Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-13 00:00:00

Позивач, Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк», звернувся до суду з даним позовом 06.04.2020 року обґрунтовуючи тим, що відповідно до укладеного договору № б/н від 12.01.2009 року [PERSON] отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між нею та Банком Договір про надання банківських послуг. Банк виконав умови договору, а відповідач, в свою чергу, його порушила, чим спричинила заборгованість, яка станом на 17.03.2020 року становить 25 643 грн. 54 коп. та складається з: заборгованості за тілом кредиту - 16 481 грн. 10 коп., заборгованість за простроченим тілом кредиту - 16 481 грн. 10 коп., заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст.625 - 1 789 грн. 86 коп., нарахована пеня - 5 675 грн. 27 коп., а також штрафів відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: штраф (фіксована частина) - 500 грн. 00 коп. та штраф (процентна складова) - 1197 грн. 31 коп. В добровільному порядку відповідач відмовляється повернути кошти, тому позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитом в сумі 25 643 грн. 54 коп. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 102 грн. 00 коп. Ухвалою суду від 21.04.2020 року у вказаній справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В судове засідання представник позивача не з`явився, про день, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, до позову додано клопотання представника позивача, за довіреністю у справі, Гребенюка Олександра Сергійовича , про розгляд справи у відсутності представника банку, позовні вимоги позивач підтримує та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач, [PERSON] , в судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, в тому числі шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті Судова влада, причини неявки суд не повідомила, заяв про розгляд справи за її відсутності та відзив на позов до суду не подала. На підставі ст. 280 ЦПК України та враховуючи думку позивача, суд постановив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості ( ст. 627 ЦК України). За своєю правовою природою договір є правочином. Водночас, договір є й основною підставою виникнення цивільних прав та обов`язків ( ст. 11 ЦК України). Судом встановлено, що 12.01.2009 року між Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк» та [PERSON] був укладений договір № б/н, шляхом заповнення та підписанням анкети-заяви про приєднання до умов і правил надання банківських послуг, відповідно до якої відповідач підписавши дану заяву погодилась на Умови та правила надання банківських послуг, тобто був укладений договір, згідно якого відповідачу було надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку на суму залишку заборгованості за кредитом, що підтверджується копією анкети-заяви від 12.01.2009 р. (а.с.34), копією умов та правил надання банківських послуг (а.с.35-40). Також, судом встановлено, що позивачем на підставі укладеного договору відповідачу було надано наступні кредитні картки: [NUMBER] - дата відкриття 27.01.2009 року, термін дії 01/13; [NUMBER] - дата відкриття 17.01.2013 року, термін дії 12/16; [NUMBER] - дата відкриття 19.07.2014 року, термін дії 07/18; [NUMBER] - дата відкриття 19.07.2014 року, термін дії 07/18; [NUMBER] - дата відкриття 21.11.2014 року, термін дії 07/18; [NUMBER] - дата відкриття 21.11.2014 року, термін дії 07/18; [NUMBER] - дата відкриття 16.11.2016 року, термін дії 10/20 (а.с.33). З довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти клієнта [PERSON] (картрахунок[NUMBER]) (а.с.32), вбачається, що старт карткового рахунку відбувся 27.01.2009 року, 27.01.2009 року - встановлено кредитний ліміт 10 000 грн., 20.08.2009 року - зменшено кредитний ліміт 3 000 грн., 14.12.2009 року - збільшено кредитний ліміт 5000 грн., 16.02.2010 року - збільшено кредитний ліміт 7000 грн., 15.04.2010 року - зменшено кредитний ліміт 7 000 грн., 05.10.2010 року - збільшено кредитний ліміт 10 000 грн., 06.10.2010 року - зменшено кредитний ліміт 3 000 грн., 17.11.2010 року - збільшено кредитний ліміт 10 000 грн., 14.02.2011 року - збільшено кредитний ліміт 13 000 грн., 04.12.2014 року - зменшено кредитний ліміт 12 000 грн., 11.12.2014 року - зменшено кредитний ліміт 11 000 грн., 05.01.2015 року - зменшено кредитний ліміт 10 000 грн., 09.02.2015 року - зменшено кредитний ліміт 9 500 грн.,04.03.2015 року - зменшено кредитний ліміт 9 000 грн., 06.03.2015 року - зменшено кредитний ліміт 8 480,24 грн., 08.04.2015 року - зменшено кредитний ліміт 8 000 грн., 04.05.2015 року - зменшено кредитний ліміт 7 464,31 грн., 04.06.2015 року - зменшено кредитний ліміт 6 959,56 грн., 04.07.2015 року - зменшено кредитний ліміт 6 396,72 грн., 04.07.2015 року - зменшено кредитний ліміт 6 500 грн., 04.08.2015 року - зменшено кредитний ліміт 5 818,42 грн., 04.09.2015 року - зменшено кредитний ліміт 5 500 грн., 05.10.2015 року - зменшено кредитний ліміт 5 000 грн., 04.11.2015 року - зменшено кредитний ліміт 4 500 грн., 05.12.2015 року - зменшено кредитний ліміт 4000 грн., 11.01.2016 року - зменшено кредитний ліміт 3 500 грн., 04.02.2016 року - зменшено кредитний ліміт 3 000 грн., 09.08.2017 року - збільшено кредитний ліміт 13 000 грн., 20.09.2019 року - зменшено кредитний ліміт 0.00 грн. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. За ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно зі ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. З наданого позивачем розрахунку (а.с.4-17), вбачається, що заборгованість за договором станом на 17.03.2020 року становить 25 643 грн. 54 коп. та складається з: заборгованості за тілом кредиту - 16 481 грн. 10 коп., заборгованості за простроченим тілом кредиту - 16 481 грн. 10 коп., заборгованості за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст.625 - 1 789 грн. 86 коп., пені - 5 675 грн. 27 коп., а також штрафів (фіксована частина) - 500 грн. 00 коп. та штраф (процентна складова) - 1197 грн. 31 коп. В п.9.12 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той самий строк. Відповідно до п.п.5.3Умов та правил, право зміни розміру наданого на платіжну карту клієнта (кредитного ліміту) Банк залишає за собою в односторонньому порядку, за власним рішенням банку і без попереднього повідомлення клієнта. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком. Власник картрахунку зобов`язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту, згідно п.6.7 Договору. Згідно з п. 6.5 Умов та правил,позичальник зобов`язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. А згідно з п. 8.6 Умов та правил при порушенні клієнтом строків платежів по будь-якому із грошових зобов`язань, передбачених договором, більш ніж на 120 днів, клієнт зобов`язаний сплатити банку штраф, розмір якого встановлюється тарифами договору. А тарифами передбачено нарахування штрафу при порушенні строків платежів по будь-якому із грошових зобов`язань більш ніж на 120 днів: 500 грн. + 5 % від суми позову. Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, зокрема, штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (частина друга статті 549 ЦК України); пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). Таким чином, неустойка (штраф або пеня) є санкцією за порушення боржником грошового зобов`язання і є видом матеріальної відповідальності. За положеннями ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Умовами договору, а саме пунктом 5.5.1 Умов та правил надання банківських послуг передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності у разі прострочення виконання зобов`язань, в тому числі тіла кредиту і відсотків. У той самий час, згідно з пунктом 8.6 Умов та правил надання банківських послуг сторонами передбачена сплата штрафів як виду цивільно-правової відповідальності за порушення строків по кожному з грошових зобов`язань. Отже, умовами договору передбачено одночасно два види цивільно - правової (матеріальної) відповідальності боржника за ті самі порушення - зокрема за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання - у даному випадку несвоєчасну або у неповній мірі сплату тіла кредиту і процентів за користування кредитом, з єдиною різницею видів відповідальності, яка полягає у тому, що підставою для нарахування неустойки у виді штрафу є прострочення (несплата) протягом 30 днів, а для нарахування пені наявність прострочених зобов`язань на суму від 100 грн.. Позивач просить за порушення боржником умов договору і порушення строків виконання грошових зобов`язань за договором по сплаті кредиту і відсотків, стягнути з відповідача і пеню, і штраф, передбачений у разі прострочення на 120 днів у фіксованому розмірі 500 грн. + 5 % від суми позову. При цьому позивач, як на підставу для стягнення штрафу посилається на п. 8.6 Умов, але до позову не долучено розрахунку суми даного штрафу, з чого він складається та конкретно, за яке прострочення і коли, або за яке інше порушення він нарахований. Враховуючи вищевикладене, а також положення ст. 549 ЦК України, згідно якої штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності (неустойки), а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення прострочення виконання грошових зобов`язань за кредитним договором - свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення, суд не вбачає підстав для покладення на відповідача одночасно зобов`язання і по сплаті штрафу та по сплаті пені. Тому, враховуючи вищенаведене, розглядаючи справу лише в межах заявлених позовних вимог і на підставі поданих доказів, дотримуючись принципу диспозитивності і рівності сторін, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову в частині стягнення з відповідача штрафів. Такі висновки суду відповідають і правовій позиції, викладеній у постанові Верховного Суду України від 21.10.2015 р. у справі № 6-2003цс15. Крім того, позивач просить стягнути заборгованості за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст.625 ЦК України в розмірі 1789,86 грн. Частиною 2 статті 625 ЦК України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Тобто ч. 2 ст. 625 ЦК України передбачає отримання кредитором гарантій належного виконання зобов`язань боржником у разі прострочення виконання грошового зобов`язання, тобто вже після закінчення строку виконання основного зобов`язання. Відповідно до п.5.5 Умов та правил, за користуванням кредитом банк нараховує проценти в розмірі, встановленому тарифами банку, із розрахунку 360 календарних днів в році. Відповідно до п.5.5.1 Умов та правил, за несвоєчасне виконання боргових зобов`язань (користування простроченим кредитом і овердрафтом) держатель сплачує проценти по підвищеній відсотковій ставці або додаткову комісію, розміри яких визначають тарифи. Відповідно до п.5.5.2 Умов та правил, проценти за використання кредитом (в тому числі простроченим кредитом і овердрафтом), передбаченими тарифами, нараховується в останній операційний день місяця за кожен календарний день за фактично використані в рахунок кредиту засоби, з дня списання суми з карткового рахунку. Із розрахунку (а.с.17) вбачається, що відсотки за ч. 2 ст. 625 ЦК України нараховувались виходячи із процентної ставки 86,4% річних, починаючи з 01.02.2020 року по 17.03.2020 року, однак у розрахунку не зазначено з якого розміру простроченого платежу нараховані річні, відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, за який період прострочення виконання грошового зобов`язання, також, позивач не надав до суду витяг з тарифів, згідно якого відповідачу нараховуються проценти. Тому, суд вважає, що позивач не надав суду жодного доказу на підтвердження нарахованих відсотків за ст. 625 ЦК України, не заявляв клопотань про призначення судової бухгалтерської експертизи з метою визначення розміру відсотків, передбачених ст. 625 ЦК України, а наданих до матеріалів справи доказів недостатньо для того, щоб суд мав можливість вирахувати їх розмір. При вирішенні питання про стягнення річних нарахованих, відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України суд також враховує правовий висновок Великої Палати Верховного Суду України (постанова від 03.07.2019, справа № 342/180/17, провадження № 14-131цс19) в якому визначено, що: « роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження № 6-16цс15). Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Судом встановлено, що відповідач з умовами договору була ознайомлена, підписала заяву і отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, однак умови договору порушила. Суд вважає, що згідно ст. 611 ЦК України підлягають до часткового задоволення вимоги позивача про стягнення коштів, оскільки відповідачем були порушені умови зобов`язання, обумовлені договором. Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно вимог ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст.77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню заборгованість в розмірі 22 156 грн. 37 коп., яка складається з заборгованості за тілом кредиту - 16 481 грн. 10 коп., заборгованості за простроченим тілом кредиту - 16 481 грн. 10 коп. та пені - 5 675 грн. 27 коп. Згідно ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судові витрати складаються з судового збору, який позивач сплатив при подачі позову до суду, тому, з відповідача на користь позивача стягуються судові витрати пропорційно задоволеним вимогам, що становить 1 816 грн. 16 коп.

Outcome: partial