Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-01 00:00:00

Позивач [PERSON] пред`явив до суду позов шляхом подання позовної заяви до [PERSON] , в якому просить розірвати шлюб між ним та відповідачем, зареєстрований 20 жовтня 2018 року у Новобаварському районному у м.Харкові відділі держаної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції Харківській області за актовим записом №401. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначив, що з 20 жовтня 2018 рокусторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, який укладено в Новобаварському районному у м. Харкові відділі держаної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції Харківській області за актовим записом №401. Від даного шлюбу сторони спільних дітей не мають. Підставою для розірвання шлюбу є ті обставини, що у сторін відсутні спільні інтереси, наявні різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння та почуття любові один до одного. Спільно набутого майна під час шлюбу сторони не мають. Позивач вважає, що збереження сім`ї є неможливим. Ухвалою Жовтневого районного суду м.Харкова від 17 червня 2020 року справу за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу передано до Харківського районного суду Харківської області за підсудністю. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вищевказану цивільну справу передано в провадження суді Бобко Т.В. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 23 липня 2020 рокупровадження у справі відкрито, розгляд справи ухвалено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з викликом сторін. Позивач у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій позовні вимоги визнала повністю. Інших заяв та клопотань від відповідача не надійшло. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами. Сторони перебувають у шлюбі, який був зареєстрований 20 жовтня 2018 року у Новобаварському районному у м.Харкові відділі держаної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції Харківській області за актовим записом №401, під час державної реєстрації шлюбу відповідач залишила дівоче прізвище « [PERSON] » (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] , видане 17 червня 2020 року Новобаварським районним у м. Харкові відділі держаної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції Харківській області за актовим записом №401). За змістом положень ч.1 ст. 24 СК України та ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування їх до збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ст. 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, коли буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і зберігання шлюбу буде суперечити одному з них, інтересам їх дітей, що має суттєве значення. Суд, з`ясувавши причини розірвання шлюбу та фактичні взаємовідносини подружжя, вважає подальше сімейне життя подружжя і збереження сім`ї неможливим. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі викладеного і

Outcome: approved