Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-17 00:00:00

Позивач [PERSON] , інтереси якої представляє адвокат Раца В.В., звернулася до суду з позовом про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням до відповідача [PERSON] , вказавши в ньому, що позивач є власницею домоволодіння по [ADDRESS] . Вказує, що відповідач по справі зареєстрований у вищезазначеному домоволодіння так як являється її колишнім чоловіком, однак не проживає в ньому з 2014 року. Реєстрація відповідача у вказаномудомоволодінні перешкоджає позивачу у можливості розпоряджатися даним приватним нерухомим майном на свій власний розсуд як власником такого. В позовній заяві зазначається, що відповідач, у спірному домоволодінні не проживає упродовж останніх п`яти років без поважних причин, у будинку відсутні будь-які його особисті речі та він не здійснює витрати по утриманню дворогосподарства, а тому просить визнати [PERSON] , [INFO] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, домоволодіння по [ADDRESS] . В судовому засіданні представник позивача Адвокат Раца В.В. підтримав позовні вимоги щодо визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням , надав пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві та просив його задовольнити. Відповідач у встановлений судом строк, на адресу суду відзиву на позовну заяву не надав, а також в судове засідання не з`явився та не повідомив суд про поважні причини своєї неявки, будучи належним чином повідомленим про час і місце судового розгляду справи. Зі згоди представника позивача, суд ухвалює заочне рішення, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Свідки по справі [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні зазначили, що проживають по сусідству з позивачем та вказали, що дійсно відповідач з 2014 року не проживає в господарстві позивача в [ADDRESS] , будь які його речі в будинку відсутні. Суд, вислухавши пояснення представника позивача та свідків, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власницею домоволодіння [ADDRESS] , що підтверджується Витягом про державну реєстрацію прав за № 34684330 від 03.07.2012 року. (а.с. 12) Як вбачається з дослідженої судом довідки про склад сім`ї виданої виконкомом Черленівської сільської ради Новоселицького району Чернівецької області за № 206 від 01.03.2019 року, в тому, що [PERSON] зареєстрована та проживає у домоволодіння по [ADDRESS] . Разом з нею зареєстровані громадяни: [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] [INFO] ; та відповідач по справі [PERSON] , [INFO] . (а.с. 14) Також встановлено, що рішенням Новоселицького районного суду Чернівецької області від 19 вересня 2018 року, яке вступило в законну силу, шлюб між позивачем - [PERSON] та відповідачем - [PERSON] , розірваний. Вказаним рішенням суду встановлено, що сторони тривалий час спільно не проживають. (а.с. 13) Відповідно до Акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї від 01 березня 2019 року за № 207, який затверджений головою сільської ради с. Черленівка, вбачається, що відповідач - [PERSON] не проживає за місцем реєстрації з 2014 року. (а.с. 15) На підставі зазначеного, судом встановлено, що відповідач, як колишній чоловік позивача не проживає в домоволодінні з 2014 року. Реєстрація відповідача в спірному господарстві перешкоджає позивачу у можливості розпоряджатися приватним нерухомим майном на свій власний розсуд як власником такого. Відповідно до ст. 41 Конституції України - кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності є непорушним. Згідно змісту ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Статтею 319 ЦК України визначено, що саме власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. За ч. 1 ст. 321 ЦК України - право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно до ст. 391 ЦК України - власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України - член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом, у разі його відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Отже, відповідно до зазначених вимог Закону відповідач є особою, який втратив право на користування спірним житлом. За наведених обставин, суд вважає, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають до задоволення, а саме слід визнати відповідача таким, що втратив право користування житлом. На підставі викладеного,

Outcome: approved