Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду та свої вимоги мотивує тим, що в період з 21.01.2006 р. по 01.10.2009 р. перебувала у шлюбі з відповідачем - [PERSON] Сторони від шлюбу мають сина - [PERSON],[INFO]. На даний час вона з сином мешкає разом, дитина повністю знаходиться на її утриманні, вихованні та догляді, навчається в 6-В класі КУ ЗОШ І-ІІІ ступенів №23 м.Суми. [PERSON], який на даний час не має офіційного місяця проживання та неодноразово відбував покарання в місцях позбавлення волі і на даний час там знаходиться, ніяким чином не піклується про сина, не проявляє заінтересованості в його подальшій долі, не цікавиться його успіхами, станом здоров'я, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, його навчанням, не забезпечує необхідним харчуванням, фінансовою підтримкою, медичним доглядом, лікуванням дитини, що негативно впливає на його фізичний розвиток. У зв'язку з цим, просить суд позбавити [PERSON], [INFO], батьківських прав відносно неповнолітнього [PERSON], [INFO]. Відповідач [PERSON], який належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, в судове засідання відзив на позов не надав. Представник третьої особи - Органу опіки та піклування Сумської міської ради надав суду акт обстеження умов проживання та висновок про можливість позбавлення батьківських прав відповідача відносно сина [PERSON], [INFO]. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі, який згідно свідоцтва про розірвання шлюбу, виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Сумського міського управління юстиції від 01.10.2009 р., був розірваний (а.с.10). Від сумісного проживання у сторін є син - [PERSON], [INFO] (а.с.11). Відповідно до повідомлення начальника ДУ «Сумський слідчий ізолятор» Північно - Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України від 28.12.2017 р., - [PERSON] знаходиться в Державній установі «Сумський слідчий ізолятор» (а.с. 25). 19.04.2018 р. представником Служби у справах дітей Сумської міської ради проведено обстеження умов проживання сім'ї позивача та складено відповідний акт обстеження умов проживання. 25.04.2018 р. Службою у справах дітей Сумської міської ради булоскладено висновок про можливість позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно сина [PERSON], [INFO] (а.с.52-54). Крім того, з висновку вбачається, що [PERSON] не піклується про фізичний і духовний розвиток сина, не цікавиться його долею, підготовкою до самостійного життя, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду дитині, не спілкується з [PERSON] в обсязі, необхідному для його нормального самоусвідомлення, не надає сину доступу до культурних та духовних цінностей, не виявляє інтересу до його внутрішнього світогляду, не поважає гідності своєї дитини. [PERSON] зовсім не спілкується з сином, не підтримує з ним зв'язок, батьківських почуттів до сина не має, що розцінюється як злісне ухилення від виконання батьківських обов'язків. Стаття 150 СК України передбачає, що батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно ч.1 п. 2 ст.164 СК України,- мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Матеріали справи містять підтвердження про ухилення відповідача від виконання батьківських обов'язків. Враховуючи зазначені норми чинного законодавства, суд вбачає за необхідне позбавити відповідача батьківських прав відносно сина [PERSON], [INFO], оскільки він тривалий час ухиляється від виконання батьківських обов'язків, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, не забезпечує необхідним харчуванням, медичним доглядом, лікуванням, не надає доступу до культурних та інших духовних цінностей. П. 6 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 р. № 3, надає чітке визначення поняття ухилення від виконання батьківських обов'язків, наприклад не піклування про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечуються необхідним харчуванням, медичним доглядом, лікуванням дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. За таких обставин суд вважає, що в інтересах дитини необхідно позбавити відповідача батьківських прав. У відповідності з вимогами ст.180 Сімейного кодексу України батьки повинні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (ч. 3 ст. 181 СК України). Відповідно до ст. 182 СК України,- при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Вимогами ч.1 ст.183 СК України узгоджено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 191 СК України,- аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Оскільки позбавлення батьківських прав не позбавляє від обов'язку утримувати дитину, у відповідності з ч.2 ст.166 СК України, суд вважає необхідним стягнути з [PERSON] аліменти у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, на утримання сина [PERSON], [INFO]. На підставі ст. 141 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача - 640 грн. судових витрат, понесених [PERSON] при зверненні до суду з позовом про позбавлення батьківських прав, та на користь держави - 640 грн. судового збору.

Outcome: approved