Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-10 00:00:00

Позивач [PERSON] просить зобовязати відповідача скасувати акт форми Н-5 та скласти акт форми Н-1 про нещасний випадок травмування, що стався о 10 год. 18 хв. 10.11.2016 року на перегоні Сянки-Соколики, що відноситься до Самбірської дистанції електропостачання між опорами № 150-151, 1-3 ПК під час виконання трудових обовязків. В обґрунтування позовних вимог позивач покликався на те, що він працює машиністом бурової установки БМ-700 5 розряду у виробничому підрозділі «Будівельно-монтажного поїзду служби електропостачання «Стрий»» регіональної філії «Львівська залізниця» ПАТ «Укрзалізниця». 10.11.2016 року він знаходився на зміні на перегоні Сянки-Соколики, що відноситься до Самбірської дистанції електропостачання між опорами №150-151, 1-3 ПК. На початку робочої зміни майстер [PERSON] дав йому вказівку підготувати установку для буріння котлованів. Приблизно о 10 год. 18 хв., виконуючи вказівку майстра, він вийшов з кабіни керування на платформу. Оскільки на вулиці падав дощ, було холодно, покриття платформи було слизьке, він послизнувся і впав з висоти 2,2 м на землю та скотився у кювет, в результаті чого отримав тілесні ушкодження у вигляді кататравми, поєднаної травми голови і хребта, закритого компресійно-уламкового перелому тіла 11 хребця 2 ст., переломів його дужок і поперечних відростків, компресійних переломів тіл першого, другого та третього поперекових хребців 1 ст., перелому остистого відростка десятого грудного хребця, закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, садна лівої тімяної ділянки. Після падіння та отримання тілесних ушкоджень його каретою швидкої медичної допомоги було доставлено в Турківську ЦРЛ, звідки в цей же день реанімобілем він був госпіталізований у Львівську клінічну лікарню на залізничному транспорті, де знаходився на стаціонарному лікуванні до 14.12.2016 року, після чого довгий час перебував на амбулаторному лікуванні в Стрийській ЦРЛ. 05.07.2017 року він був оглянутий МСЕК та визнаний інвалідом 3 групи. В період з 21.07.2017 року по 28.07.2017 року він знаходився на стаціонарному лікуванні у Львівській клінічній лікарні на залізничному транспорті. Також він знаходиться на диспансерному обліку в лікаря-невропатолога з приводу отриманих тілесних ушкоджень. У звязку з його травмуванням комісією ВП «Будівельно-монтажного поїзду служби електропостачання «Стрий»» регіональної філії «Львівська залізниця» ПАТ «Укрзалізниця» було проведено розслідування та встановлено, що причиною настання нещасного випадку стало раптове погіршення його здоровя, а тому комісією складено акт форми Н-5, так як нещасний випадок не повязаний з виробництвом. Вважає, що відповідач грубо порушує його права та спричиняє душевні страждання, оскільки перед падінням він почував себе добре, ніякого раптового погіршення здоровя в нього не було, пароксизмальним розладом свідомості (епілепсією) він не хворіє, з цього приводу на диспансерному обліку не знаходився і не знаходиться, випадків епіднападу в нього ніколи не було. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві, просять позов задовольнити. Представник відповідача ПАТ «Українська залізниця» [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала, просить відмовити в його задоволенні. В обґрунтування заперечення на позов покликається на те, що вимоги позивача є такими, що не ґрунтуються на фактичних обставинах справи та підлягають відхиленню, так як розслідування нещасного випадку, що трапився з позивачем 10.11.2016 року, проведено з дотриманням вимог Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві. Члени комісії з розслідування нещасного випадку, дослідивши усі фактичні обставини випадку, наявні у них матеріали розслідування (пояснювальні записки, у т.ч. і потерпілого, виписки та огляди лікувально-профілактичних закладів), дійшли висновку, що даний нещасний випадок не повязаний з виробництвом, а тому не підлягає обліку та акт форми Н-1 не складається. Причиною настання нещасного випадку стало раптове погіршення здоровя потерпілого у звязку з епілептичним приступом, про що свідчить пояснювальна записка самого потерпілого [PERSON], виписка з Турківської комунальної центральної районної лікарні від 10.11.2016 року № 7515, екстрене повідомлення Львівської клінічної лікарні на залізничному транспорті від 15.11.2016 року № 1589. Організація та дотримання норм з охорони праці робочого місця потерпілого проводилась з дотриманням положення «Про системи управління охороною праці на ДТГО «Львівська залізниця», затвердженого наказом залізниці від 02.12.2011 року, що вбачається з акту проведення розслідування нещасного випадку від 15.11.2016 року. Факт справності самої бурової установки БМ-700 та незмінності її первісного стану після настання нещасного випадку з потерпілим свідчить про відсутність причинного звязку між виконуваними працівником службовими обовязками та нещасним випадком, який з ним стався. Акт форми Н-1 складається у разі раптового погіршення стану здоровя потерпілого або його смерті під час виконання трудових (посадових) обовязків внаслідок впливу небезпечних чи шкідливих виробничих факторів та/або факторів важкості чи напруженості трудового процесу, що підтверджено медичним висновком, або якщо потерпілий не пройшов обовязкового медичного огляду відповідно до законодавства, а робота, що виконувалася, протипоказана потерпілому відповідно до медичного висновку. На підставі усіх зібраних в ході розслідування комісією фактичних даних встановлено раптове погіршення стану здоровя потерпілого унаслідок раптового епілептичного приступу, що, в свою чергу, призвів до нещасного випадку. Крім того, будь-яких небезпечних чи шкідливих виробничих факторів важкості чи напруженості трудового процесу встановлено не було, а тому законних підстав для складання акту форми Н-1 немає. Представник третьої особи [PERSON] виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Львівській області [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги заперечила, пояснила, що постановою Кабінету Міністрів України від 30.11.2011 року №1232 затверджено Порядок проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, який визначає процедуру проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій, що сталися з працівниками на підприємствах, в установах та організаціях незалежно від форми власності або їх філіях, представництвах, інших відокремлених підрозділах. В п. 14 Порядку передбачено, що комісія зобовязана протягом трьох робочих днів визначити повязаний, чи не повязаний нещасний випадок з виробництвом. У разі, коли нещасний випадок комісією визнаний таким, що не повязаний з виробництвом, складається акт за формою Н-5. Розслідування зазначеного нещасного випадку було проведено відповідно до Порядку комісією, створеною наказом роботодавця. Про це свідчать акт проведення розслідування нещасного випадку від 15.11.2016 року, затверджений за формою Н-5, та матеріали розслідування, які долучені до даного акту. Члени комісії прийшли до правомірного висновку про те, що нещасний випадок не повязаний з виробництвом, оскільки падіння [PERSON] відбулося внаслідок раптової втрати свідомості та відсутності впливу небезпечного або шкідливого виробничого фактору в цей час. Пояснення [PERSON] підтверджують цей висновок. Намагання позивача змінити свої свідчення, які він давав комісії, можна пояснити бажанням повязати нещасний випадок з виробництвом з метою отримання страхових виплат і не можуть бути прийнятими судом. Заслухавши пояснення позивача, представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно зі ст. 15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. Відповідно до положень ст. 4 ЦПК України суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Під способами захисту цивільних прав розуміють передбачені законом заходи примусового характеру, за допомогою яких відновлюються порушені, невизнані або оспорювані права. Реалізуючи передбачене ст. 64 Конституції України право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові власне суб'єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту. За принциповими положеннями ст.ст. 10, 11 ЦПК України, які встановлюють змагальність та диспозитивність цивільного процесу, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, визначаючи коло доказів, які надаються суду, відповідно до положень ч. 1 ст. 60 ЦПК України. Судом встановлено, що згідно з наказом від 28.10.2016 року № 1202 «Про направлення на вахту працівників БМПЕ» [PERSON] направлено на вахту на ЕЧ Самбір для виконання будівельно-монтажних робіт на дільниці Самбір-Сянки з 31.10.2016 року по 15.11.2016 року терміном 16 діб /а.с. 10/. Як вбачається з акту проведення розслідування нещасного випадку, що стався 10.11.2016 року о 10 год. 18 хв. на виробничому підрозділі «Будівельно-монтажний поїзд служби електропостачання «Стрий» регіональної філії «Львівська залізниця» ПАТ «Укрзалізниця», від 15.11.2016 року комісія, яка провела з 11.11.2016 року по 15.11.2016 року розслідування нещасного випадку, встановила, що 10.11.2016 року на початку робочої зміни майстер [PERSON] дав вказівку машиністу бурової установки БМ-700 [PERSON] підготувати установку для буріння котлованів. Скарг від машиніста бурової установки [PERSON] на початку робочої зміни на погане самопочуття і перевтому не було. Під час виконання підготовчих робіт з транспортного в робоче положення вибило живлення на пульті управління пересувної електростанції. Тоді майстер [PERSON] дав команду машиністу крану на залізничному ходу [PERSON] відєднати кондуїт. Він відєднав кондуїт і знаходився між БМ-700 і житловим вагоном. Десь за хвилину часу майстер сказав машиністу бурової установки [PERSON] виходити з кабіни на платформу. Приблизно о 10 год. 18 хв. машиніст [PERSON] почав виходити з кабіни керування, раптово втратив свідомість, внаслідок епілептичного приступу (виписка №7515 від 10.11.2016 року Турківської районної лікарні, екстрене повідомлення Львівської клінічної Турківської районної лікарні, екстрене повідомлення Львівської клінічної лікарні на залізничному транспорті від 11.11.2016 року та довідка Львівської клінічної лікарні на залізничному транспорті № 1589 від 15.11.2016 року) впав з висоти 2,2 м на плече баластної призми та скотився у кювет. Внаслідок падіння отримав травми хребта та голови. Члени комісії прийшли до висновку, що причиною настання нещасного випадку стало раптове погіршення здоровя [PERSON] (пояснювальна записка [PERSON], виписка № 7515 від 10.11.2016 року Турківської районної лікарні, екстрене повідомлення Львівської клінічної лікарні на залізничному транспорті від 11.11.2016 року та довідка Львівської клінічної лікарні на залізничному транспорті № 1589 від 15.11.2016 року). На момент настання нещасного випадку машиніст бурової установки [PERSON] пройшов медогляд, був допущений до роботи. Тому, згідно з п. 15 підпункту 18 «Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві», затвердженого Постановою КМУ від 30.11.2011 року № 1232, даний нещасний випадок не може бути повязаний з виробництвом, не підлягає обліку, акт форми Н-1 не складається. Осіб, з числа працівників підприємства, дія чи бездіяльність яких призвели до нещасного випадку, комісією не встановлено /а.с. 7-9/. Відповідно до протоколу огляду місце, де стався нещасний випадок 10.11.2016 року о 10 год. 18 хв. з машиністом бурової установки ВП «Будівельно-монтажний поїзд служби електропостачання «Стрий» регіональної філії «Львівська залізниця», знаходиться на території Самбірської дистанції електропостачання на перегоні Сянки-Соколики в межах опор №150-151, 1-3 ПК. Установчий поїзд № 2, до складу якого входять тепловоз ЧМЕ-3 №3925, бурова установка БМ-700, кран на залізничному ходу КДЕ-163 №1539 та 2 вагони один житловий вагон, другий пересувна електростанція рефрижераторного типу, яка є виробником електроенергії. Бурова установка БМ-700 призначена для буріння котлованів і знаходиться між житловим вагоном та платформою, позаду якої залізничний кран. Бурова установка обладнана кабіною, висотою 2,2 м, з обох боків дверей кабіни є 2 поручні. Зміни в їхній конструкції при огляді не виявлено. Порушення нормативно-правових актів з охорони праці не виявлено /а.с. 12/. Позивач [PERSON] 10.11.2016 року в стані алкогольного спяніння не перебував, що підтверджується листом Турківської комунальної центральної районної лікарні №406/02 від 14.11.2016 року /а.с. 13/. Згідно з листом комунального підприємства Стрийської районної ради Львівської області «Стрийська районна лікарня» № 143 від 21.04.2017 року [PERSON] знаходився на амбулаторному спостереженні з 2005 року, за цей період часу на диспансерному обліку по причині пароксизмального розладу свідомості (епілепсії) не знаходився, випадків епіднападу не зареєстровано /а.с. 14/. Згідно з екстреним повідомленням про звернення потерпілого з посиланням на нещасний випадок на виробництві Львівської клінічної лікарні на залізничному транспорті від 11.11.2016 року [PERSON] встановлено попередній діагноз: кататравма, ЗЧМТ, струс головного мозку, епіприступ від 10.11.2016 року, компресійний перелом тіла Th11, L3 хребців, садно лівої тімяної ділянки. Шкідливого виробничого фактору, який спричинив захворювання, не встановлено /а.с. 31/. Відповідно до листа Львівської клінічної лікарні на залізничному транспорті №1589 від 15.11.2016 року [PERSON] знаходиться на стаціонарному лікуванні в нейрохірургічному відділенні з 10.11.2016 року з діагнозом: кататравма від 10.11.2016 року, поєднана травма голови та хребта, закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку, епіприступ від 10.11.2016 року, садно лівої тімяної ділянки, закрита хребетно-спинномозкова травма, багатовідламковий нестабільний перелом тіла, поперечних та остистого відростків Th11 хребця, компресійні переломи тіл L1, L2, L3 хребців І-го ступеня. Згідно з наказом МОЗ України № 370 від 04.07.2007 року дана травма належить до важких /а.с. 32/. Згідно з поясненнями, викладеними в пояснювальній записці від 10.11.2016 року зі слів [PERSON], 10.11.2016 року приблизно о 10 год. 18 хв. при підготовці бура для копання котловану під опори контактної мережі він сходив з кабіни бурової установки, раптово втратив свідомість і впав /а.с. 35/. Згідно з поясненнями майстра будівельно-монтажних робіт дільниці № 1 БМПЕ Стрий [PERSON], викладеними в пояснювальній записці від 10.11.2016 року, він 10.11.2016 року дав вказівку машиністу бура [PERSON] виходити з кабіни на платформу, який, виходячи з кабіни БМ-700, раптово втратив свідомість і впав. Падіння його сталося о 10 год. 18 хв. Через 10-30 сек. він прийшов до свідомості /а.с. 40/. Як встановлено з медичної карти стаціонарного хворого № 7519 спільним оглядом начмеда, травматолога, невропатолога і анестезіолога, проведеним 10.11.2016 року о 16год. 15 хв. в Турківській клінічній центральній районній лікарні, у хворого [PERSON] стався судомний напад із втратою свідомості. Зі слів хворого, подібний напад у нього був рік назад. Діагноз: компресійний перелом. Епісиндром /а.с. 51 на звороті/. Відповідно до електроенцефалогічного обстеження від 27.07.2017 року в [PERSON] вогнищевих змін, пароксизмальної активності не виявлено /а.с. 53-54/. Згідно з висновком експерта № 221 від 12.07.2017 року, виданим Стрийським районним відділенням КЗ ЛОР «ЛОБСМЕ», при проведенні судово-медичної експертизи при огляді в [PERSON] було виявлено рубець на рівні остистих відростків грудно-поперекового відділу хребта, який, цілком можливо, може являтися слідом загоєної післяопераційної рани; згідно з представленими медичними документами в [PERSON] було виявлено «закритий неускладнений нестабільний компресійно-уламковий перелом тіла одинадцятого грудного хребця ІІ ст., переломи його дужок і поперечних відростків, компресійні переломи тіл першого, другого та третього поперекових хребців 1 ст., перелом остистого відростка десятого грудного хребця, закриту черепно-мозкову травму у вигляді струсу головного мозку, садно лівої тімяної ділянки». [PERSON] тілесні ушкодження могли утворитися 10.11.2016 року внаслідок ударних взаємодій з тупими твердими предметами, цілком можливо, при падінні з певної висоти, в тому числі, яка могла становити 2,2 м, і за ступенем тяжкості відносяться до тілесного ушкодження середньої тяжкості по ознаці тривалого розладу здоровя. Крім цього, згідно з представленими медичними документами в [PERSON] було виявлену стару посттравматичну (від 2013 року) клиновидну деформацію тіл пятого, шостого і восьмого грудних хребців /а.с.55-56/. Згідно з протоколом опитування потерпілого (потерпілих), свідків та інших осіб, причетних до нещасного випадку (аварії), що стався 10.11.2016 року о 10 год. 18 хв., від 15.11.2016 року [PERSON] про нещасний випадок розповів, що 10.11.2016 року при підготовці бурової установки для копання котловану під опору контактної мережі він сходив з кабіни бурової установки, раптово втратив свідомість і впав. Це було біля 10 год. 18 хв. До свідомості прийшов, лежачи на землі. Погіршення самопочуття на початку зміни не відчував /а.с. 115-116/. Згідно зі ст. 22 Закону України «Про охорону праці» роботодавець повинен організовувати розслідування нещасних випадків, професійних захворювань відповідно до положення, що затверджується Кабінетом Міністрів України. Правовідносини, які повязані з розслідуванням нещасних випадків на виробництві, регулюються Порядком проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 30 листопада 2011 року № 1232. Судом встановлено, що на виконання вказаного Порядку була створена комісія із розслідування зазначеного нещасного випадку, що підтверджується [PERSON] форми Н-5 проведення розслідування нещасного випадку, що стався 10 листопада 2016 року о 10 год. 18 хв. на виробничому підрозділі «будівельно-монтажний поїзд служби електропостачання «Стрий» регіональної філії «Львівська залізниця» ПАТ «Укрзалізниця», затвердженим представником регіональної філії «Львівська залізниця» ПАТ «Укрзалізниця» [PERSON] 15.11.2016 року, за результатами якого комісія прийшла до висновку, що нещасний випадок не визнається таким, що пов'язаний з виробництвом, тому акт форми Н-1 не складався. Позивач та його представник заперечують ту обставину, що нещасний випадок, який стався з [PERSON], не пов'язаний з виробництвом, при цьому покликаються на те, що перед падінням [PERSON] почував себе добре, раптового погіршення здоровя у нього не було, пароксизмальним розладом свідомості (епілепсією) він не хворіє, з цього приводу на диспансерному обліку він не знаходився і не знаходиться, випадків епіднападу в нього ніколи не було. Однак, такі твердження позивача та його представника не відповідають фактичним обставинам справи та суперечать нормам закону, так як згідно з пунктом 15 Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 листопада 2011 року № 1232, обставинами, за яких нещасний випадок визнається таким, що пов'язаний з виробництвом, і складається акт за формою Н-1, серед іншого є: підпункт 17) одержання потерпілим травми або інших ушкоджень внаслідок погіршення стану його здоровя, яке сталося під впливом небезпечного виробничого фактора чи середовища у процесі виконання ним трудових (посадових) обовязків, що підтверджено медичним висновком; підпункт 18) раптове погіршення стану здоровя потерпілого або його смерті під час виконання трудових (посадових) обовязків внаслідок впливу небезпечних чи шкідливих виробничих факторів та/або факторів важкості чи напруженості трудового процесу, що підтверджено медичним висновком, або якщо потерпілий не пройшов обов'язкового медичного огляду відповідно до законодавства, а робота, що виконувалася, протипоказана потерпілому відповідно до медичного висновку. Жодного належного доказу на підтвердження обставин, які визначені підпунктами 17, 18 пункту 15 Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві позивачем не надано і таких у судовому засіданні не здобуто, а відтак, підстав для визнання нещасного випадку, який стався 10 листопада 2016 року на перегоні Сянки-Соколики, що відноситься до Самбірської дистанції електропостачання між опорами №150-151, 1-3 ПК, внаслідок чого [PERSON] отримав травми хребта та голови, таким, що пов'язаний з виробництвом, і складається акт за формою Н-1 немає. Причиною настання нещасного випадку стало раптове погіршення здоровя потерпілого у звязку з епілептичним приступом, про що свідчить виписка з Турківської комунальної центральної районної лікарні від 10.11.2016 року /а.с. 33/, екстрене повідомлення Львівської клінічної лікарні на залізничному транспорті від 11.11.2016 року /а.с. 31/ та лист Львівської клінічної лікарні на залізничному транспорті № 1589 від 15.11.2016 року /а.с. 32/, медична карта стаціонарного хворого № 7519 /а.с. 45-52/, в якій зазначено, що в хворого [PERSON] стався судомний напад із втратою свідомості, зі слів хворого, подібний напад в нього був рік назад. Спостерігався прикус язика справа. Встановлено діагноз : епісиндром /а.с. 51 на звороті/. Члени комісії при складанні акту форми Н-5 також дійшли висновку, що нещасний випадок не повязаний з виробництвом, оскільки падіння [PERSON] відбулося внаслідок раптової втрати свідомості та відсутності впливу небезпечного або шкідливого виробничого фактору в цей час. Крім цього, комісією встановлено, що технічні та організаційні причини настання нещасного випадку відсутні. При огляді місця, де стався нещасний випадок, порушень нормативно-правових актів з охорони праці не виявлено, змін в конструкції бурової установки БМ-700, призначеній для буріння котлованів, з якої впав [PERSON], не виявлено, що підтверджується протоколом огляду місця, де стався нещасний випадок від 14.11.2016 року. Покликання позивача та його представника [PERSON] на те, що нещасний випадок не повязаний з епілептичним приступом, оскільки відповідно до електроенцефалогічного обстеження від 27.07.2017 року в [PERSON] вогнищевих змін, пароксизмальної активності не виявлено, спростовуються поясненнями допитаної в судовому засіданні лікаря-невропатолога стаціонарного відділення комунального підприємства Стрийської районної ради Львівської області «Стрийська районна лікарня» [PERSON], яка ствердила, що епілепсія може мати енцефалограму в межах норми, але це не означає, що хвороба епілепсія відсутня. Епіприступ міг мати місце, однак при обстеженні вогнищевих змін може бути не виявлено. Діагноз епілепсія встановлюється на підставі клінічної діагностики, а також з показів свідків. При епілепсії не завжди є тоніко-судинні судоми, може бути тільки втрата свідомості. Відсутність судом один із різновидів епілепсії. Набряк мозку після епіприступу зберігається протягом доби, потім набряк спадає. Позивач [PERSON] з приводу лікування епілепсії до неї не звертався, на обліку не перебуває. Таким чином, судом встановлено, що раптове погіршення стану здоровя та одержані позивачем [PERSON] травми не повязані з впливом небезпечного виробничого фактора чи середовища у процесі виконання ним трудових (посадових) обовязків, а також не повязані з впливом небезпечних чи шкідливих виробничих факторів та/або факторів важкості чи напруженості трудового процесу, що могли спричинити раптову втрату свідомості, тому комісією, утвореною наказом від 11.11.2016 року № 164 ВП «Будівельно-монтажний поїзд служби електропостачання «Стрий», нещасний випадок був визнаний таким, що не повязаний з виробництвом, а відтак, підстав для складання акту форми Н-1 не було. Безпідставною також є і позовна вимога позивача щодо скасування акту форми Н-5 про проведення розслідування нещасного випадку, що стався 10 листопада 2016 року о 10 год. 18 хв. на виробничому підрозділі «Будівельно-монтажний поїзд служби електропостачання «Стрий» регіональної філії «Львівська залізниця» ПАТ «Укрзалізниця», від 15.11.2016 року. Згідно з п. 33 Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві контроль за своєчасністю та обєктивністю розслідування нещасних випадків здійснюють органи державного управління, органи державного нагляду за охороною праці, виконавча дирекція Фонду та її робочі органи відповідно до компетенції. За змістом ч. 3 п. 33 Порядку вказані органи мають право вимагати від роботодавця проведення повторного (додаткового) розслідування нещасного випадку, затвердження чи перегляду затвердженого акту за формою Н-5 або Н-1, визнання нещасного випадку таким, що пов'язаний з виробництвом, і складення акта за формою Н-1 у разі, коли виявлено порушення вимог цього Порядку. Отже, за вказаними правилами вимогу про затвердження чи перегляд затвердженого акту за формою Н-5 або Н-1, визнання нещасного випадку таким, що пов'язаний з виробництвом, можуть ставити лише органи державного управління, органи державного нагляду за охороною праці, виконавча дирекція Фонду та її робочі органи відповідно до компетенції, а не роботодавець, яким є відповідач по справі ПАТ «Українська залізниця». Крім того, аналізом п. 33 Порядку підтверджується, що вимогу про складання акту за формою Н-1 можуть ставити зазначені органи лише після проведення повторного (додаткового) розслідування нещасного випадку. Згідно з п. 54 Порядку у разі надходження від роботодавця, робочого органу Фонду, представника профспілки, потерпілого або члена його сім'ї чи уповноваженої ним особи, яка представляє його інтереси, скарги або їх незгоди з висновками спеціальної комісії щодо обставин і причин настання нещасного випадку керівник Держпраці або його територіального органу з метою забезпечення об'єктивності проведення спеціального розслідування має право призначити повторне (додаткове) спеціальне розслідування нещасного випадку спеціальною комісією в іншому складі, за результатами її роботи скасувати акти за формою Н-5 і Н-1, притягти до відповідальності посадових осіб підприємства та органів Держпраці, які порушили вимоги цього Порядку. Рішення спеціальної комісії в іншому складі щодо результатів повторного (додаткового) спеціального розслідування обставин і причин настання нещасного випадку може бути оскаржено лише у судовому порядку. Призначати повторне розслідування у випадку незгоди із його змістом роботодавця-це право керівника органу Держпраці, а не його обов'язок. Позивач або ж інші особи мають право подати до ГУ Держпраці скаргу на оспорювані акти розслідування. Керівник органу розглядає дані скарги та за результатами розгляду має право призначити повторне чи додаткове розслідування. В судовому засіданні позивач та його представник [PERSON] зазначили, що позивач [PERSON] звертався із заявою про проведення додаткового розслідування, однак йому було відмовлено. Доказів на підтвердження даного факту позивачем та його представником не надано. А відтак, суд вважає ці твердження голослівними. Отже, з урахуванням вказаних приписів Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві оспорюваний у даній справі [PERSON] форми Н-5 проведення розслідування нещасного випадку, що стався 10 листопада 2016 року о 10 год. 18 хв. на виробничому підрозділі «Будівельно-монтажний поїзд служби електропостачання «Стрий» регіональної філії «Львівська залізниця» ПАТ «Укрзалізниця», затверджений представником регіональної філії «Львівська залізниця» ПАТ «Укрзалізниця» [PERSON] 15.11.2016 року, може бути скасований не відповідачем по справі, а керівником органу Держпраці, а нові акти можуть бути оскаржені до суду. Отже, вимога скасувати акт за формою Н-5 ставиться в залежність від наслідків розгляду заяви щодо призначення повторного (додаткового) спеціального розслідування нещасного випадку та результатів його проведення. Оскільки позивач не надав додаткових відомостей про зв'язок нещасного випадку, який стався з позивачем, з впливом небезпечних чи шкідливих факторів та не ініціював перед ГУ Держпраці у Львівській області проведення повторного чи додаткового розслідування, відтак ним не було дотримано вищевказаного Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, тому й не виникло у позивача права на звернення до суду, оскільки відмови у проведенні додаткового або повторного розслідування надано суду не було та нові акти не складались. Вимогами статей 59, 60 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу; доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях; обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування; докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Разом з тим, позивачем не надано суду допустимих та належних доказів на підтвердження заявлених вимог і таких судом не здобуто, а його доводи ґрунтуються лише на припущеннях, у звязку з чим не заслуговують на увагу. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, користуються рівними правами щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Особи, які беруть участь у справі, розпоряджаються своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд. Суд ухвалює рішення в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв'язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що в задоволенні позову слід відмовити за його недоведеністю.

Outcome: dismissed