Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-21 00:00:00

Позивач - [PERSON] подала до суду позовну заяву, яку уточнив і в якій просить зобов'язати [PERSON] не чинити перешкод [PERSON] у користуванні спільними приміщеннями загальною площею 5,8 кв.м. та здійснити демонтаж переобладнаних ним вказаних приміщень і привести їх у попередній стан; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] в якості відшкодування завданої моральної шкоди 20 000 грн. та судові витрати; В обґрунтування своїх позовних вимог позивач покликається на такі обставини: Позивач вказує, що влітку 2006 року позивач, після тимчасової відсутності, позивач повернувся додому та побачив, що відповідач самовільно захопив приміщення, які знаходяться у спільному користуванні шляхом встановлення замка на дверях, чим позбавив позивача та інших співвласників квартири можливості користуватися спільними приміщеннями. Позивач звернувся із заявою про усунення перешкод до власника будинку ЛКП «Рембд» і у зв'язку із цим відповідачу було категорично заборонено здійснювати будь-яке переобладнання санвузла, оскільки такий перебуває у спільному користуванні з квартирою позивача. Незважаючи на це, відповідач зробив переобладнання захопленого ним приміщення, що знаходиться у спільному користуванні і позбавив позивача можливості користуватися ним у зв'язку з чим, позивачу довелося здійснити переобладнання квартири. На підставі наведеного позивач просить суд позов задоволити. У судовому засіданні представники позивача - [PERSON] та [PERSON] заявлені позовні вимоги підтримали, просять суд позов задоволити. Відповідачі в судове засідання повторно не з'явилися і не повідомили суд про причини неявки, хоча були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи. У зв'язку із повторною неявкою відповідачів, які належним чином повідомлені і від яких не надійшло заяви про розгляд справи за їхньої відсутності, враховуючи, що позивач не заперечує проти такого, судом ухвалено провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі даних та доказів. Суд, проаналізувавши матеріали справи встановив, що позов є підставним та підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них управі власності є спільною сумісною власністю. Судом встановлено, що [PERSON], [PERSON], [PERSON] [PERSON] та [PERSON] на праві приватної спільної сумісної власності належить квартира за адресою [ADDRESS], загальною площею 63,76 кв.м., що стверджується Свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 24.02.2004 року. Судом встановлено, що згідно Наказу № 30 від 29.11.1999 року сім'ї [PERSON] з 01 грудня 1999 року додатково до кімнати 8, яку сім'я займає - надано приміщення вестибюля (31,1 кв.м.) Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Відповідно до ч. 2 ст. 283 ЦК України власникам квартири у дво- або багатоквартирному житловому будинку належать на праві спільної сумісної власності приміщення загального користування, опорні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання за межами або всередині квартири, яке обслуговує більше однієї квартири, а також споруди, будівлі, які призначені для забезпечення потреб усіх власників квартир, а також власників нежитлових приміщень, які розташовані у житловому будинку. Як вбачається із Листа № 316 від 28.09.2006 року ЛКП «Рембуд» категорично забороняє самозахват санвузла квартирою 8-а мешк. [PERSON], так як санвузол перебуває в спільному користуванні квартир 8-а та 8-б. У відповідності до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ч. 1 ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Беручи до уваги те, що у судовому засіданні здобуто достатньо доказів чинення перешкод позивачу у користуванні його власністю, суд приходить до переконання, що заявлені позовні вимоги щодо зобов'язання не чинити перешкоди у користування майном та демонтаж переобладнаних приміщень є підставними та підлягають до задоволення. У відповідності до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Однак, у судовому засіданні позивач не надав жодних доказів того, що дії відповідача завдали йому моральної шкоди, а тому у задоволенні позовних вимог в частині стягнення моральної шкоди слід відмовити.

Outcome: approved