Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-03 00:00:00

Позивач АТ «Укрсиббанк» звернулося до суду з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з [PERSON] заборгованість за договором №95633763000 від 18.09.2019 про надання споживчого кредиту у розмірі 56674,28 грн., а також судовий збір у розмірі 2270,00 грн.. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що між АТ «УкрСиббанк» та [PERSON] було укладено договір №95633763000 від 18.09.2019 про надання споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку. Підписавши цей договір, відповідач погодився з умовами, викладеними у договорі та у Правилах (договірних умовах) споживчого кредитування позичальників AT «УкрсибБанк», які розміщені (оприлюднені) на сайті банку www.my.ukrsibbank.com. Відповідно до умов договору, банк надав позичальнику кредит (грошові кошти) в сумі 49960,00 грн., з яких 49700,00 грн. на споживчі цілі шляхом зарахування коштів на картковий рахунок відповідача, 260,00 грн. на оплату страхового платежу відповідно до договору добровільного страхування. Відповідач зобов`язався повернути наданий кредит, плату за кредит, інші платежі у відповідності з Правилами (Договірними умовами) споживчого кредитування позичальників AT «УКРСИББАНК» та договором на рахунок банку шляхом сплати до 25-го числа щомісячно ануїтетних платежів у розмірі 3589,00 грн. відповідно до графіка, що викладений у додатку №1 до договору, але у повному обсязі не пізніше 18.09.2022. В порушення умов кредитного договору відповідач тривалий час не здійснює своєчасних платежів в повному обсязі для погашення суми заборгованості по кредиту, процентам, комісії, чим суттєво порушує взяті на себе договірні зобов`язання. Позивач направив відповідачу вимогу про усунення порушень кредитного договору та про дострокове повернення кредиту, нарахованих процентів у разі не погашення простроченої заборгованості, однак, відповідач вимогу не виконав, заборгованість у повному обсязі не погашена. Станом на 24.03.2021 заборгованість відповідача по поверненню кредитних коштів, по сплаті процентів за користування кредитом, та пені, становить 56674,28 грн. Представник позивача у судове засідання не з`явився, але від нього надійшла заява з проханням розглядати справу за його відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає у повному обсязі. Проти ухвалення по справі заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явився з невідомих причин, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Від представника відповідача адвоката Цимбалюка М.Г. до суду надійшла заява зі змісту якої вбачається, що з позовними вимогами не згодні. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Виходячи з наведеного, а також положень ч. 3 ст. 211 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), суд вважає, за необхідне провадити розгляд справи на підставі наявних у суду матеріалів. Суд, вивчивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, давши оцінку зібраним по справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об`єктивному та всебічному з`ясуванні обставин справи, прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з вимог ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Згідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, при цьому кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до ст. 76 цього Кодексу доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі письмових, речових та електронних доказів, висновків експертів та показаннями свідків. Судом встановлено, що 18.09.2019 між АТ «Укрсиббанк» та [PERSON] укладено договір №95633763000 про надання споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку. Відповідно до умов договору, банк надав позичальнику кредит (грошові кошти) в сумі 49960,00 грн., з яких 49700,00 грн. на споживчі цілі шляхом зарахування коштів на картковий рахунок відповідача, 260,00 грн. на оплату страхового платежу відповідно до договору добровільного страхування. Відповідно до умов кредитного договору, позичальник зобов`язався повертати кредит, плату за кредит, інші платежі у відповідності з Правилами (Договірними умовами) споживчого кредитування позичальників АТ «УКРСИББАНК» та договором на рахунок банку шляхом сплати до 25 -го числа щомісячно ануїтетних платежів у розмірі 3589,00 грн. відповідно до Графіка, що викладений у Додатку №1 до договору, але у повному обсязі не пізніше 18.09.2022 (п.п. 3.4, 3.5, 3.6 договору). Відповідно до п. 3.8 Договору за користування кредитними коштами відповідач зобов`язався сплатити проценти в розмірі 77% річних, та відповідно п. 3.9 за користування кредитними коштами за кредитом понад встановлений кредитним договором термін, процентна ставка встановлюється у розмірі 84% річних, що діє для дострокової суми основного боргу на дату виникнення такого прострочення. Такий розмір процентної ставки застосовується до всієї простроченої суми основного боргу за кредитним договором, та починає нараховуватись на прострочену суму основного боргу з дати виникнення прострочення, а саме з наступного дня несплати або не повної сплати платежу встановленого в договорі і нараховується до моменту погашення такої заборгованості. Відповідно до п. 3.11 договору позичальник сплачує банку комісію у розмірі та порядку відповідно до умов цього договору та додатку № 1 до договору. Пунктом 4.1 Правил (договірні умови) споживчого кредитування «Укрсиббанк» передбачено, що за порушення відповідачем термінів погашення будь-яких своїх грошових зобов`язані передбачених «Кредитним договором», зокрема, термінів повернення кредиту (всієї суми або його частини) та/або термінів сплати процентів та/або комісій, Банк має право вимагати від позичальника додатково сплатити позивачу пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу, якщо сума такої заборгованості виражена у гривні. Всупереч умовам кредитного договору, відповідач тривалий час не здійснює своєчасно платежі для погашення заборгованості по кредиту, процентам, комісії, чим порушила взяті на себе зобов`язання. Станом на 24.03.2021 заборгованість відповідача становить 56674,28 грн., з яких: -39368,74 грн. - заборгованість за кредитом; -17071,21 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом (згідно ст. 1048 ЦК України); - 234,33 грн. - заборгованість по процентами за користування грошовими коштами понад встановлений Договором термін (згідно ст. 625 ЦК України). Згідно зі ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа /кредитодавець/ зобов`язується надати грошові кошти /кредит/ позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцю позику у строки та в порядок, що встановлений договором. Згідно ч.1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України, в разі прострочення повернення чергової частини позики банк має право вимагати від боржника дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків за користування кредитом. Банк направляв відповідачу вимогу про усунення кредитних порушень та про дострокове повернення кредиту, нарахованих процентів, однак дана вимога залишена відповідачем без задоволення. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно зі ст. ст. 610, 611 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання); у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно до ч.1 ст. 527 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Всі умови договору з моменту його укладення стають однаково обов`язковими для виконання сторонами. У статті 1054 ЦК України зазначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно із ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до вимог статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Зазначеною статтею визначено загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (договір чи делікт). Тобто, приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань. Указана правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 686/21962/15-ц. Доказів належного виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором матеріали справи не містять, та, як вбачається з розрахунку заборгованості, наданим банком на час звернення до суду із позовною заявою, відповідач не виконує взяті на себе зобов`язання, у зв`язку з чим на час звернення до суду утворилась заборгованість за кредитом і вбачається з розрахунку заборгованості. Таким чином, оскільки фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку банку не повернуті, відсотки за користування кредитом, передбачені кредитним договором, не сплачені, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості за тілом кредиту та заборгованість за відсоткам, тому позов підлягає повному задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідачів підлягає стягненню на користь позивача документально підтверджена сплачена сума судового збору у розмірі 2270,00 грн..

Outcome: approved