Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-28 00:00:00

Позивач, в інтересах якої діє [PERSON], звернулася до суду з позовом в якому просить стягнути з [PERSON], [INFO], аліменти на утримання неповнолітніх дітей, [PERSON] та [PERSON] у розмірі 1/2 частини його щомісячного доходу, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що 20.07.2007 між нею та відповідачем укладено шлюб. У шлюбі у них народилися діти: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. На даний час з відповідачем проживають разом за однією адресою, домашнє господарство ведуть окремо. Від утримання дітей відповідач ухиляється, ніякої матеріальної допомоги не надає, діти знаходиться на повному її утриманні, у зв'язку з чим змушена звернутися до суду. На підставі зазначеного просить стягнути з відповідача 1/2 частини з усіх видів заробітку на утримання дітей. Позивач в судове засідання не зявилася, представник позивача надав до суду заяву відповідно до якої позовні вимоги підтримує та просить справу розглядати за відсутності позивача та її представника. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином за останнім відомим місцем проживання в порядку, передбаченому положеннями ст.130,131 ЦПК України, про що у справі є належні докази, про причини відсутності не повідомив. Відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позов слід задовольнити частково, виходячи з наступного. Статтею 180\~СК України передбачено обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно ч. 3 ст.\~181\~СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів. Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до п.17 ч.3 постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~15.05.2006\~року №\~3\~«Про застосування\~судами окремих\~норм Сімейного\~Кодексу України\~при розгляді\~справ щодо\~батьківства,\~материнства та\~стягнення аліментів» вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен враховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатного чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина;інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 29.08.2007 року народився [PERSON], батьком якого є [PERSON], матірю [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження Серії І-КИ №143231 (а.с. 7). 17.11.2011 року народилася [PERSON], батьком якої є [PERSON], матірю [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження Серії І-КИ №365444 (а.с. 8). Згідно довідки від 14.02.2019 року №410 виданої виконавчим комітетом Апостолівської міської ради, діти: [PERSON] та [PERSON] проживають та зареєстровані разом з матірю (а.с.40). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Утримання дитини є рівним обов'язком як матері, так і батька. З матеріалів справи вбачається, що днем пред'явлення позову позивачем є 09.10.2018 року. Врахувавши вимоги ст.ст. 182,183\~СК України та інші обставини, що мають істотне значення, суд вважає, що на користь позивача з відповідача необхідно стягувати аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, починаючи з 09.10.2018 року і до досягнення старшою дитиною повноліття чи змін у майновому становищі сторін. Доводи позивача, про те, що відповідач має стабільний заробіток від підприємницької діяльності та бізнесу дозволяє сплачувати аліменти на утримання їхніх дітей у розмірі 1/2 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку є необґрунтованими, оскільки позивачем вказані обставини не доведені належними, допустимими та достатніми доказами, а тому суд не бере їх до уваги та вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти у вищезазначеній частці. Також, з відповідача слід стягнути судовий збір за розгляд справи в розмірі 768,40 грн., оскільки позивач була звільнена від його сплати при подачі позову відповідно до п.3 ч.1 ст.5\~Закону України\~«Про судовий\~збір» та ч.6 ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: partial