Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася з цивільним позовом до Сокільницької сільської ради Пустомитівського району Львівської області, відділу Держземагентства у Пустомитівському районі Львівської області, Реєстраційної служби Пустомитівського РУЮ у Львівській області, третьої особи П'ятої Львівської державної нотаріальної контори в якому просить визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 0,0027 га, яка розташована на території Сокільницької сільської ради Пустомитівського району Львівської області в гаражному кооперативі для обслуговування гаражу та земельну ділянку площею 0,0406 га, яка розташована на території Сокільницької сільської ради Пустомитівського району Львівської області, призначену для ведення садівництва та зобов'язати Реєстраційну службу Пустомитівського РУЮ у Львівській області провести державну реєстрацію права власності на земельні ділянки. Свої вимоги мотивує тим, що [INFO] померла її матір [PERSON], після смерті якої вона успадкувала 2/3 частини квартири за адресою [ADDRESS] згідно свідоцтв про право на спадщину за законом. Однак, вказує про те, що не змогла успадкувати вказані вище земельні ділянки у зв'язку з тим, що матір за життя не встигла виготовити на них державні акти. Пояснює, що вона успадкувала ці земельні ділянки після смерті діда, свого батьку, [PERSON] та отримала у встановленому порядку свідоцтво про право на спадщину, однак документів, що підтверджують її право власності не виготовила. У судове засідання позивач та її представник [PERSON] не з'явилися, не повідомили суд про причини своєї неявки, хоча про час та місце судового розгляду були належним чином повідомленими, однак подали суду заяву про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримали з підстав, вказаних у позовній заяві. Представники відповідачів у судове засідання не з'явилися, не повідомили суд про причини своєї неявки, хоча про час та місце судового розгляду були належним чином повідомленими. Реєстраційною службою Пустомитівського РУЮ у Львівській області було подано письмові заперечення, у яких вони просять відмовити у задоволенні позовних вимог в частині зобов'язання провести державну реєстрацію права власності. Стверджують, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно проводиться на підставі заяви та поданих документів, передбачених законодавством, а не на підставі «зобов'язання вчинити дії» як це зазначено в позовній заяві. Окрім того просять проводити судове засідання у відсутності їхнього представника. Відповідно до вимог ст.197 ч.2 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання або за розпорядженням головуючого інший працівник апарату суду. У разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи та докази в їх сукупності, враховуючи те, що а позовні вимоги позивача є законними та обґрунтованими, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] померла матір позивачки [PERSON], вказані обставини підтверджені свідоцтвом про смерть серія [NUMBER], виданим Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, 11.11.2013 року. Згідно свідоцтв про право на спадщину за законом від 16.05.2014 року, виданих державним нотаріусом П'ятої Львівської державної нотаріальної контори Зворецькою Л.П., [PERSON], успадкувала після смерті своєї матері [PERSON] 2/3 частини квартири [ADDRESS], а також грошових вкладів з відповідними відсотками нарахувань в ПАТ «Державний ощадний банк України». До складу спадкової маси, згідно свідоцтв про право на спадщину за законом після смерті [PERSON], від 23.06.2003 року, виданих державним нотаріусом П'ятої Львівської державної нотаріальної контори Государською Н.В., також увійшли земельна ділянка площею 0,0027 га, яка розташована на території Сокільницької сільської ради Пустомитівського району Львівської області, в гаражному кооперативі №12 для обслуговування гаражу, належної [PERSON] на підставі державного акту серія IV-ЛВ №006299, виданого Сокільницькою сільською радою Пустомитівського району Львівської області 16.03.1998 року та земельна ділянка площею 0,0406 га, яка розташована на території Сокільницької сільської ради Пустомитівського району Львівської області, яка надана для ведення садівництва, належної померлому на підставі державного акту Серія ЛВ №17621, виданого Сокільницькою сільською радою Пустомитівського району Львівської області. Таким чином спадкодавець [PERSON] успадкувала після смерті свого батька [PERSON] вказані земельні ділянки, однак не виготовила на них відповідних правовстановлюючих документів, через що позивачка не взмозі реалізувати свого права на спадкування. Згідно ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. У відповідності до положень ст.ст. 1268, 1269 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно з ст. 16 ЦК України - кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. На додаток до наведеного ст. 392 ЦК України зазначає, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Приписами ст.328 ч.2 ЦК України встановлено, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Таким чином, з врахуванням наведеного вище, а також того факту, що позивач у строки встановлені законом звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, вона фактично набули право власності на все спадкове майно в порядку спадкування після смерті своєї матері [PERSON] Разом з тим, позовні вимоги про зобов'язання відповідачів провести відповідні дії щодо державної реєстрації права власності на спадкове майно є передчасними та не підлягають з цих підстав до задоволення.

Outcome: partial