Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-04 00:00:00

Позивач [PERSON] посилається в обґрунтування свого позову на те, що з 25 листопада 2011 року по 08 грудня 2015 року вона та відповідач [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу сторони однією сім'єю не проживають, син живе з позивачем та знаходиться на її повному утриманні, відповідач проживає окремо, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. На підставі викладеного, позивач [PERSON] просить щомісячно стягувати з відповідача [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала позов. В судове засідання відповідач [PERSON] повторно не з'явився, причин своєї неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не подавав. Про дату, час та місце розгляду справи відповідач повідомлявся належним чином шляхом направлення судових повісток рекомендованими листами із повідомленнями за адресою місця його проживання, зареєстрованого у встановленому законом порядку. Відповідно до вимог ст.224 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу заочно, за відсутності відповідача [PERSON], на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення позивача, суд встановив наступні обставини та визначив відповідно до них правовідносини. З 25 листопада 2011 року по 08 грудня 2015 року позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу сторони однією сім'єю не проживають, син живе з позивачем [PERSON] та знаходиться на її повному утриманні. Відповідач [PERSON] проживає окремо, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Згідно ч.1 ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. В судовому засіданні не встановлено обставин, за якими відповідач [PERSON] міг би бути звільнений від обов'язку утримувати свого неповнолітнього сина. В судове засідання відповідач [PERSON] не надав заперечень проти визначеного позивачем способу виконання обов'язку утримувати неповнолітнього сина. В судове засідання відповідач [PERSON] не надав заперечень проти визначеного позивачем розміру аліментів на утримання неповнолітнього сина. На підставі викладеного суд вважає можливим щомісячно стягувати з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] в розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 03 листопада 2016 року до досягнення дитиною повноліття. Згідно ст.88 ЦПК України суд вважає можливим стягнути з відповідача [PERSON] на користь держави судовий збір в сумі 551,20 грн.

Outcome: approved