Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-11 00:00:00

Позивач Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в обґрунтування якого вказав, що відповідно до договору № 1274724 від 22.07.2013 року про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки відповідач отримала кредит у розмірі 34000,00 грн. з відсоткової ставкою 24,00 % річних на строк дії картки. Відповідно до умов договору відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки у строки та у порядку, встановленими кредитним договором. Згідно статей 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону, але у порушення зазначених норм закону та умов укладеного договору відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав. У зв`язку з порушенням відповідачем зобов`язань за кредитним договором її заборгованість перед позивачем становить 32309,95 грн., у тому заборгованість за кредитним договором (основний борг) 25394,05 грн., заборгованість за нарахованими відсотками за кредитом 4401,81 грн., інфляційне збільшення заборгованості 7,60 грн., 3% річних від суми заборгованості 270,99 грн., заборгованість за розрахунково-касове обслуговування 41,66 грн., пеня 2193,84 грн. Суму заборгованості, а також витрати зі сплати судового збору у розмірі 1921 грн. позивач просить стягнути з відповідача на свою користь. Представник позивача до судового засідання не з`явився, позивач про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, в наданій суду заяві зазначив, що не заперечує проти розгляду справи за відсутності представника позивача, наполягає на задоволенні позовних вимог та не заперечує проти розгляду справи у заочному порядку. Відповідач до судового засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Відповідно до ст.280 ЦПК України суд вважає можливим ухвалити по справі заочне рішення на підставі доказів, що є в матеріалах справи, оскільки відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання, не повідомив причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. \~Судом встановлено,\~що між ПАТ «Державний ощадний банк України» і відповідачем було укладено договір № 1274724 від 22.07.2013 року про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки, за яким відповідач отримала кредит у розмірі 34000,00 грн. з відсоткової ставкою 24,00 % річних на строк дії картки (а.с.75, 76, 77). Згідно наданого розрахунку станом на 24.07.2019 року в результаті порушення відповідачем умов договору за нею утворилася заборгованість в розмірі 8004,52 грн., у тому числі заборгованість за кредитним договором (основний борг) 25394,05 грн., заборгованість за нарахованими відсотками за кредитом 4401,81 грн., інфляційне збільшення заборгованості 7,60 грн., 3% річних від суми заборгованості 270,99 грн., заборгованість за розрахунково-касове обслуговування 41,66 грн., пеня 2193,84 грн (а.с. 4-21). Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.ст.526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ст.599 ЦК України зобов`язання припиняються виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до вимог ч.1 ст.1048, ч.2 ст.1054 та ч.2 ст.1050 ЦК України наслідками порушення відповідачем зобов`язання щодо неповернення чергової частини суми кредиту є право позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту та одержання від позичальника процентів від суми позики. Відповідно до п.4.4 Додаткового договору № 3 до договору № 1274724 про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки відповідач зобов`язався у разі виникнення заборгованості за кредитом погасити її шляхом поповнення рахунку у безготівковому порядку чи шляхом внесення готівки до 25 числа місяця, наступного за звітним. Відповідно до п.4.6 Додаткового договору № 3 до договору № 1274724 про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки, при виникненні простроченої заборгованості за рахунком та кредитом, її непогашення у строки, визначені правилами, клієнт гарантує повернення сум такої заборгованості Банку всіма належними йому коштами, майном, майновими правами тощо. Відповідно до ч.1 ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 ЦК України, за якою боржник зобов`язаний на вимогу кредитора сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, неповерненням кредиту, несплатою процентів відповідач в односторонньому порядку порушила зобов`язання, що витікають з умов кредитного договору, що є неприпустимим, тому з неї на користь Банку підлягає стягненню заборгованість за тілом кредиту, за нарахованими відсотками за користування кредитом, інфляційні нарахування та три відсотки річних від простроченої заборгованості. При цьому суд зауважує, що згідно з п.3.1. та п.3.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідність за порушення грошових зобов`язань» від 17.12.2013 № 14 інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена ч.2 ст.625 ЦК України, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті. Законом України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02.09.2014 року № 1669-VII введений мораторій на нарахування пені та штрафів на основну суму заборгованості за кредитними зобов`язаннями. Так, відповідно до ст.2 даного Закону на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають у населених пунктах, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Відповідач [PERSON] відповідно до інформації виконавчого комітету Мирноградської міської ради від 17.09.2019 року зареєстрована у м.Мирнограді Донецької області, тобто у населеному пункті, який внесено до вищевказаного переліку, затвердженого розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02.12.2015 року за № 1275-р. Оскільки пеня була нарахована позивачем після 14.04.2014 року, у задоволенні вимог позивача про стягнення з відповідача пені в сумі 2193,84 грн. слід відмовити. Таким чином, з відповідача на користь позивача має бути стягнута заборгованість за кредитним договором (основний борг) 25394,05 грн., заборгованість за нарахованими відсотками за кредитом 4401,81 грн., інфляційне збільшення заборгованості 7,60 грн., 3% річних від суми заборгованості 270,99 грн., заборгованість за розрахунково-касове обслуговування 41,66 грн, а всього 30116,11 грн.. Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним судові витрати зі сплати судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 1790,56 грн. (30116,11 грн. х 1921,00грн. : 32309,95 грн. = 1790,56 грн.). На підставі ст.ст.526, 527, 530, 546, 549, 1048, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: partial