Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-19 00:00:00

Позивач АТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернувся до суду із позовом до [PERSON] , в якому просив стягнути з останнього на свою користь заборгованість за кредитним договором №б/н від 14.01.2019 в розмірі 12438 грн. 66 коп. та судові витрати в розмірі 2270 грн. В обґрунтування позову посилалося на те, що 14.01.2019 між відповідачем та АТ КБ «ПРИВАТБАНК» (14.06.2018 змінено назву з ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» на АТ КБ «ПРИВАТБАНК») шляхом підписання анкети-заяви укладено кредитний договір, відповідно до якого [PERSON] , отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Отримуючи кредит, відповідач ознайомився та погодився з Умовами та правилами надання банківських послуг, правилами користування платіжною карткою, тарифами банку та паспортом споживчого кредиту. Однак свої зобов`язання по поверненню кредитних коштів він не виконує, внаслідок чого станом на 14.12.2020 виникла заборгованість на загальну суму 12438 грн. 66 коп. Таким чином, банк просив стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 12438 грн. 66 коп., яка складається із заборгованості за тілом кредиту в сумі 10019 грн. 14 коп., 2419 грн. 52 коп. заборгованість по простроченими відсотками. Ухвалою суду від 29 січня 2021 року відкрито провадження в справі за правилами спрощеного провадження з викликом сторін. Представник позивача АТ КБ «ПРИВАТБАНК» в судове засідання не з`явився, до суду надав клопотання в якому просив розглянути справу у його відсутність, підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, не скористався своїм процесуальним правом та не направив суду відзив на позовну заяву, а тому суд в порядку ст.280 ЦПК України, вважає, що справу слід вирішити на підставі наявних у ній доказів. Відтак, суд розглядає справу відповідно до ч. 4 ст. 233 ЦПК України заочно, оскільки проти цього не заперечує позивач. У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, судом у відповідності до ч. 2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, вважає що позовні вимоги підлягають задоволенню. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Відповідно до ч. 1 ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається в письмовій формі. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч. 1, 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Частиною 1 статті 634 ЦК України встановлено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Судом встановлено, що відповідач звернувся до АТ КБ «ПРИВАТБАНК» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку від 14.01.2019, згідно якої отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. У підписаній анкеті-заяві вказано, що підписуючи дану анкету-заяву, відповідач приєднується до Умов та правил надання банківських послуг АТ КБ «ПРИВАТБАНК», які розміщені на офіційному сайті банка в мережі інтернет за адресою privatbank.ua, і які разом із пам`яткою клієнта та тарифами складають договір банківського обслуговування. Зі змінами Умов та правил надання банківських послуг відповідач зобов`язується знайомитися самостійно на офіційному сайті банка privatbank.ua. Відповідачу 14.01.2019 було надано кредитну картку терміном дії до 11/22 та 02.01.2020 кредитну картку терміном дії до 12/23, що підтверджується наданою позивачем довідкою. Також, довідкою АТ КБ «ПРИВАТБАНК» про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на відповідача (договір б/н), підтверджується старт карткового рахунку, а також зміни кредитного ліміту. Крім того, 14.01.2019 [PERSON] також підписано паспорт споживчого кредиту, у якому визначені умови кредитного договору, зокрема, розмір відсоткової ставки у межах пільгового періоду 0,00001% річних та 43,2% річних за межами пільгового періоду для кредитної карти «Універсальна», 42% - для кредитної карти «Універсальна ГОЛД». У п. 7 даного паспорту споживчого кредиту передбачено, що умови договору про споживчий кредит можуть відрізнятися від інформації, наданої в цьому паспорті споживчого кредиту, та будуть залежати від проведеної кредитодавцем оцінки кредитоспроможності споживача з урахуванням, зокрема, наданої ним інформації про майновий та сімейний стан, розмір доходів тощо. Додані банком до позовної заяви витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, не підписані відповідачем. Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість [PERSON] за кредитним договором № б/н від 14.01.2019 станом на 14.12.2020 становить 12438 грн. 66 коп., яка складається із: заборгованості за тілом кредиту в сумі 10019 грн. 14 коп., 2419 грн. 52 коп. заборгованість по простроченими відсотками. Загальна заборгованість до стягнення становить 12438 грн. 66 коп.. Матеріали справи не містять доказів про підписання сторонами при укладені даного кредитного договору іншого документу про узгодження відсоткової ставки за користування кредитними коштами, яка визначена у паспорті споживчого кредиту. Згідно ст. ст. 526, 529 ч. 1 ЦПК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Тобто належним виконанням зобов`язання з боку відповідача є повернення кредиту в строки, у розмірі та у валюті, визначеними кредитним договором. Зміст статей 610, 612 ЦК України регламентує, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. За змістом ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Судом встановлено, що витяг з Тарифів та витяг з Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку не містить підпису відповідача, а матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Витяг з Тарифів та Витяг з Умов розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи анкету-заяву про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема, й щодо процентів за користування кредитними коштами. Вказане узгоджується з висновками, викладеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 (справа № 342/180/17, провадження № 14-131цс19), які відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України враховуються судами при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин. У зв`язку з означеним, суд відхиляє клопотання позивача про огляд веб - сайту, в якому позивач просив здійснити огляд та фіксування змісту розділу 2.1.1 Умов та правил надання банківських послуг, які розміщені на офіційному веб - сайті АТ КБ «Приватбанк» за посиланням https://privatbank.ua/terms та доступні за наступним шляхом: «Архів договорів», перейти за посиланням «більше», обрати сторінку № 3 Повний текст за посиланням «Повний договір (актуальний на перше число місяця дати договору)». Огляд веб-сайту не підтверджує обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги позивача, зокрема, факт ознайомлення відповідача з умовами та правилами надання банківських послуг, які не містять підпису відповідача, що унеможливлює визнання такого доказу достовірним. Разом з тим, суд звертає увагу на те, що в матеріалах справи наявний підписаний відповідачем паспорт споживчого кредиту, в якому визначені, у тому числі, пільговий період користування коштами, процентна ставка, права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, відповідальність сторін. Тобто судом враховано, що сторонами погоджено, зокрема, процентну ставку за користування кредитними коштами. Підписавши вказану анкету-заяву, яка є складовою частиною кредитного договору, та паспорт споживчого кредиту відповідач відповідно до статей 1054, 627 ЦК України добровільно погодився на такі умови кредитного договору, взяв на себе відповідні зобов`язання. Крім того, з виписки руху коштів за рахунком вбачається, що [PERSON] отримав та використовував кредитні кошти. Згідно з частиною першою статті 1 ЦК України цивільні відносини засновані на засадах юридичної рівності, вольного волевиявлення та майнової самостійності їх учасників. Основні засади цивільного законодавства визначені у статті 3 ЦК України. Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у пункті 3 частини першої статті 3 ЦК України. Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини першої статті 3 ЦК України. Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору. У частинах першій, третій статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Конституцією України передбачено, що всі рівні перед законом і судом; змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (статті 24 та 129). Судом досліджені надані банком докази видачі відповідачу кредиту, користування ним кредитними коштами, що доведено відповідними розрахунками, враховано, що зазначені докази відповідачем не спростовано, що є його процесуальним обов`язком, при тому, що відповідач до суду не з`явився. Наведене узгоджується з правовим висновком висловленим Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 02 грудня 2020 року у справі № 284/157/20-ц. Отже, 14.01.2019, відповідачем крім заяви-анкети також підписано і паспорт споживчого кредиту, у якому сторонами договору було погоджено, зокрема, розмір відсоткової ставки у разі порушення зобов`язань клієнта. Таким чином, сторонами у справі укладено кредитний договір у встановленій законом формі з визначенням усіх істотних умов такого договору, а саме шляхом підписання анкети-заяви та паспорту споживчого кредиту. Виходячи з наведеного, позов підлягає задоволенню у межах заявлених вимог в сумі 12348 грн. 66 коп., тобто прострочене тіло кредиту в сумі 10019 грн. 14 коп. та 2419 грн. 52 коп. заборгованості по простроченими відсотками. Враховуючи наявність підстав для задоволення позову, на користь позивача з відповідача підлягають стягненню судові витрати, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, в розмірі 2270 грн.

Outcome: approved