Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-22 00:00:00

Позивач [PERSON], яка діє в інтересах неповнолітньої доньки [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], [PERSON], яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього сина [PERSON], третя особа [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно, посилаючись на те, що 06 червня 2014 року помер її колишній чоловік та батько її неповнолітньої доньки [PERSON]. В порядку приватизації 28 листопада 2003 року [PERSON], [PERSON] та [PERSON] набуто право спільної сумісної власності на квартиру №81 що знаходиться в будинку №1 по вулиці П.Куліша в м. Тернополі. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належну йому 1/3 частку (ст.372 ЦК України) у спільній сумісній власності квартири. До спадкоємців першої черги за законом належать відповідачі по справі та неповнолітня дочка померлого [PERSON] Позивач, яка виступає в інтересах неповнолітньої [PERSON], прийняла спадщину, про що у встановлений законом шестимісячний строк подала у держнотконтору свою письмову заяву. Постановою державного нотаріуса Першої Тернопільської державної нотаріальної контори позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом через невизначеність розміру спадкового майна померлого [PERSON] у квартирі №81, що знаходиться в будинку №1 по вулиці П.Куліша в м. Тернополі, яка належала йому на праві спільної сумісної власності. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги уточнила, та просить суд визнати за її неповнолітньою дочкою [PERSON] право власності (в порядку спадкування за законом) на 1/12 частину квартири №81, що знаходиться в будинку №1 по вулиці П.Куліша в м. Тернополі, яка належала на праві спільної сумісної власності, померлому 06 червня 2014 року [PERSON]. Представник Першої Тернопільської державної нотаріальної контори в судове засідання не з»явився, згідно отриманого від них листа, вони просять справу розглядати у відсутності їх представника. [PERSON] та [PERSON], яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього сина [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнали та проти їх задоволення не заперечили. [PERSON] вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив 20 липня 2000 року народилася [PERSON] (Свідоцтво про народження І-ИД №016916, видане Відділом РАГСу Тернопільської міської ради) і її батьками є [PERSON] та [PERSON]. Згідно Свідоцтва на право власності на житло, виданого 28 листопада 2003 року Тернопільським міським бюро технічної інвентаризації згідно розпорядження від 28.11.2003 р. №36673, [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності належить квартира, яка знаходиться за адресою: м. Тернопіль вул. Куліша,1/81. Загальна площа квартири становить 65,6 кв.м. Квартира приватизована згідно із Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду». Згідно технічного паспорта, виданого 01.12.2003 р. Тернопільським міським бюро технічної інвентаризації, квартира, яка знаходиться за адресою: м. Тернопіль вул. Куліша,1/81, складається із трьох кімнат житловою площею 36,8 кв.м., загальною площею 65,6 кв.м. 06 червня 2014 року [PERSON] помер (Свідоцтво про смерть серії І-ИД №172872, видане 07.06.2014 року Відділом ДРАЦСу реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції). Після його смерті відкрилася спадщина на належну йому 1/3 частку у спільній сумісній власності квартири і його неповнолітня дочка [PERSON] являється спадкоємцем першої черги за законом. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] в інтересах неповнолітньої дочки [PERSON] прийняла спадщину, про що у встановлений законом шестимісячний строк подала у держнотконтору письмову заяву. Державним нотаріусом відмовлено [PERSON], яка діє в інтересах неповнолітньої доньки [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, яка відкрилася після смерті [PERSON] через невизначеність розміру спадкового майна померлого у квартирі [ADDRESS], яка належала йому на праві спільної сумісної власності. Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст.1261 ЦК України). Після смерті [PERSON], спадкоємцями за законом є мати померлого [PERSON], дружина померлого [PERSON] та діти померлого [PERSON] та [PERSON]. Згідно зі ст. 1226 Цивільного кодексу України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Відповідно до ст. 372 ЦК України, у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Як встановлено в судовому засіданні, між співвласниками квартири №81 що знаходиться в будинку №1 по вулиці П.Куліша в м. Тернополі, до часу смерті [PERSON] не укладалось угод щодо поділу майна, належного їм на праві спільної сумісної власності, а тому при визначенні часток слід виходити із засад рівності часток кожного співвласника. Тому, слід вважати, що після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належну йому 1/3 частину спірної квартири і його мати [PERSON], дружина [PERSON] та двоє дітей [PERSON] та [PERSON] являються спадкоємцями першої черги за законом, а тому, кожному із них повинно належати по 1/12 частині спадкового майна (1/3:4=1/12) Аналізуючи вищенаведені обставини, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON], яка діє в інтересах неповнолітньої доньки [PERSON] підлягають до задоволення, а тому слід визнати за нею право власності (в порядку спадкування за законом) на 1/12 частину квартири №81, що знаходиться в будинку №1 по вулиці П.Куліша в м. Тернополі, яка належала на праві спільної сумісної власності, померлому 06 червня 2014 року [PERSON], задовольнивши позовні вимоги. На підставі наведеного,

Outcome: approved