Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася\~ \~ з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивує тим, що 27 серпня 2011 року між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Позивач посилається на те, що подружнє життя не склалося, оскільки вони мають різні погляди на сімейне життя, моральні та духовні цінності. Шлюбних стосунків на протязі півріччя не підтримують, спільного господарства не ведуть. Сина відповідач тримає у себе та перешкоджає її спілкуванню з дитиною. Вважає, що шлюб існує формально, перебування в даному шлюбі суперечить інтересам сторін та їх спільної дитини, а тому примирення між ними не можливо. Сторони звернулись до суду з \~ письмовими заявами про розгляд справи у їх відсутність, позивач позов підтримала повністю, просила задовольнити, а відповідач позовні вимоги визнав. При цьому в письмових запереченнях зазначив, що не погоджується з доводами позивача, щодо того що вона зазначає, що він утримує їх син у себе, оскільки між ними існує усна домовленість, що чотири дні син живе з ним, чотири з мамою, отже позивачка не обмежена в спілкуванні з дитиною. Суд, вивчивши заяви сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, 27 серпня 2011 року між сторонами було укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ОК № 116355, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міськрайонного управління юстиції у Київській області, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис № 1146 (а.с. 4). Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ОК № 204077, виданим 22 лютого 2012 року виконавчим комітетом Гребінківської селищної ради Васильківського району Київської області (а.с.5). Шлюбні відносини між сторонами фактично припинилися, спільне господарство вони не ведуть. Примирення сторін є неможливим. За змістом ч. 2 ст. 104, ст. 110 Сімейного кодексу (далі - СК України) шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як розяснено у п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя від 21 грудня 2007 року № 11 передбачено, що охорона сімї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. З огляду на викладене, суд, встановивши, що між сторонами втрачено взаєморозуміння та почуття любові, примирення подружжя, подальше спільне життя та збереження шлюбу між ними неможливо і суперечить їхнім інтересам, суд дійшов висновку про те, що збереження сімї є неможливим, шлюб між сторонами існує формально і може бути розірваним. За змістом ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved