Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-01 00:00:00

Позивач [PERSON] пред`явила до суду позов до [PERSON] , яким просить\~розірвати шлюб\~з відповідачем,\~зареєстрований 16\~вересня 1995\~року Мереф`янською\~міською радою\~Харківського району\~Харківської області\~за актовим\~записом І34.\~В обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що вона з відповідачем 16 вересня 1995 року зареєструвала шлюб, від якого сторони мають дітей: повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , та неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Сім`я розпалась та існує формально, шлюбні відносини фактично припинені. Позивач зазначає, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечитиме її інтересам, примирення з відповідачем вважає не можливим. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 06 жовтня 2020 року провадження у справі відкрито, розгляд справи ухвалено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням сторін. Позивач у судове засідання не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, у разі неявки в судове засідання відповідача не заперечувала проти ухвалення рішення в заочному порядку. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про день та час слухання справи був повідомлений своєчасно і належним чином в порядку ст. 128 ЦПК України, шляхом направлення судової повістки за зареєстрованим місцем проживання відповідно до відомостей Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання Головного Управління ДМС України в Харківській області, отриманих судом відповідно до вимог ч.6 ст.187 ЦПК України, причини неявки суду не повідомив. Будь-яких клопотань від відповідача не надходило. У зв`язку з повторною неявкою в судове засідання належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання відповідача, який не повідомив про причини неявки та не подав відзив відповідно до статті 280 ЦПК України суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі, який був зареєстрований 16 вересня 1995 року Мереф`янською міською радою Харківського району Харківської області за актовим записом І34, під час державної реєстрації шлюбу позивач змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] » (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] , видане 16 вересня 1995 року Мереф`янською міською радою Харківського району Харківської області). Від шлюбу сторони мають повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] видане 20 липня 1996 року Мереф`янською міською радою Харківського району) та неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] видане 31 серпня 2005 року Мереф`янською міською радою Харківського району Харківської області). За змістом положень ч. 1 ст.\~24\~СК України та ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст.\~56\~СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування їх до збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд, з`ясувавши причини розірвання шлюбу та фактичні взаємовідносини подружжя, вважає подальше сімейне життя подружжя і збереження сім`ї неможливим. Відповідно до ст.113\~СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач [PERSON] , у своїй заяві просить після розірвання шлюбу залишити її прізвище без змін «[PERSON] ». Згідно квитанції №0.0.1827801144.1 від 08 вересня 2020 року при пред`явленні позову до суду позивачем були понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 840,80 гривень. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 840,80 гривень. На підставі викладеного і

Outcome: approved