Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-18 00:00:00

Позивач АТ КБ «Приватбанк» звернувся до Сихівського районного суду м.Львова з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №б/н від 31.03.2017 у розмірі 12 298,99 грн. та судові витрати у розмірі 1 921 грн. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що згідно кредитного договору від 31.07.2017 відповідачу було надано кредит у розмірі 3 200,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Однак, відповідач взяті на себе зобов`язання за кредитним договором не виконала, отримані кредитні кошти не повернула, відсотки та комісію за користування кредитом не сплатила. В зв`язку порушенням боргових зобов`язань позивач просить стягнути з відповідача вказану заборгованість за кредитним договором в судовому порядку. 18.04.2019 ухвалою суду прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін у справі. Призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Представник позивача [PERSON] разом із позовною заявою подала клопотання про слухання справи у її відсутності; просить повністю задовольнити позовні вимоги та у разі неявки відповідача без поважних причин не заперечує проти заочного вирішення справи. Відповідач [PERSON] повторно у судове засідання не з`явилася, хоча належним чином повідомлялася про час, дату та місце судового засідання, про причини неявки не повідомила, не подала відзив на позовну заяву, а відтак, враховуючи що позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд вважає за можливе розглянути справу у порядку заочного розгляду справи з дотриманням вимог, встановлених\~ст. 281 Цивільного процесуального кодексу України. Згідно з ч.2\~ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов наступного. Суд встановив, що 31.03.2017 [PERSON] , звернулася з письмовою анкетою-заявою (б/н) до АТ КБ «ПРИВАТБАНК» про надання їй кредиту у розмірі 3\~200,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитним договором з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. У заяві відповідач висловив згоду з тим, що заява разом із Умовами і правилами надання банківських послуг, а також Тарифи складає між ним та банком договір про надання банківських послуг. Таким чином, між сторонами склались кредитні правовідносини, які регулюються параграфом 2 (кредит)\~глави 71 Цивільного кодексу України. Відповідно до ст. ст.\~526,527,530\~Цивільного кодексу\~України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно з\~ст.1054 Цивільного кодексу України\~за кредитним договором банк або фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.1\~ст. 1048 цього Кодексу\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Таким чином, кредитодавець взяті на себе зобов`язання за спірним кредитним договором виконав та надав грошові кошти відповідачу у вигляді кредитного ліміту на кредитну картку. Тобто виконав зі своєї сторони умови договору, у відповідності до ч.1\~ст.1054 Цивільного кодексу України. Щодо виконання зобов`язань за кредитним договором із сторони відповідача, то останній ухиляється від їх виконання. Так, відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором заборгованість [PERSON] станом на 18.02.2019 становить 12298,99 грн., яка складається з: 2615,00 грн. заборгованість за кредитом; 2596,14- заборгованість за простроченим тілом кредита, 4775,99 грн нарахована пеня за прострочення зобов`язання, 1250,00 нароховано пені за несвоєчасність сплати боргу на сумі від 100 грн, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн (фіксована частина), 561,86 грн. (процентна складова). Будь-яких доказів на спростування розрахунку заборгованості відповідачем не надано, такий не оскаржувався, а відтак є чинним, а тому приймається судом до уваги. Статтею 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановленні договором або законом. З огляду на те, що відповідач прострочила погашення поточних/боргових платежів кредиту та нарахованих відсотків, вчасно не повернула отриманий кредит, не виконавши взятих за договором зобов`язань, суд приходить до висновку, що з відповідача в користь позивача підлягає стягненню заборгованість за вказаним кредитним договором, яка складається з заборгованість за кредитом - 2615,00 грн.; заборгованість за простроченим тілом кредита - 2596,14; нарохованої пені за несвоєчасність сплати боргу на сумі від 100 грн. - 1250,00, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн (фіксована частина), 561,86 грн. (процентна складова). Водночас, задовольняючи частково позовні вимоги, суд вважає, що у вимогах про стягнення пені слід відмовити, виходячи з наступного. Згідно із ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. У відповідності до ст.551 ЦК України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Цивільно-правова відповідальність це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового. Таким чином, покладення на боржника нових додаткових обов`язків, як заходу цивільно-правової відповідальності, має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). За положеннями ст.61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Отже, штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором, свідчить про недотримання положень, закріплених у ст.61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові, прийнятій в результаті перегляду рішень в порядку п.1 ч.1 ст.355 ЦПК України, в цивільних справах № 6-2003цс15 від 21 жовтня 2015 року. Відтак, суд вважає, що в задоволенні вимоги про стягнення 4 775,99 грн. пені слід відмовити. Крім того, вирішуючи питання стягнення судових витрат, суд приходить до висновку, що на підставі ст.141 ЦПК України, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір пропорційно задоволеним його вимогам у сумі 1 175,10 грн. На підставі ст.ст.\~525, 526, 527, 530, 610, 1048, 1049, 1050, 1054 ЦК України\~та

Outcome: partial