Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-15 00:00:00

Позивач АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду із позовом до [PERSON] , в якому просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № б/н від 18.05.2012 року у розмірі 19974,55 грн. та судовий збір у розмірі 2102,00 грн. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідно до укладеного договору № б/н від 18.05.2012 року відповідач отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між нею та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. У зв`язку з порушенням зобов`язань за кредитним договором відповідач станом на 04.10.2020 року має заборгованість 19974,55 гривень, яку позивач просив стягнути в судовому порядку. Також просив стягнути з відповідача судовий збір у розмірі 2102,00 грн. Ухвалою суду від 23.12.2020 року прийнято позовну заяву та призначено судове засідання за правилами спрощеного позовного провадження. Представник позивача в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила позов задовольнити. Відповідач в судове засідання, не з`явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність. Просила винести рішення з урахуванням її відзиву на позов. Просила застосувати до позовних вимог за період з 18.05.2012 року по 25.11.2017 року наслідки пропуску строків позовної давності та відмовити в цій частині. Позовні вимоги про стягнення заборгованості за період з 26.11.2017 року по 04.10.2020 року визнає частково, та просить суд стягнути з неї заборгованість у розмірі 1888,58 грн. У відзиві зазначила, що вона звернулася у 18.05.2012 року до позивача з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву-приєднання до Умов та привал надання банківських послуг АТ «Приватбанк». Факт отримання та видачі банківської карти 18.05.2012 року позивачем доведено заявою-приєднанням від 18.05.2012 року. Проте, жодних первинних документів на підтвердження факту оформлення та їй банківських карток 10.02.2016 року та 25.04.2019 року, а також умови тарифікування таких карток, позивачем до суду не надано. Також, позивачем не надано жодного документу на підтвердження погодження з відповідачем змін умов кредитування та зміну кредитного ліміту. Крім того, позивачем у позовній заяві жодним чином не обгрунтовано той факт, що кредитний ліміт по банківській карті визначено у розмірі 14500,00 грн., а позивачем заявлено вимогу погашення тіла кредиту у розмірі 15861,13 грн. Вказала, що позивач просив крім тіла кредиту, стягнути складові його повної вартості, зокрема, заборгованість за процентами. У заяві-анкеті від 18.05.2012 року процентна ставка за кредитом не визначена. У заяві неможливо визначити чи зазначені умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру. Вважає, що Умови та Правила надання банківських послуг не можна вважати складовою кредитного договору, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені в заяві позичальника, яка підписана ним. Матеріали справи не містять підтвердження, що саме ці Умови розуміла відповідач та ознайомилась та погодилась з ними, підписуючи заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг. Таким чином, вимоги позивача підлягають частковому задоволенню. Представник позивача надала до суду відповідь на відзив, у якому просила задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Зазначила, що [PERSON] звернулася до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву б/н від 18.05.2012 року, згідно якої отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідачем було підписано заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг. У даній заяві зазначено, що підписавши цю заяву, відповідач ознайомилася та згодна з Умовами та Правилами надання банківських послуг, в тому числі з умовами та Правилами обслуговування по платіжним карткам, розташований на сайті www.privatbank.ua, Тарифами банку, які разом з цією заявою складають Договір банківського обслуговування. Окрім цього, зазначено, що відповідачу було надано для ознайомлення Умови та правила в письмовому вигляді, ознайомлення з чим засвідчується власним підписом в заяві про приєднання. Підписавши заяву Банк та клієнт приєднуються та зобов`язуються виконувати умови, викладені в Умовах та правилах надання банківських послуг, Тарифах банку -Договорі банківського обслуговування в цілому. Отже, заява про приєднання до Умов та правил з умовами та правилами надання банківських послуг, тарифами, що розташовані на офіційному сайті банку складають Договір про надання банківських послуг. Тобто, в даному випадку зміст кредитного договору зафіксовано в декількох документах: в заяві Позичальника, Умовах та правилах надання банківських послуг та Тарифах. Таким чином, між банком та позичальником укладається договір у письмовій формі. Укладення кредитного договору таким чином чинному законодавству України не суперечить. Між сторонами були здійснені всі необхідні дії, що за змістом ч.2 ст. 202 ЦК України вказує на вчинення двостороннього кредитного договору, складовими якого виступають заява, Умови та правила надання банківських послуг та Тарифи, з якими позичальник ознайомлений, про що свідчить підпис в заяві. Відповідачу було відкрито картковий рахунок, ключем до карткового рахунку є пластикова картка, яку отримав відповідач та мобільний телефон, який вказав відповідач. Картковий рахунок - рахунок фізичної особи, до якого випущена карта та по якому відображаються фінансові операції за допомогою ключів. За допомогою встановлених ключів до карткового рахунку, відповідачу надано можливість здійснювати Дистанційне обслуговування. Тарифи-розмір винагороди за послуги банку є невід`ємною частиною договору. Виконання позичальником умов кредитного договору засвідчує її волю до настання відповідних правових наслідків передбачених кредитним договором. Також зазначили, що ЗУ «Про захист прав споживачів» не поширюється на спірні правовідносини, оскільки грошові кошти надавалися у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Відповідач власним підписом у заяві анкеті підтвердив те, що він ознайомився і згоден з Умовами та Правилами надання банківських послуг та Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді, зобов`язався виконувати вимоги Умов та Правил надання банківських послуг. У підписаній відповідачем анкеті-заяві від 18.05.2012 вказала всю інформацію (персональні дані, адресу проживання, та іншу додаткову інформацію), необхідну для отримання кредитної картки. З вказаної анкети-заяви чітко вбачається, що відповідач висловила згоду на укладення договору, виявив бажання оформити на своє ім`я Кредитку «Універсальна», та особистим підписом засвідчив свою згоду з тим, що ця заява, разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між ним та Банком Договір про надання банківських послуг. Також до матеріалів позовної заяви долучено витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», з якого чітко вбачається, що на момент оформлення кредиту Банком встановлено поточну процентну ставку у розмірі 2,5% (30,00 % на рік), вказано розміри комісій та штрафів тощо. Тобто, сторонами при укладенні Кредитного договору були досягнути усі істотні умови договору. Крім того, вищезазначені Умови і Правила надання банківських послуг, а також Тарифи банку є загальнодоступною інформацією, яка розміщена у відділеннях Банку. Отже, з урахуванням положень ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони), відсутність підпису відповідача в Умовах не є підставою вважати, що Умови укладені поза межами договору та є недопустимими доказами. Зазначили, що встановлення відповідачу кредитного ліміту, видача йому кредитної картки «Універсальна» та користування кредитним лімітом повністю підтверджується випискою з карткового рахунку. З розрахунку заборгованості та наданої виписки про рух коштів чітко вбачається, що відповідач частково сплачував заборгованість за договором. Відповідачем розрахунок заборгованості не спростований, контррозрахунок не наданий, судово-економічні експертизи по справі не призначались. Оскільки, банк надав кошти шляхом встановлення кредитного ліміту, таким чином між банком і відповідачем було укладено договір, який ніким не оспорений, а отже є всі законні підстави для стягнення заборгованості з відповідача. Також зазначили, що умовами договору визначено, що Банк має право в будь-який момент збільшити, зменшити або анулювати кредитний ліміт. Щодо порядку погашення заборгованості представником позивача зазначено, що згідно Умов та Правил надання банківських послуг та Тарифів для погашення заборгованості по кредитним картам для клієнтів передбачений пільговий період, що діє за умови погашення боргу до 25 числа наступного місяця з дати виникнення заборгованості. Пільговий період кредитування - це установлений банком період з моменту виникнення заборгованості по кредиту, протягом якого нарахування процентів за користування кредитом проводиться за процентною ставкою 0,01% річних. У разі непогашення заборгованості протягом пільгового періоду за користування Кредитом і Овердрафтом Банк нараховує проценти в розмірі, встановленому Тарифами Банку, з розрахунку 360/365 календарних днів на рік. Тарифи - розмір винагороди за послуги банку, є невід`ємною частиною договору. Перелік може змінюватися та доповнюватися, про що клієнт повідомляється у відповідності з цими умовами. Строк та порядок погашення кредиту здійснюється шляхом внесення щомісячних мінімальних обов`язкових платежів. Розмір та строки внесення щомісячних мінімальних обов`язкових платежів зазначені в Тарифах, а саме: розмір щомісячного мінімального платежу складає 7% (з 02.04.2014 розмір платежу було зменшено до 5%) від суми заборгованості, але не менше 50 грн. та не більше решти заборгованості; строк внесення щомісячного платежу - до 25 числа місяця, наступного за звітним. Платіж включає плату за користування кредитом, передбачену Тарифами, і частину заборгованості по кредиту. У разі несвоєчасного або не в повному обсязі внесення щомісячного мінімального платежу сума кредиту вважається простроченою. Прострочений кредит - це кредитні кошти, які були надані клієнту та не були повернені у строк, передбачений договором. У разі виникнення прострочених зобов`язань на суму від 100 грн. Клієнт сплачує банку пеню згідно Умов та Правил надання банківських послуг та Тарифів. Стосовно черговості погашення заборгованості представник позивача зазначив, що за умовами кредитного договору кошти, отримані від Клієнта для погашення заборгованості за кредитом, у разі недостатності суми здійсненого платежу для виконання зобов`язання за Договором у повному обсязі, насамперед, направляються для погашення прострочених процентів за користування кредитом, далі - простроченої суми кредиту (тіла кредиту), далі - процентів до сплати по кредиту, далі - тіла кредиту до оплати, далі - проценти від суми неповернутого в строк кредиту згідно цього Договору, далі - пені згідно цього Договору. При цьому сторони узгодили, що у разі виникнення за кредитною карткою несанкціонованого овердрафту (перевищення суми операції, здійсненої за рахунком, над сумою встановленого Банком кредитного ліміту) черговість, визначена цим Договором, змінюється наступним чином: в першу чергу сплачуються відсотки за користування несанкціонованим овердрафтом, в другу чергу - тіло несанкціонованого овердрафту, далі - прострочені проценти за користування кредитом, далі - прострочена сума кредиту (тіло кредиту), далі - проценти до сплати по кредиту, далі - тіло кредиту до оплати, далі - проценти від суми неповернутого в строк кредиту згідно цього Договору, далі - пеня згідно цього Договору. Отже, Банком розподіляються кошти у відповідності до умов кредитного договору. 18.05.2012 року відповідач отримав кредитну картку «Універсальна, 55 днів пільгового періоду2 № [NUMBER] з встановленим кредитним лімітом. Згідно п.2.1.2.12 у разі закінчення строку дії карта продовжується банком на новий строк. 10.02.2016 року та 25.04.2019 року відповідач звернувся в банк з заявою про перевипуск карти, тобто надання карти з новим строком дії. Перевипуск карти відповідачем підтверджується наявністю фото клієнта з картою, довідкою щодо виданих кредитних карток відповідачу та банківською випискою по картковому рахунку. 24.02.2016 року та 23.05.2019 відповідач здійснив погашення заборгованості в розмірі 500,00 грн. та 1000,00 грн. відповідно, вже на перевипущені картки, що ще раз підтверджує їх отримання відповідачем. Оскільки перевипуск карти не являється укладенням нового кредитного договору в заповнені додаткових документів для перевипуску картки не мало необхідності, що не суперечить чинному законодавству. Зазначили, що в анкеті-заяві клієнта, зазначено початкову суму кредитного ліміту, однак умовами договору визначено, що банк має право і будь-який момент збільшити, зменшити або анулювати кредитний ліміт. Розрахунок заборгованості не є первинним документом, а є інформаційним документом по факту обробки фактичного операційного руху грошових коштів по рахунках кредитної угоди, а також відображує стан нарахувань в певні періоди часу. Банківська виписка має статус первинного документу, що підтверджено Переліком типових документів, затвердженого наказом Мін`юсту від 12.04.2012 № 578/5. Так, із виписки вбачається, що відповідач знімав кредитні кошти, потім частково погашав заборгованість за договором і знову користувався кредитними коштами. Отже, відповідачу були добре відомі і зрозумілі умови договору, а тому його твердження щодо не знання тарифів, умов та правил не відповідають дійсним обставинам справи. Щодо наданого відповідачем розрахунку зауважили. Що вона не має спеціальних знань та належної освіти в даній сфері для компетентного проведення розрахунку заборгованості за кредитом, тому наданий розрахунок не може бути прийнятий судом як належний. Також зазначили, що при укладенні договору між банком і клієнтом позичальником дотримується принцип свободи договору. А саме, позичальник є вільним у заключенні даного договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, підписуючи кредитний договір він погоджується з усіма умовами, передбаченими кредитним договір. Заперечення відповідача, про незаконність нарахування одночасно пені та штрафу, є помилковим, оскільки згідно зі ст. 549 ЦК України пеня і штраф є формами неустойки, але не є окремими та самостійними видами юридичної відповідальності. Пеня та штраф не є окремими видами відповідальності, а є різновидом штрафних санкцій. У межах одного виду відповідальності можуть застосовуватися різний набір санкцій. Штраф і пеня мають різне призначення і функції у цивільних правовідносинах. Отже Банк має право передбачити в кредитних договорах відповідальність позичальника за невиконання або неналежне виконання зобов`язання - у вигляді штрафу, і за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання - у вигляді пені. Застосування банком в кредитному договорі штрафу та пені як окремих видів неустойки не є подвійним притягненням до відповідальності, адже характер правопорушень в даному випадку різний. Щодо строку позовної давності представник позивача зазначив, що кредитна картка є поновлювальною кредитною лінією, тобто, це кредит, що надається банком клієнту в межах встановленого ліміту заборгованості, який використовується повністю або частинами і поновлюється в міру погашення раніше виданого кредиту. Клієнт, використавши та погасивши заборгованість за кредитною лінією, може знову користуватися нею у межах строку дії картки. Вказали, що в силу ст.261 ЦК України за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. З посиланням на постанови Верховного суду України від 19.03.2014 по справі № 6-14цс14 та від 18.06.2014 по справі №6- 61 цс 14 зазначив, що відповідно до правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту перебіг позовної давності (ст. 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст. 261 ЦК України), а не закінченням строку дії договору. Відповідно до Правил користування карткою строк дії картки вказано на лицевій стороні Картки (місяць та рік). Картка діє до останнього календарного дня вказаного місяця. Отже, з урахуванням строку дії перевипущеної картки, вказаного у довідці про видачу кредитних карт - до останнього дня 03.2023 року, та дати звернення до суду з цим позовом 26.11.2020 року, вказує, що позивач звернувся до суду з цим позовом до відповідача до спливу строку позовної давності. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків. Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов`язання є правовідношення, в яких одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. З матеріалів справи вбачається, що між банком та [PERSON] укладено договір про надання банківських послуг шляхом підписання заяви-анкети про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, а також Тарифів банку у Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк». Згідно з вказаним договором, [PERSON] отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, який в подальшому неодноразово змінювався. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку, складає між нею та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. Також, у заяві-анкеті вказано, що відповідач своїм підписом підтверджує факт отримання нею інформації про умови кредитування у ПриватБанку. Зобов`язався виконувати вимоги умов та правил користування надання банківських послуг, а також регулярно ознайомлюватися з їх зміною на сайті ПАТ КБ «ПриватБанк»-www.privatbank.ua. До кредитного договору банк додав Умови та Правила надання банківських послуг та витяг з Тарифів обслуговування кредитних карток «Універсальна», які відповідачем не підписано. Так, пунктами 2.1.5.5, 2.1.5.6 Умов та Правил надання банківських послуг передбачено, що клієнт зобов`язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором, а у разі невиконання зобов`язань за договором, на вимогу банку виконати зобов`язання з повернення кредиту (у тому числі, простроченого кредиту та овердрафту), оплати винагороди банку. Відповідно до пункту 2.1.7.6 Умов та Правил надання банківських послуг при порушенні клієнтом строків платежів за кожним з грошових зобов`язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, клієнт зобов`язаний сплатити банку штраф, розмір якого встановлено тарифами договору. У відповідності до пункту 1.1.7.11 Умов та Правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично пролонгується на такий же строк. Пунктами 2.1.2.12, 2.1.1.2.14 Умов та Правил надання банківських послуг передбачено, що закінчення терміну дії відповідна карта продовжується банком на новий термін (шляхом надання клієнту карти з новим терміном дії), якщо раніше (до початку місяця закінчення терміну дії) не надійшла письмова заява держателя про закриття картрахунку. Перевипуск картки на новий строк здійснюється при дотриманні клієнтом умов обслуговування карти, передбачених договором. Клієнт зобов`язаний до закінчення її терміну подати письмову заяву в банк за місцем обслуговування карти. Із витягу з Тарифів з обслуговування кредитних карток «Універсальна», «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» вбачається, що базова процентна ставка в місяць становила 3,0%, розмір щомісячних платежів - 7 % від заборгованості, але не менше 50,00 грн та не більше залишку заборгованості, з 01.04.2014 року - 5% від заборгованості, але не менше 100 грн. та не більше залишку заборгованості. З 01.09.2014 року всі картки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» переведені на тарифний план «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» та базову процентну ставку в місяць визначено 2,5%; за тратами, здійсненими з 01.04.2013 року - 2,3%; за тратами, здійсненими з 01.09.2014 року - 2,76%; за тратами здійсненими з 1.04.2015 року - 3,5 %. Розмір щомісячних платежів - 7% від заборгованості, але не менше 50,00 грн та не більше залишку заборгованості; з 01 квітня 2014 року - 5% від заборгованості, але не менше 100,00 грн та не більше залишку заборгованості; пеня =0,233% від суми загальної заборгованості (нараховується за кожний день прострочення кредиту) + 50,00 грн. щоразу, коли виникає прострочення за кредитом або процентами на суму від 100,00 грн; пеня = 0,233% від суми загальної заборгованості (нараховується за кожен день прострочення кредиту) + 100,00 грн щоразу, коли виникає прострочення за кредитом або процентами на суму від 100,00 грн другий місяць поспіль і більше; штраф за порушення строків платежів за будь-якими із грошових зобов`язань 500,00 грн + 5% від суми заборгованості за кредитним лімітом з урахуванням нарахованих і прострочених процентів і комісій. Таким чином, розмір неустойки встановлено тільки Тарифами з обслуговування кредитних карток і Умовами та Правилами надання банківських послуг, які відповідачу не були відомі, оскільки він їх не підписував. Відповідач підписав лише заяву позичальника від 18.05.2012 року, яка містить лише анкетні дані позичальника, інформацію щодо працевлаштування, підпис позичальника та відповідальної особи банку, яка перевіряє правильність та достовірність відомостей позичальника. З довідки Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» вбачається, що за вказаним договором [PERSON] надано кредитні картки № [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER] , остання з яких з терміном дії до останнього дня березня 2023 року. Ключем до карткового рахунку є пластикова картка, яку отримав відповідач та мобільний телефон, який вказав відповідач. Картковий рахунок - рахунок фізичної особи, до якого випущена карта та по якому відображаються фінансові операції за допомогою ключів. За допомогою встановлених ключів до карткового рахунку, відповідачу надано можливість здійснювати Дистанційне обслуговування. Тарифи-розмір винагороди за послуги банку є невід`ємною частиною договору. Виконання позичальником умов кредитного договору засвідчує її волю до настання відповідних правових наслідків передбачених кредитним договором. Відповідно до наданої позивачем довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, виданої на ім`я [PERSON] , з 18.05.2012 року відповідачу було встановлено кредитний ліміт у розмірі 1500,00 грн., з 18.05.2012 - кредитний ліміт зменшено до 300,00 грн., з 23.12.2014 - збільшено кредитний ліміт до 2000,00 грн., з 19.11.2015 - збільшення кредитного ліміту до 7000,00 грн., з 16.08.2016 - збільшення кредитного ліміту до 9000,00 грн., з 17.08.2016 - зменшення до 7000,00 грн., з 10.02.2019 - збільшено до 1200,00 грн., з 25.04.2019 - збільшення кредитного ліміту 14500,00 грн., з 19.03.2020 року зменшено до 14500,00 грн., з 31.03.2020 року зменшено до 14500,00 грн., з 07.04.2020, з 08.04.2020 року зменшено до 0,00 грн. Як вбачається з матеріалів справи за розрахунком банку станом на 04.10.2020 року [PERSON] має заборгованість в розмірі 19974,55 грн., яка складається з заборгованості за тілом кредиту - 15861,13 грн, заборгованості за простроченими відсотками - 4113,42 грн. Судовим розглядом встановлено, що розраховуючи суму заборгованості, банк посилався на витяг з Тарифів обслуговування кредитних карток «Універсальна, 55 пільгового періоду» та витяг з Умов та Правил надання банківських послуг в Публічному акціонерному товаристві «ПриватБанк», як невід`ємні частини спірного договору. Однак, не звернув увагу на те, що відповідач їх не підписувала. Матеріали справи не містять підтверджень того, що саме з цими Тарифами та Умовами ознайомивлася відповідач і з ними погодилася, підписуючи заяву-анкету про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг банку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема, й щодо сплати відсотків за користування кредитними коштами та щодо сплати неустойки (пені, штрафів) у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірі і порядку нарахування. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та Правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, неустойки за несвоєчасне погашення кредиту надані банком витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. При цьому, згідно з частиною 6 статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Надані позивачем Правила надання банківських послуг банку, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку, в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана відповідачем і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих їй умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору. Суд вважає, що витяг з Умов та Правил надання банківських послуг у банку, який є в матеріалах даної справи та не містить підпису відповідача, не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 18.05.2012 року шляхом підписання заяви-анкети, в якій відсутня базова процентна ставка, тому не може бути застосована правова позиція, викладена в постанові Верховного Суду від 23 грудня 2019 року (справа № 572/1169/17). Отже, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань. Виходячи з наведеного суд вважає, що відсутні правові підстави для стягнення з відповідача на користь Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» відсотків у зв`язку з безпідставністю позовних вимог в цій частині через відсутність передбаченого обов`язку відповідача по їх сплаті позивачу у анкеті-заяві від 18.05.2012 року, оскільки витяг з Умов та Правил надання банківських послуг в банку не можуть вважатися складовою частиною спірного кредитного договору. Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у пункті 3 частини першої статті 3 ЦК України. Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини 1 статті 3 ЦК України. Тобто, дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору. У частинах першій, третій статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі, сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. У даному випадку договірні правовідносини виникли між банком та фізичною особою - споживачем банківських послуг (частина перша статті 11 Закону України від 12 травня 1991 року № 1023-XII «Про захист прав споживачів» (далі - Закон № 1023-XII). Згідно з пунктом 22 частини першої статті 1 Закону № 1023-XII споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Конституційний Суд України у Рішенні у справі за конституційним зверненням громадянина [PERSON] щодо офіційного тлумачення положень другого речення преамбули Закону України від 22 листопада 1996 року № 543/96-В «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» від 11 липня 2013 року у справі №1-12/2013 зазначив, що з огляду на приписи частини четвертої статті 42 Конституції України участь у договорі споживача як слабшої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, звужує дію принципу рівності учасників цивільно-правових відносин та свободи договору, зокрема, у договорах про надання споживчого кредиту. Тому, відсутні підстави вважати, що при укладенні договору із [PERSON] . Акціонерне товариство Комерційний Банк «ПриватБанк» дотримався вимог, передбачених частиною другою статті 11 Закону № 1023-XII про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими банк. Такі висновки, відповідають правовій позиції, викладеній у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17-ц (провадження № 14-131цс19), у постановах Верховного Суду від 14 серпня 2019 року у справі № 229/1953/16-ц (провадження № 61-32390св18), від 21 серпня 2019 року у справі № 643/5386/17-ц (провадження № 61-2699св18), від 16 серпня 2019 року у справі № 595/290/17-ц (провадження № 61-29972св18), від 03 лютого 2021 року у справі № 333/36/18 (провадження № 61-11081св19) тощо. Також, суд зауважує, що безпосередньо укладений між сторонами кредитний договір від 18.05.2012 року у вигляді заяви-анкети, підписаної сторонами, не містить і строку повернення кредиту (користування ним). Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання мають виконуватися належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за виконання грошового зобов`язання. Не виконуючи належним чином зобов`язання за вказаним договором, відповідач порушив зазначені вище норми законодавства та умови кредитного договору. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку Акціонерному товариству Комерційний Банк «ПриватБанк» не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України, за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначено моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд приходить до висновку про те, що банк вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання виконання боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів, тобто тільки щодо стягнення тіла кредиту в розмірі 15861,13 грн. При цьому, як вбачається з матеріалів справи [PERSON] отримувала кредитні кошти, користувалася ними та протягом тривалого періоду часу частково виконувала зобов`язання щодо їх повернення, що підтверджується розрахунком заборгованості та випискою за рахунком, який надано банком до суду, тому з неї на користь банку, в заявленому банком розмірі, і підлягає стягненню заборгованість за тілом кредиту в розмірі 15861,13 грн. Щодо заяви відповідача про застосування строку позовної давності, суд зазначає наступне. Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Перебіг позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України). Відповідно до Правил користування карткою строк дії картки вказано на лицевій стороні Картки (місяць та рік). Картка діє до останнього календарного дня вказаного місяця. [PERSON] отримала перевипущену картку № [NUMBER] зі строком дії останнього дня 03/2023, до суду з позовом звернулися 26.11.2020року, та дати звернення до суду з цим позовом 26.11.2020 року, тобто позивач звернувся з позовом в межах строку позовної давності. Відповідно до статті 141 ЦПК України, а також згідно із пунктом 35 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» № 10 від 17 жовтня 2014 року із змінами зазначено, що, вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати положення статті 141 ЦПК України та керуватися тим, що судовий збір та інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені та документально підтверджені судові витрати у вигляді судового збору пропорційно до задоволених позовних вимог. Таким чином, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги АТ КБ «Приватбанк» про стягнення заборгованості підлягають частковому задоволенню. На підставі викладеного і

Outcome: partial