Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася із позовом про позбавлення батьківських прав до відповідачів [PERSON], [PERSON] відносно дитини [PERSON], [INFO], посилається на те, що відповідачі проживали в зареєстрованому шлюбі з 1993 року. Від даного шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO], який з 2003 року проживає зі своєю бабусею, яка займається вихованням хлопчика. В подальшому їх спільне життя не склалося через несумісність характерів і різні погляди на сімейне життя, у зв'язку з чим вони в 2009 році припинили шлюбні стосунки. Під час спільного проживання відповідачі неналежно виконували свої обов'язки з виховання сина, не дбали про нього, не цікавилися його життям, потребами, не турбувались про його фізичний і духовний розвиток, не брали участі в матеріальному забезпеченні сім'ї, зароблені кошти витрачали на власні потреби, здебільшого на вживання алкогольних напоїв. Після припинення фактичних шлюбних відносин відповідачі дитину не провідували, не цікавились його долею, не сплачують аліменти на його утримання, не беруть участі у його вихованні, повністю ігноруючи дитину. На комісії у справах дітей Новоукраїнської РДА відповідачка [PERSON] повідомила, що не має можливості утримувати дитину та надала письмове пояснення, в якому не заперечує щодо позбавлення її батьківських прав. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала і просить їх задовольнити. Відповідачі в судове засідання не з'явились, хоча належним чином повідомлялись про час, дату і місце розгляду справи. Про розгляд справи судом повідомлялися належним чином, про що свідчать поштові повідомлення, які містяться в матеріалах справи. З клопотанням про відкладення розгляду справи до суду не зверталися. Представник Служби у справах дітей Новоукраїнської РДА Миронескул Л.О. в судове засідання не з'явилася, подавши заяву про розгляд справи у її відсутності. У зв'язку із вищенаведеним, суд ухвалив про заочний розгляд справи у відсутності учасників судового засідання на підставі наявних доказів, згідно положень ч.2 ст.197 ЦПК України. Згідно світлокопії паспорту, позивач [PERSON], [INFO], уродженка с.Ст-Каракумани Бричанського району, Молдова, зареєстрована за адресою [ADDRESS] (а.с.7). Згідно свідоцтва про народження, дитина [PERSON] народився [INFO] року, його батьками є відповідач [PERSON] і відповідач [PERSON] (а.с.8). Дитина [PERSON], [INFO], проживає разом із бабусею [PERSON] в [ADDRESS], згідно акту обстеження житлово-побутових умов (а.с.13), проживають у власній квартирі, яка забезпечена комунальними вигодами, перебуває у задовільному стані, для дитини створені житлово-побутові та санітарні умови для його проживання, розвитку та навчання, згідно акту обстеження житлово-побутових умов (а.с.13). Згідно характеристик на дитину з місця навчання, неповнолітній [PERSON], [INFO], проживає разом із бабусею за адресою [ADDRESS], бабуся самостійно утримує та виховує дитину, мати та батько будь-якої участі у вихованні дитини не приймають, не цікавляться його долею і навчальними досягненнями, хлопчик [PERSON] є доглянутим, вихованим, забезпечений навчальним приладдям, нормально розвивається, має високі досягнення у школі (а.с.14-15). Згідно характеристики з місця проживання, відповідачка [PERSON] фактично проживає в [ADDRESS], веде нездоровий спосіб життя, часто вживає алкогольні напої, схильна до бродяжництва, має двох дітей: старший син [PERSON] проживає біля бабусі, яка виховує та утримує його (а.с.9). Згідно висновку Новоукраїнської РДА від 12.05.2016 р., районна комісія з питань захисту прав дитини Новоукраїнської РДА, вивчивши обставини виконання відповідачкою [PERSON] своїх обов'язків з виховання дитини [PERSON], [INFO], (відсутність протягом тривалого часу зацікавленості життям і розвитком дитини, небажання спілкуватися з нею, ненадання коштів на утримання дитини) прийшла до переконання про доцільність позбавлення її батьківських прав щодо дитини (а.с.11). Згідно висновку Новоукраїнської РДА від 13.05.2016 р., районна комісія з питань захисту прав дитини Новоукраїнської РДА, вивчивши обставини виконання відповідачем [PERSON] своїх обов'язків з виховання дитини [PERSON], [INFO], (відсутність протягом тривалого часу зацікавленості життям і розвитком дитини, небажання спілкуватися з нею, ненадання коштів на утримання дитини) прийшла до переконання про доцільність позбавлення її батьківських прав щодо дитини (а.с.12). Вирішуючи даний позов, суд, згідно ст.3 Конвенції про права дитини, ухваленої Резолюцією Генеральної Асамблеї ООН від 20.11.1989 р., ратифікованої Постановою ВРУ від 27.02.1991 р., приділяє першочергову увагу якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Судом встановлено, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] являються батьками неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] Відповідачі не цікавляться життям та здоров'ям дитини, не надає матеріальну допомогу на утримання дитини. Ухиляється від сплати аліментів. Тривалий час, тобто протягом багатьох років, не спілкуються із дитиною, не цікавляться її життям, розвитком і вихованням. Підстави позбавлення батьківських прав наведені у ст.164 СК України. Зокрема, п.2 ч.1 ст.164 СК України визначено, що мати, батько, можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. За змістом роз'яснень, викладених у п.п. 15,16,17 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками. Не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх батьківських обов'язків унаслідок душевної хвороби, недоумства чи іншого тяжкого захворювання (крім хронічного алкоголізму чи наркоманії) або з інших не залежних від неї причин. Отже, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом і може мати місце при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої дитини. Згідно висновків комісії з питань захисту прав дитини Новоукраїнської РДА від 12.05.2016 р., 13.05.2016 р. доцільно позбавити [PERSON] та [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], з якими суд погоджується, так як вони відповідають вимогам законодавства, є обґрунтованими і винесеними після належного з'ясування обставин невиконання відповідачами своїх батьківських обов'язків. Відповідачі протягом тривалого часу не виконують батьківські обов'язки щодо свого сина [PERSON], [INFO], не цікавляться його життям, не приймають участі у його вихованні, не надають матеріальної допомоги на його утримання, не відвідують і взагалі не спілкуються з дитиною протягом багатьох років без поважних причин, таке невиконання батьківських обов'язків відбувається протягом тривалого часу, що свідчить про свідоме ухилення відповідачів від виконання своїх батьківських обов'язків, таке невиконання батьківських обов'язків не пов'язане із наявністю душевної хвороби чи іншого тяжкого захворювання або з інших не залежних від неї причин. За таких обставин, суд приходить до переконання, що свідоме і тривале нехтування відповідачами своїми батьківськими обов'язками щодо дитини є наслідком винної поведінки відповідачів та є підставою для позбавлення їх батьківських прав. Суд вважає, що позбавлення батьківських прав відповідачів буде відповідати інтересам дитини, оскільки відповідачі в подальшому будуть позбавлені можливості негативно впливати на психіку дитини до моменту зміни нею свого ставлення відносно дитини та поновлення у встановленому порядку батьківських прав. В частині позовних вимог про стягнення аліментів на утримання дитини, суд встановив наступне. Нормами ч.2 ст.166 СК України передбачено, що особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними (ч.1 ст.181 СК України). Частиною 1 ст.189 цього Кодексу батькам надано право укласти договір про сплату аліментів на дитину, умови якого (про розмір аліментів, строки їх виплати, тощо) не повинні порушувати її права. При цьому, розмір аліментів сторони визначають за домовленістю між собою, але за жодних обставин він не може бути меншим від передбаченого ст.182 СК України. Договір має бути укладено письмово та підлягає нотаріальному посвідченню. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутись до суду з відповідним позовом. Згідно з ч.3 ст.181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і виплачуються щомісячно. Відповідно до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. У відповідності до ст.ст. 166 СК України, у зв'язку із позбавленням відповідачки батьківських прав, суд стягує із неї аліменти на утримання дітей, оскільки, згідно ст.ст. 180,182 СК України, остання зобов'язана утримувати своїх дітей, незалежно від місця проживання дітей, а тому суд погоджується із запропонованим позивачем розміром аліментів. Відповідно до ст.88 ЦПК України, суд залишає судові витрати по сплаті судового збору за позивачем.

Outcome: approved