Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-28 00:00:00

Позивач, [PERSON], подала до Семенівського районного суду Чернігівської області позов до відповідачів [PERSON], та [PERSON], про визнання осіб такими, що втратили право на користування житловим приміщенням . В обґрунтування своїх вимог [PERSON]. у позові зазначила про те, що вона є власником житлового будинку, що розташований по вул. Самойловича, 22 у м. Семенівка, Чернігівської області. Даний факт підтверджується договором купівлі-продажу від 19.01.2004 року та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень від 25.07.2014 року щодо проведення державної реєстрації права власності на вказаний будинок. 14 листопада 2014 року у належному їй будинку з її дозволу зареєструвалися та проживали з нею її рідна сестра - [PERSON], та її син (її племінник) - [PERSON], які є громадянами [PERSON] Федерації. На даний час відповідачі лише зареєстровані за вищевказаною адресою, хоча фактично, з січня 2015 року і по даний час в зазначеному будинку не проживали та не з'являлися. На даний час її сестра та племінник знаходяться та проживають десь у Климовському районі Брянській області, але де саме, їй не відомо. Позивач [PERSON], у судове засідання не зявилась, була повідомлена належним чином про час і місце судового засідання, подала до суду письмову заяву, де зазначила про те, що вона просить розглянути справу за її відсутності, позов підтримує повністю. Відповідачі [PERSON] та [PERSON], у судове засідання не зявились, про час та місце судового засідання були повідомлені належним чином, подали до суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, де зазначили, що вони позов визнають повністю, наслідки визнання позову їм зрозумілі. Суд , вивчивши матеріали цивільної справи, на підставі наявних у справі даних та доказів, вважає за необхідне задовільнити позов повністю враховуючи слідуючі мотиви. По справі встановлено, що позивач є власником житлового будинку, що розташований по вул. Самойловича, 22 у м. Семенівка, Чернігівської області. Даний факт підтверджується договором купівлі-продажу від 19.01.2004 року та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень від 25.07.2014 року щодо проведення державної реєстрації права власності на вказаний будинок. 14 листопада 2014 року у будинку позивача з її дозволу зареєструвались та стали проживали її рідна сестра - [PERSON], та її син - [PERSON], які є громадянами [PERSON] Федерації. З січня 2015 року і на даний час відповідачі не проживають та не з'являються у зазначеному будинку, а знаходяться у селі Новий Ропск, Климовського району, Брянської області, РФ, які визнають повністю позовні вимоги. Обставини, які викладені у позовній заяві повністю доведені предоставленими позивачем доказами. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» питання про зняття з реєстрації особи залежить, зокрема, від вирішення питання про втрату нею права користування жилим приміщенням, яке регулюється нормами Житлового і Цивільного кодексів (ст. ст. 71, 72, 163 Житлового кодексу Української РСР, ст. ст. 8, 16, 405, 810 Цивільного кодексу України). За змістом указаних вище приписів кодифікованих нормативних правових актів у контексті розглядуваної ситуації член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Домовленості між позивачем та відповідачами із приводу зняття з реєстрації в обумовлений сторонами строк не існує, відповідачі відсутні за зареєстрованим місцем проживання в житловому будинку позивача понад один рік, унаслідок тривалої відсутності понад наведений строк, відповідачі мають бути визнаними такими, що втратили право користування зазначеним вище житловим будинком. Оскільки позов задовольняється повністю, суд вважає за необхідне згідно вимог ч. 1 ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України стягнути з відповідачів на користь позивача сплачені позивачем грошові кошти на оплату судового збору в розмірі 551 гривня 20 копійок, що підтверджуються квитанцією № 210 від 15 серпня 2016 року (а. с. 1), по 275 (двісті сімдесят пять) гривень 60 копійок з кожного.

Outcome: approved