Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-28 00:00:00

Позивач, в особі в/о начальника управління, звернувся до Машівського районного суду Полтавської області із позовною заявою до [PERSON] про відшкодування виплачених коштів, відповідно до якого позивач просив стягнути з відповідача надміру виплачені кошти допомоги (компенсація за надання соціальних послуг) за період з 19 квітня 2019 року по 29 лютого 2020 року в сумі 2\~095 грн.14 коп. Вимоги позовної заяви обґрунтовані тим, що 19 квітня 2019 року до Управління соціального захисту населення Машівської районної державної адміністрації звернулася з письмовою заявою про призначення їй компенсації як фізичній особі, яка надає соціальні послуги, жителька села Ряське, [PERSON] [INFO] . Згідно із заявою від 19.04.2019 року [PERSON] було призначено компенсацію як фізичній особі, яка надає соціальні послуги. В поданій заяві [PERSON] поставила підпис, дату, чим і підтвердила достовірність наданої інформації та повідомлена про відповідальність за подання неповних та недостовірних відомостей. Згідно Рішення про призначення компенсації від 06.05.2019 року [PERSON] було призначено компенсацію за надання соціальних послуг з 19.04.2019 року по 04.04.2021 року в сумі 192 грн. 10 коп. Згідно розпорядження на перерахунок компенсації за надання соціальних послуг розмір допомоги з 01.07.2019 року по 04.04.2021 року становив 200 грн. 70 коп. Згідно розпорядження на перерахунок компенсації за надання соціальних послуг розмір допомоги з 01.12.2019 року по 04.04.2021 року становив 210 грн. 20 коп. У зв`язку з неповідомленням [PERSON] обставин, що впливають на право отримання допомоги, зокрема реєстрацією як фізична особа підприємець з 25.11.1997 року та не припиненням підприємницької діяльності, виникла переплата у сумі 2095, 14 грн. (дві тисячі дев`яносто п`ять гривень 14 копійок) за період з 19.04.2019 року по 29.02.2020 року. Згідно розпорядження начальника УСЗН від 10.02.2020 року, громадянці [PERSON] припинено виплату компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги. [PERSON] була повідомлена письмово про виниклу переплату та добровільне повернення коштів в сумі 2 095 грн. 14 коп. (дві тисячі дев`яносто п`ять гривень 14 копійок) до державного бюджету шляхом внесення на рахунок управління соціального захисту населення Машівської РДА в строк до 31.03.2020 року. Згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення № 3940000264257 [PERSON] отримала лист 05.03.2020 року, однак до теперішнього часу кошти на рахунок управління в добровільному порядку не повернуті. Наведене зумовило позивача звернутись до суду з відповідною позовною заявою про відшкодування виплачених коштів з метою захисту порушених прав та інтересів в судовому порядку. Ухвалою судді Машівського районного суду Полтавської області Косик С.М. від 05 жовтня 2020 року цивільну справу за позовною заявою Управління соціального захисту населення Машівської районної державної адміністрації до [PERSON] про відшкодування виплачених коштів, на підставі отриманої інформації з Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради про місце реєстрації відповідача, передано за підсудністю на розгляд Індустріального районного суду м.Дніпропетровська в порядку ст.31 ЦПК України. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03 листопада 2020 року, у вказаній цивільній справі визначено головуючим суддею, суддю Слюсар Л.П., ухвалою якої від 05 листопада 2020 року, позовну заяву Управління соціального захисту населення Машівської районної державної адміністрації до [PERSON] про відшкодування виплачених коштів прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі з призначенням до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Представник позивача в судове засідання не явився, натомість на адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про розгляд справи була повідомлена належним чином, шляхом направлення судової повістки рекомендованим листом з повідомленням, причини неявки суду не повідомила, відзиву, заяв, заперечень до суду не надала, у зв`язку з чим, враховуючи, що позивач не заперечував проти ухвалення заочного рішення, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення, відповідно до вимог ст.\~280-282\~ЦПК\~України на підставі наявних у справі доказів. У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги позивача є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Судом встановлено, що на обліку в управлінні соціального захисту населення знаходиться справа по призначенню компенсації [PERSON] , як особі, яка надає соціальні послуги. Механізм призначення та порядок надання і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги регламентує «Порядок призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги», затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29 квітня 2004 р. № 558, яка була чинна на момент виниклих правовідносин. Згідно п. 1 Порядку непрацюючим фізичним особам, які постійно надають соціальні послуги громадянам похилого віку, інвалідам, дітям-інвалідам, хворим, які не здатні до самообслуговування і потребують постійної сторонньої допомоги (крім осіб, що обслуговуються соціальними службами), призначається щомісячна компенсаційна виплата. Пунктом 2 Порядку встановлено, що компенсація призначається виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб у розмірі 10 відсотків - фізичним особам, які надають соціальні послуги громадянам похилого віку, які за висновком лікарсько-консультаційної комісії потребують постійного стороннього догляду і не здатні до самообслуговування. Пунктом 6 Порядку визначено, що для призначення компенсації подаються такі документи: 1) фізичною особою, яка надає соціальні послуги: паспорт або інший документ, що посвідчує особу; висновок лікарсько-консультаційної комісії про те, що стан її здоров`я дозволяє постійно надавати соціальні послуги; копія трудової книжки; заява про надання згоди на проведення перевірки даних про доходи особи з використанням відомостей Державного реєстру фізичних осіб - платників податків; 2) особою, яка потребує надання соціальних послуг: заява про необхідність надання соціальних послуг; паспорт або інший документ, що посвідчує особу; висновок лікарсько-консультаційної комісії про необхідність постійного стороннього догляду та нездатність особи до самообслуговування. Відповідно до пункту 8 Порядку компенсація призначається на час, протягом якого особа, що подала заяву про необхідність отримання соціальних послуг, потребуватиме постійного стороннього догляду. Отже, на підставі заяви [PERSON] від 19 квітня 2019 року та наданого необхідного пакету документів відповідачу була призначена і виплачувалася щомісячна компенсаційна виплата, як непрацюючій фізичній особі яка-надає соціальні послуги матері [PERSON] , [INFO] , яка за довідкою Машівської амбулаторії загальної практики-сімейної медицини № 3 від 05 квітня 2019 року потребує постійного стороннього догляду. В заяві на призначення компенсації відповідач взяла на себе зобов`язання повідомити про всі обставини, що впливають на призначення компенсаційної виплати, ставила свій підпис і усвідомлювала, що надання неточних чи неповних відомостей тягне за собою відповідальність, передбачену законодавством України та одночасно давала згоду на отримання інформації відносно себе, та членів своєї сім`ї, пов`язаною з наданням компенсації, уповноваженими особами управління. Згідно Рішення про призначення компенсації від 06.05.2019 року [PERSON] було призначено компенсацію за надання соціальних послуг з 19.04.2019 року по 04.04.2021 року в сумі 192 грн. 10 коп. Згідно розпорядження на перерахунок компенсації за надання соціальних послуг розмір допомоги з 01.07.2019 року по 04.04.2021 року становив 200 грн. 70 коп. Згідно розпорядження на перерахунок компенсації за надання соціальних послуг розмір допомоги з 01.12.2019 року по 04.04.2021 року становив 210 грн. 20 коп. Відповідно до п.15 Порядку, якщо одержувачем компенсації приховано або подано недостовірні дані, що вплинуло на встановлення права на призначення компенсації та визначення її розміру, внаслідок чого були надміру виплачені кошти, структурний підрозділ з питань соціального захисту населення районної, районної у м. Києві державної адміністрації, виконавчого органу міської ради: визначає обсяг надміру виплачених коштів та встановлює строки їх повернення; повідомляє отримувачу компенсаційної виплати про обсяг надміру виплачених коштів та строки їх повернення. Тобто, законодавство України покладає на заявників відповідальність за надані відомості, або не надання інформації про зміну обставин, що впливають на виплату компенсації. Суми компенсаційних виплат, виплачені внаслідок зловживань з боку громадян (у результаті подання документів із свідомо неправдивими відомостями, неподання відомостей про зміни у складі сім`ї, приховування обставин, що впливають на виплату компенсації тощо), стягуються згідно з законом. У лютому 2020 року Управлінню стало відомо, що [PERSON] з 25 листопада 1997 року зареєстрована як фізична особа підприємець та на момент звернення із заявою про призначення соціальної допомоги, компенсації та пільг від 19 квітня 2019 року не припинила підприємницьку діяльність, що підтверджується Актом перевірки достовірності інформації про доходи на підприємстві, в установі, організації, у фізичних осіб-суб`єктів підприємницької діяльності від 10 лютого 2020 року Про даний факт відповідач не повідомила Управління, тобто не повідомила про обставини, які впливають на призначення та виплату компенсації, тим самим порушила п. 15 Порядку. У зв`язку з неповідомленням [PERSON] обставин, що впливають на право отримання допомоги, зокрема реєстрацією як фізична особа підприємець з 25.11.1997 року та не припиненням підприємницької діяльності, виникла переплата у сумі 2095, 14 грн. (дві тисячі дев`яносто п`ять гривень 14 копійок) за період з 19.04.2019 року по 29.02.2020 року. Згідно розпорядження начальника УСЗН від 10.02.2020 року, відповідачу [PERSON] припинено виплату компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги. Управління на виконання пункту 15 Порядку повідомило відповідачу про припинення надання та необхідність повернення надмірно виплаченої компенсації, однак відповідач не сплатила у добровільному порядку незаконно отриману компенсацію. Згідно з вимогами ч.2 ст.19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до вимог ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Стаття 1215 ЦК України встановлює випадки, коли набуте особою без достатньої правової підстави майно за рахунок іншої особи не підлягає поверненню. Так, не підлягають поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача (ч. 1 ст. 1215 ЦК України). Отже, закон встановлює два виключення із цього правила: по-перше, якщо виплата вказаних платежів є результатом рахункової помилки з боку особи, яка проводила цю виплату; по-друге, у разі недобросовісності з боку набувача. Правильність виконаних розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються, отже, зазначене у ст. 1215 ЦК України майно підлягає поверненню у разі наявності цих фактів. Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 02 липня 2014 року N 6-91цс14, яка може враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. У справі, що розглядається, надміру виплачена допомога мала місце з вини особи, яка отримує таку допомогу, оскільки вона дала неправдиві відомості про майновий стан. Тому суд знаходить позовні вимоги законними і обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Вирішуючи питання про судові витрати, суд керується приписами ст.141 ЦПК України, та вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 2102,00 грн.

Outcome: approved