Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-12 00:00:00

Позивач АТ «Ощадбанк» звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості у сумі 6344,24 грн. В обґрунтування своїх вимог вказав, що між АТ «Ощадбанк» та [PERSON] укладено договір про відкриття та обслуговування рахунку і випуск платіжної картки від 03.01.2013 №1437245 та додатковий договір від 10.07.2014 №1 до нього, відповідно до яких банк відкрив [PERSON] картковий рахунок в національній валюті на умовах тарифного пакету «Зарплатний», надав йому платіжну картку із встановленим лімітом кредиту 5000,00 грн. та строком його дії, що відповідає строку дії платіжної картки. За умовами вказаного договору відповідач зобов'язався повернути кредит сплачувати проценти за користування кредитом в межах встановленого ліміту - у розмірі 24,00% річних, за користування несанкціонованим овердрафтом - 35,00% річних. Зобов'язання по наданню кредиту банком виконано в повному обсязі і своєчасно, однак відповідач взяті на себе зобов'язання за договором не виконує, тому у нього утворилась заборгованість, розмір якої станом на 25.02.2016 складає 6344,24 грн. Представник позивача - АТ «Ощадбанк» в судове засідання не з'явився. Згідно із заявою, просив розглянути справу в його відсутність, згодний на розгляд справи в заочному порядку. Відповідач в судове засідання не з'явився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суд до відома не поставив, з заявою про розгляд справи у його відсутності до суду не звертався. З урахуванням положень ст.ст. 169, 224 ЦПК України, а також того, що позивач не заперечує проти вирішення справи у порядку передбаченому статтею 224 ЦПК України, судом постановлено ухвалу про проведення заочного розгляду справи у відсутності відповідача на підставі наявних доказів. Вивчивши матеріали справи і оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно зі статтею 1054 ЦК, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення про позику параграфа 1 глави 71 ЦК, якщо інше не встановлено положеннями про кредит параграфу 2 вказаної глави і не випливає із суті кредитного договору. В силу ч. 1 ст. 1048 ЦК, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до статті 1049 ЦК, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. На підставі частини 2 статті 1050 ЦК, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 1069 ЦК передбачено, якщо відповідно до договору банківського рахунка банк здійснює платежі з рахунка клієнта, незважаючи на відсутність на ньому грошових коштів (кредитування рахунка), банк вважається таким, що надав клієнтові кредит на відповідну суму від дня здійснення цього платежу. Права та обов'язки сторін, пов'язані з кредитуванням рахунка, визначаються положеннями про позику та кредит (параграфи 1 і 2 глави 71 цього Кодексу), якщо інше не встановлено договором або законом. У відповідності зі ст.ст. 525, 526 ЦК, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст.ст. 610, 611 ЦК, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків та сплата неустойки. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, між АТ «Ощадбанк» та [PERSON] укладено договір про відкриття та обслуговування рахунку і випуск платіжної картки від 03.01.2013 №1437245 та додатковий договір від 10.07.2014 №1 до нього. За умовами вказаного договору позивач АТ «Ощадбанк» зобов'язався відкрити відповідачу [PERSON] картковий рахунок в національній валюті на умовах тарифного пакету «Зарплатний», надати йому платіжну картку із встановленим лімітом кредиту 5000,00 грн. та строком його дії, що відповідає строку дії платіжної картки, а відповідач зобов'язався серед іншого повернути кредит та сплачувати проценти за користування кредитом в межах встановленого ліміту - у розмірі 24,00% річних, за користування несанкціонованим овердрафтом - 35,00% річних. АТ «Ощадбанк» свої зобов'язання за договором виконав у повному обсязі, відкривши [PERSON] поточний картковий рахунок із встановленим лімітом кредиту. Відповідач використав кредитні кошти у в межах встановленого ліміту, однак свої зобов'язання щодо повернення кредиту, сплати процентів належним чином не виконав. У результаті невнесення [PERSON] у встановлені строки грошових коштів на картковий рахунок станом на 25.02.2016 у нього перед банком утворилася заборгованість в загальному розмірі 6344,24 грн., що підтверджується представленим суду розрахунком заборгованості. Доказів, які достовірно підтверджують оплату кредиту і іншу суму заборгованості, квитанцій по оплаті [PERSON] суду не надано. Підстави сумніватися у правильності представленого розрахунку заборгованості у суду відсутні, розрахунок детально аргументованим, повно відображає рух грошових коштів внесених відповідачем на погашення заборгованості, черговість погашення сум заборгованості, яка встановлена з дотриманням вимог закону та умов договору. Отже, вимоги позивача ґрунтуються на законі і умовах кредитного договору, а також підтверджуються представленими суду письмовими доказами. За таких обставин, виходячи з встановленого в ході судового розгляду факту порушення відповідачем умов договору, що стосуються розміру і строків погашення виданого кредиту, суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача та стягнення з відповідача на користь АТ «Ощадбанк» коштів у сумі 6344,24 грн. В силу вимог статті 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню сплачена позивачем сума судового збору в розмірі 1378,00 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved