Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-12 00:00:00

Позивач в вересні 20149 звернулася до суду з позовом про визнання права власності на квартиру [ADDRESS] загальною площею 30,8 м.кв. в порядку спадкування за заповітом після смерті матері [PERSON], померлої 01 березня 2014 року. Свої вимоги обґрунтовує тим, що її матері [PERSON] на праві власності належала квартира [ADDRESS]. 01 березня 2014 року [PERSON] померла і після її смерті відкрилася спадщина на вказане вище нерухоме майно. За життя все майно мати спадкувала їй, склавши на її користь заповіт. Єдиним спадкоємцем матері є вона, її донька, інших спадкоємців за законом або за заповітом немає. В установленому порядку та визначені строки вона звернулася до нотаріальної контори, але їй було відмовлено в оформленні спадщини, так як вона не може надати правовстановлюючий документ на спадкову квартиру, який був втрачений матірю ще за її життя. Визнання права власності необхідно їй для прийняття спадщини за заповітом від матері [PERSON], яка померла 01.03.2014 року. Позивач у судове засідання не зявилася, надавши суду письмову заяву, в якій просила розглянути справу у її відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує повністю, наполягає на їх задоволенні. Представник відповідача в судове засідання не зявилася, надавши суду письмову заяву, в якій просила розглянути справу у її відсутності, вирішення справи залишила на розсуд суду. Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Між сторонами по справі виникли цивільно-правові відносини, які регулюються Цивільним кодексом України. Відповідно до ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, а відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що власником квартири [ADDRESS] є [PERSON], мати позивача по справі (а.с. 6; 7-8). 01 березня 2014 року [PERSON] померла, що підтверджено свідоцтвом про смерть (а.с.9). Після її смерті відкрилася спадщина на належне [PERSON] на праві власності майно, в тому числі на квартиру [ADDRESS]. За життя, [PERSON] зазначене нерухоме майно спадкувала своїй донці, тобто позивачу по справі, що підтверджено заповітом, укладеним 15.02.2012 року (а.с. 10). У відповідності до ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Згідно ст. ст. 1268, 1269 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. В установленому порядку та визначені законодавством строки позивач по справі звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини від померлої матері. Однак, [PERSON], позивачу по справі було відмовлено в видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкову квартиру, що залишилась після смерті матері [PERSON], так як нею нотаріусу не були представлені документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії, тобто правовстановлюючі документи щодо належності цієї квартири спадкодавцю. Даний факт підтверджено постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 226/02-31 від 09.09.2014 року (а.с. 13). Згідно інформації приватного нотаріусу Дзержинського міського нотаріального округу [PERSON] від 29.09.2014 року № 243/01-09 (а.с. 23-24) після смерті [PERSON] ніхто з заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори ніхто не звертався, спадкова справа не заводилась. Отже, після смерті [PERSON] позивач по справі фактично прийняла спадщину за заповітом від померлої матері, не відмовлялася від неї. З огляду на це суд зазначає наступне. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~У відповідності до норм ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Отже, проаналізувавши всі обставини справи, суд приходить до висновку, що відсутність правовстановлюючого документа на спадкову квартиру, не може бути для позивача по справі перешкодою у прийняті спадщини від померлої матері, оскільки зазначене майно належало їй на праві власності, яке відповідно до вимог ст. 321 ЦК України є непорушним. Ураховуючи те, що позивачем втрачена можливість отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину за законом, її вимоги про визнання права на спадщину підлягають судовому захисту. Таким чином, суд вважає позовні вимоги повністю доведеними, тому підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved