Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-10 00:00:00

Позивач АТ «Приватбанк» звернувся у Придніпровський районний суд м. Черкаси з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої вимоги тим, що 21.11.2018 між ПАТ «Кредобанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № СL-148652 (надалі - Договір), згідно з яким Відповідачу було надано кредит у сумі 100 000,00 (сто тисяч гривень 00 копійок), що підтверджується меморіальними ордерами № 65937185 на суму 3 817,31 гривень та № 65937175 на суму 92 845,02 гривень та № 65937166 на суму 3 337,67 гривень та випискою руху коштів по рахунку. Проте, в порушення умов Договору відповідач не виконує свої зобов`язання за Договором, що призвело до порушення прав позивача. Таким чином, Банк вправі вимагати повернення кредиту, процентів, комісій та інших належних до сплати платежів у разі порушення істотних умов Кредитного договору; прострочення сплати процентів та/або повернення кредиту (частини кредиту) щонайменше на один календарний місяць; невиконання Позичальником зобов`язань передбачених Кредитним договором, (п. 3.3.; 6.9. Договору). 01 листопада 2019 року на адресу зареєстрованого місця проживання Відповідача було направлено повідомлення-вимогу вих..№ 1347745 від 30.10.19 року щодо дострокового погашення заборгованості, яка Відповідачем 07.11.19 року отримана особисто, однак повністю проігнорована. 01 листопада 2019 року на адресу фактичного місця проживання Відповідача було направлено повідомлення-вимогу вих..№ 1347745/2 від 30.10.19 року щодо дострокового погашення заборгованості, яка Відповідачем повністю проігнорована та повернулась на адресу відправника (копії повідомлення-вимог та копії поштових документів про направлення додаються). Станом на дату подання позовної заяви до суду заборгованість за Кредитним договором Відповідачем не погашена. Тому Позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому просить стягнути з Відповідача на свою користь загальну суму заборгованості по Кредитному договору, що становить 103 682,13 грн. (розрахунок суми заборгованості станом на 17.01.2020 рік додається), яка складається з: 79 742,67 гривень - сума заборгованості за кредитом; 20 444,58 гривень - сума заборгованості за відсотками; 3 494,88 гривень - пеня. А також просять стягнути з відповідача на їх користь судові витрати, які складаються з наступного: 2102,0грн. - судового збору сплаченого за подання позову; 13478,0грн. - витрати на професійну правничу допомогу; 5000,0грн. - витрати пов`язані із явкою Позивача та/або представника до суду. В судове засідання представник позивача АТ «Кредобанк» за довіреністю не з`явився. До початку судового засідання подав заяву з проханням проводити розгляд справи без його участі, підтримав заявлені вимоги і просив їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, причину неявки суду не повідомив, хоча був належно повідомленим про день та час слухання справи. У відповідності до ст. 280 ЦПК суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Ухвалою суду від 18 березня 2020 року відкрито провадження по справі та призначено до судового розгляду у відкритому судовому засідання за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до частково задоволення з наступних підстав. 21.11.2018 між ПАТ «Кредобанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № СL-148652 (надалі - Договір), згідно з яким Відповідачу було надано кредит у сумі 100 000,00 (сто тисяч гривень 00 копійок), що підтверджується меморіальними ордерами № 65937185 на суму 3 817,31 гривень та № 65937175 на суму 92 845,02 гривень та № 65937166 на суму 3 337,67 гривень та випискою руху коштів по рахунку. Відповідно до п. 1 Договору Позивач зобов`язався надати у власність Відповідачу грошові кошти на умовах поворотності, строковості, платності та цільового характеру використання, а Відповідач зобов`язується використати кредит на цілі, вказані в цьому Договорі, повернути кредит, сплатити проценти та інші платежі в строк та на умовах, визначених Договором. Кредитні кошти надавались Відповідачу в безготівковій формі, шляхом перерахування кредитних коштів за дорученням Позичальника, яке міститься в п. 2.4 Кредитного договору (п. 3.1. Договору). Відповідно до п. 2.3 Договору встановлено термін кредитування у 24 місяці терміном до 20 листопада 2020 року. Згідно з п. 6.3 Договору Повернення суми кредиту, здійснюється щомісячно разом із процентами за користування кредитом, у вигляді рівних сум - ануїтетного платежу (розмір якого визначається п. 6.2 Кредитного договору). Пунктом 6.2 Договору визначено, що Позичальник здійснює погашення заборгованості за цим Кредитним договором відповідно до Графіку платежів (Додаток №1 до цього Кредитного договору). Всього позичальник зобов`язаний здійснити 24 Щомісячних платежів по 6575 грн. щомісячно, кожного останнього числа відповідного місяця, впродовж 24 місяців з дати укладання Кредитного договору. Перший і останній платежі можуть відрізнятись за розміром суми Щомісячного платежу. Щомісячні платежі з 21.11.2018 до 20.11.2020 погашаються в однаковому порядку. Для здійснення належного погашення кредиту Позичальник зобов`язаний щомісячно не пізніше дати погашення Щомісячного платежу, встановленого Графіком платежів, забезпечити наявність на Поточному рахунку для обслуговування кредиту суму коштів, що відповідає розміру Щомісячного платежу, з врахуванням рекомендацій Банку, передбачених п. 2.9 Кредитного договору (п. 6.3.1 Договору). Пунктом 4.1. Договору передбачено, що Відповідач сплачує Банку відсотки, за процентною ставкою 47.69 % річних. Проценти за користування кредитом нараховуються щомісячно на суму заборгованості по кредиту методом «факт/360» (фактична кількість днів у місяці, але умовно в році 360), за ставкою, визначеною п. 4.1. Кредитного договору, з дня видачі кредиту до дня повернення кредиту в повному обсязі, якщо інше не випливає з умов цього Кредитного договору (п. 4.2 Договору). Відповідно до п. 4.3 Договору за надання послуг Позичальник сплачує Банку комісії в порядку, строки та розмірі, передбачені п. 2.10 Кредитного договору. Пунктом 4.5 Договору визначено реальну річну процентну ставку 59.61 % річних. Пунктом 6.1. Договору Відповідач зобов`язаний повернути Позивачу кредит у повному обсязі в порядку і строки(терміни), передбачені Кредитним договором та/або додатками до нього. Відповідно до п. 7.1 Договору, за несвоєчасне виконання (прострочення) грошових зобов`язань за цим Кредитним договором Позичальник відшкодовує Банку заподіяні збитки в повному обсязі та сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період прострочення, розрахованої від суми кожного несвоєчасного виконаного грошового зобов`язання Позичальника, за кожен день прострочення від дати виникнення прострочення до дати, що передує даті погашення заборгованості Позичальника. В будь-якому разі пені, нарахованої Позичальнику на підставі цього пункту Кредитного договору не може перевищувати 15% від суми несвоєчасного виконаного грошового зобов`язання. Згідно з п. 10.4 Договору шляхом підписання цього Кредитного договору, Позичальник підтверджує, що він до видачі кредиту ознайомився з діючими Тарифами Банку та Правилами надання комплексних банківських послуг фізичним особам у ПАТ «Кредобанк»; ознайомився із реальною річною процентною ставкою та орієнтовною загальною вартістю кредиту, а також іншою інформацією про споживчий кредит та інше. Відповідач був ознайомлений, прийняв усі умови договору, зобов`язувався їх виконувати. Проте, в порушення умов Договору відповідач не виконує свої зобов`язання за Договором, що призвело до порушення прав позивача. Таким чином, Банк вправі вимагати повернення кредиту, процентів, комісій та інших належних до сплати платежів у разі порушення істотних умов Кредитного договору; прострочення сплати процентів та/або повернення кредиту (частини кредиту) щонайменше на один календарний місяць; невиконання Позичальником зобов`язань передбачених Кредитним договором, (п. 3.3.; 6.9. Договору). 01 листопада 2019 року на адресу зареєстрованого місця проживання Відповідача було направлено повідомлення-вимогу вих..№ 1347745 від 30.10.19 року щодо дострокового погашення заборгованості, яка Відповідачем 07.11.19 року отримана особисто, однак повністю проігнорована. 01 листопада 2019 року на адресу фактичного місця проживання Відповідача було направлено повідомлення-вимогу вих..№ 1347745/2 від 30.10.19 року щодо дострокового погашення заборгованості, яка Відповідачем повністю проігнорована та повернулась на адресу відправника (копії повідомлення-вимог та копії поштових документів про направлення додаються). Станом на дату подання позовної заяви до суду заборгованість за Кредитним договором Відповідачем не погашена. Судом також встановлено, що відповідно до розрахунку заборгованості по Кредитному договору № CL-148652 від 21.11.2018, наданого позивачем до позовної заяви, станом на 17.01.2020 заборгованість [PERSON] перед АТ «Кредобанк» за тілом кредиту становить 79742,67грн. Даний розрахунок заборгованості відповідач не оспорює. Крім того, під час судового розгляду справи жодних підтверджень щодо погашення заборгованості відповідачем не надано. Як визначено ст. 55 Конституції України та ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України). Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ч.ч. 3, 4 ст. 77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України). Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Як визначено ст. 627 ЦК України, відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Загальні положення про договір визначені розділом ІІ гл. 52 Цивільного Кодексу України. За приписами частини першої статті 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах. Статтею 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики, одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж рожу та такої ж якості. Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. До того ж, відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. На час розгляду справи кредитний договір № CL-148652 від 21.11.2018 недійсним, розірваним чи припиненим не визнаний. Як зазначено у ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Статтею 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до положень ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За приписами ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язані вказаний строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно з ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 та ч. 2 ст. 1054 ЦК України у разі порушення позичальником своїх зобов`язань за кредитним договором банк має право достроково стягнути заборгованість по кредиту, відсоткам та комісії, вимагати виконання інших зобов`язань за кредитним договором. Верховний Суд у справі № 335/248/16-ц від 14.03.2018, предметом якої був спір про стягнення суми заборгованості за кредитним договором зробив правовий висновок, що статтями 1050, 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів від суми позики, згідно з умовами договору. Таким чином, у судовому засіданні об`єктивно встановлено, що відповідач [PERSON] кредитні кошти отримав, однак свої зобов`язання за кредитним договором № CL-148652 від 21.11.2018 належним чином не виконував, у зв`язку з чим його заборгованість перед АТ «Кредобанк», станом на 17.01.2020 становить 103682,13 грн., з яких 79742,67 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 20444,58 грн. - заборгованість за відсотками, 3494,88 грн. - заборгованість за пенею, що підтверджується розрахунком, наданим позивачем, проти якого відповідач не надав будь-яких заперечень. Вказаний розрахунок є повним, чітким, об`єктивним, він узгоджуються з умовами кредитного договору. Тому, суд вважає вказаний документ належним та допустимим доказом і бере за основу при винесенні цього рішення. На основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилався позивач, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими у судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про можливість задоволення позовних вимог у повному обсязі, а тому до стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивача АТ «Кредобанк» підлягає заборгованість за кредитним договором № CL-148652 від 21.11.2018 у загальному розмірі 103682,13 грн. Щодо розподілу судових витрат, то відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно з ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, - судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Позивачем при зверненні до суду з цим позовом був сплачений судовий збір у розмірі 2102,00 грн. (платіжне доручення № 8485216 від 13.02.2020), який підлягає відшкодуванню за рахунок відповідача. Крім того, Позивач просив відшкодувати йому за рахунок відповідача 13478,0грн. - витрати на професійну правничу допомогу та 5000,0грн. - витрати пов`язані із явкою Позивача та/або представника до суду. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких зокрема належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України). Пунктом 1 частини 2 статті 137 ЦПК України визначено, що розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Частина 3 статті 137 ЦПК України передбачає, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу, адвокатом Кізко Л.С. надано суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат на професійну правничу допомогу в загальному розмірі 13478,0грн., що складаються з: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань щодо стягнення заборгованості за кредитним договором в судовому порядку - 1500грн.; аналіз судової практики Верховного суду щодо стягнення заборгованості за кредитним договором - 1500грн.; складання та подання (відправка) до суду позовної заяви про стягнення заборгованості за кредитним договором - 5000грн.; складання заяв, клопотань, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру в межах розгляду позову - 1478грн.; представництво інтересів по справі в суді першої інстанції, участь в судових засіданнях - 4000грн. Витрати у зв`язку із явкою представника позивача до суду - 5000грн. Також представником позивача надано витяг з договору про надання правничої допомоги. Відповідно до ст. 138 ЦПК України витрати, пов`язані з переїздом до іншого населеного пункту сторін та їхніх представників, а також найманням житла, несуть сторони. Стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, та її представникові сплачується іншою стороною компенсація за втрачений заробіток чи відрив від звичайних занять. Компенсація за втрачений заробіток обчислюється пропорційно від розміру середньомісячного заробітку, а компенсація за відрив від звичайних занять - пропорційно від розміру мінімальної заробітної плати. З урахуванням викладеного вище, суд приходить до висновку що позивачу за рахунок відповідача підлягають відшкодуванню витрати понесені ним на професійну правничу допомогу в розмірі 13478грн. Проте, слід відмовити в задоволенні вимоги позивача про відшкодування витрат позивача у зв`язку із явкою його представника до суду в розмірі 5000грн., оскільки такі витрати не підтвердженні належними та допустимими доказами. На підставі викладеного та,

Outcome: partial