками (а.с.116). Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення заборгованість за тілом кредиту у сумі 12 139 грн. 93 коп. Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Договором передбачена можливість зміни тарифів та інших невід`ємних частин Договору. Позивач зазначив, що відповідач ознайомлений із Умовами та правилами надання батьківських послуг, що діяли станом на момент підписання анкети-заяви, що підтверджується підписом відповідача у заяві-анкети, де є відповідні заповнення Відповідача щодо ознайомлення та надання документів у письмовому вигляді, а також наказом банку про їх затвердження. Також відповідач ознайомився із Умовами та правилами надання банківських послуг, що включають запровадження зміни. Відповідач [PERSON] в терміни, встановлені договором, свої зобов`язання не виконувала. У зв`язку з порушеннями зобов`язань за кредитним договором № б/н від 30 листопада 2010 року відповідачем [PERSON] , за нею утворилася заборгованість за відсотками, яку прохає стягнути позивач у сумі 4 363 грн. 68 коп. (а.с. 116). Такий розмір заборгованості є обґрунтованим, здійснений відповідно до умов договору та підтверджений наданими до суду розрахунками. Доводи відповідача спростовуються зібраними та долученими до позовної заяви доказами, а саме копією анкети-заяви від 30.11.2010 року, яка підписана відповідачам [PERSON] , довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», власноруч підписана відповідачем, з якого чітко вбачається, що відповідачу встановлено поточну процентну ставку у розмірі 2,5 % (30% на рік), вказано розмір комісії, штраф, тощо. Банком надано до суду виписку за картковим рахунком, яка є підтвердженням, що відповідачу було видано платіжну картку та відкрито картковий рахунок, на який встановлено кредитний ліміт та чітко просліджується факт користування відповідачем грошовими коштами. Підпис позичальника на кредитному договорі свідчить про те, що позичальнику добре були відомі і цілком зрозумілі всі умови договору і він вважає їх справедливими по відношенню до себе. Щодо пропуску позивачем позовної давності суд зазначає, що кредитна картка є поновлюваною кредитною лінією, тобто це кредит, що видається банком клієнту в межах встановленого ліміту заборгованості, який використовується повністю або частинами і поновлюється в міру погашення раніше виданого кредиту. Клієнт, використавши та погасивши заборгованість за кредитною лінією, може знову користуватись нею у межах строку дії картки . У зв`язку з цим, обставини, на які посилається відповідач в своєму запереченні спростовуються, а строк позовної давності позивачем дотримано при зверненні до суду із позовом. Згідно виписки по рахунку вбачається, що відповідач до певного часу належним чином виконував свої зобов`язання за кредитом, що свідчить про те, що відповідач знав про умови кредитування та визнав свої зобов`язання за договором. На підставі викладеного, суд приходить до висновку про задоволення позову, так як [PERSON] порушила зобов`язання, що призвело до настання правових наслідків, встановлених договором та законом. Судові витрати по справі сплачені позивачем при подачі позовної заяви до суду складають 2102 грн. (а.с.1). Питання про розподіл судових витрат по справі суд вирішує відповідно до ст.141 ЦПК України. Як вбачається із донаних до справи [PERSON] документів остання є інвалідом другої групи загального захворювання, що підтверджується копією довідки МСЕК серії АВ № 0555617 та копією пенсійного посвідчення серії [NUMBER] (а.с.90-91). Відповідно до п 9 ч. ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю. Відповівдно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Враховуючи, що відповідач [PERSON] відповідно п 9 ч. ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору , а тому судові витрати по справі у вигляді судового збору у сумі 2102 грн. позивачу АТ КБ «ПриватБанк» необхідно компенсувати за рахунок держави (а.с.1).

Outcome: approved