Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-08 00:00:00

Позивач [PERSON] у травні 2019р. звернувся до суду із цим позовом, посилаючись на ті обставини, що з 16.01.2017 року перебуває з відповідачем [PERSON] у шлюбі, та [INFO] у них народилася дочка [PERSON] . На час подання позову він мешкає окремо від дочки та її матері, також додав, що у іншому суді перебуває справа про розірвання шлюбу. Зазначив, що відповідач чинить йому перешкоди у спілкуванні і вихованні дитини. Просив зобов`язати відповідача не чинити перешкод у спілкуванні з дочкою, встановити такі способи спілкування, як особисте спілкування з дочкою за місцем її проживання, перебування, не рідше 4 разів на тиждень, протягом 4 годин, та в телефонному режимі, а також за допомогою інших засобів зв`язку, у тому числі через мережу інтернет; побачення у святкові дні за місцем проживання, перебування терміном не менше4 годин; спільний відпочинок під час відпустки терміном 70 днів протягом календарного року із виїздом на оздоровлення в межах України; відвідування дитини у період хвороби за місцем її проживання, перебування, лікування; забирати дитину до себе додому для спілкування в домашніх умовах у вихідні дні два рази в місяць з 18 години 30 хвилин п`ятниці до 18 години неділі; безперешкодна участь у спільному святкуванні дня народження дочки кожного року [INFO] з 9 години до 22 години терміном 4 години; зобов`язати відповідача для вільного спілкування з дочкою надавати точну інформацію щодо фактичного її місця навчання, проживання, перебування, а у разі захворювання негайно повідомляти про це його. 17.12.2019р. у справі закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] та позивач позов підтримали, просили його задовольнити. Відповідач та її представник проти задоволення позову заперечували: представник відповідача вважає, що позивач негативно впливає на дитину, чинить насильство по відношенню до відповідача, стосовно чого у ЕРДР внесені відомості за ст.126-1 КК України та проводиться слідство . Крім цього, у серпні 2020р., після вступу у справу представника відповідача адвоката Якових Є.В., останнім, під час виконання вимог ст.222 ЦПК України, були заявлені клопотання про повернення у підготовче засідання, про залучення нових доказів - висновку експертизи у іншій справі, у задоволенні яких судом було відмовлено. Представники органу опіки та піклування просив прийняти рішення з рахунком наданого висновку (т.2 а.с.137). Вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові докази, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач та відповідач від сумісного шлюбу мають дочку [PERSON] [INFO] , яка проживає з відповідачем в м.Одеса. Відповідач перешкоджає спілкуванню дочки з позивачем, оскільки вважає, що він негативно впливає на дитину, чинить насильство по відношенню до неї. Позивач працює моряком, суду не надано доказів його негативній характеристиці, відповідач не працює виховує дитину до 3 років. Третьою особою суду надано Висновок від 10.08.2020р. у якому пропонує повідомити відповідача, що вона не має права перешкоджати спілкуванню батька з дочкою та пропонує визначити способи участі у його спілкуванні та вихованні з дитиною шляхом встановлення його систематичних побачень з дитиною щотижнево у п`ятницю з 16 до 18 години у присутності матері. Статтею 141 Сімейного Кодексу України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. На підставі ч.1,2 ст.157 Сімейного кодексу України питання виховання дитини вирішуються батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування. Статтею 153 СК України визначено, що мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Згідно ст.158 Сімейного кодексу України за заявою батька дитини, органи опіки і піклування визначає спосіб участі у вихованні дитини та спілкування із нею того із батька хто проживає окремо. Відповідно до ст.159 СК України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. Законом батьку у рівній мірі з матір`ю гарантоване право на особисте спілкування з донькою. Оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Відповідно до ст.81 ч.1 УПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Аналізуючи встановленні обставини, та матеріали вищезазначеного Висновку (т.2 а.с.137) суд приходить до висновку, що відповідач чинить перешкоди у спілкуванні батька з дочкою, оскільки не дозволяє проведенню таких зустрічей. За Законом батьки мають рівні права та обов`язки по відношенню до дитини. [PERSON] не досягла двох років і одинадцяти місяців, тому її вік дозволяє спілкуванню батька з нею без присутності матері тільки в обмежений. Тому суд з врахуванням віку та стану здоров`я дитини вирішує встановити відповідні дні та час для спілкування дитини з батьком. Батько дитини працює періодично, бажає бачитися з дитиною, тому суд вважає доцільним встановити такі побачення як, щотижнево у понеділок та середу з 16 години до 19 години у присутності матері дитини [PERSON] [INFO] , а в святкові та інші дні, включаючи день народження дитини, - за попереднім узгодженням з матір`ю дитини та відвідування місця проживання батька дитини кожен місяць другої та четвертої п`ятниці з 18 години до наступного дня - суботи 18 години та зобов`язати [PERSON] [INFO] для вільного спілкування надавати [PERSON] [INFO] , інформацію щодо фактичного місця навчання, проживання та перебування дитини, а у разі її захворювання негайно повідомляти про це [PERSON] [INFO] . Таке спілкування буде сприяти повноцінному вихованню дитини, її розвитку, оскільки спілкування дитини з батьками, а батьків - з своїми дітьми - служить задоволенню життєво важливих потреб дитини. Крім того, дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона має, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю обох батьків, що забезпечить її виховання в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Час для спілкування який просить встановити позивач, суд вважає таким, що не піде на користь малолітній дитині. Щодо часу спілкування який просить встановити у зазначеному Висновку третя особа, суд вважає несправедливим, оскільки позбавляє батька права бачитися з дочкою з понеділка до п`ятниці включно та у вихідні дні, а тому ставиться до висновку у цій частині критично. Дане рішення не є перешкодою в подальшому визначити участь у вихованні дитини у інший спосіб, якщо зростання прихильності дитини до батька та належне виконання останнім своїх батьківських обов`язків обумовить це. До того ж, рішення не є перешкодою визначення батьками в добровільному порядку додаткових днів побачень позивача з дитиною. До доводів відповідача суд ставиться критично, оскільки вони не підтверджені належними та допустимими доказами. На підставі ст.141 ЦПК України суд стягує з відповідача документально підтверджені судові витрати у сумі 2305,20 грн.

Outcome: partial