Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-06 00:00:00

Позивач [PERSON] національний економічний університету (надалі ТНЕУ) звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення 5965 гривень заборгованості по оплаті за користування житловим приміщенням в гуртожитку в м. Тернопоі по вул. Львівській, 2, нарахованих за період з 01.06.2015 року по лютий 2016 року. В обгрунтування позову посилається на ту обставину, що [PERSON] була поселена у 1991 році в гуртожиток №2 [PERSON] національного економічного університету, що розташований за адресою: вул. Львівська, 7, м. Тернопіль, про що [PERSON] було видано ордер на вселення, однак за означений період часу в останньої існує заборгованість по оплаті за проживання в гуртожитку, і відповідачка відмовляється в добровільному пордяку погасити борг. А тому ТНЕУ просить суд захистити порушене право шляхом стягнення суми боргу з [PERSON] в примусовому порядку. Надалі в судовому засіданні 28.04.2016 року, представник ТНЕУ збільшив суму позову до 7795 гривень, донарахуваши борг за новоутворений проміжок часу, загалом з 01.06.2015 року по квітнень 2016 року. В судовуму засіданні представники позивача позов підтримали повністю, просять вимогу задовольнити, з підстав, наведених у позовній заяві . [PERSON] та її представник вимоги ТНЕУ заперечили в повному обсязі, просять відмовити в задоволенні позову за безпідставністю, про що зареєстрували через канцелярію суду письмові заперечення. Натомість [PERSON] та її представник звернулися до ТНЕУ з зустрічним позовом, згідно змісту якого просять суд зобовязати ТНЕУ провести погодження з [PERSON] міською радою житлово комунальних тарифів на утримання гуртожитку в м. Тернополі по вул. Львівській, 7 за період з 01.06.2015 року з проведенням перерахунків, нарахованих на імя [PERSON] витрат за період з 01.06.2015 року, та зобовязати ТНЕУ укласти з [PERSON] договір про надання послуг з утримання гуртожитку, розташованого в м. Тернопоі по вул. Львівській, 7, на підставі Типового договору. Зустрічний позов обгрунтовують тією обставиною, що ціни (тарифи) на житлово- комунальні послуги підлягають узгодженню з органами місцевого самоврядування, чого не було зроблено ТНЕУ. А відтак є усі підстави зобовязати унівеситет здійснити перерахунок цін (тарифів) на послуги ЖКГ після їх узгодження із [PERSON] міською радою, й після цього слід укласти договір з [PERSON] про надання послуг з утримання гуртожитку, за зразком встановленого законодавчого Типового договору. Представники ТНЕУ проти задоволення зустрічного позову заперечили в повному обсязі, та простяь відмовити в його задоволенні. Дослідивши та оцінивши докази, суд встановив наступні обставини справи. В силу вимог ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу,в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно з вимогами ст.ст.10, 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини на які посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. [PERSON] працювала у позивача з 1983 року по 2014 рік, зареєстрована s проживає в ізольованому блоці, площею 33,7 кв.м., що розташований в гуртожитку за адресою: вул. Львівська, 7 у м.Тернополі, на спірне приміщення їй було видано ордер №4 від 1 вересня 1995 року, як співробітнику [PERSON] академії народного господарства. Згідно рішення виконавчого комітету [PERSON] міської ради народних депутатів №642 від 11.07.1995року «Про надання студентському гуртожитку №2 [PERSON] академії народного господарства за адресою вул.Львівська,7 статусу гуртожитку для проживання сімей», вирішено надати студентському гуртожитку №2 [PERSON] академії народного господарства за адресою вул.Львівська,7 статус гуртожитку для проживання сімей з дітьми та викладачів. Відповідно до ст.ст. 128,129 ЖК УРСР, жила площа в гуртожитку надається за спільним рішенням адміністрації підприємства, установи, організації чи органу кооперативної або іншої громадської організації та відповідного профспілкового комітету. На підставі рішення про надання жилої площі в гуртожитку адміністрація підприємства, установи, організації видає громадянинові спеціальний ордер, який є єдиною підставою для вселення на надану жилу площу. Відповідно до п.14 Примірного Положення про гуртожитки, затвердженого постановою [PERSON] Міністрів УРСР від 03 червня 1986 року № 208 (чинне на час вселення [PERSON]І.), вселення в гуртожиток робітників, службовців, студентів, учнів та інших громадян провадиться в установленому порядку завідуючим (директором) гуртожитком або працівником, який його заступає, на підставі виданого адміністрацією підприємства, установи, організації ордера. За наведеного вбачається, що відповідач-позивач вселена в гуртожиток по вул.Львівській, 7 у м. Тернополі в порядку передбаченому законодавством, яке чинне на час його вселення, як комендант навчального корпусу №3 [PERSON] академії народного господарства. 12.02.2008 року ТНЕУ було прийнято Положення про студентський гуртожиток [PERSON] Національного економічного університету, яке затверджено рішенням Вченої ради ТНЕУ, протокол №5 від 13.02.2008 року. Згідно п.п.5.1,5.2. та п.5.4 Положення про студентський гуртожиток [PERSON] національного економічного університету, затвердженого рішенням Вченої ради ТНЕУ протокол №5 від 13 лютого 2008 року, «вартість місця проживання в гуртожитку складається з вартості його утримання та вартості обов'язкових побутових послуг, що надаються студентам, які проживають у гуртожитку. Конкретний розмір оплати за проживання в гуртожитках установлюється керівництвом вищого навчального закладу і розраховується відповідно до законодавства, тарифів, порядку розрахунків за комунальні послуги залежно від рівня комфортності житла. Оплата за житло та надані послуги здійснюється не менше ніж за місяць уперед». Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №52344833 від 30.01.2016року студентський гуртожиток №2, що по вул.Львівська, 7, м. Тернопіль, є у державній власності, зареєстрований за державою в особі Міністерства освіти і науки України, що перебуває на правах оперативного управління за [PERSON] національним економічним університетом і має статус студентського гуртожитку згідно відомості з державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Також статус студентського підтверджується листами Міністерства освіти і науки, молоді та спорту України від 24.12.2012 р. № 1/11-19828 «Щодо закріплення статусу студентських за гуртожитками» та від 26.11.12 р. № 1/11-18269 «Щодо підтвердження статусу гуртожитків». Відповідно до вимог ст.322 ЦК України власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Оплата в студентському гуртожитку №2 по вул. Львівська, 7 здійснюється відповідно до калькуляції витрат за проживання в гуртожитку працівників в розрахунку на одне ліжко-місце з 01 вересня 2015 року у відповідності до Наказу [PERSON] національного економічного університету від 5 червня 2015 року «Про встановлення плати за проживання в гуртожитку Університету». Для працівників в гуртожитку вартість проживання з 01 вересня 2015 року встновлена у розмірі 243 грн. в місяць на одне ліжко-місце згідно з калькуляцією. Відповідно до розрахункової калькуляції витрат за проживання в гуртожитку працівників в розрахунку на одне ліжко-місце з 01 вересня 2015 року, зробленої начальником відділу прогнозування та маркетингу, витрати в місяць за одне ліжко-місце становлять 243грн., кількість ліжко-місць виділених для санітарного боксу 5. Згідно довідки №21 ТНЕУ, [PERSON] дійсно проживає і зареєстрована в [INFO] (студентський гуртожиток) в кімнаті №56А і 56Б / Блок №56 і займає 2 кімнати загальною площею 33,7кв.м. разом із сімєю, із них: [PERSON], [INFO]- дочка, [PERSON],23.05.1984р.н. син, [PERSON], 29.11.2010р.н. внучка, [PERSON], 25.07.2014р.н. внучка. Відповідно до бухгалтерської довідки виданої станом на 26.04.2016 року [PERSON] та члени її сімї заборгували ТНЕУ за користування кімнатами у блоці №56 в гуртожитку №2 по вул.Львівській, 7 у м. Тернополі суму у розмірі 7795 грн. Судом встановлено, та не заперечується сторонами, що [PERSON] разом із сімєю, яка складається із одного повнолітнього члена сімї (сина [PERSON]І.), однієї неповнолітньої особи (її донька) та двох малолітніх осіб (онуки), проживає та користується двома кімнатами у блоці №56 в гуртожитку №2 по вул.Львівській, 7 у м. Тернополі. Плата за користування житловим приміщенням [PERSON] нарахована за 5 ліжко-місць у відповідності до Наказу [PERSON] національного економічного університету від 5 червня 2015 року «Про встановлення плати за проживання в гуртожитку Університету». [PERSON] стверджує, що поселилась та проживає у відокремленому блоці зазначеного гуртожитку не як студент (тимчасовий мешканець), а як співробітник [PERSON] академії народного господарства, правонаступником якої є ТНЕУ, тому до виниклих між сторонами правовідносин не застосовується Положення про студентський гуртожиток [PERSON] національного економічного університету. Відповідно до п.38 ч.VI Примірного положення про гуртожитки, затвердженого [PERSON] Міністрів УРСР від 3 червня 1986 року № 208 громадяни, які проживають у приміщеннях, що перебувають у їх відособленому користуванні, вносять плату за користування жилою площею і за комунальні послуги по ставках квартирної плати (тарифах), установлених для будинків державного та громадського житлового фонду. ([PERSON] втратила чинність (згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 2015 року №582). Частиною 2 ст. 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року встановлено, що ціни/тарифи па комунальні послуги та послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій формуються і затверджуються органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування відповідно до їхніх повноважень, визначених законом. Згідно пп.2 ч.1 ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст.28 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до повноважень виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належить встановлення тарифів щодо оплат побутових, комунальних та інших послуг, які надаються підприємствами, установами і організаціями комунальної власності відповідної територіальної громади та погодження цих питань підприємствами, установами і організаціями, які не належать до комунальної власності. Виконавчим комітетом [PERSON] міської ради 20.05.2014року, на звернення мешканців гуртожитку №2 ТНЕУ було надано інформацію, згідно якої адміністрація ТНЕУ не зверталася у виконавчий комітет [PERSON] міської ради з приводу затвердження порядку нарахування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій для населення та інших споживачів, зокрема і по гуртожитку за адресою вул.Львівська,7. Судом встановлено, що плату за проживання в гуртожитках, ТНЕУ визначено в порядку спеціальних норм права - [PERSON] КМУ від 27.08.2010 року № 796 «Про затвердження переліку платних послуг, які можуть надаватися навчальними закладами, іншими установами та закладами системи освіти, що належать до державної і комунальної форм власності» та наказу Міністерства освіти і науки, молоді і спорту України, Міністерства фінансів та Міністерства охорони здоровя України 28.03.2011 N 284/423/173 «Про встановлення граничного розміру плати за проживання в студентських гуртожитках вищих навчальних закладів державної та комунальної форм власності», змістом яких законодавчо не перебачено обовязку ТНЕУ здійснювати погодження плати за проживання у студентському гуртожитку з виконавчими органами сільських, селищних, міських рад Разом з тим суд констатує, що склалася ситуація, коли [PERSON], уже припинивши трудові відносини з ВУЗом, продовжує проживати в студентському гуртожитку, не перебуває з ТНЕУ у договірних відносинах, ТНЕУ не ставить питання про її виселення, і при цьому відсутня спеціальна норма закону, котра врегульовує подібні відносини щодо пордяку користування та утримання приміщення в студентському гуртожитку. Згідно частини першої ст. 8 ЦК України, якщо цивільні відносини не врегульовані цим Кодексом, іншими актами цивільного законодавства або договором, вони регулюються тими правовими нормами цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, що регулюють подібні за змістом цивільні відносини (аналогія закону). Зважаючи на відносини, що склалися між позивачою і членами її сімї та ТНЕУ щодо користування приміщенням в гуртожитку № 2 по вул. Львівській, 7 в м. Тернополі та понесенням витрат на його утримання, на думку суду статус [PERSON] та зареєстрованих разом з нею осіб, фактично відповідає статусу наймача жилого приміщення та членів його сімї в будинках громадського та жилового фонду. Відтак, згідно із нормами статті 64 Житлового кодексу УРСР, повнолітні члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, та солідарну з наймачем майнову відповідальність. Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору, вимог актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відсутність письмової форми договору між позивачем-відповідачем та відповідачем-позивачем не звільняє від належного виконання своїх зобовязань, так як послуги з утримання гуртожитку позивачем-відповідачем надаються, відповідач-позивач відповідно до ст.527 ЦК України зобовязана виконувати свій обовязок по оплаті таких послуг. Договір про надання послуг між сторнами спору не укладався, проте відсутність відповідного договору не є підставою для звільнення від оплати наданих послуг з утримання житлового приміщення в гуртожитку, оскільки згідно зі ст. 11 ЦПК України цивільні права та обов'язки виникають також із дій осіб які породжують ці права та обов'язки, і такою дією є надання послуг та їх отримання відповідачем. Відповідач від наданих позивачем послуг у встановленому законом порядку не відмовлялася, однак їх не оплачувала у повному обсязі та не подала належних та допустимих доказів того, що вона разом зі своєю сімєю не користувалися послугами з утримання житлового приміщення в гуртожитку за вказаний період. За наведених обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача- відповідача підлягають до часткового задоволення, оскільки позивачем доведено користування [PERSON] та її сімєю житловим приміщенням №2 по вул.Львівській, 7 у м. Тернополі, то оскільки повнолітні члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, та несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність, особисто з [PERSON] на користь [PERSON] національного економічного університету слід стягнути половину від нарахованої ТНЕУ плати - 7795 грн., за користування житловим приміщенням в гуртожитку, з розрахунку поділу стягуваної суми на двох повнолітніх осіб, котрі мають зареєстроване місце проживання в блоці №56 в гуртожитку №2 по вул.Львівській, 7 у м. Тернополі. Водночас суд зауважує, що хоча на запитання суду, представник ТНЕУ пояснив, що університет наполягає на стягненні суми боргу тільки з [PERSON]І, як з особи, якій було видано ордер на вселення, однак сам по собі ордер є документом на вселення в приміщення, однак не є документом, котрий покладає всеь тягар утримання приміщення виключно на особу, зазначену в ордері. В задоволенні зустрічного позову [PERSON] до [PERSON] національного економічного університету, третя особа [PERSON] міська рада про зобовязання [PERSON] національного економічного університету провести погодження з [PERSON] міською радою житлово комунальних тарифів на утримання гуртожитку в м. Тернопоі по вул. Львівській, 7 за період з 01.06.2015 року з проведенням перерахунків, нарахованих на імя [PERSON] витрат за період з 01.06.2015 року, та про зобовязання [PERSON] національного економічного університету укласти з [PERSON] договір про надання послуг з утримання гуртожитку, розташованого в м. Тернопоі по вул. Львівській, 7, на підставі Типового договору слід відмовити, оскільки, як зазначено вище, плату за проживання в гуртожитках, ТНЕУ визначено в порядку спеціальних норм права - [PERSON] КМУ від 27.08.2010 року № 796 «Про затвердження переліку платних послуг, які можуть надаватися навчальними закладами, іншими установами та закладами системи освіти, що належать до державної і комунальної форм власності» та наказу Міністерства освіти і науки, молоді і спорту України, Міністерства фінансів та Міністерства охорони здоровя України 28.03.2011 N 284/423/173 «Про встановлення граничного розміру плати за проживання в студентських гуртожитках вищих навчальних закладів державної та комунальної форм власності», змістом яких законодавчо не перебачено обовязку ТНЕУ здійснювати погодження плати за проживання у студентському гуртожитку з виконавчими органами сільських, селищних, міських рад. Окрім цього укладання договору на проживання в студентсьому гуртожитку згідно закону, допускається виключно з особою яка навчається, або працівником ВУЗу.

Outcome: partial