Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-17 00:00:00

Позивач, акціонерне товариство «Альфа-Банк», звернувшись до суду з даним позовом, просить стягнути з відповідачки, [PERSON] , на користь АТ «Альфа-Банк» заборгованість за кредитним договором (акцепт/оферта) №500825003 від 11.12.2019 у розмірі 125\~756,20 грн. та судові витрати у розмірі 2102,00\~грн. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 11.12.2019 [PERSON] та АТ «Альфа-Банк» уклали кредитним договір (акцепт/оферта) №500825003, згідно якого [PERSON] отримала кредит у розмірі 112798,37 гривень. Відповідно до умов договору відповідачка зобов`язувалась в порядку та на умовах, що визначені договором, повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі, в строки та на умовах, що передбачені договором. АТ «Альфа-Банк» свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, надав відповідачці кредит у розмірі, встановленому договором. У зв`язку з неналежним виконання відповідачкою своїх зобов`язань за кредитним договором щодо повернення кредиту та сплаті процентів за користування кредитом, позивач просить стягнути з відповідачки наявну заборгованість в розмірі 125 756,20 грн. та судові витрати у сумі 2 102 грн. Ухвалою суду від 12 жовтня 2020 року відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) осіб, у якій роз`яснено відповідачці, право подати заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзив на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд їх задовольнити. Відповідачка у судове засідання не з`явилась, надавши заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнала частково, а саме, в частині стягнення з неї тіла кредиту, в частині інших вимог просила відмовити. У відповідності до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами. Розглянувши подані представником позивача документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення її по суті, суд прийшов до наступного висновку. Так, з матеріалів справи вбачається, що відповідачка [PERSON] звернулась до АТ «Альфа-Банк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала оферту на укладання угоди про надання кредиту №500825003 від 11.12.2019 про отримання кредиту, згідно якої отримала кредит у розмірі 112\~798,37 грн. /а.с.3/. Підписавши 11.12.2019 оферту на укладання угоди про надання кредиту, [PERSON] підтвердила, що дана оферта є невід`ємною частиною Договору про банківське обслуговування фізичних осіб, з яким вона ознайомилась та згодна з його умовами. Крім цього, [PERSON] своїм підписом в оферті на укладання угоди про надання кредиту №500825003 від 11.12.2019 погодилась з умовами надання кредиту, прописаними в даній оферті, а саме: сума кредиту 112\~798,37 грн., процентна ставка 23% річних, строк кредиту 84 місяці, графіком платежів та розрахунком сукупної вартості споживчого кредиту /а.с.3, 5, 6/. Позичальник умови кредитного договору належним чином не виконує, грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору не надає, тому, відповідно до довідки-розрахунку заборгованості [PERSON] станом на 12.07.2020 має непогашену заборгованість перед АТ «Альфа-Банк» за кредитним договором №500825003 від 11.12.2019 в розмірі 125\~756,2 грн., що складається із строкової заборгованості 109\~332,86 грн., простроченої заборгованості 2\~917,55 грн., строкової заборгованості по нарахованих відсотках та комісіях 2\~150,31 грн., прострочена заборгованість по нарахованих відсотках та комісіях 10\~755,48 грн., штрафи 600,00 грн. /а.с.7/. Згідно статей\~526,\~527,\~530 ЦК України\~зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. В свою чергу, порушенням зобов`язання, відповідно до статті 610 ЦК України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Частина 1 ст.612 ЦК України визначає, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом, а відповідно до ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Умовами кредитного договору №500825003 від 11.12.2019 обумовлено, що кредитодавець зобов`язується надати кредит позичальнику в розмірі та на умовах, визначених цим договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та внести плату за кредитом та відсотками за користування кредитом. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України, в разі прострочення повернення чергової частини позики банк має право вимагати від боржника дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків за користування кредитом. Статтею 612 ЦК України\~передбачено, що боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором\~за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що відповідачка належним чином не виконувала своїх договірних зобов`язань з повернення кредиту та сплаті відсотків за користування кредитом, що дає підстави для стягнення з відповідачки заборгованості за тілом кредиту, що визнається та не оспорюється останньою, в розмірі 112\~250,41 грн. (109\~332,86 + 2917,55) відповідно до довідки-розрахунку заборгованості. З приводу стягнення з відповідачки відсотків за користування кредитом, суд зазначає наступне. Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. За умовами договору сторони погодили річну сплату відсотків за користування кредитом в розмірі 23,00 % річних, що також погоджено в графіку платежів та розрахунку споживчої вартості кредиту, оригінал якого був наданий позивачем за ухвалою суду /а.с.3, 5/. Зважаючи на викладене, суд не враховує заперечення відповідачки з приводу стягнення з неї відсотків за користування кредитом, та вважає, що з останньої слід стягнути строкову та прострочену заборгованість за нарахованими відсотками відповідно до довідки-розрахунку заборгованості у розмірі 12\~905,79 грн. (2\~150,31 + 10\~755,48). З приводу стягнення з відповідачки суми штрафу за порушення виконання кредитного зобов`язання суд дійшов висновку про відмову в задоволенні зазначеної вимоги з огляду на наступне. Згідно зі статтями 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Частинами першою, другою статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Таким чином, у разі укладення кредитного договору неустойка поділяється на встановлену законом (розмір та підстави стягнення якої визначаються актами законодавства) та договірну (розмір та підстави стягнення якої визначаються сторонами в самому договорі). У оферті на укладання угоди про надання кредиту №500825003 від 11.12.2019, підписаної відповідачкою, відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (штрафу) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру /а.с.3/. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що підписавши вищезазначену оферту, відповідачка погодилась, що відносини між нею та Банком врегульовані Договором, який визначає всі істотні умови надання та користування кредитом, діюча редакція вказаного договору розміщена на сайті Банку www.alfabank.com.ua, на підтвердження чого позивач надав копію публічної пропозиції АТ «Альфа-Банк» на укладення Договору про банківське обслуговування фізичних осіб, в якій прописана відповідальність за порушення виконання зобов`язання /а.с.31-54/. Разом з тим, матеріали справи не містять підтверджень, що саме з цією пропозицією ознайомилась відповідачка, оскільки не містять її підпису. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачці умови банківського обслуговування, відсутність в оферті домовленості сторін про сплату штрафу за несвоєчасне погашення кредиту, надана Банком Публічна пропозиція не може розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачкою кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Даний висновок узгоджується з правовою позицією Великої Палати, висвітленою у постанові від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17. Суд, вивчивши матеріали справи, дійшов до висновку, що в справі мається достатньо доказів для ухвалення рішення про часткове задоволення позовних вимог та стягнення з [PERSON] заборгованості за основним зобов`язанням, яка складається із строкової та простроченої заборгованості за кредитом у розмірі 112\~250,41 грн., строкової та простроченої заборгованості по нарахованих відсотках у розмірі 12\~905,79 грн., загальний розмір 125\~156,2 грн., відповідно до графіку платежів та розрахунку сукупної вартості кредиту, відмовивши позивачу в частині інших позовних вимог з підстав, зазначених в рішенні. Відповідно до ч.1 ст.141 України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до постанови пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» вимога пропорційності присудження судових витрат при частковому задоволенні позову застосовується незалежно від того, за якою ставкою сплачено судовий збір, (наприклад, його сплачено за мінімальною ставкою, визначеною Законом). Позовні вимоги підлягають задоволенню частково (125\~156,2 грн.), а саме у розмірі 99,52 % (125\~156,2 х 100 : 125\~756,2). Таким чином, з відповідача слід стягнути судовий збір, пропорційно розміру задоволених позовних вимог у розмірі 2\~091,91 грн (2102:100 х 99,52%). З урахуванням вищевикладеного та

Outcome: partial