Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-03 00:00:00

Позивач АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» (далі Банк) звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості, в обґрунтування якого вказав, що відповідно до укладеного договору б/н від 15.09.2009 відповідач отримав кредит у розмірі 700 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на суму залишку за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до п.6.5 Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобов`язався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором. У зв`язку з порушенням відповідачем зобов`язань за кредитним договором за станом на 20.05.2019 заборгованість за кредитом склала 328 грн 73 коп., заборгованість за процентами за користуванням кредитом - 56390 грн 26 коп., заборгованість за пенею та комісією - 4400 грн 00 коп., за штрафом (фіксована частина) - 250 грн 00 коп., за штрафом (процентна складова) - 3055 грн 95 грн, а всього 64424 грн 94 коп. та понесені ним судові витрати у сумі 1921 грн судового збору. 16.07.2019 за ухвалою судді відкрито спрощене позовне провадження із викликом сторін. Позивач АТ КБ «Приватбанк» до суду не з`явився, про час і місце слухання справи сповіщений належним чином, письмово повідомив суд про розгляд справи у відсутність представника, про те, що він наполягає на позові і не заперечує проти розгляду справи заочно у разі неявки відповідача до суду. Відповідач, будучи двічі сповіщеним про час і місце слухання справи, у тому числі через розміщення судового виклику на офіційному веб-сайті Судової влади України, у судове засідання не з`явився без повідомлення причин, відзиву на позов не подав. Згідно з вимогами ст.280 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити по цій справі заочне рішення на підставі доказів, що є в матеріалах справи, оскільки відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання, не повідомив причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Судом установлено, що 15.09.2009 між сторонами був укладений кредитний договір, за яким [PERSON] отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, що підтверджується заявою позичальника [PERSON] б/н від 15.09.2009, довідкою про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна», Умовами та правилами надання банківських послуг (далі за текстом Умови), розрахунком Банку (а.с.4-6, 7, 8, 9-14). Відповідно до п.3.1 Умов Банк видає клієнту карту, вид якої визначено у заяві та Пам`ятці клієнта, підписанням якої Банк і клієнт укладають договір про надання банківських послуг. Підписи сторін під заявою свідчать про укладання договірних відносин між сторонами та про досягнення між ними згоди за всіма умовами угоди. Згідно за п.п.3.2, 5.3 Умов сторони домовилися, що клієнт надає свою згоду на встановлення кредитного ліміту за рішенням Банку та надає право Банку у будь-який момент змінити (збільшити або зменшити) кредитний ліміт. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою клієнта стосовно прийняття любого розміру кредитного ліміту, встановленого Банком. Відповідно до п.6.5 Умов позичальник зобов`язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його користування, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно за ст.ст.526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно за ст.599 ЦК України зобов`язання припиняються виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до вимог ч.1 ст.1048, ч.2 ст.1054 та ч.2 ст.1050 ЦК України наслідками порушення відповідачем зобов`язання щодо неповернення чергової частини суми кредиту є право позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту та одержання від позичальника процентів від суми позики. Згідно за розрахунком Банку заборгованість відповідача перед позивачем за станом на 20.05.2019 за кредитом складає 328 грн 73 коп., за процентами за користуванням кредитом - 56390 грн 26 коп. (а.с.4-6). Оскільки відповідачем порушено умови кредитного договору, вимоги позивача щодо стягнення цих сум заборгованості є правомірними. Згідно за п.8.6 Умов при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому із грошових зобов`язань, передбачених договором, більш ніж на 120 днів, клієнт зобов`язаний сплатити Банку штраф у розмірі 500 грн та 5% від суми позову (а.с.12 зворот). Відповідно до розрахунку Банку за станом на 20.05.2019 відповідачу нараховано штрафи за невиконання останнім зобов`язань за кредитним договором: 250,00 грн - фіксована частина штрафу та 3055 грн 95 коп. - процентна складова штрафу, а всього 3305 грн 95 коп. (а.с.4-6). Відповідно до розрахунку позивача за станом на 20.05.2019 Банком нараховано відповідачу пеню за прострочення зобов`язання та комісію в сумі 4400 грн 06 коп. (а.с.4). За приписами ч.1 ст.546 ЦК України виконання зобов`язання забезпечується, зокрема, неустойкою. Згідно за ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Зі змісту даної статті вбачається, що пеня та штраф не є окремими видами штрафних санкцій, а є різновидами неустойки як юридичної відповідальності, обчислюються у відсотках саме від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання, можливість нарахування одного виду неустойки на іншій виключається. Одночасно нараховуючи пеню та штраф, Банк просить застосувати до боржника подвійну цивільно-правову відповідальність одного й того ж виду за одне й те ж саме порушення договірного зобов`язання (прострочення виконання грошового зобов`язання), що суперечить вимогам ч.1 ст.61 Конституції України та ч.3 ст.509 ЦК України, згідно з якими ніхто не може двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення, а зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добровільності, розумності та справедливості. Крім того, Законом України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02.09.2014 № 1669-УП введений мораторій на нарахування пені та штрафів на основну суму заборгованості за кредитними зобов`язаннями. Так, відповідно до ст.2 даного Закону на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або пересилилися у період з 14 квітня 2014 року з начелених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Відповідач [PERSON] відповідно до інформації виконавчого комітету Мирноградської міської ради від 15.07.2019 зареєстрований у м.Мирнограді Донецької області, тобто у населеному пункті, який внесено до вищевказаного переліку, затвердженого розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02.12.2015 за № 1275-р. Згідно розрахунку Банку сума штрафу, який нарахований позивачем після 14.04.2014, складає 3305 грн 95 коп. Оскільки нарахування штрафних санкцій підпадає під мораторій, у задоволенні вимог Банку про стягнення з відповідача штрафу в сумі 3305 грн 95 коп. слід відмовити. Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за пенею та комісією в сумі 10903 грн 46 коп. Оскільки позивач не розмежує ці дві категорії боргу та розрахунок заборгованості так само містить лише одну графу під назвою «сума комісії та пені», суд позбавлений можливості відокремити суму заборгованості за пенею. Тому, з огляду на вищевказані норми закону зазначена сума також не підлягає стягненню з відповідача. Таким чином, неповерненням кредиту, несплатою процентів відповідач в односторонньому порядку порушив зобов`язання, що витікають з умов кредитного договору, що є неприпустимим, тому з нього на користь Банку підлягає стягненню невиплачена сума кредиту, відсотків за його користування і в силу ст.141 ЦПК України понесені позивачем судові витрати в сумі 1691 грн 22 коп. судового збору пропорційно задоволеним вимогам (а.с.1). На підставі ст.ст.526, 527, 530, 546, 549, 1048, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: partial