Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася у суд з позовом до відповідача Міловської сільської ради Балаклійського району Харківської області, в якому просить суд зобов`язати відповідача забезпечити [PERSON] , [INFO] , яка користується правом позачергового отримання житла з 08 травня 2012 року, протягом місяця у позачерговому порядку впорядкованим соціальним житлом, що відповідає санітарним та технічним вимогам для постійного проживання на території Міловської сільської ради Балаклійського району Харківської області. З підстав того, що 12.04.2012 р. головою Балаклійської РДА видане розпорядження №282 «Про надання статусу дитини, позбавленої батьківського піклування [PERSON] та [PERSON] ». [INFO] . [PERSON] як дитину, позбавлену батьківського піклування, яка не досягла 16-річного віку та потребує поліпшення житлових умов внесено до списку пільгової черги за №3. Після реєстрації шлюбу та народження дитини, позивач проживає у квартирі, яка належить на праві спільної часткової власності її чоловіку та його батькам. На теперішній час позивач потребує поліпшення житлових умов, проте Балаклійська РДА повідомила її, що вона досягла 23 років та втратила статус дитини, позбавленої батьківського піклування. Позивач подала заяву, у якій просила розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала. Від відповідача Міловської сільської ради Балаклійського району Харківської області до суду надійшла заява про розгляд справи за їхньої відсутності, позовні вимоги не визнають. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав. Відповідно до ч. 1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлені такі обставини і визначені відповідні до них правовідносини. Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до ч. 3 ст. 24 Закону України «Про місце самоврядування України», - органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної Ради і Ради міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції. В контексті викладених відносин, судом встановлено, що спірні правовідносини по справі врегульовані Житловим кодексом України, Правилами обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР, Законом України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування». Відповідно до копії свідоцтва про народження Серії [NUMBER] - [PERSON] народилась [INFO] у с. Мілова Балаклійського району Харківської області. Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] відбулась - зміна дошлюбного прізвища з [PERSON] на [PERSON] . Від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження Серії [NUMBER] від 02.07.2013 р. Батьками позивача [PERSON] яка народилась [INFO] в с. Мілова Балаклійського району Харківської області, є [PERSON] та [PERSON] що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 17.11.2011 року. Рішенням Балаклійського районного суду Харківської області від 13.03.2012 р. позбавлено [PERSON] та [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітніх дітей: доньки [PERSON] , [INFO] та сина - [PERSON] , [INFO] . Розпорядженням Балаклійської районної державної адміністрації Харківської області №282 від 12.04.2012 р., [PERSON] , [INFO] , надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування. Рішенням виконавчого комітету Міловської сільської ради Балаклійського району Харківської області №15 від 08.05.2012 р., [PERSON] , [INFO] , поставлено на облік, як дитину, позбавлену батьківського піклування, яка потребує поліпшення житлових умов, а саме: внесено до списку пільгової черги за №3. Згідно акту обстеження умов проживання [PERSON] від 30.11.2018 р., [PERSON] зареєстрована у [ADDRESS] , що належить на праві особистої власності її колишньому опікуну [PERSON] , але фактично проживає у [ADDRESS] . Дана квартира належить на праві особистої власності по 1/3 частині кожному [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . В зазначеній квартирі зареєстровані та проживають [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , а [PERSON] та [PERSON] фактично там не проживають. Вказане також підтверджується копією Свідоцтва про право власності на житло від 16.11.2007 р., Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно Балаклійського БТІ від 24.12.2007 р., копією технічного паспорта від 17.09.2007 р. З відповіді Балаклійської районної державної адміністрації Харківської області від 16.10.2018 року вбачається, що за повідомленням Балаклійського районного центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді, позивач перебуває на квартирному обліку та внесена до списку пільгової черги рішенням виконавчого комітету Міловської сільської ради від 08.05.2012 р. за №15, як дитина позбавлена батьківського піклування. Житло на даний час у комунальній власності територіальної громади села відсутнє і не проводиться нове будівництво, тому забезпечити її позачерговим пільговим житлом немає можливості. З відповіді Балаклійської районної державної адміністрації Харківської області від 13.11.2018 р. вбачається, що [PERSON] втратила статус особи із числа дітей, позбавлених батьківського піклування оскільки 01.10.2018 р. вона досягла 23- річного віку, тому на неї не поширюються пільги, передбачені Законом України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування». Згідно з ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Правові позиції Європейського Суду з прав людини п. 1 ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основних свобод гарантує кожній особі, окрім інших прав, право на повагу до її житла, що охоплює, насамперед, право займати житло, не бути виселеною чи позбавленою свого житла. Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» діти, позбавлені батьківського піклування, - діти, які залишилися без піклування батьків у зв`язку з позбавленням їх батьківських прав, відібранням у батьків без позбавлення батьківських прав, визнанням батьків безвісно відсутніми або недієздатними, оголошенням їх померлими, відбуванням покарання в місцях позбавлення волі та перебуванням їх під вартою на час слідства, розшуком їх органами внутрішніх справ, пов`язаним з ухиленням від сплати аліментів та відсутністю відомостей про їх місцезнаходження, тривалою хворобою батьків, яка перешкоджає їм виконувати свої батьківські обов`язки, а також діти, розлучені із сім`єю, підкинуті діти, батьки яких невідомі, діти, від яких відмовилися батьки, та безпритульні діти. Статус дитини-сироти та дитини, позбавленої батьківського піклування, - визначене відповідно до законодавства становище дитини, яке надає їй право на повне державне забезпечення і отримання передбачених законодавством пільг та яке підтверджується комплектом документів, що засвідчують обставини, через які дитина не має батьківського піклування. Місце походження дитини-сироти і дитини, позбавленої батьківського піклування, - місце проживання або перебування її біологічних батьків на момент їх смерті або виникнення обставин, що призвели до позбавлення дитини батьківського піклування. У разі, якщо батьки та їх місце проживання чи перебування невідомі, місцем походження дитини визначається місце, де дитину знайшли, або місце розташування медичного закладу, де дитину залишили. У відповідності до ст. 3 ЗУ «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» основними засадами державної політики щодо соціального захисту дітей-сиріт і дітей, позбавлених батьківського піклування, а також осіб із їх числа, зокрема, є захист майнових, житлових та інших прав та інтересів таких дітей. Положеннями ст. 4 зазначеного вище Закону, визначено заходи та соціальні стандарти з метою виконання визначених у ст. 3 Закону заходів, а саме: житлове забезпечення дітей-сиріт і дітей позбавлених батьківського піклування, а також осіб із їх числа, після завершення їх виховання в різних формах влаштування після досягнення ними 18-річного віку, якщо вони не мають свого житла відповідно до житлових нормативів або мають житло з характеристиками, нижчими за встановлені житлові нормативи. Відповідно до ч. 1 ст. 7 ЗУ «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» органи державної влади та органи місцевого самоврядування відповідно до їх компетенції, визначеної законом, забезпечують вирішення питань щодо встановлення опіки і піклування, створення інших передбачених законодавством умов для виховання дітей, які внаслідок смерті батьків, позбавлення батьків батьківських прав, хвороби батьків чи з інших причин залишилися без батьківського піклування, а також для захисту особистих, житлових і майнових прав та інтересів дітей та осіб із числа дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 247 СК України, дитина, над якою встановлено опіку або піклування, має право, зокрема, на збереження права користування житлом, у якому вона проживала до встановлення опіки або піклування. У разі відсутності житла така дитина має право на його отримання відповідно до закону. Ст. 10 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні» встановлює, що зокрема міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами. В свою чергу, виконавчими органами сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх створення) рад є їх виконавчі комітети, відділи, управління та інші створювані радами виконавчі органи (ст. 11 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»). Відповідно до п. 2 ч 1 ст. 30 вищезазначеного Закону до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать: облік громадян, які відповідно до законодавства потребують поліпшення житлових умов; розподіл та надання відповідно до законодавства житла, що належить до комунальної власності; вирішення питань щодо використання нежилих приміщень, будинків і споруд, що належать до комунальної власності. Відповідно до вимог ст. 5 ЖК України державний житловий фонд перебуває у віданні місцевих Рад народних депутатів, а відповідно до п. 6 ст. 15 ЖК України до компетенції виконкому міської Ради відноситься прийняття рішень про надання жилих приміщень будинках житлового фонду місцевої ради. Відповідно до ст. 33 ЗУ «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування», діти-сироти та діти, позбавлені батьківського піклування, які досягли 16 років, у разі відсутності в таких дітей житла мають право зараховуватися на квартирний облік та соціальний квартирний облік за місцем їх походження або проживання до встановлення опіки, піклування, влаштування в прийомні сім`ї, дитячі будинки сімейного типу, заклади для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, за заявою опікуна чи піклувальника, прийомних батьків, батьків-вихователів, адміністрації закладу, де проживає дитина, або органу опіки та піклування. Після досягнення 18 років такі діти протягом місяця забезпечуються соціальним житлом до надання їм благоустроєного житлового приміщення для постійного проживання. Після завершення перебування дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, у відповідних закладах для таких дітей, дитячому будинку сімейного типу, прийомній сім`ї або завершення терміну піклування над такими дітьми та в разі відсутності в таких дітей права на житло обласні, Київська та Севастопольська міські, районні державні адміністрації, органи місцевого самоврядування забезпечують дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, а також осіб з їх числа протягом місяця у позачерговому порядку впорядкованим соціальним житлом. Відповідно до ч. 5 ст. 25 ЗУ «Про охорону дитинства» - діти-сироти та діти, позбавлені батьківського піклування, які до передачі під опіку чи піклування, влаштування в дитячі будинки сімейного типу, прийомні сім`ї, заклади для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, не мали впорядкованого житла або вселення яких у приміщення, що зберігалося за ними, неможливе внаслідок його знищення чи пошкодження або з інших поважних причин, що унеможливлюють проживання там цих дітей, забезпечуються позачергово впорядкованим житлом за місцем їх походження або проживання до влаштування в сім`ї громадян, відповідні заклади в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідно п. 64 Постанови КМУ № 866 від 24 вересня 2008 року - у разі коли у дитини-сироти та дитини, позбавленої батьківського піклування, відсутнє житло, яке належить їй на праві власності (користування), або якщо повернення до нього неможливе, після досягнення дитиною 16-річного віку, служба у справах дітей за місцем походження або проживання дитини з рахуванням її бажання подає районній, районній у м. Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчому органові міської, районної у місті, сільської, селищної ради документи дитини, необхідні для взяття її на облік громадян, які потребують поліпшення житлових умов. Районна, районна у м. Києві та Севастополі держадміністрація, виконавчий орган міської, районної у місті, сільської, селищної ради за місцем походження або проживання дитини-сироти та дитини, позбавленої батьківського піклування, у разі відсутності у неї житла після закінчення (припинення) її перебування під опікою, піклуванням, у прийомній сім`ї, дитячому будинку сімейного типу, закладі для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, позачергово забезпечує її житловим приміщенням. Згідно з ст. 8 ЗУ «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» право на повне державне забезпечення в навчальних закладах мають діти-сироти та діти, позбавлені батьківського піклування, віком до вісімнадцяти років та особи з числа дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, при продовженні навчання до 23 років або до закінчення відповідних навчальних закладів. Відповідно до п.п. 9 п. 13 Постанови КМУ від 05 квітня 1994 року №226 «Про поліпшення виховання, навчання, соціального захисту та матеріального забезпечення дітей-сиріт і дітей, позбавлених батьківського піклування», діти-сироти і діти, позбавлені батьківського піклування, у тому числі ті, що перебувають під опікою (піклуванням), після закінчення (припинення) перебування у державному навчально-виховному закладі, навчання у професійному навчально-виховному, вищому навчальному закладі, а також молодь цієї категорії після проходження строкової служби в ЗС України забезпечуються позачергово впорядкованим житлом. Указом Президента України «Про затвердження Заходів щодо поліпшення становища дітей-сиріт і дітей, які залишились без піклування батьків» від 17 жовтня 1997 року №1153/97, визначені Заходи спрямовані на виконання Національної програми «Діти України», які передбачають розв`язання таких завдань, як, зокрема, вдосконалення системи соціальної адаптації дітей-сиріт і дітей, які залишилися без піклування батьків, розвиток сімейних форм улаштування цієї категорії дітей, розширення соціально-правових гарантій неповнолітніх, захист майнових, житлових та інших інтересів дітей-сиріт і дітей, які залишилися без піклування батьків. Згідно із ст. 39 ЖК України діти-сироти та діти, позбавлені батьківського піклування, які досягли 16 років, а також особи з їх числа беруться відповідними органами місцевого самоврядування на облік громадян, які потребують поліпшення житлових умов, за місцем їх походження або проживання до влаштування в сім`ї громадян, заклади для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування. У відповідності до ст. 43 ЖК України, - громадянам, які перебувають на обліку потребуючих поліпшення житлових умов, жилі приміщення надаються в порядку черговості. Порядок визначення черговості надання громадянам жилих приміщень встановлюється законодавством Союзу РСР, цим Кодексом та іншими актами законодавства Української РСР. З числа громадян, взятих на облік потребуючих поліпшення житлових умов, складаються списки осіб, які користуються правом першочергового одержання жилих приміщень. Черговість надання жилих приміщень визначається за часом взяття на облік (включення до списків осіб, які користуються правом першочергового одержання жилих приміщень). Згідно ст. 46 ЖК України та п. 46 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР, - поза чергою жиле приміщення надається зокрема дітям-сиротам та дітям, позбавленим батьківського піклування, після завершення терміну перебування у сім`ї опікуна чи піклувальника, прийомній сім`ї, дитячому будинку сімейного типу, закладах для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, а також особам з їх числа у разі відсутності житла або неможливості повернення займаного раніше жилого приміщення в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Громадяни, які мають право на позачергове одержання жилих приміщень, включаються до окремого списку. Як встановлено судом, [PERSON] відносилась до категорії дітей, які позбавлені батьківської опіки та піклування, поставлена на облік, як дитину, позбавлену батьківського піклування, яка потребує поліпшення житлових умов та внесена до списку пільгової черги за №3. З огляду на правовий статус позивача, як особи із числа дітей позбавлених батьківського піклування, остання має право на користування пільгами, які передбачені діючим законодавством для вказаної категорії осіб, в тому числі й на позачергове забезпечення житлом, враховуючи відсутність у неї житла як такого. Отже, відповідач зобов`язаний був надати позивачу впорядковане жиле приміщення на протязі одного місяця після закінчення нею навчального закладу і досягнення 18-річного віку та забезпечити тимчасовим житлом у ці ж строки до надання постійного помешкання. Згідно з ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Беручи до уваги вищенаведене суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову, що є належним способом захисту прав позивача. Понесені позивачем витрати зі сплати судового збору у сумі 840,80 гривень відповідно до ст.141 ЦПК України стягуються з відповідачів на користь позивача.

Outcome: approved