Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-29 00:00:00

Позивач АТКБ (ПАТ КБ) «Приватбанк» м. Київ звернулось до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором б/н від 31.10.2013р. у розмірі 52516,64грн., стягнення судового збору у розмірі 1378грн., мотивуючи вимоги тим, що 31.10.2013р. [PERSON] отримав кредит у розмірі 11600грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27,60% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідачем не було виконано зобов`язань за кредитним договором, відповідно до чого станом на 14.08.2016р. заборгованість склала в сумі 52516,64грн., що складається з: 9170,36грн. заборгованість за кредитом; 38019,30грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 2350грн. заборгованість за пенею та комісією, 500грн. - штраф (фіксована частина), 2476,98грн. штраф (процентна складова). Відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов`язання і заборгованість за договором не погашає. Тому, позивач звернувся з позовом до суду та просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором б/н від 31.10.2013р. в розмірі 52516,64грн., судовий збір в розмірі 1378грн.. Представник позивача [PERSON] \~ у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, в позовній заяві зазначив прохання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.\~ Представник позивача [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином.\~ 28.09.2020р. до Сєвєродонецького міського суду Луганської області надійшло клопотання від [PERSON] в якому останній просив змінити до стягнення з нього суму основного боргу по кредиту з 9170,36грн. на 3550,50грн., у задоволенні інших позовних вимог відмовити позивачу; відмовити у стягненні з нього штрафних санкцій, різних процентів та пені на підставі Закону України від 02.09.2014р. №1669-VII. Вказане клопотання мотивоване тим, що позовна заява порушує Закон України «Про захист прав споживачів». Позивач у своїй позовній заяві вказує додатки до позовної заяви. В переліку додатків вказано, що додається розрахунок заборгованості за кредитним договором. Але в переліку і у справі відсутній сам кредитний договір. Позивач надав [PERSON] кредит без кредитного договору. При оформленні кредиту йому не видавався кредитний договір і він його не підписував. Заяву на видачу банківської картки підписував, але з умовами договору, нарахування всіх штрафних санкцій, пені по картці та по кредиту не був ознайомлений. В матеріалах справи відсутня підписана анкета-заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в AT КБ «Приватбанк». Він не підписував договір і не був ознайомлений з умовами погашення та строками погашення кредиту. За таких обставин відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань. Позовна заява була подана до суду з грубими порушеннями Законодавства України. Так, на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та / або штрафів на основну суму заборгованості за зобов`язаннями за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 громадянам України, які зареєстровані і постійно проживають або переселилися в період з 14 квітня 2014 з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, які здійснюють (здійснювали) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. З наведеного вбачається, що позивач не мав права нараховувати будь які штрафи, пені і т.д. До матеріалів справи позивач додає розрахунок заборгованості по кредиту з якого не можна розібрати все, що написано, бо написано шостим шрифтом. Позивач навмисно так роздрукував, щоб не угледіли приховані незаконні нарахування. Позивач у позовній заяві вказує, що сума основного боргу до стягнення 9170,36грн. Але Позивач невірно вказав суму заборгованості по кредиту. З наданого позивачем до позовної заяви розрахунку вбачається, що [PERSON] протягом 2013-2014рр. сплачував кошти на погашення тіла кредиту, не штрафних санкцій, пені і штрафів. Штрафи, пені позивач не має права нараховувати. А це вказує, що у нього зменшилась сума основного боргу - заборгованість на день звернення до суду. Сплати по кредиту були такі і це вбачається з наданого позивачем розрахунку: 31.10.2013р. 0,50коп.; 30.11.2013р. - 3200грн.; 13.12.2013р. - 2050грн.; 22.01.2014р. - 500грн.; 24.02.2014р. - 500грн.; 21.03.2014р. - 1000грн.; 24.04.2014р. - 600грн.; 25.07.2014р. - 100грн.; 28.08.2014р. - 100грн. Всього сплачено: 8050,50грн. Позивач вказує, що сума кредиту була 11600грн., що відповідач сплачував частково і загальна сума оплати із розрахунків позивача складає 8050,50грн. (по розрахункам і роздруківки позивача.) Виходячи з цього, сума заборгованості по кредиту складає 11600грн. - 8050,50грн. = 3550грн. Заборгованість на день звернення позивачем до суду складає 3550,50грн. Штрафи та пені були нараховані на суму кредиту незаконно, а тому стягненню не підлягають. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. В судовому засіданні встановлено, що згідно з копією анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в Приватбанку №б/н від 31.10.2013р., [PERSON] виявив бажання отримати на своє ім`я платіжну картку. При цьому в анкеті-заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в Приватбанку №б/н від 31.10.2013р., підписаної відповідачем, дійсно зазначено, що вказана анкета-заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складають між ним та банком договір про надання банківських послуг. Довідка про умови кредитування з використанням кредитки, де зазначені\~ умови кредитування кредитної картки із відповідними базовими відсотковими ставками на місяць, пільговими періодами, обов`язковими щомісячними платежами, пенею\~ за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів, штрафами в матеріалах справи відсутня. Згідно з розрахунком заборгованості, зробленим позивачем, [PERSON] \~ станом на 14.08.2016р. має заборгованість за договором №б/н від 31.10.2013р. у загальній сумі 52516,64грн., яка складається з наступного: 9170,36грн. заборгованість за кредитом; 38019,30грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 2350грн. заборгованість за пенею та комісією, 2976,98грн. заборгованість по судовим штрафам. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Оскільки умови договорів приєднання були розроблені АТ КБ «Приватбанк», то вони повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. За змістом статті 1056-1 ЦК України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). В анкеті-заяві [PERSON] від 31.10.2013 року процентна ставка не зазначена. Крім того, у цій анкеті-заяві, підписаній сторонами, відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру. Довідка про умови кредитування з використанням кредитної картки в матеріалах справи відсутня.\~ Позивач, пред`являючи вимоги про стягнення заборгованості з [PERSON] за договором від 31.10.2013р., просив стягнути тіло кредиту, заборгованість по процентам за користування кредитом, заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи. Зазначені позовні вимоги обґрунтовані тим, що їх розмір і порядок нарахування, крім тіла кредиту, визначені Умовами та правилами надання банківських послуг, правилами користування платіжною карткою, та тарифами банку, які розміщені на офіційному сайті банку (http://privatbank.ua/terms/pages/70/), і є невід`ємними частинами спірного договору. При цьому з витягу Умов та правил надання банківських послуг (тарифи по Престижним карткам Visa), доданого до позовної заяви, судом не було встановлено, що саме з доданими до позовної заяви Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами по Престижним карткам Visa ознайомився\~\~ відповідач [PERSON] і погодився з ними, підписуючи анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг. Не було встановлено і того, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили саме такі умови щодо порядку нарахування, сплати і розміру процентів за користування кредитними коштами, неустойки (пені, штрафів). Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку, що надані позивачем Умови та правила надання банківських послуг не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем [PERSON] кредитного договору. Суд вважає, що АТ КБ «Приватбанк» в порушення приписів ч.2 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів» не повідомив [PERSON] про умови кредитування і не узгодив їх з ним. Таким чином, між сторонами був безпосередньо укладений кредитний договір від 31.10.2013р. у вигляді анкети-заяви, підписаної сторонами, яка не містить строку повернення кредиту (користування ним), не встановлює розміру відсотків за користування кредитом та розмір штрафних санкцій. Доводи, викладені представником позивача у позовній заяві разом з доданими документами, не спростовують зазначених висновків суду, які в свою чергу, відповідають висновкам, зробленим Великою Палатою Верховного Суду під час розгляду справи №342/180/17 за аналогічними правовідношеннями. Позивачем заявлено до стягнення заборгованість за простроченим тілом кредиту в розмірі 9170,36грн. та надано розрахунок заборгованості за період з 31.10.2013р. по 14.08.2016р. З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що за період з 31.10.2013р. по 14.08.2016р. в рахунок погашення кредиту відповідачем [PERSON] було сплачено 8050,50грн. (загальна сума коштів, що зазначена у стовпчику з назвою «Сума погашення за наданим кредитом»). Таким чином, відповідач не\~ повернув банку кошти в рахунок виконання своїх зобов`язань у розмірі 1119,86грн. (9170,36-8050,50). За таких обставин, з урахуванням обставин встановлених в судовому засіданні у сукупності з наданими доказами, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог Акціонерного товариства комерційний банк (Публічного акціонерного товариства комерційного банку) «Приватбанк» м. Київ до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором б/н від 31.10.2013р. в загальній сумі - 1119,86грн. Щодо решти доводів сторін суд відзначає, Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно із п.36 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17.10.2014 року із змінами та доповненнями, вимога пропорційності присудження судових витрат при частковому задоволенні позову застосовується незалежно від того, за якою ставкою сплачено судовий збір (наприклад, його сплачено за мінімальною ставкою, визначеною Законом). Понесення позивачем судових витрат підтверджується платіжним дорученням від 18.08.2016р. про сплату судового збору в сумі 1378грн. Враховуючи те, що задоволено 2,13% позовних вимог (1119,86грн. від 52516,64грн. складає 2,13%), то суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму понесених судових витрат у розмірі 29,35грн. пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (1378*2,13%/100 = 29,35).

Outcome: partial