Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-20 00:00:00

Позивач [PERSON] , яка діє в інтересах неповнолітньої дитини [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до відповідачів [PERSON] , [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: орган опіки та піклування Новозаводської районної ради у м.Чернігові, в якій зазначає, що вона - [PERSON] є бабусею малолітньої [PERSON] , [INFO] , яка є їй унукою. Згідно свідоцтва про народження дитини серія [NUMBER] , матір`ю дитини є відповідач [PERSON] , батьком дитини є відповідач [PERSON] . Батьки дитини проживають окремо від неї. Батько дитини перестав спілкуватися з дитиною коли їй було 2 роки, матір веде аморальний спосіб життя, вживає алкогольні напої. Відповідно до довідки Чернігівського відділу поліції, останнє відоме місце реєстрації [PERSON] є [ADDRESS] , [PERSON] [INFO] . виїхала в пункті перетину «Новотроїцьке» ( Бугас ) на територію непідконтрольну Українській владі. Місце її знаходження встановити не виявилось можливим. Батьки дитини не беруть участі в її вихованні, піклуванні не проявляють заінтересованості в її житті тим самим, на думку позивача, свідомо нехтують своїми батьківськими обов`язками. Наказом служби у справах дітей Новозаводської районної у м.Чернігові ради малолітню [PERSON] тимчасово влаштовано в її сім`ю за адресою: [ADDRESS] . Всі питання щодо виховання, забезпечення та лікування дівчинки вирішуються нею самостійно без участі та підтримки з боку батьків дитини. Дитина знаходиться на повному її утриманні, за місцем теперішнього проживання створила всіх необхідних умов для здорового та всебічного її розвитку. Просить суд: - позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , уродженку м.Кіровське, відносно малолітньої доньки: [PERSON] , [INFO] ; - позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , уродженця с.Балки Василівського району Запорізької області, відносно малолітньої доньки: [PERSON] , [INFO] . Ухвалою Новозаводського районного суду м.Чернігова від 24.09.2019 р. цивільну справу за даним позовом буле передано до Енергодарського міського суду Запорізької області за територіальною юрисдикцією (підсудністю) (а.с.41-42). Ухвалою Енергодарського міського суду Запорізької області від 28.05.2019 р. справу прийнято до розгляду в загальному підготовчому провадженні і призначено підготовче судове засідання (а.с.58). Ухвалою Енергодарського міського суду Запорізької області від 05.08.2019 р. підготовче провадження по справі закрито та справу призначено до розгляду по суті (а.с.77). Відповідно до ували Енергодарського міського суду Запорізької області від 06.09.2019 р. проведення судового засідання здійснюється в режимі відеоконференції між Енергодарським міським судом Запорізької області та Новозаводським районним судом у м.Чернігові (а.с.94). Позивач [PERSON] , яка діє в інтересах неповнолітньої дитини [PERSON] , в судовому засіданні підтримала позовні вимоги з підстав викладених в позовні заяві, зазначивши, також, на те, відповідач [PERSON] , мати дитини, є її донькою з якою вона останній раз спілкувалась понад рік тому, просила позовні вимоги задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання, для розгляду справи по суті, не з`явилась повторно, заяв або клопотань про розгляд справи у відсутності або про відкладення розгляду справи, до суду не надала, відзову на позов відповідачем також не було надано. Про час та місце розгляду справи судом, відповідач [PERSON] сповіщалась в порядку ч.11 ст.128 ЦПК України, шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України (а.с.64, 82, 101) та відповідно до приписів ч.11 ст.128 ЦПК України, відповідач [PERSON] вважається належним чином повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Відповідач [PERSON] , в судове засідання, для розгляду справи по суті, не з`явився повторно, заяв або клопотань про розгляд справи у відсутності або про відкладення розгляду справи, до суду не надав, відзову на позов відповідачем також не було надано. Викликався до суду шляхом направлення судових повісток рекомендованою кореспонденцією через відділення «Укрпошти» за адресою зареєстрованого його місця проживання/перебування відповідно даних інформаційної довідки з Сектора реєстрації Енергодарської міської ради (а.с.57). Згідно рекомендованих повідомлень про вручення поштового відправлення «Укрпошта», ухвалу суду, копія позову, судова повістка були вручені особисто (а.с.68, 86), що свідчить про належність повідомлення відповідача про слухання даної справи. Крім того, відповідач [PERSON] сповіщався про розгляд справи в суді через розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України (а.с.82). Відповідно до ч.3 ст.131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. В судове засідання представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: органу опіки та піклування Новозаводської районної ради у м.Чернігові - не з`явився, Новозаводською районною у м.Чернігові радою було надано до суду інформаційного листа про розгляд справи без участі представника, просять прийняти рішення з урахуванням інтересів дитини, позовні вимоги підтримують у повному обсязі (а.с.103). Враховуючи зазначене, а також наявність сукупності умов визначених ч.1 ст.280 ЦПК України, для розгляду справи в заочному провадженні, суд, ухвалив: провести розгляд справи за відсутності відповідача [PERSON] та [PERSON] та представника третьої особи, на підставі наявних доказів, ухваливши рішення в заочному провадженні. Вислухавши пояснення позивача [PERSON] , дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що малолітня дитина: [PERSON] , [INFO] , має бітьків: [PERSON] та [PERSON] (відповідачів по справі), що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] виданим 10 серпня 2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Калінінського районного управління юстиції у м.Донецьку Донецької області (а.с.11). Шлюб між батьками малолітньої дитини: відповідачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] зареєстрований 11 квітня 2009 року - було розірвано рішенням Калінінського районного суду міста Донецька Донецької області 07 травня 2013 року. Зазначене рішення суду набрало законної сили 18 травня 2013 року та з цього часу шлюб між відповідачами вважається припиненим (а.с.15). Рішенням Виконавчого комітету Нікопольської міської ради №175 від 11 березня 2015 р. [PERSON] (позивач по справі) була призначена опікуном над малолітньою [PERSON] , [INFO] (а.с.10, 24). Зі змісту Довідки №08 від 06.02.2019 р. Чернігівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №14, довідки виданої Асоціацією спортивного танцю України (а.с.19) та інформаційного повідомлення №01-17/174 від 19.02.2019 р. КНП «Дитяча поліклініка №1» Чернігівської міської ради (а.с.21), встановлено, що вихованням навчанням, доглядом за здоров`ям малолітньої [PERSON] з 2016 року займається бабуся дитини - [PERSON] (позивач по справі), батьки дитини школу не відвідували жодного разу, вихованням дитини не цікавились, на прийом до лікарів дитину супроводжує бабуся. Відповідно довідки виданої Чернігівським відділом поліції 12.03.2019 р. вих.№1/К-1967, [PERSON] (відповідач по справі) здійснила виїзд в пункті перетину «Новотроїцьке» ( Бугас ) на територію непідконтрольну Українській владі (а.с.16). Наказом Служби у справах дітей Новозаводської районної у м.Чернігові ради №10 від 30 січня 2019 року, малолітню [PERSON] , [INFO] було тимчасово влаштовано до родини [PERSON] , проживаючої за адресою: [ADDRESS] (а.с.20). Відповідно до довідок управління праці та соціального захисту населення Новозаводьської районної у м.Чернігові ради від 30.01.2019 р. - позивач [PERSON] та малолітня дитина [PERSON] перебувають на обліку як внутрішньо переміщені особи, фактичним місцем проживання яких є [ADDRESS] (а.с.13, 14). Зазначена адреса місця проживання позивача та малолітньої дитини підтверджується також і актом обстеження умов проживання складеного 20.06.2019 р. спеціалістами сектору профілактичної роботи та соціального захисту дітей ССД Новозаводьської районної у м.Чернігові ради (а.с.73). Крім того, відповідно до зазначеного Акту обстеження умов проживання, у квартирі за адресою: [ADDRESS] , житло чисте, обладнано усіма комунальними зручностями, має всі необхідні меблі та побутову техніку, дитина має окреме ліжко, одяг відповідає віку та сезону, дитині створені умови для її розвитку та виховання (а.с.73). Новозаводською районною у м.Чернігові радою було надано до суду 16.07.2019 р. вх.№7489 затверджений рішенням Виконавчого комітету Новозаводської районної у м.Чернігові ради №171 від 08 липня 2019 року висновок про доцільність позбавлення [PERSON] та [PERSON] батьківських прав щодо малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] (далі - Висновок) (а.с.70, 71, 72-72зворот). Згідно змісту Висновку, [PERSON] та [PERSON] (відповідачі по справі) самоусунулись від виконання своїх батьківських обов`язків відносно дитини [PERSON] , чим не виконують своїх батьківських обов`язків передбачених законодавством України та вважають за доцільне позбавити [PERSON] та [PERSON] батьківських прав по відношенню до малолітньої [PERSON] [INFO] . Згідно із частиною 8 статті 7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Відповідно до ст.150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно ст.14 Закону України «Про охорону дитинства», діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду, що набрало законної сили. Статтею 165 СК України передбачено, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 СК України. Так, відповідно до зазначеної ч.1 ст.164 СК України, батьки можуть бути позбавлені батьківських прав за наступних підстав: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Відповідно до роз`яснень наданих у пунктах 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» №3 від 30 березня 2007 року, позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Про виключність, такої міри, як позбавлення батьківських прав, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини зазначено і у статті 166 СК України. Відповідно до ч.4 ст.10 ЦПК України, ч.1 ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року №3477-ІV (із змінами),суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Згідно ч.5 ст.10 ЦПК України, суд застосовує норми права інших держав у разі, коли це передбачено законом України чи міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України Згідно ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-ХІІ (далі - Конвенція про права дитини), яка відповідно до статті 9 Конституції України є складовою національного законодавства України, визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно ч.1 ст.19 Конвенції про права дитини, держави-учасниці вживають всіх необхідних законодавчих, адміністративних, соціальних і просвітніх заходів з метою захисту дитини від усіх форм фізичного і психологічного насильства, образи чи зловживань, відсутності піклування чи недбалого і брутального поводження та експлуатації, включаючи сексуальні зловживання, з боку батьків, законних опікунів чи будь-якої іншої особи, яка турбується про дитину. Згідно ч.1 та ч.2 ст.27 Конвенції про права дитини, Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько(ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно змісту статті 20 Конвенції про права дитини, передбачено, що держави-учасниці у відповідності зі своїми національними законами забезпечують зміну догляду за дитиною. Під час розгляду варіантів зміни необхідно належним чином враховувати бажаність наступництва виховання дитини та її етнічне походження, релігійну і культурну належність і рідну мову. Європейський суд з прав людини по справі «Мамчур проти України», заява №10383/09, рішення від 16 липня 2015 року, §100, зауважує, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним.. З аналізу досліджених доказів, з`ясованих обставини та вимог законодавства, судом встановлено, що батьки малолітньої дитини ігнорують свої обов`язки відносно малолітньої дитини самоусунувшись від її виховання, розвитку та догляду чим порушують як національне так і міжнародне законодавство, фактично позбавивши дитину сімейної турботи зі свого боку. Ігнорування відповідачами по справі викликів у судові засідання, також, на думку суду, свідчить про їх незацікавленість щодо наслідків вирішення судом даного спору. Отже, з урахуванням зазначеного вище, суд дійшов висновку, що позбавлення батьківських прав відповідачів відносно їх малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , на даний час, відповідає та буде як найкраще для інтересів самої малолітньої дитини, яка, на час розгляду справи, проживає з позивачем [PERSON] , яка забезпечує дитину турботою, належним доглядом та вихованням, чим погоджується з Висновком про доцільність позбавлення [PERSON] та [PERSON] батьківських прав щодо малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] затвердженого рішенням Виконавчого комітету Новозаводської районної у м.Чернігові ради №171 від 08 липня 2019 року. При цьому, суд зауважує, що згідно ст.169 СК України, мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. На підставі викладеного,

Outcome: approved