Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-07 00:00:00

Позивач АТ КБ ПриватБанк звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості. Посилався на те, що 26.01.2015 року між АТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем [PERSON] був укладений договір №б/н, з метою отримання банківських послуг, згідно умов якого відповідачу було надано кредит у розмірі 2000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Також, відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку» складає між нею та банком договір, що підтверджується її підписом в заяві. Відповідач [PERSON] не виконує взяті на себе зобовязання за кредитним договором, не сплачує отриманий кредит, в звязку з чим станом на 12.07.2018 року утворилась заборгованість в сумі 12530 грн. 88 коп., яка складається із: 1475,99 грн тіло кредиту, 1062,32 грн. заборгованість за відсотків та користування кредитом, 8919,67 грн. заборгованість за пенею; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: - 500 грн. - штраф (фіксована частина), 572,90 грн. - штраф (процентна складова). Просить стягнути з відповідача несплачену заборгованість за кредитним договором а також судові витрати в сумі 1762 грн. Від представника позивача ПАТ КБ ПриватБанк в судове засідання надійшло клопотання про розгляд справи у відсутності представника позивача. Всі обставини викладені в позові підтримав в повному обсязі, просив позовні вимоги задовольнити, не заперечував щодо заочного розгляду справи. В судове засідання відповідач [PERSON] не зявився, хоча належним чином повідомлявся про місце, час і дату розгляду справи в суді, подав заяву, в якій просить застосувати строки позовної давності та зменшити суму нарахованої банком пени. Суд вважає можливим ухвалити\~ рішення на підставі наявних у справі доказів. Судом встановлено, що ПАТ КБ «ПриватБанк» свої зобовязання за кредитним договором виконав повністю, перерахував кредитні кошти на кредитну картку, які відповідач отримав. Судом встановлено, що 26.01.2015 року між АТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем [PERSON] був укладений договір №б/н, з метою отримання банківських послуг, згідно умов якого відповідачу було надано кредит у розмірі 2000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Також, відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку» складає між нею та банком договір, що підтверджується її підписом в заяві. Позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» свої зобовязання за кредитним договором виконав повністю, перерахував кредитні кошти на кредитну картку, які відповідач отримав. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] не виконує взяті на себе зобовязання за кредитним договором, не сплачує платежі по отриманому кредиту, в звязку з чим станом на 12.07.2018 року утворилась заборгованість в сумі 12530 грн. 88 коп., яка складається із: 1475,99 грн тіло кредиту, 1062,32 грн. заборгованість за відсотків та користування кредитом, 8919,67 грн. заборгованість за пенею; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: - 500 грн. - штраф (фіксована частина), 572,90 грн. - штраф (процентна складова). Статтею 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Статтею 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст.536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти. Розмір процентів може встановлюватися договором. У відповідності до ч.1 ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Згідно ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Суд вважає за необхідне застосувати наслідки спливу позовної давності до позовної вимоги про стягнення пені з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Відповідно до ч.3 ст.546 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Положенням п.1 ч.2 ст.258 ЦК України передбачено, що позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Відповідно до ч.3 ст.267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Відповідно до ч.4 вказаної статті сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Відповідач заявив клопотання про застосування наслідків спливу позовної давності до позовної вимоги про стягнення пені, а тому з нього підлягає стягненню пеня у межах строку позовної давності у розмірі, меншому, ніж вказано в позові, а саме: 8919,67 грн. (пеня станом на день звернення до суду 12.07.2018 року), з 01.07.2017 року по 12.07.2018 року 6056,68 грн. Таким чином, після застосування наслідків спливу позовної давності до вимог про стягнення пені, заборгованість [PERSON] за пенею буде складати 6056,68 грн. Однак, що стосується вимог АТ КБ «ПриватБанк» щодо стягнення з відповідача [PERSON] штрафу (фіксованої частини) у розмірі 500,00 грн. та штрафу (процентної складової) у розмірі 572,90 грн. судом встановлено наступне. Цивільно-правова відповідальність це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обовязку новим, або у приєднанні до невиконаного обовязку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обовязків, як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до ч.1 ст.546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Відповідно до ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (ч.2 ст.549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання (ч.3 ст.549 ЦК України). За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Пунктом 2.1.1.7.6 Договору передбачено, що при порушенні клієнтом строків платежів по будь-якому з грошових зобовязань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, клієнт зобовязаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. Позивачем нараховано пеню та штраф у звязку з виникненням простроченої заборгованості за кредитом. Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. На думку суду позивачем в порушення ст.61 Конституції України неправомірно застосовано два види відповідальності за порушення умов кредитного договору у виді пені та штрафів, а тому вимога АТ КБ «ПриватБанк» в частині стягнення з відповідача [PERSON] штрафу (фіксованої частини) у розмірі 500,00 грн. та штрафу (процентної складової) у розмірі 572,90 грн. задоволенню не підлягає. Вказана позиція узгоджується з висновками Верховного Суду України, викладеними у постанові №6-2003цс15 від 21.10.2015 року. Враховуючи викладені обставини суд дійшов висновку, що станом на 12.07.2018 року сума загальної заборгованості [PERSON] за кредитним договором без номеру від 26.01.2015 року становила 8594,99 грн., з яких: 1 475,99 грн. заборгованість за кредитом; 1 062,32 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 6056,68 грн. - пеня, які підлягають стягненню\~ на користь АТ КБ «ПриватБанк». На підставі наведеного, суд вважає, що позовні вимоги АТ КБ «ПриватБанк» підлягають до часткового задоволення із стягненням з відповідача на користь позивача понесених ними судових витрат у сумі 1208 грн. 56 коп. - пропорційно до задоволених позовних вимог відповідно до ст.141 ЦПК України.

Outcome: partial