Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-21 00:00:00

Позивач [PERSON] просить розірвати шлюб з відповідачем [PERSON], зареєстрований 09 листопада 2002 року відділом реєстрації актів громадянського стану Кегичівського РУЮ Харківської області про, що зроблено запис за №65. Згідно з викладеними в позовній заяві обставинами, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 09 листопада 2002 року. Від шлюбу мають дитину [PERSON], [INFO]. Зараз дитина проживає з бабусею та відповідачем. Сімейне життя не склалось, не зійшлись характерами. Зараз проживають окремо, подружні стосунки не підтримують. Подальше спільне проживання неможливе, оскільки це суперечить інтересам позивача. На примирення не згоден. Спільного майна не мають. Після розлучення дитини хай самостійно обирає з ким буде жити. Прізвище відповідача бажає змінити на дошлюбне. Сторони у судове засідання не з'явились. Позивач подав заяву про підтримання позову, розгляд справи без його участі, не заперечує проти заочного розгляду справи, проти надання строку для примирення категорично заперечує, судові витрати просить залишити за ним та не відшкодовувати їх, повідомив, що дитина після розірвання шлюбу проживатиме з матір'ю. Відповідач про дату, час і місце судового засідання повідомлена за допомогою СМС - повідомлення та повістки про виклик до суду яку було направлено за зареєстрованим місцем її проживання. У судові засідання двічі поспіль відповідач [PERSON] не з'явилась, причини неявки не повідомила, відзив (заперечення) на позов не надала. Відповідно до поштових відміток повістки про виклик відповідач не отримала та вони повернуті до суду «за закінченням встановленого строку зберігання». Відповідно до п.2 ч.7, п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України, у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Згідно з ч.1 ст.131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв'язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Згідно з ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не надав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про належне повідомлення відповідача [PERSON] про розгляд справи та можливість розгляду справи у її відсутність, в порядку заочного розгляду, на підставі наявних у справі доказів. У судовому засіданні досліджені: копія паспорта позивача [PERSON] з підтвердженням його анкетних даних (а.с.3); свідоцтво про одруження [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON]), 09 листопада 2002 року, що зареєстровано відділом реєстрації актів громадянського стану Кегичівської РУЮ Харківської області (а.с.4); копія свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], батьками якого є [PERSON], [PERSON] (а.с.5). Дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Під час розгляду справи суд виходить з того, що згідно зі ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка, права та обов'язки сторін регулюються ст. ст. 104-105 СК України щодо підстав припинення шлюбу внаслідок його розірвання, а також ст. ст. 110, 112 СК України про право на пред'явлення позову про розірвання шлюбу та про підстави для його розірвання за позовом одного з подружжя. Позивачем доведено, що подружні відносини з відповідачем фактично припинені, підстав для надання сторонам строку для примирення, як це передбачено ст. 111 СК України, судом не знайдено, оскільки позивач проти цього категорично заперечує. Позиція відповідача невідома. За таких обставин, суд доходить висновку, що подальше збереження сім'ї неможливе і суперечить інтересам позивача. Відсутність вільної згоди сторін на спільне проживання, свідчить про неможливість дотримання у шлюбі принципу його добровільності, встановленого ст. 24 Кодексу. При тих стосунках, що склались між сторонами, державна реєстрація шлюбу не у змозі забезпечити стабільність відносин між сторонами та охорони прав і інтересів подружжя, як це передбачено ч. 1 ст. 27 Кодексу. Про зміну прізвища відповідачем не заявлено. Висловлене в позовній заяві бажання позивача про зміну прізвища відповідача на дошлюбне, суперечить положенням ст. ст.113 СК України, оскільки обрання прізвища після розірвання шлюбу є виключним правом особи, яка його змінила. Згідно із заявою позивача підстав для розподілу судових витрат суд не вбачає.

Outcome: approved