Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-05 00:00:00

Позивач [PERSON] , інтереси якої представляє - адвокат Винту Ю.М. звернулась до суду з позовом про визнання такими, що втратили право користування житлом до відповідачів [PERSON] , [PERSON] , вказавши в ньому, що вона являється власником господарства розташованого в [ADDRESS] . Вказує, що відповідачі по справі: [PERSON] , [PERSON] , зареєстровані в даному господарстві так як являються колишніми власниками вказаного господарства, однак не проживають по вказаній адресі більше 10 років. Реєстрація відповідачів в спірному господарстві перешкоджає позивачу у можливості розпоряджатися даним приватним нерухомим майном на свій власний розсуд як власником такого як і іншим членам родини. Просить визнати [PERSON] та [PERSON] , такими що втратили право користування житловим приміщенням, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак згідно поданої заяви просять розгляд справи проводити у відсутності їх представника, проти винесення заочного рішення по справі не заперечують. Відповідач у встановлений судом строк, на адресу суду відзиву на позовну заяву не надав, а також в судове засідання не з`явився та не повідомив суд про причини своєї неявки, будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце судового розгляду справи, про що наявне підтвердження в матеріалах справи. З письмової згоди представника позивача, суд ухвалює заочне рішення, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові матеріали справи вважає, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення. Судом встановлено, що позивач [PERSON] , являється власником господарства, що розташоване по [ADDRESS] , що підтверджується витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 173721574 від 13.07.2019 року та копією договору купівлі-продажу № 581 від 02.03.2015 року. (а.с. 11-23) Відповідно до довідок КП «Новоселицька міська тепломережа» Чернівецької області № 564 та № 565 від 05.08.2019 року встановлено, що [PERSON] , [PERSON] , у господарстві, що розташоване за адресою: [ADDRESS] , зареєстровані, але не проживають. (а.с. 30, 31) Окрім того як вбачається з дослідженого судом акту опитування сусідів від 15.02.2019 року - [PERSON] , [PERSON] не проживають у господарстві, що розташоване за адресою: [ADDRESS] , більше 10 років. (а.с. 25) На підставі зазначеного, вбачається, що відповідачі у вищезазначеному господарстві не проживають вже більше 10 років. Реєстрація відповідачів в спірному господарстві перешкоджає позивачу у можливості розпоряджатися приватним нерухомим майном на свій власний розсуд як власником такого. Згідно зі ст. 71 ЖК Української PCP, жиле приміщення за наймачем або членами його сім`ї зберігається протягом шести місяців. Статтею 72 ЖК Української PCP встановлено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ст. 41 Конституції України - кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності є непорушним. Згідно змісту ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Статтею 319 ЦК України визначено, що саме власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. За ч. 1 ст. 321 ЦК України - право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно до ст. 391 ЦК України - власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України - член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом, у разі його відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. На підставі викладеного, дослідивши надані позивачем документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення в повному об`ємі, а [PERSON] та [PERSON] , слід визнати такими, що втратили право користування житловим приміщенням. Відповідно до вимог ст.ст. 71, 72 ЖК УРСР, ст.ст. 317, 319, 321, 391, 405 ЦК України,

Outcome: approved