Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-19 00:00:00

Позивач [PERSON] просить розірвати шлюб між ним та відповідачкою [PERSON], зареєстрований 01.12.2015 у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Стрию Стрийського міськрайонного управління юстиції у Львівській області, актовий запис № 513. В обґрунтування позовних вимог позивач покликався на те, що він з відповідачкою проживав близько двох років, однак дружної сімї у них не склалося. Вони часто сварились, не розуміли один одного. Влітку 2017 року вони розійшлись. Відповідачка заявила, що жити з ним не бажає, після чого виїхала у невідомому напрямку. З того часу він не має жодних звісток від відповідачки, її місце перебування йому не відоме. Їх більше ніщо не поєднує, у них немає дітей, нема спільного майна, вони давно стали чужими людьми один для одного, втратили почуття любові та поваги, тому він звертається до суду з даним позовом. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Відповідачка [PERSON], будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце судового розгляду, повторно на виклик суду не зявилася, про причину неявки не повідомила, відзив на позовну заяву не подала, тому суд відповідно до ст. 280 ЦПК України розглянув справу заочно за її відсутності на підставі наявних у ній доказів. У звязку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу в порядку ст. 247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, перевіривши матеріали справи, дав оцінку зібраним доказам, вважає, що неявка відповідачки не є перешкодою для розгляду справи, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів про права та взаємовідносини сторін і позов слід задовольнити, ухваливши заочне рішення. В судовому засіданні встановлено, що сторони уклали шлюб 01.12.2015, який був зареєстрований у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Стрию Стрийського міськрайонного управління юстиції у Львівській області, актовий запис № 513 /а.с. 5/. Від шлюбу дітей в подружжя немає. Сімя фактично розпалася, а шлюб існує тільки формально, так як сторони тривалий час разом не проживають, не підтримують шлюбні відносини, не ведуть спільного господарства. Розлад у сімї є стійким і тривалим. Поновлювати сімейні стосунки та миритися сторони не бажають, оскільки їх відсутність у судовому засіданні свідчить про їх байдуже ставлення до сімї та збереження шлюбу. Статтею 51 Конституції України та ч. 1 статті 24 СК України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно до ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Проголошена Конституцією України охорона сімї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Аналізуючи наведені докази, встановивши дійсні мотиви розлучення та зясувавши фактичні взаємини подружжя, суд приходить до висновку, що розлад у сімї є стійким і тривалим, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим і недоцільним, суперечило б їх інтересам, а тому позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved