Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-14 00:00:00

Позивач в грудні 2016 року через свого представника звернувся до суду з вищевказаним позовом до відповідачів. В обґрунтування позову вказує, що відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 23.07.2013 р. Серія [NUMBER] за позивачем зареєстровано право спільної часткової власності на 36/100 часток будинковолодіння за адресою: [ADDRESS] , ця частка складається з чотирьох квартир. Ці кватири купила ще покійна мати позивача, від якої позивач отримав у спадок це майно. Відповідно до техпаспорту від 27.09.2013 р. КМБТІ м. Києва це квартири будинку під літерою «А»: №1,1а, № 2, № 3, якими позивач володіє повністю, на праві спільної часткової власності, а в квартирі № 1 є ще частка [PERSON] , а саме -4/100 часток вказаного будинковолодіння. Це детально описує Висновок № 23/12/14 експертного будівельно - технічного дослідження від 22.12.2014 р. Всі відповідачі є співвласниками будинковолодіння за адресою: [ADDRESS] , про це свідчить Розпорядження Оболонської районної у м. Києві державної адміністрації від 17.03.2008 р. № 209 «Про розподіл будинковолодіння [ADDRESS] та присвоєння поштової адреси». При цьому позивач зазначає, що [PERSON] [INFO] померла, її спадкоємцем, відповідно до заповіту від 11.03.2009р. є син - [PERSON] , який подав заяву про прийняття спадщини, таким чином прийнявши її, але ще не оформив свідоцтво на право спадщини. Крім того він довго, в тому числі і на час смерті своєї матері, на час відкриття спадщини, проживав разом з нею та був і є зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , а тому відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України вважається таким, що прийняв спадщину, оскільки в строк визначений ст.1270 ЦК України не відмовився від її прийняття. [INFO] , помер ще один співвласник - [PERSON] , з нею, в тому числі і на час відкриття спадщини проживали в квартирі за адресою [ADDRESS] та були співвласниками цієї квартири її діти - [PERSON] та [PERSON] , які відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України стали спадкоємцями за законом усього майна своєї померлої матері. Земельна ділянка, на якій знаходиться будинковолодіння за адресою: [ADDRESS] не є самозахопленою. Вона, згідно Рішення № 354 від 23.02.1954 р. Виконавчого комітету Київської міської ради депутатів трудящих, була виділена під це будинковолодіння, тоді це була [ADDRESS] . [PERSON] з 2000 р. в будинковолодінні за адресою: [ADDRESS] не з`являлась згідно нотаріальної заяви від 07.12.2013 р. [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] її місце знаходження не відомо. Адреса [PERSON] взята зі спадкової справи, в якій є свідоцтво на право спадщини [PERSON] , на підставі якого вона володіє 4/100 часток будинковолодіння за адресою: [ADDRESS] . Через те, що один зі співвласників цього будинковолодіння - [PERSON] більше 10 років не з`являлась за місцем знаходження своєї власності і місце перебування її не відомо, змушені звертатись за виділенням в натурі своєї частки зі спільної часткової власності до суду, при тому, що інші співвласники проти цього не заперечують. Зазначає, що з позовом про виділення в натурі своєї частки зі спільної часткової власності з цього будинковолодіння до інших співвласників цього будинковолодіння зверталась [PERSON] і Оболонський районний суд м. Києва своїм рішенням від 01.06.2004 р. №2-3037/2004 її позов задовольнив повністю. Це вбачається з Розпорядження Оболонської РДА №209. Тоді суд не зміг знайти [PERSON] . У Висновку №23/12/14 експертного будівельно - технічного дослідження від 22.12.2014 р. експерт, зробивши висновок про технічну можливість виділення частки позивача в натурі, зазначив: «Технічна можливість виділення в натурі зі складу будинковолодіння [ADDRESS] частки гр. [PERSON] та гр. [PERSON] окремо одна від одної у розмірі 36/100 та 4/100, відповідно, без відступу від розміру їх ідеальних часток, з урахуванням порядку користування, який склався відсутня. Існує технічна можливість виділення в натурі зі складу будинковолодіння [ADDRESS] спільно часток [PERSON] та [PERSON] у розмірі 40/100, відповідно, без відступу від розміру ідеальних часток, з урахуванням порядку користування, який склався. За результатами аналізу існуючих об`ємно-планувальних рішень приміщень квартир №№ 1,1а, 2, 3 можливо вказати, що вказані групи житлових приміщень (кв. №№ 1,1а, 2, 3) розташовані компактно в одній частині житлового будинку літ. «А», відповідають розміру ідеальної частки [PERSON] та [PERSON] (40/100) в праві спільної часткової власності на житлову будівлю літ. «А». За своїми об`ємно-планувальними рішеннями, складом приміщень та влаштованими у них інженерними мережами приміщення вказаних квартир можуть експлуатуватися ізольовано та окремо одне від одного. З урахуванням наведених вище результатів дослідження, пропонується наступний найдоцільніший варіант виділення в натурі зі складу будинковолодіння [ADDRESS] частки гр. [PERSON] та гр. [PERSON] (розмір спільної частки 40/100), без відступу від розміру їх ідеальних часток, з урахуванням порядку користування, який склався: у спільне часткове володіння гр. [PERSON] та гр. [PERSON] виділити приміщення ізольованої кв. №1 (по Ѕ частині від вказаної квартири кожному), загальною площею 30,1 м2 у складі наступних приміщень житлової будівлі літ. «А»: тамбуру 1-1 (2,9 м2), кухні 1-2 (14 м2), жилої кімнати 1-3 (13,2 м2), які разом складають абсолютну частку у спільній частковій власності від домоволодіння [NUMBER] за вказаною вище адресою 8/100 , тобто 4/100 частка [PERSON] та 4/100 частка [PERSON] ; у володіння [PERSON] (як єдиного власника) виділити приміщення ізольованої квартири №1а , загальною площею 21,2 м2 у складі наступних приміщень житлової будівлі літ. «А»: житлової кімнати 1а-1 (13,4 м2), санвузла 1а-2 (3,4 м2), тамбура 1а-1 І (4,4 м2); у володіння [PERSON] (як єдиного власника) виділити приміщення ізольованої квартири №2 , загальною площею 30,8 м2 у складі наступних приміщень житлової будівлі літ. «А»: тамбура 2-1 (3,9 м2), житлової кімнати 2-2 (11,5 м2), житлової кімнати 2-3 (12,9 м2), коридору 2-Іа (2,5 м2); у володіння [PERSON] (як єдиного власника) виділити приміщення ізольованої квартири №3 , загальною площею 29,0 м2 у складі наступних приміщень житлової будівлі літ. «А»: тамбуру 3- 1 (3,5 м2), кухні 3-2 (4,5 м2), житлової кімнати 3-3 (11,8 м2), веранди 3-11 (9,2 м2); у володіння гр. [PERSON] (як єдиного власника) виділити споруди №№ 4, 5; перелічені вище приміщення, які входять до складу ізольованих квартир №№ 1а , 2, 3, а також споруди №№ 4, 5, та з урахуванням того, що будівля сараю літ. «Н» у даний час зруйнована, разом складають частку гр. [PERSON] у праві спільної часткової власності на будинковолодіння [ADDRESS] , яка становить 32/100, що з урахуванням його частки у праві спільної часткової власності на приміщення ізольованої квартири № 91 у тому ж будинку літ. «А» (4/100), відповідає розміру його ідеальної частки в праві спільної часткової власності на будинковолодіння [ADDRESS] за вказаною вище адресою в цілому (36/100); у володіння [PERSON] (як єдиного власника) виділити гараж літ. «Ф», який був введений у експлуатацію після розрахунку ідеальних часток співвласників домоволодіння [ADDRESS] та до складу частки не увійшов і у даний час перебуває у користуванні [PERSON] . Зазначали, що квартиру № 1 не можливо виділи позивачу повністю, так як вона, на праві спільної часткової власності, по Ѕ частки кожному, належить позивачу та [PERSON] тому виділення в натурі частки позивача можливо лише з урахуванням частки [PERSON] , при цьому її право власності не порушується та не змінюється, а її цивільні права не звужуються. Відповідно до Звіту про оцінку вартості нерухомого майна від 11.08.2014 р. 36/100 часток будинковолодіння за адресою: [ADDRESS] , що належать позивачу, коштує: 3638400 х 36% = 1309824 грн. Наказом «Мінрегіонрозвитку» № 91 від 24.06.2011 р. затверджений «Порядок прийняття в експлуатацію індивідуальних житлових будинків, будівель і споруд...», п.3.1 якого визнається для цих об`єктів, збудованих до 05.08.1992 р., документом, що засвідчує виконання та відповідність будівельних робіт є техпаспорт, складений за результатами технічної інвентаризації, прийняття в експлуатацію вони не потребують. Та ж сама норма є і в п. 3.2 «Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна». Гараж літ. «Ф» має, згідно техпаспорту від 27.09. 2013 р., рік побудови -1975. Тому він, після 2011 р. не є самовільно збудованим, але, в 2008 р., коли визначались частки сторін, згідно Розпорядження Оболонської РДА у м. Києві від 17.03.2008 р. він таким ще був, і тому не увійшов до складу спільної часткової власності сторін, так званої «одиниці», частку від якої визначало БТІ для кожного співвласника. Так як з 2008 р. частки сторін не перераховувались, то він і не увійшов в частку позивача, хоча йому належить. У зв`язку з цим позивач просив суд в будинковолодінні за адресою: [ADDRESS] виділити в натурі зі спільної часткової власності: у спільне часткове володіння [PERSON] та [PERSON] виділити приміщення ізольованої кв. №1 (по Ѕ частині від вказаної квартири кожному), загальною площею 30,1 м2 у складі наступних приміщень житлової будівлі літ. «А»: тамбуру 1-1 (2,9 м2), кухні 1-2 (14 м2), жилої кімнати 1-3 (13,2 м2), які разом складають абсолютну частку у спільній частковій власності від домоволодіння [ADDRESS] за вказаною вище адресою 8/100 , тобто 4/100 частка [PERSON] та 4/100 частка [PERSON] ; у володіння [PERSON] (як єдиного власника) виділити приміщення ізольованої квартири №1а , загальною площею 21,2 м2 у складі наступних приміщень житлової будівлі літ. «А»: житлової кімнати 1а-1 (13,4 м2), санвузла 1а-2 (3,4 м2), тамбура Іа-І (4,4 м2); у володіння [PERSON] (як єдиного власника) виділити приміщення ізольованої квартири №2 , загальною площею 30,8 м2 у складі наступних приміщень житлової будівлі літ. «А»: тамбура 2-1 (3,9 м2), житлової кімнати 2-2 (11,5 м2), житлової кімнати 2-3 (12,9 м2), коридору 2-Іа (2,5 м2); у володіння гр. [PERSON] (як єдиного власника) виділити приміщення ізольованої квартири №3 , загальною площею 29,0 м2 у складі наступних приміщень житлової будівлі літ. «А»: тамбуру 3-1 (3,5 м2), кухні 3-2 (4,5 м2), житлової кімнати 3-3 (11,8 м2), веранди 3-11 (9,2 м2); у володіння [PERSON] (як єдиного власника) виділити споруди - ворота та огорожа це є №№ 4,5; у володіння гр. [PERSON] (як єдиного власника) виділити гараж літ. «Ф», який був введений у експлуатацію після розрахунку ідеальних часток співвласників домоволодіння [ADDRESS] та до складу частки не увійшов і у даний час перебуває у користуванні [PERSON] . Ухвалою від 10.01.2017 року по справі відкрито провадження. 17.11.2017 року до суду надійшла копія спадкової справи щодо майна померлого [PERSON] . Ухвалою від 12.02.2018 року залучено до участі в розгляді справи в якості співвідповідача [PERSON] 14.03.2018 року від [PERSON] надійшла зустрічна позовна заява, яка ухвалою від 08.06.2018 року прийнята та об`єднана з первісним позовом. В своєму зустрічному позові [PERSON] вказує , що [INFO] помер [PERSON] . Після смерті спадкодавця відкрилась спадщина, яка включає зокрема частину квартири [ADDRESS] , яка належала спадкодавцю на підставі договору купівлі-продажу нерухомості від 05 червня 1996 року. Позивач за зустрічним позовом своєчасно звернулась до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Коновал З.Ф. з заявою про прийняття спадщини. 12 січня 2018 року приватний нотаріус КМНО Коновал З.Ф. надала лист-роз`яснення вих. № 56/02- 14, яким повідомляє, що у зв`язку з тим, що частка померлого [PERSON] не визначена не вбачає можливим видати свідоцтво про право на спадщину за законом на ім`я позивача після померлого [PERSON] . Згідно договору купівлі-продажу нерухомості, зареєстрованого на Київській універсальній біржі 05.06.1996 реєстраційний № В4316/5819, дублікат якого виданий Київською універсальною біржею, реєстраційний номер В 4316/5819-Д1, [PERSON] та [PERSON] купили в рівних долях 5/100 частин житлового будинку під [ADDRESS] . Згідно договорів у власність [PERSON] та [PERSON] перейшли: житлова кімната площею 11,10 кв. м, кухня площею 4,40 кв.м, вбиральня площею 0,70 кв.м. Згідно реєстраційного посвідчення Київського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна від 12.04.2004 року реєстровий № 6066, а також інформаційної довідки ПБ-2017 № 1183 від 19.07.2017 за за [PERSON] на праві власності зареєстровано 5/200 частин житлового будинку [ADDRESS] . Відповідно до розпорядження № 209 від 17.03.2008 року Оболонської районної у м.Києві державної адміністрації «Про розподіл будинковолодіння [ADDRESS] та присвоєння поштової адреси» частину будинковолодіння [ADDRESS] була виділена [PERSON] в окрему садибу та присвоєно новоствореній садибі поштову адресу [ADDRESS] . Доручено Головному управлінню житлового забезпечення м. Києва видати свідоцтва про право власності на ім`я [PERSON] на 1/100 частину домоволодіння. Таким чином, внаслідок виділення частини будинковолодіння в окрему садибу частка спадкодавця домоволодінні змінилася з 5/200 на 1/100 частин. Проте, спадкодавець за життя не звернувся до Головного управління житлового забезпечення м. Києва за видачею свідоцтва про право власності на 1/100 частину будинковолодіння [ADDRESS] . Окрім того, зазначені зміни підтверджуються довідкою КП «Київське міське бюро технічної інвентаризації» про показники об`єкта нерухомого майна ЛБ-2017 № 1875 від 17.11.2017 року. В той же час, відсутність визначеної частки спадкодавця як співвласника вказаного будинковолодіння, унеможливлює отримання позивачем у спадщину частки будинковолодіння, що належало її чоловікові - [PERSON] , шляхом фактичного прийняття спадщини (факт спільного проживання позивача та спадкодавця підтверджується довідками вих. №75/766 від 12.05.2017 р. та №75/765 від 12.05.2017 р. Сервісного центру Оболонського району Комунального концерну «Центр комунального сервісу». У зв`язку з чим просила суд визначити, що частка [PERSON] , який помер [INFO] , у праві спільної часткової власності у будинковолодінні [ADDRESS] становить 1/100 частин та складається з частини квартири 7 а , що включає житлову кімнату площею 11,10 кв.м, кухню площею 4,40 кв.м та вбиральню площею 0,70 кв.м. 11.05.2019 року у зв`язку зі звільненням з відрахуванням судді [PERSON] зі штату суддів Оболонського районного суду м.Києва справу передано в провадження судді Яценко Н.О. 04.09.2020 року на адресу суду від позивача [PERSON] надійшла уточнена позовна заява в якій він просив суд в будинковолодінні за адресою: [ADDRESS] виділити в натурі з спільної часткової власності: у спільне часткове володіння [PERSON] та [PERSON] виділити в окреме ізольоване будинковолодіння - приміщення № 1 (по Ѕ частині від окремого ізольованого будинковолодіння кожному), загальною площею - 30,1 кв.м. у складі наступних приміщень житлової будівлі літера «А»: тамбуру 1-1 (2,9 кв.м.), кухні 1-2 (14 кв.м.), житлової кімнати 1-3 (13,2 кв.м.), які разом складають абсолютну частку у спільній частковій власності будинковолодіння [ADDRESS] 8/100 , тобто 4/100 частка [PERSON] та 4/100 частка - [PERSON] ; у володіння [PERSON] виділити в окреме ізольоване будинковолодіння - приміщення № 1-а, загальною площею 21,2 кв.м. у складі наступних приміщень житлової будівлі літера «А»: житлова кімната 1а-1 (13,4 кв.м.), санвузла 1а-2 (3,4кв.м.), тамбура 1а-І (4,4 кв.м.); у володіння [PERSON] виділити в окреме ізольоване будинковолодіння - приміщення № 2, загальною площею 30,8 кв.м. у складі наступних приміщень житлової будівлі літера «А»: тамбура 2-1 (3,9 кв.м.), житлової кімнати 2-2 (11,5 кв.м.), житлової кімнати 2-3 (12,9 кв.м.), коридору 2-1а (2,5 кв.м.); у володіння [PERSON] виділити в окреме ізольоване будинковолодіння - приміщення № 3, загальною площею 29,0 кв.м. у складі наступних приміщень житлової будівлі літера «А»: тамбура 3-1 (3,5 кв.м.), кухні 3-2 (4,5 кв.м.), житлової кімнати 3-3 (11,8 кв.м.), веранди 3-ІІ (9,2 кв.м.); у володіння [PERSON] виділити споруди - ворота та огорожу №4,№5; у володіння [PERSON] виділити гараж літера «Ф», який був введений в експлуатацію після розрахунку ідеальних часток співвласників будинковолодіння [ADDRESS] . В судове засідання позивач не з`явився, матеріали справи містять заяву представника позивача про розгляд справи без його участі. Суд вважає за можливе проводити розгляд справи без участі позивача. 07.08.2018 року та 30.07.2018 від [PERSON] , 13.08.2018 року від [PERSON] , 01.08.2018 року від [PERSON] , 30.07.2018 року від [PERSON] надійшли до суду заяви відповідно до яких відповідачі не заперечували проти задоволення позову та просили провести розгляд справи без їх участі. 28.08.2020 року на адресу суду також надійшли заява [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про визнання позову [PERSON] та просили суд розглядати справу без їх участі. Відповідачі та третя особа в судові засідання не з`являлися про розгляд справи повідомлялися у встановленому законом порядку, суд вважає за можливе провести розгляд справи без їх участі. Представник відповідача [PERSON] , яка є позивачем за зустрічним позовом проти первісного позову не заперечувала, зустрічний позов підтримала, з обставин викладених в позові. Вислухавши пояснення представника [PERSON] , дослідивши письмові докази, суд встановив наступне. Як убачається з витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 23.07.2013 р. Серія [NUMBER] за [PERSON] зареєстровано право спільної часткової власності на 36/100 часток будинковолодіння за адресою: [ADDRESS] , ця частка складається з чотирьох квартир. Права власності мати позивача набула відповідно до договору купівлі-продажу частини домоволодіння: від 07.12.1995 року між [PERSON] та [PERSON] ; від 14.08.1998 між [PERSON] та [PERSON] ; від 23.07.1998 між [PERSON] та [PERSON] ; від 18.05.2001 між [PERSON] та [PERSON] . В подальшому ці частини будинковолодіння (домоволодіння) відповідно до Розпорядження Оболонської РДА у м.Києві від 17.08.2008 № 209 були визначені як загальна частка домоволодіння [PERSON] - 36/100 від усього домоволодіння за адресою: [ADDRESS] . Позивач отримав в спадок після смерті матері [PERSON] 36\\100 частку у цьому будинковолодінні (домоволодінні) відповідно до рішення Оболонського районного суду м.Києва від 15.05.2013 року за № 756/3332/13, про що свідчить Витяг з Державного реєстру від 27.03.2013, серія ЕАІ № 177347. Відповідно до техпаспорту від 27.09.2013 р. КМБТІ м. Києва це квартири будинку під літерою «А»: №1,1а, № 2, № 3, якими позивач володіє повністю, на праві спільної часткової власності, а в квартирі № 1 є ще частка [PERSON] , а саме -4/100 часток вказаного будинковолодіння. Це детально описує Висновок № 23/12/14 експертного будівельно - технічного дослідження від 22.12.2014 р. Всі відповідачі є співвласниками будинковолодіння за адресою: [ADDRESS] , про це свідчить Розпорядження Оболонської районної у м. Києві державної адміністрації від 17.03.2008 р. № 209 «Про розподіл будинковолодіння [ADDRESS] та присвоєння поштової адреси». [PERSON] [INFO] померла, її спадкоємцем, відповідно до заповіту від 11.03.2009р. є син - [PERSON] , який подав заяву про прийняття спадщини, таким чином прийнявши її, але ще не оформив свідоцтво на право спадщини. Крім того як зазначав позивач [PERSON] тривалий час, в тому числі і на час відкриття спадщини, проживав разом з матір`ю (спадкодавцем) та був і є зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , а тому відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України вважається таким, що прийняв спадщину, оскільки в строк визначений ст.1270 ЦК України не відмовився від її прийняття. [INFO] , помер ще один співвласник - [PERSON] , з нею, в тому числі і на час відкриття спадщини проживали в кватирі за адресою [ADDRESS] та були співвласниками цієї квартири її діти - [PERSON] та [PERSON] , які відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України стали спадкоємцями за законом усього майна своєї померлої матері. Земельна ділянка, на якій знаходиться будинковолодіння за адресою: [ADDRESS] згідно Рішення № 354 від 23.02.1954 р. Виконавчого комітету Київської міської ради депутатів трудящих, була виділена під це будинковолодіння, на той час назва вулиці була [ADDRESS] . [PERSON] з 2000 р. в будинковолодінні за адресою: [ADDRESS] не з`являлась, протилежне судом не встановлено, згідно нотаріальної заяви від 07.12.2013 р. [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] її місце знаходження не відомо. Адреса [PERSON] взята зі спадкової справи, в якій є свідоцтво на право спадщини [PERSON] , на підставі якого вона володіє 4/100 часток будинковолодіння за адресою: [ADDRESS] . Через те, що один зі співвласників цього будинковолодіння - [PERSON] більше 10 років не з`являлась за місцем знаходження своєї власності і місце перебування її не відомо, позивач змушений звертатись за виділенням в натурі своєї частки зі спільної часткової власності до суду, при тому як встановлено в ході розгляді справи , що інші співвласники проти цього не заперечують. З позовом про виділення в натурі своєї частки зі спільної часткової власності з цього будинковолодіння до інших співвласників цього будинковолодіння зверталась [PERSON] і Оболонський районний суд м. Києва своїм рішенням від 01.06.2004 р. №2-3037/2004 її позов задовольнив повністю. Це вбачається з Розпорядження Оболонської РДА №209. Зміст права власності визначено у ст. 317 ЦК України, це - володіння, користування, розпорядження майном. Стаття 321 ЦК України закріплює конституційний принцип непорушності права власності, який викладено у ст.40 Конституції України. Він означає, що право власності є недоторканим, власник може бути позбавлений або обмежений у його здійсненні лише відповідно і в порядку, встановленому законом. Поняття права спільної часткової власності викладено у ч. 1 ст. 356 ЦК України, як власність двох або більше осіб із визначенням частки кожного із них у праві власності. Отже, право спільної часткової власності - це право двох або більше осіб за своїм розсудом володіти, користуватися, розпоряджатися належним їм, у певних частках майном, що складає єдине ціле. Кожен учасник спільної часткової власності володіє не частиною майна в натурі, а частиною у праві власності на спільне майно в цілому. Ці частки є ідеальними й визначаються відповідними відсотками від цілого чи в дробному виразі. Згідно ст.364 ЦК України співвласник має право на виділ в натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ в натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга ст. 183 ЦК України), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової компенсації. Відповідно до п.6 Постанови ВСУ «Про практичне застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на житловий будинок» №7 від 04.10.1991р. судам роз`яснено: «При вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що, виходячи зі змісту ст.115 ЦК, це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири. Якщо виділ частки будинку в натурі неможливий, суд вправі за заявленим про це позовом встановити порядок користування відособленими приміщеннями (квартирами, кімнатами) такого будинку. У цьому разі окремі підсобні приміщення (кухня, коридор тощо) можуть бути залишені в загальному користуванні учасників спільної часткової власності. Порядок користування жилим будинком може бути встановлено також і між учасниками спільної сумісної власності. При неможливості виділу частки будинку в натурі або встановлення порядку користування ним, власнику, що виділяється, за його згодою присуджується грошова компенсація. Розмір грошової компенсації визначається за угодою сторін, а при відсутності такої угоди - судом по дійсній вартості будинку на час розгляду справи. В окремих випадках суд може, враховуючи конкретні обставини справи, і при відсутності згоди власника, що виділяється, зобов`язати решту учасників спільної власності сплатити йому грошову компенсацію за належну частку з обов`язковим наведенням відповідних мотивів. Зокрема, це може мати місце, якщо частка у спільній власності на будинок є незначною й не може бути виділена в натурі чи за особливими обставинами сумісне користування ним неможливе, а власник в будинку не проживає і забезпечений іншою жилою площею.» Зазначені правові висновки викладені у постановах Верховного Суду України від 16 листопада 2016 року у справі №6-1443цс16 та від 03 квітня 2013 року у справі №6-12цс13. У Висновку № 23/12/14 експертного будівельно - технічного дослідження від 22.12.2014 р. експерт, зробивши висновок про технічну можливість виділення частки позивача в натурі, зазначив: «Технічна можливість виділення в натурі зі складу будинковолодіння [ADDRESS] частки гр. [PERSON] та гр. [PERSON] окремо одна від одної у розмірі 36/100 та 4/100, відповідно, без відступу від розміру їх ідеальних часток, з урахуванням порядку користування, який склався відсутня. Існує технічна можливість виділення в натурі зі складу будинковолодіння [ADDRESS] спільно часток [PERSON] та [PERSON] у розмірі 40/100, відповідно, без відступу від розміру ідеальних часток, з урахуванням порядку користування, який склався. За результатами аналізу існуючих об`ємно-планувальних рішень приміщень квартир №№ 1,1а, 2, 3 можливо вказати, що вказані групи житлових приміщень (кв. №№ 1,1а, 2, 3) розташовані компактно в одній частині житлового будинку літ. «А», відповідають розміру ідеальної частки [PERSON] та [PERSON] (40/100) в праві спільної часткової власності на житлову будівлю літ. «А». За своїми об`ємно-планувальними рішеннями, складом приміщень та влаштованими у них інженерними мережами приміщення вказаних квартир можуть експлуатуватися ізольовано та окремо одне від одного. З урахуванням наведених вище результатів дослідження, пропонується наступний найдоцільніший варіант виділення в натурі зі складу будинковолодіння [ADDRESS] частки гр. [PERSON] та гр. [PERSON] (розмір спільної частки 40/100), без відступу від розміру їх ідеальних часток, з урахуванням порядку користування, який склався: у спільне часткове володіння гр. [PERSON] та гр. [PERSON] виділити приміщення ізольованої кв. №1 (по Ѕ частині від вказаної квартири кожному), загальною площею 30,1 м2 у складі наступних приміщень житлової будівлі літ. «А»: тамбуру 1-1 (2,9 м2), кухні 1-2 (14 м2), жилої кімнати 1-3 (13,2 м2), які разом складають абсолютну частку у спільній частковій власності від домоволодіння [NUMBER] за вказаною вище адресою 8/100 , тобто 4/100 частка [PERSON] та 4/100 частка [PERSON] ; у володіння [PERSON] (як єдиного власника) виділити приміщення ізольованої квартири №1а , загальною площею 21,2 м2 у складі наступних приміщень житлової будівлі літ. «А»: житлової кімнати 1а-1 (13,4 м2), санвузла 1а-2 (3,4 м2), тамбура 1а-1 І (4,4 м2); у володіння [PERSON] (як єдиного власника) виділити приміщення ізольованої квартири №2 , загальною площею 30,8 м2 у складі наступних приміщень житлової будівлі літ. «А»: тамбура 2-1 (3,9 м2), житлової кімнати 2-2 (11,5 м2), житлової кімнати 2-3 (12,9 м2), коридору 2-Іа (2,5 м2); у володіння [PERSON] (як єдиного власника) виділити приміщення ізольованої квартири №3 , загальною площею 29,0 м2 у складі наступних приміщень житлової будівлі літ. «А»: тамбуру 3- 1 (3,5 м2), кухні 3-2 (4,5 м2), житлової кімнати 3-3 (11,8 м2), веранди 3-11 (9,2 м2); у володіння гр. [PERSON] (як єдиного власника) виділити споруди №№ 4, 5; перелічені вище приміщення, які входять до складу ізольованих квартир №№ 1а , 2, 3, а також споруди №№ 4, 5, та з урахуванням того, що будівля сараю літ. «Н» у даний час зруйнована, разом складають частку гр. [PERSON] у праві спільної часткової власності на будинковолодіння [ADDRESS] , яка становить 32/100, що з урахуванням його частки у праві спільної часткової власності на приміщення ізольованої квартири № 91 у тому ж будинку літ. «А» (4/100), відповідає розміру його ідеальної частки в праві спільної часткової власності на будинковолодіння [ADDRESS] за вказаною вище адресою в цілому (36/100); у володіння [PERSON] (як єдиного власника) виділити гараж літ. «Ф», який був введений у експлуатацію після розрахунку ідеальних часток співвласників домоволодіння [ADDRESS] та до складу частки не увійшов і у даний час перебуває у користуванні [PERSON] . Квартиру № 1 не можливо виділи позивачу повністю, так як вона, на праві спільної часткової власності, по Ѕ частки кожному, належить позивачу та [PERSON] тому виділення в натурі частки позивача можливо лише з урахуванням частки [PERSON] , при цьому її право власності не порушується та не змінюється, а її цивільні права не звужуються. Наказом «Мінрегіонрозвитку» № 91 від 24.06.2011 р. затверджений «Порядок прийняття в експлуатацію індивідуальних житлових будинків, будівель і споруд...», п.3.1 якого визнається для цих об`єктів, збудованих до 05.08.1992 р., документом, що засвідчує виконання та відповідність будівельних робіт є техпаспорт, складений за результатами технічної інвентаризації, прийняття в експлуатацію вони не потребують. Та ж сама норма є і в п. 3.2 «Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна». Гараж літ. «Ф» має, згідно техпаспорту від 27.09. 2013 р., рік побудови -1975. Тому він, після 2011 р. не є самовільно збудованим, але, в 2008 р., коли визначались частки сторін, згідно Розпорядження Оболонської РДА у м. Києві від 17.03.2008 р. він таким ще був, і тому не увійшов до складу спільної часткової власності сторін, так званої «одиниці», частку від якої визначало БТІ для кожного співвласника. Так як з 2008 р. частки сторін не перераховувались, то він і не увійшов в частку позивача, хоча йому належить. [INFO] помер [PERSON] . Після смерті спадкодавця відкрилась спадщина, яка включає зокрема частину квартири в житловому будинку [ADDRESS] , яка належала спадкодавцю на підставі Договору купівлі-продажу нерухомості від 05 червня 1996 року. [PERSON] ,яка є дружиною спадкодавця, своєчасно звернулась до приватного Нотаріуса Київського міського нотаріального округу Коновал З.Ф. з заявою про прийняття спадщини 12 січня 2018 року приватний нотаріус КМНО Коновал З.Ф. надала лист-роз`яснення вих. № 56/02- 14, яким повідомляє, що у зв`язку з тим, що частка померлого [PERSON] не визначена не вбачає можливим видати свідоцтво про право на спадщину за законом на ім`я позивача після померлого [PERSON] . Згідно договору купівлі-продажу нерухомості, зареєстрованого на Київській універсальній біржі 05.06.1996 реєстраційний № В4316/5819, дублікат якого виданий Київською універсальною біржею, реєстраційний номер В 4316/5819-Д1, [PERSON] та [PERSON] купили в рівних долях 5/100 частин житлового будинку під [ADDRESS] . Згідно договорів у власність [PERSON] та [PERSON] перейшли: житлова кімната площею 11,10 кв.м, кухня площею 4,40 кв.м, вбиральня площею 0,70 кв.м. Згідно реєстраційного посвідчення Київського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна від 12.04.2004 року реєстровий №6066, а також інформаційної довідки ПБ-2017 № 1183 від 19.07.2017 за за [PERSON] на праві власності зареєстровано 5/200 частин житлового будинку [ADDRESS] . Відповідно до розпорядження № 209 від 17.03.2008 року Оболонської районної у м.Києві державної адміністрації «Про розподіл будинковолодіння [ADDRESS] та присвоєння поштової адреси» частину будинковолодіння [ADDRESS] була виділена [PERSON] в окрему садибу та присвоєно новоствореній садибі поштову адресу [ADDRESS] . Доручено Головному управлінню житлового забезпечення м. Києва видати свідоцтва про право власності на ім`я [PERSON] на 1/100 частину домоволодіння. Таким чином, внаслідок виділення частини будинковолодіння в окрему садибу частка спадкодавця домоволодінні змінилася з 5/200 на 1/100 частин. Проте, спадкодавець за життя не звернувся до Головного управління житлового забезпечення м. Києва за видачею свідоцтва про право власності на 1/100 частину будинковолодіння [ADDRESS] . Окрім того, зазначені зміни підтверджуються довідкою КП «Київське міське бюро технічної інвентаризації» про показники об`єкта нерухомого майна ЛБ-2017 № 1875 від 17.11.2017 року. В той же час, відсутність визначеної частки спадкодавця як співвласника вказаного будинковолодіння, унеможливлює отримання позивачем у спадщину частки будинковолодіння, що належало її чоловікові - [PERSON] , шляхом фактичного прийняття спадщини (факт спільного проживання позивача та спадкодавця підтверджується довідками вих. №75/766 від 12.05.2017 р. та №75/765 від 12.05.2017 р. Сервісного центру Оболонського району Комунального концерну «Центр комунального сервісу». Статтею 356 ЦК України визначено, що власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. За приписами ч. 1 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація прав проводиться на підставі: свідоцтва про право власності на частку у спільному майні подружжя у разі смерті одного з подружжя, виданого нотаріусом або консульською установою України, чи його дубліката; рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно. У відповідності з ч. 1 ст. 357 Цивільного кодексу України частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. За приписами ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Згідно ст. 1221 ЦК України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. При розгляді справи принцип змагальності учасників процесу та рівності між собою є основоположними. Засада рівності всіх учасників процесу перед законом і судом забезпечує гарантії доступності правосуддя та реалізації права на судовий захист, закріплений в ч.1 ст. 55 Конституції України. Ця засада є похідною від загального принципу рівності громадян перед законом визначеного ч.1 ст.24 основного Закону, і стосується зокрема сфери судочинства. У ст.81 ЦПК України зазначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 355 Цивільного кодексу України, майно, що є власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Згідно з ч. 2 ст. 355 Цивільного кодексу України, майно, може належати особам на праві спільної часткової або на, праві спільної сумісної власності. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно (частина четверта статті 355 ЦК), тобто діє презумпція спільної часткової власності. Частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. Отже, якщо розмір часток у такій власності не було визначено і учасники спільної власності при придбанні майна не виходили з рівності їх часток, розмір частки кожного з них визначається з урахуванням вкладу кожного із співвласників у придбання (виготовлення, спорудження) майна. Підставами виникнення права спільної часткової власності зокрема можуть бути: придбання у власність майна двома чи більше особами за цивільно-правовими угодами; договір про спільну діяльність; домовленість подружжя шляхом укладення шлюбного договору вважати майно, набуте за час шлюбу, спільною частковою власністю; прийняття спадщини кількома спадкоємцями; передача займаних квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках у порядку приватизації в спільну часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім`ї, які постійно мешкають в даній квартирі (будинку), житлових приміщеннях у гуртожитках. Учасники спільної часткової власності мають право на частку у праві власності на майно (ч. 1 ст. 356 ЦК), а не на конкретно визначену частку у майні. Спільна часткова власність характеризується множинністю суб`єктів і єдністю об`єкта. Відповідно до цієї концепції кожному із співвласників спільної часткової власності не може належати частка самого майна. Ураховуючи наведене, проаналізувавши висновок №23/12/14 експертного будівельно-технічного дослідження від 22.12.2014 року, суд доходить до висновку, що можливим варіантом розподілу спірного об`єкту нерухомості у спосіб визначений позивачем відповідно до його позову, оскільки він найбільше відповідає інтересам сторін, а тому суд доходить до висновку про задоволення позову [PERSON] . Також з урахуванням наявних у справі доказів суд доходить до висновку, що підлягає задоволенню і зустрічний позов, оскільки в позасудовому порядку позивач, як спадкоємець померлого позбавлена можливості оформити спадщину, оскільки за життя [PERSON] не отримав свідоцтво про право власності на 1/100 частину будинковолодіння [ADDRESS] . На підставі викладеного та

Outcome: approved