Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-05 00:00:00

Позивач [PERSON], який діє в інтересах та за довіреністю від [PERSON] звернувся до суду з позовом до ПП «Орієнтир - Агро - Б» про визнання договору недійсним та скасування його державної реєстрації, витребування майна із чужого незаконного володінння, посилаючись на те, що згідно державного акту серії ЧР № 137149 на право власності на земельну ділянку від 25 серпня 2004 року, вона є власником земельної ділянки площею 4,7700 га, сільськогосподарського призначення і розташована на території Іванівської сільської ради Уманського району Черкаської області. Відповідно до договору №250 від 10.01.2007 року [PERSON] , як власник за своєю згодою передала свою земельну ділянку в оренду орендарю - ПП «Орієнтир-Агро - Б». Проте в кінці липня 2013 року по пошті [PERSON] надійшов лист з пакетом документів на її земельну ділянку «Реєстраційна справа № 156», в якому знаходились копія паспорту громадянки України [PERSON], копія державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЧР № 137149, копія кадастрового плану земельної ділянки, копія Акту визначення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), а також в пакеті документів знаходилися копія Акту прийому-передачі земельної ділянки відповідно до договору № 191 від 7 лютого 2009 року та копія Угоди про розірвання договору оренди землі № 191 від 07.02.2009 року щодо розірвання договору оренди землі № 250 від 10.01.2007 року, копія Договору оренди землі № 191 від 07.02.2009 року. У всіх документах як Орендодавець значилася [PERSON] та стояв підпис Орендаря Бойко Василя Кириловича та Орендодавця [PERSON]. Також вказує на те, що вона не знала, ні про розірвання договору оренди № 250 від 10.01.2007 року, ані про те, що під № 191 від 07.02.2009 року було укладено новий договір оренди землі від її імені з ПП «Орієнтир - Агро -Б». Вказала, що вказаний договір вона не підписувала, та ніколи не зверталася ні до кого з проханням виготовляти будь-яку технічну документацію на свою земельну ділянку. Однозначно вказала, що у всіх документах стоїть не її підпис. Вважає, що відповідачем її було введено в оману, і як стало їй відомо, що в Уманському районному відділенні Черкаської регіональної філії ДП «Центр ДЗК при Державному комітеті по земельних ресурсах» дійсно зареєстровано договір оренди належної їй на праві власності земельної ділянки в реєстрі земель від 04.05.2004 року за № 712430004001379. Проте, вищевказаний договір оренди нею ніколи не підписувався та в центр ДЗК для його реєстрації вона не зверталася. Разом з тим, підтвердження порушень та фальсифікацій при укладенні вказаного Договору оренди земельної ділянки № 191 від 07.02.2009 року відповідачем ПП «Орієнтир- Агро - Б» підтверджується і тим, що цей Договір зареєстрований в Державному реєстрі земель ще 04.05.2004 року за № 712430004001379, хоч на той час [PERSON] ще навіть не була власником вказаної земельної ділянки та не мала на землю ніякого правовстановлюючого документа, так як вона стала власником земельної ділянки на підставі розпорядження Уманської районної державної адміністрації від 03.06.2004 року за № 197 та отримала державний акт на право власності на вказану земельну ділянку Серія ЧР № 137149 лише 25.04.2004 року. Тому зазначена відповідачем інформація в тексті копії Договору оренди земельної ділянки № 191 від 07.02.2009 року не відповідає дійсності, адже не можливо укласти договір оренди земельної ділянки з особою, яка не є її власником. За даним договором ПП «Орієнтир-Агро -Б» отримало право всупереч її волі, самовільно зайняти її земельну ділянку та використовувати її для власних потреб та на власний розсуд, що об'єктивно заважає їй розпорядитися належною земельною ділянкою, що змушує її звернутися до суду. Враховує той факт, що при укладенні договору між позивачем та відповідачем не було досягнуто згоди з усіх істотних умов договору оренди землі, як то передбачено Законом, договір не є укладеним, і права користування землею для відповідача не породжує. Позивач просив визнати незаконними дії ПП «Орієнтир - Агро - Б» в особі представника Орендаря Бойко Василя Кириловича щодо укладення договору оренди земельної ділянки № 191 від 07.02.2009 року з [PERSON]; визнати недійсним Договір оренди земельної ділянки № 191, укладений від 07.02.2009 року, між орендодавцем [PERSON], власником земельної ділянки сільськогосподарського призначення площею 4,7700 га, яка розташована в межах Іванівської сільської ради, Уманського району Черкаської області та орендарем ПП «Орієнтир - Агро - Б», в особі орендаря Бойко В.К.; скасувати державну реєстрацію договору оренди земельної ділянки № 191 від 07.02.2009 року між орендодавцем [PERSON] та орендарем ПП «Орієнтир-Агро - Б» в особі представника орендаря Бойко В.К.; зобов'язати орендаря ПП «Орієнтир - Агро - Б» в особі представника орендаря Бойко В.К. повернути [PERSON] земельну ділянку сільськогосподарського призначення площею 4,7700 га, яка розташована в межах Іванівської сільської ради Уманського району Черкаської області, яканалежить їй на праві власності та зобовязати відповідача не здійснювати перешкод в розпорядженні і користуванні вказаної земельної ділянки її власником. Позивач [PERSON] в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просилив їх задовольнити, вказуючи на те, що договір оренди землі являється недійсним, так як [PERSON] не підписувала його, підпис було підроблено. Договір було незаконно оформлено. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та пояснив, що [PERSON] маючи у власності земельну ділянку на даний час позбавлена права користуватися нею. Договір оренди земельної ділянки № 191 від 07.02.2009 року [PERSON] не підписувала. Підставою визнання договору не дійсним є недодержання вимог підписання договору. Оскільки при укладенні договору між позивачем та відповідачем не було досягнуто згоди з усіх істотних умов договору оренди землі, тому просив суд задоволити позов в повному обсязі. Представники відповідача позов не визнали та вказали, що документи по укладенню договору оренди землі оформленні належним чином. Дійсно договір підписувала не [PERSON], а її онук [PERSON]. За період на який укладено договір оренди [PERSON] та [PERSON] одержували зерно та грошові кошти згідно договору та ставили підписи у відомостях. [PERSON] знала про підписання договору. Просили відмовити в задоволенні позову. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими, підтверджені доказами та підлягають до задоволення, оскільки судом встановлено та досліджено в судовому засіданні, що згідно державного акту на право приватної власності на землю серії ЧР № 137149 від 25 серпня 2004 року зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 439, та присвоєно кадастровий номер 7124383400:03:000:1609, на підставі якого земельна ділянка площею 4,7700 га., яка розташована в межах Іванівської сільської ради Уманського району Черкаської області, належить [PERSON], Відповідно до договору оренди земельної ділянки № 250 від 10 січня 2007 року [PERSON], будучи власником земельної ділянки за власною згодою, передала вказану земельну ділянку в оренду ПП «Орієнтир - агро - Б» зареєстрований 23 січня 2007 року в ДП «Уманський районний центр державного земельного кадастру» за № 040779400252. Вказаний факт підтвердив представник позивача та представник відповідача Бойко В.К. в судовому засіданні. З часу укладення договору, тобто з 2007 року по 2013 рік включно, власник земельної ділянки [PERSON], вважала, що отримує орендну плату за земельну ділянку, згідно укладеного договору оренди земельної ділянки. Як зазначив позивач в судовому засіданні [PERSON] в кінці липня 2013 року по пошті отримала пакет документів на її земельну ділянку «Реєстраційна справа № 156», з якого їй стало відомо про існування договору оренди землі № 191 від 07.02.2009 року. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Відносини з приводу оренди земельної ділянки регулюються ЗК України, ЦК України та Законом України «Про оренду землі». Згідно ч.1 ст.638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У відповідності до ч.2 ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною. Виходячи з викладеного, суд вважає, що вказаний договір № 191 від 07.02.2009 року належним чином з власником укладений не був, волевиявлення власника також не було і підпис на договорі не його, що підтвердили і самі представники відповідача. Представниками відповідача суду не доведено факт інформування власника про укладення з ним договору. За таких обставин власник не знала про існування вказаного договору. Отже, спірний договір оренди земельної ділянки [PERSON] не укладався, умови договору з нею не погоджені відповідачем, в тому числі істотні, тому такого договору не існує. Таким чином, у разі передчасної передачі майна на використання юридично ще не укладеного договору право на це майно у набувача не виникає і власник може витребувати його в порядку, встановленому главою 83 ЦК України. На що звертає увагу Пленум ВС України в п.8 Постанови № 9 від 6 листопада 2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними». У відповідності до ст.ст. 1212, 1213 ЦК України, визначено загальні положення про зобов'язання у зв'язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави, згідно яких особа, що набула майно без достатньої правової підстави, зобов'язана повернути це майно потерпілому в натурі. Вказані норми закону підлягають до застосування у даному випадку, оскільки докази, які наявні в матеріалах справи, свідчать про відсутність у відповідача права користування спірною земельною ділянкою на відповідній правовій підставі, тому позовні вимоги позивача обгрунтовані. Ч.3 ст.640 ЦК України, встановлено, що договір, який підлягає державній реєстрації, є укладеним з моменту державної реєстрації. Згідно п.2 Порядку державної реєстрації договорів оренди землі, затвердженого Постановою від 25 грудня 1998 року № 2073, державна реєстрація договорів оренди є офіційним визнанням і підтвердженням державою факту виникнення або припинення права оренди земельних ділянок. Оскільки суд прийшов до висновку щодо визнання договору оренди недійсним, однак враховуючи, що даний договір був зареєстрований в ДЗК, тому на думку суду, позовна вимога щодо скасування державної реєстрації підлягає до задоволення. Також підлягає задоволенню позовна вимога, щодо стягнення судових витрат з відповідача на користь [PERSON]. На підставі викладеного, ст.ст. 202, 203, 207, 215, 236, 626, 627, 631, 640, 1212, 1213 ЦК України, ст.ст. 2, 6, 15 З.У. «Про оренду землі», Постанови ПВС України № 9 від 6 листопада 2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними»,

Outcome: approved