Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-18 00:00:00

Позивач в лютому 2016 року звернувся в суд з даним позовом, в заяві вказав, що 19.09.2005 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № CGН0GK00290253 відповідно до якого банк надав останній кредит в розмірі 48\~000 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15,96 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 18.09.2025 року. В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором банк та відповідачка уклали договір іпотеки № CG00VW/1, відповідно до якого відповідачка надала в іпотеку нерухоме майно, а саме: квартиру по вул. Чорновола, 15/11 в м. Червонограді Львівської області. 29.07.2009 року постановою державного виконавця ВДВС Червоноградського МУЮ було накладено арешт на все майно, яке належить на праві власності відповідачці. 06.02.2012 року та 09.02.2012 року постановами заступника начальника ВДВС Червоноградського МУЮ було накладено арешти на все майно, яке належить на праві власності відповідачці. 03.05.2012 року та 08.02.2014 року постановами державних виконавців ВДВС Червоноградського МУЮ було накладено арешти на все майно яке належить відповідачці на праві власності. Оскільки на предмет іпотеки накладено арешти, банк не може звернути стягнення для задоволення вимог за кредитним договором. Просить звільнити з-під арешту майно належне на праві власності відповідачці. В судове засідання представник позивача не зявилася, подала клопотання про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення по справі не заперечує. Просить стягнути також з відповідачки витрати понесені за виклик до суду через пресу. Належно повідомлена відповідачка в судові засідання призначені на 25.03.2016 року та 19.04.2016 року не зявилася, про причини неявки суд не повідомила, з заявами та клопотаннями до суду не зверталася. Крім того, в судове засідання, призначене на 19.04.2016 року, відповідачка викликалася через оголошення у пресі, в порядку в порядку ч.9 ст.74 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи, що в справі наявно достатньо матеріалів, які свідчать про права і взаємовідносини сторін, суд вважає, що заслуховувати їх особисті пояснення немає потреби, а тому розгляд справи слід провести у відсутності сторін без фіксування судового процесу. Дослідивши докази суд встановив слідуюче. 19.09.2005 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № CGН0GK00290253 відповідно до якого банк надав останній кредит в розмірі 48\~000 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15,96 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 18.09.2025 року. В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором між сторонами, в той же день, було укладено договір іпотеки № CG00VW/1, відповідно до якого [PERSON] надала в іпотеку нерухоме майно, а саме: квартиру загальною площею 44,60 м2, житловою площею 26,90 м2, яка розташована по вул. Чорновола, 15/11 в м. Червонограді Львівської області. Відповідно до ст. 575 ЦК України, іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. Відповідачка своїх зобовязань за кредитним договором не виконала. В силу вимог ч. 6 ст. 3 ЗУ «Про іпотеку» у разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки. Як вбачається з Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта № 50684967 від 24.12.2015 року на квартиру по вул. Чорновола, 15/11 в м. Червонограді Львівської області було накладено арешт: -Постановою ВП 13976344 від 29.07.2009 року головного державного виконавця Тишко В.М. відділу державної виконавчої служби Червоноградського міського управління юстиції про накладення арешту на все майно належне [PERSON]; -Постановою ВП 31132505 від 06.02.2012 року заступника начальника [PERSON] ВДВС Червоноградського МУЮ про накладення арешту на все майно належне на праві власності [PERSON]; -Постановою ВП 31132505 від 09.02.2012 року заступника начальника [PERSON] ВДВС Червоноградського МУЮ про накладення арешту на все майно належне на праві власності [PERSON]; -Постановою ВП 320034754 від 03.05.2012 року державного виконавця Лазар Н.В. ВДВС Червоноградського МУЮ про накладення арешту на все майно належне [PERSON]; -Постановою ВП 41972092 від 08.02.2014 року державного виконавця Лазар Н.В. ВДВС Червоноградського МУЮ про накладення арешту на все майно належне [PERSON] Статтею 54 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачено, що звернення стягнення на заставлене майно в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача-заставодержателя. Спори, що виникають під час виконавчого провадження щодо звернення стягнення на заставлене майно, вирішуються судом. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЗУ «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Враховуючи наведене, беручи до уваги те, що договір іпотеки був укладений 19.09.2005 року, тобто раніше ніж було накладено арешти по інших виконавчих провадженнях, а тому у позивач має право задовольнити свої забезпечені вимоги за рахунок предмета іпотеки, переважно перед іншими особами, а тому суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає до задоволення.

Outcome: approved