Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-02 00:00:00

Позивач [PERSON] , мешканець [ADDRESS] , звернувся до суду з позовом до [PERSON] , мешканки [ADDRESS] , про поділ спільного майна подружжя , в свою чергу [PERSON] , мешканка [ADDRESS] , під час судового розгляду справи звернулася з зустрічним позовом до [PERSON] , мешканця [ADDRESS] , про поділ спільного майна подружжя . В судовому засіданні позивач , за первинним позовом , [PERSON] та його представник позовні вимоги підтримали повністю , з підстав зазначених в позові та встановлених обставин під час судового розгляду справи і просять їх задовольнити , а саме : Вважаючи , що за час спільного проживання позивачем та відповідачкою було набуто наступне майно: 1.Нежитлове приміщенні їдальні, що знаходиться в [ADDRESS]. 2.меблі і техніку, яка знаходиться в жилому будинку за адресою [ADDRESS], що були придбані в період проживання в шлюбних відносинах з Відповідачем, а саме: -Кухонні меблі / стінка /, що складається з 5-ти навісних і 5 напольних секцій, зроблена з МДФ, коричневого кольору; -Газова плита «Gогеnjе»; -Холодильник «LG»: -Двухконтурний газовий котел ІМЕРГАЗ; -Алюміневі батареї 9 штук, 100 м поліпропіленових труб; -Пральна машина «Самсунг»; Меблева стінка дитяча, що складається з 2-х закритих шаф, комп'ютерного столу, виготовлена з МДФ; -Односпальне ліжко в дитячій кімнаті; -Ноутбук МSІ; -Спальний гарнітур, що складається з двоспального ліжка / ДСП /, шафа платтяна з 3-х секцій / ДСП /, 2 при ліжкові тумбочки, трюмо; - 2 телевізори; - Диван розкладний; -Стінка меблева в вітальні, що складається з 1 - го пеналу, тумбочки, 2-х полиць; -Металопластикові вікна в кількості 5-ти штук: -Ворота металеві. 3.автомобіль Volksvagen Vento 1992 hр [NUMBER], №? двигуна [NUMBER], № кузова [NUMBER] держаний номер [NUMBER]. А тому просять суд визнати за сторонами по ? частині спільно набутого майна та стягнути з відповідачки [PERSON] 9 000,00 гривень вартості відчуженого останньою автомобіля Volksvagen Vento 1992 hр [NUMBER], № двигуна [NUMBER], № кузова [NUMBER] держаний номер [NUMBER] . Позивач вважає , що в задоволенні зустрічного позову слід відмовити за безпідставністю оскільки він не був власником автомобілів : «Даймлер-Бенц 190», 1989 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] та « Фіат » державний номерний знак [NUMBER]. А автомобіль «Мерседес - Бенц Віто 112 СДІ», 2001 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] був відчуджений під час перебування у шлюбі з відповідачкою і кошти за продажу автомобіля були витрачені в інтересах сім'ї . Крім того заперечує стосовно стягнення на користь відповідачки [PERSON] грнивень , як грошової компенсації замість належної їй 3/4 частки у праві спільної сумісної власності на автомобілі : «Мерседес-Бенц Віто 112 СДІ» та «Даймлер-Бенц 190», «Фіат» , оскільки відповідачка не надала доказів володіння та вартості зазначеного майна . Позивачка , за зустрічним позовом ( відповідачка ) , [PERSON] та її представник зустрічний позов підтримали повністю і просять його задовольнити у повному обсязі , при цьому просять суд : Визнати недійсними правочини, за яким [PERSON] відчужив на користь третіх осіб автомобілі «Мерседес-Бенц Віто 112 СДІ», 2001 року випуску, держ. номерний знак [NUMBER], «Даймлер-Бенц 190», 1989 року випуску, держ. номерний знак [NUMBER]; «Фіат» держ. номерний знак [NUMBER]. Визнати спільною сумісною власністю подружжя [PERSON] і [PERSON] автомобілі «Мерседес-Бенц Віто 112 СДІ», 2001 року випуску, держ. номерний знак [NUMBER]; «Даймлер-Бенц 190», 1989 року випуску, держ. номерний знак [NUMBER]; «Фіат» держ. номерний знак [NUMBER]. Поділити спільну сумісну власність шляхом визнання за [PERSON] права власності на ? ціни автомобілів «Мерседес-Бенц Віто 112 СДІ», «Даймлер-Бенц 190», «Фіат». Постановити рішення про стягнення на її користь з [PERSON] грн. як грошової компенсації замість належної мені частки(3/4) у праві спільної сумісної власності на перелічені автомобілі. Частково визнала позовні вимоги позивача і у судовому засіданні 11.08.2015 року подала суду відповідну заяву, датовану 21.07.2015 року в якій вона визнала, що майно, яке знаходиться у будинку по [ADDRESS], а саме меблі та побутова техніка, перелік якого наведено у заяві про збільшення позовних вимог від 05.03.2014 р., є спільно нажитим з позивачем майном і тому вона згодна віддати його позивачу безоплатно (за виключенням майна, яке є елементами конструкції будинку та його комунікацій (вікна, газовий котел, алюмелеві батареї, труби, ворота) . Вважає , що є власником нежитлове приміщенні їдальні , яка знаходиться в [ADDRESS] , оскільки купила їдальню під час перебування у шлюбі з позивачем [PERSON] , який на той час не працював . Решту позовних вимог [PERSON] вважає безпідставними і такими, що не доведені позивачем чи його представником у суді. Судом встановлено , що сторони під час перебування у шлюбі , який було розірвано 25.02.2014 року ( Т.2а.с. 130-131 ) придбали рухоме та нерухоме майно , а саме: 1. Нежитлове приміщенні їдальні, що знаходиться в [ADDRESS] ; 2. Меблі і побутову техніку, яка знаходиться в жилому будинку за адресою [ADDRESS], що були придбані в період проживання в шлюбних відносинах з Відповідачем, а саме: -Кухонні меблі (стінка ) що складається з 5-ти навісних і 5 напольних секцій, зроблена з МДФ, коричневого кольору; -Газова плита «Gогеnjе»; -Холодильник «LG»: -Двухконтурний газовий котел ІМЕРГАЗ; -Алюміневі батареї 9 штук, 100 м поліпропіленових труб; -Пральна машина «Самсунг»; Меблева стінка дитяча, що складається з 2-х закритих шаф, комп'ютерного столу, виготовлена з МДФ; -Односпальне ліжко в дитячій кімнаті; -Ноутбук МSІ; -Спальний гарнітур, що складається з двоспального ліжка / ДСП /, шафа платтяна з 3-х секцій / ДСП /, 2 при ліжкові тумбочки, трюмо; - 2 телевізори; - Диван розкладний; -Стінка меблева в вітальні, що складається з 1 - го пеналу, тумбочки, 2-х полиць; -Металопластикові вікна в кількості 5-ти штук: -Ворота металеві. 3.автомобіль марки Volksvagen Vento 1992 hр [NUMBER], №? двигуна [NUMBER], № кузова [NUMBER] держаний номер [NUMBER] ( Т.2 а.с. 67,68 ) . На час розгляду справи в суді відповідачка ( позивачка ) [PERSON] є власником житлового будинку розташованого в [ADDRESS] , який 25.11.2011 року їй подарував позивач [PERSON] ( Т.1 а.с.4. ) . 31.08.2006 року відповідачка (позивачка ) [PERSON], перебуваючи у шлюбі з [PERSON] (Т.1 а.с.3 ) придбала , відповідно до договору купівлі - продажу нежитлове приміщенні їдальні , що знаходиться в [ADDRESS] ( Т.1 а.с. 6-8 , 63 ) , договір є чинним . Даний правочин внесено до відповідного реєстру права власності на нерухоме майно 17.10.2006 року ( Т.1 а.с.76-77 ) . Відповідно до довідки - рахунку Серії ВIА № 894679 автомобіль марки Volksvagen Vento 1992 hр [NUMBER], № двигуна [NUMBER], № кузова [NUMBER] відчужений [PERSON] за 19 000,00 гривень ( Т.3 а.с.32 ) Факт сумісного володіння та користування нежитловим приміщенням їдальні , а на даний час магазином , який розташований в [ADDRESS] стверджується : договором про постачання електричної енергії , який був укладений 23.01.2007 року між ПП [PERSON] та Олевським РЕС ( Т.2 а.с. 2-6 ) та іншими документами ( Т.2 а.с.7-13 ) . 03.02.2015 року ухвалами Олевського районного суду у справі були призначені експертизи вартості майна сторін ( Т.2 а.с.94-95 , 96-97 ) , які не були проведені за вини сторін ( Т.2 а.с.151, 155-156 ,211-214 ) . 21.01.2015 року [PERSON] звернулася до суду з письмовою заявою про визнання позову частково в якій зазначила , що згодна безоплатно передати позивачу спільно нажите майно , перелік якого позивач назвав у позовній заяві , за виключенням майна , яке складає контрукції будинку та присадибної ділянки , а саме :зовий котел, алюміневі батареї , труби ворота ( Т.2 а.с.201 ) . Зазначену заяву суд не бере до уваги , оскільки відповідачка не надала суду конкретний список нерухомого майна , його кількість , найменування , ознаки та походження . Дані правовідносини врегульовані наступними нормативно-правовими актами , саме : Так , відповідно до ч.1 ст. 60 СК майно , набуте подружжям за час шлюбу , належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того , що один з них не мав з поважної причини ( навчання , ведення домашнього господарства , догляд за дітьми , хвороба тощо ) самостійного заробітку ( доходу ) . Об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно , за винятком виключеного з цивільного обороту зазначено в ч.1 ст.61 СК . Відповідно до ст. 68 СК розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно , набуте за час шлюбу ; розпорядження майном , що є об'єктом права спільної сумісної власності , після розірвання шлюбу здійснюється співвласниками виключно за взаємною згодою , відповідно до Цивільного кодексу України . Дружина і чоловік мають право на поділ майна , що належить їм на праві спільної сумісної власності , незалежно від розірвання шлюбу ; дружина і чоловік мають право розділити майно за взаємною згодою зазначено в ч. 1,2 ст.69 СК . Відповідно до ч.1, 3 ст.70 СК у разі поділу майна , що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя , частки майна дружини та чоловіка є рівними , якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором ; за рішенням суду частка майна дружини , чоловіка може бути збільшена , якщо з нею , ним проживають діти , а також непрацездатні повнолітні син , дочка , за умови , що розмір аліментів , які вони одержують , недостатній для забезпечення їхнього фізичного , духовного розвитку та лікування . Відповідно до ч.1 ст. 71 СК майно , що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя , ділиться між ними в натурі .Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна , спір може бути вирішений судом . При цьому суд бере до уваги інтереси дружини , чоловіка , дітей та інші обставини , що мають істотне значення . Відповідно до ст.317 ЦК власникові належать права володіння , користування та розпорядження своїм майном ; на зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна . Право власності є непорушним . Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні , зазначено в ч.1 ст.321 ЦК . В ч.1 ст.355 ЦК зазначено , що майно , що є у власності двох або більше осіб ( співвласників ) , належить їм на праві спільної власності ( спільне майно ). Відповідно до ч.3 ст.368 ЦК майно , набуте подружжям за час шлюбу . є їхньою спільною сумісною власністю , якщо інше не встановлено договором або законом . Відповідно до ст. 372 ЦК майно , що є у спільній сумісній власності , може бути поділено між співвласниками за домовленістю між ними ; у разі поділу майна , що є у спільній сумісній власності , вважається , що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними , якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом . За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин , які мають істотне значення ; у разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється . В п. 25 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11 ( із змінами та доповненнями станом на 2015 рік ) « Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб , розірвання шлюбу , визнання його недійсним та поділ майна подружжя » зазначено , що суд вирішуючи питання про поділ майна , що є суб? єктом права спільної сумісної власності подружжя , зокрема неподільні речі , має право застосовувати положення частин 4,5 ст.71 СК ( 2947-14 ) щодо обов? язкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної суми на депозитний рахунок суду . За відсутності такої згоди присудження грошової компенсації може мати місце з підстав , передбачених ст. 365 ЦК ( 435-15 ) , за умови звернення подружжя ( одного з них ) до суду з таким позовом ( ст.11 ЦК ) та попереднього внесення на депозитний рахунок суду відповідної суми . У разі коли жоден із подружжя не вчинив таких дій , а неподільні речі не можуть бути реально поділені між ними відповідно до їх часток , суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності . Заслухавши пояснення та доводи сторін , дослідивши надані сторонами докази, суд приходить до висновку , що первинний позов підлягає задоволенню частково , оскільки двухконтурний газовий котел ІМЕРГАЗ ; алюміневі батареї у кількості 9 штук, 100 м поліпропіленових труб; металеві вікна у кількості 5-ти штук - є елементами будинку , який позивач подарував відповідачці . Металеві ворота також не можуть бути поділеними , оскільки вони є елементом огорожі подарованого будинку . Крім того суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки на користь позивача 09 000,00 тисяч гривен часткової вартості відчуженого автомобіля автомобіль марки Volksvagen Vento 1992 hр [NUMBER], № двигуна [NUMBER], № кузова [NUMBER] держаний номер [NUMBER] . Врешті майно спільно нажите бувшим подружжям розділити порівну виділивши кожному із сторін по ? частці всього майна . В задоволенні зустрічного позову [PERSON]до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя - відмовити за безпідставністю позовних вимог , оскільки останній не був власником автомобілів : «Даймлер-Бенц 190», 1989 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] та « Фіат » державний номерний знак [NUMBER]. , а автомобіль «Мерседес - Бенц Віто 112 СДІ», 2001 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] був відчуджений під час перебування у шлюбі з відповідачкою і кошти за продажу автомобіля були витрачені в інтересах сім'ї , а тому і не підлягає стягненню грошова компенсація у сумі 80 000,00 гривень на користь відповідачки [PERSON]

Outcome: partial