Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-27 00:00:00

Позивач акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - Банк) звернувся з позовом, в якому просив стягнути з відповідача 16560 грн. 86 коп. заборгованості по кредиту та судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1921 грн. В обґрунтування вимог зазначав, що відповідач 25 березня 2011 року підписав з Банком Заяву б\\н, згідно якої отримав кредит у розмірі 7000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. [PERSON] не виконав свій обов`язок щодо своєчасного повернення кредиту, тому з нього підлягають стягненню борг по неповернутому кредиту, проценти, а також судові витрати. 10 вересня 2019 року позовну заяву ухвалою суду залишено без руху. 23 вересня 2019 року недоліки позивачем усунуто. Ухвалою суду від 24.09.2019 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та вирішено справу розглядати без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідача повідомлено про судовий розгляд справи шляхом надіслання копії ухвали про відкриття провадження у справи з копією позовної заяви та доданих матеріалів, також його було запропоновано протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву. Відповідач відзив на позовну заяву не подав. Тому, відповідно до ст.280 ЦПК України суд, за згодою позивача, проводить заочний розгляд справи. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши наявні у справі матеріали, суд прийшов до наступного висновку. Встановлено, що [PERSON] , 25 березня 2011 року підписав з Банком Заяву б\\н, згідно якої отримав кредит у розмірі 7000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач не виконав свій обов`язок щодо повернення кредиту, чим порушив вимоги, встановлені кредитним договором. Згідно зі ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. В силу ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до п.2.1.1.5.5. Умов та Правил надання банківських послуг встановлено, що позичальник зобов`язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Відповідно до п.1.1.1.50 Умов та Правил надання банківських послуг погашення заборгованості по кредиту визначено щомісячними платежами до закінчення строку дії картки. Відповідно до Умов та правил надання банківських послуг, Правил користування платіжною карткою, Тарифів банку, положень вказаного кредитного договору, а також ст.ст.526, 1050 ЦК України з [PERSON] підлягає стягненню заборгованість по кредитному договору, котра станом на 15 липня 2019 року, згідно позовної заяви, становить 16560 грн. 86 коп. Відповідно до наданого Банку розрахунку заборгованість складається з: 5691 грн. 01 коп. - заборгованість за тілом кредиту; 3550 грн. 29 коп. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 5289 грн. 31 коп. - нарахована пеня за прострочене зобов`язання; 765 грн. 45 коп. - нараховано пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн.; 500 грн. - штраф (фіксована частина); 764 грн. 80 коп. - штраф (процентна складова). Однак на думку суду позов підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного. Згідно з п. 2.1.1.12.6.1. при порушенні Позичальником будь-якого зобов`язання з передбачених п 2.1.1.12.6.2., п. 2.1.1.12.8.1. даних Умов і правил (сплата кредиту, процентів, винагороди за надання фінансового інструменту та винагороди за проведення додаткового моніторингу) Банк має право нарахувати, а Позичальник зобов`язується сплатити Банку пеню. Відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов і правил при порушенні Позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов`язань, передбачених Кредитним договором більш ніж на 30 днів, Позичальник зобов`язаний сплати Банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. За змістом ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання(ч.2 ст.549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч.3 ст.549 ЦК України) Отже, відповідно до ст.549 ЦК України, штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором - свідчить про недотримання положень, закріплених у ст.61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Такий висновок суду узгоджується з правовою позицією, викладеною в постанові Верховного Суду України від 21.10.2015 року (справа № 6-2003цс15). Відтак позовна вимога в частині стягнення пені задоволенню не підлягає. З відповідача підлягає стягненню, сплачений позивачем судовий збір пропорційно частині задоволених вимог (0,63%) в сумі 1218,66 грн., згідно п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України.

Outcome: partial