Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-16 00:00:00

Позивач - Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - АТ КБ «ПриватБанк», «ПриватБанк», банк) звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором від 13.07.2007р. в розмірі 14093,63 грн. В обґрунтування вимог позивач зазначив, що 13.07.2007р. між Публічним акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк»), правонаступником якого є АТ КБ «ПриватБанк», та [PERSON] укладено договір, за умовами якого [PERSON] отримав кредит у розмірі 3117,60 грн. зі сплатою відсотків за користування ним у розмірі 12% на рік на суму залишку заборгованості з кінцевим терміном повернення 13.07.2008р. [INFO] [PERSON] помер і станом на дату його смерті мав заборгованість за кредитним договором, а саме: 9329,46 грн. - заборгованість за відсотками, 840,18 - заборгованість за комісією, 3923,99 грн. - заборгованість за пенею. Спадкоємцем, яка постійно проживала зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, є відповідач [PERSON] , тому позивач просить стягнути з неї цю заборгованість. Ухвалою судді від 26 травня 2020 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання 16 червня 2020 року о 15 годині 30 хвилин; задоволено клопотання позивача про витребування доказів - витребувано у відділу реєстрації проживання Управління державної реєстрації Тернопільської міської ради інформацію про склад сім`ї та зареєстрованих осіб за адресою [ADDRESS] , станом на 24 вересня 2009 року та витребувано у Першої тернопільської державної нотаріальної контори інформацію про те, чи заводилась спадкова справа після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , а в разі її заведення - належним чином посвідчену копію спадкової справи. 05.06.2020р. від Першої тернопільської державної нотаріальної контори надійшла відповідь про скерування копії ухвали від 26 травня 2020 року за належністю до Другої тернопільської державної нотаріальної контори. У зв`язку з неявкою сторін та ненаданням витребуваних документів 16 червня 2020 року підготовче судове засідання відкладено на 13 липня 2020 року на 11 год. 30 хв. 23.06.2020р. від Тернопільської міської ради надійшла інформація про зареєстрованих осіб за адресою [ADDRESS] , а від Другої тернопільської державної нотаріальної контори - інформація про те, що спадкова справа після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , заведена за претензією кредитора «ПриватБанк». У підготовче судове засідання 13 липня 2020 року учасники справи, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, повторно не з`явилися, не повідомивши про причини неявки, однак разом із позовною заявою позивачем подано клопотання про розгляд справи у відсутності його представника. Ухвалою суду від 13.07.2020р. закрито підготовче провадження у справі та призначено її до судового розгляду по суті 07 вересня 2020 року об 11 год 00 хв. У зв`язку з перебуванням головуючого судді на лікарняному 07 вересня 2020 року розгляд справи відкладено на 07 жовтня 2020 року на 09 годину 30 хвилин. У зв`язку з неявкою сторін розгляд справи відкладено на 09 листопада 2020 року на 11 годину. 09 листопада 2020 року від відповідача [PERSON] надійшла заява про відкладення розгляду справи у зв`язку з ненаданням Другою Тернопільською державною нотаріальною конторою копії спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] . У зв`язку з наведеним розгляд справи відкладено на 17 листопада 2020 року на 11 годину 50 хвилин. 12 листопада 2020 року від Другої Тернопільської державної нотаріальної контори надійшла копія вищевказаної спадкової справи. У судове засідання представник позивача не з`явився, не повідомивши про причини неявки, однак у позовній заяві заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив розглянути справу за його відсутності, не заперечив проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася, не повідомивши про причини неявки. Відзиву на позов від відповідача не надходило. За вказаних обставин суд приходить до переконання, що згідно з ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України слід ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки відповідач була належним чином повідомлена про дату, час та місце судового засідання, не з`явилася у судове засідання без повідомлення причин, не подала відзиву, а представник позивача не заперечив проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив такі обставини: 13.07.2007р. між ПАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є АТ КБ «ПриватБанк», та [PERSON] укладено кредитний договір шляхом підписання ним заяви позичальника № ТЕХRRХ09440076. У заяві зазначено, що [PERSON] отримав кредит у розмірі 3117,60 грн. зі сплатою відсотків за користування ним у розмірі 12% на рік на суму залишку заборгованості з кінцевим терміном повернення 13.07.2008р. 24.09.2009р., а також ознайомився та згідний з Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (СТАНДАРТ), які були надані йому в письмовій формі, а також згідний із тим, що ця заява разом із вищезазначеними Умовами, а також Тарифами становить між ним та банком кредитно-заставний договір. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 24.09.2009р. та повним витягом з державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть № 00023721398 від 20.08.2019р. 28.12.2012р. банк звернувся до Першої тернопільської державної нотаріальної контори за вих. № 2647 з претензією кредитора в порядку ст. 1281 ЦК України, в якій зазначив, що банку стало відомо про те, що [PERSON] помер, але його зобов`язання за договором не виконані та існує заборгованість у розмірі 17211,22 грн. Листом Першої тернопільської державної нотаріальної контори від 21.01.2013р. на претензію за вих. № 2647 від 28.12.2012р. повідомлено ПАТ КБ «ПриватБанк» про необхідність здійснення оплати в розмірі 102 грн., після внесення якої нотаріусом буде здійснено перевірку даних у Спадковому реєстрі, заведено спадкову справу та надіслано інформаційну довідку. 04.11.2019р. банк звернувся до [PERSON] з листом-претензією, в якому зазначив, що банку стало відомо про те, що [PERSON] помер, але його зобов`язання за договором не виконані та станом на дату смерті заборгованість [PERSON] складає 14093,62 грн. Із відповіді Першої тернопільської державної нотаріальної контори від 02.06.2020р. № 962/01-16, наданої на ухвалу суду від 26 травня 2020 року, якою витребувано у Першої тернопільської державної нотаріальної контори інформацію про те, чи заводилась спадкова справа після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , а в разі її заведення - належним чином посвідченої копії спадкової справи, повідомлено, що копію ухвали скеровано за належністю до Другої тернопільської державної нотаріальної контори. З долученої до відповіді довідки зі Спадкового реєстру вбачається, що 08.06.2018р. Другою тернопільською державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу після смерті [PERSON] , номер у Спадковому реєстрі 62537967. Із відповіді Другої тернопільської державної нотаріальної контори від 13.06.2020р. № 176/01-16 вбачається, що у провадженні вказаної нотконтори є заведена спадкова справа № 34/2018 щодо майна [PERSON] , який помер [INFO] , яка заведена згідно з претензією кредитора «ПриватБанк». З копії матеріалів зазначеної спадкової справи, наданої на відповідний запит суду, встановлено, що 29.05.2018р. «ПриватБанк» звернувся до нотконтори з претензією кредитора, на підставі якої заведено спадкову справу. Ніхто зі спадкоємців [PERSON] до нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини до нотаріальної контори не звертався. Відповіддю Управління державної реєстрації Тернопільської міської ради від 09.06.2020р. № 1040/28-03, наданою на ухвалу суду від 26 травня 2020 року, якою витребувано інформацію про склад сім`ї та зареєстрованих осіб за адресою [ADDRESS] , станом на 24 вересня 2009 року, повідомлено, що за адресою [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] , [INFO] з 11.01.2002р., [PERSON] , [INFO] з 08.09.2001р., [PERSON] , [INFO] з 21.08.1975р., [PERSON] , [INFO] з 06.12.1982р., [PERSON] , [INFO] з 24.05.2005р., [PERSON] , [INFO] з 14.10.1989р., [PERSON] , [INFO] з 04.09.1990р., [PERSON] , [INFO] з 27.03.2007р., [PERSON] , [INFO] з 27.03.2007р., [PERSON] , [INFO] з 27.03.2007р., [PERSON] , [INFO] з 08.12.2007р., [PERSON] , [INFO] з 08.12.2007р., [PERSON] , [INFO] з 15.12.2007р., [PERSON] , [INFO] з 06.12.2007р., [PERSON] , [INFO] з 27.03.2007р., [PERSON] , [INFO] з 28.11.2012р., [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] з 01.03.2010р.. До правовідносин, які виникли між сторонами, суд застосовує такі норми права: Відповідно до ст. 81 ЦПК України,кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з ч. 4 ст. 25 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті. Відповідно до ст. 608 ЦК України зобов`язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою. Статтями 1216, 1218 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Оскільки зі смертю боржника зобов`язання з повернення кредиту включаються до складу спадщини, умови кредитного договору щодо строків повернення кредиту чи сплати його частинами не застосовуються, а підлягають застосуванню норми ст. 1282 ЦК України щодо обов`язку спадкоємців задовольнити вимоги кредитора у порядку, передбаченому ч. 2 цієї норми. Згідно зі ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора вони зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями і кредитором не встановлено інше. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передано спадкоємцям у натурі. Відповідно до ст. 1281 ЦК України спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. За змістом вказаних норм спадкоємці несуть зобов`язання погасити нараховані проценти, штрафи тільки в тому випадку, якщо вони вчинені позичальникові (спадкоємцеві) за життя при умові наявності спадкового майна та пред`явлення вимоги в межах строку, визначеного статтею 1281 ЦК України. Інші нараховані зобов`язання фактично не пов`язані з особою позичальника і не можуть присуджуватися для сплати спадкоємцям. Поняття «строк пред`явлення кредитором спадкодавця вимог до спадкоємців» не тотожне поняттю «позовна давність». Так, частина четверта статті 1281 ЦК України визначає наслідком пропуску кредитором спадкодавця строків пред`явлення вимог до спадкоємців позбавлення права вимоги такого кредитора, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті. Тоді як згідно з частиною четвертою статті 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Відтак, визначені статтею 1281 ЦК України строки пред`явлення кредитором вимоги до спадкоємців і позовна давність є різними строками. Сплив перших має наслідком позбавлення кредитора права вимоги (припинення його цивільного права), а отже, і неможливість вимагати у суді захисту відповідного права. Натомість, сплив позовної давності не виключає наявність у кредитора права вимоги та є підставою для відмови у позові за умови, якщо про застосування позовної давності у суді заявила одна зі сторін. Відповідно до статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Сплив визначених статтею 1281 ЦК України строків пред`явлення кредитором вимоги до спадкоємців має наслідком позбавлення кредитора права вимоги за основним і додатковим зобов`язаннями, а також припинення таких зобов`язань. Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні у справі докази, давши оцінку належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, застосовуючи до визначених правовідносин норми матеріального та процесуального права, суд вважає, що позов до задоволення не підлягає. Так, судом установлено, що АТ КБ «Приватбанк» 28.12.2012р. було відомо про відкриття спадщини після смерті [PERSON] , оскільки 28.12.2012р. банк звернувся до Першої тернопільської державної нотаріальної контори за вих. № 2647 з претензією кредитора в порядку ст. 1281 ЦК України, в якій зазначив, що банку стало відомо про те, що [PERSON] помер, але його зобов`язання за договором не виконані та існує заборгованість у розмірі 17211,22 грн. З листа Першої тернопільської державної нотаріальної контори від 21.01.2013р. на зазначену претензію банку було відомо про необхідність здійснення оплати для заведення спадкової справи. Однак, банк не вчинив жодних дій і лише 29.05.2018р. знову подав претензією кредитора, але вже до Другої тернопільської державної нотаріальної контори, та 04.11.2019р. звернувся до [PERSON] з листом-претензією, в якому зазначив, що банку стало відомо про те, що [PERSON] помер, але його зобов`язання за договором не виконані та станом на дату смерті заборгованість [PERSON] складає 14093,62 грн. Проте, як установлено судом, про смерть [PERSON] банку було відомо ще 28.12.2012р., а вимогу до [PERSON] він пред`явив аж 04.11.2019р., тобто за спливом більш як семи років від дня, коли він дізнався про відкриття спадщини. З урахуванням наведеного суд вважає, що позивач, будучи з грудня 2012 року обізнаним про смерть [PERSON] , вимоги статті 1281 ЦК України не виконав і не скористався своїм правом на пред`явлення вимоги до спадкоємців боржника у передбачений законом шестимісячний строк, а тому, в силу приписів частини четвертої статті 1281 ЦК України, банк позбавлений права вимоги до спадкоємців, оскільки відповідальність спадкоємців за боргами спадкодавця настає лише за умови додержання кредитором вимог статей 1281, 1282 ЦК України, які ним не дотримані. Проаналізувавши в сукупності досліджені докази, встановлені ними обставини та визначені відповідно до них правовідносини сторін, враховуючи вимоги закону, суд приходить до переконання про відсутність підстав для задоволення позовних вимог позивача.

Outcome: dismissed