Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-06 00:00:00

Позивач в особі Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Форміка» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення понесених витрат, пов»язаних із виплатою страхового відшкодування в порядку зворотної вимоги (регресу). Мотивуючи свої вимоги тим, що [PERSON], керуючи автомобілем «Сааб», державний номерний знак [NUMBER], 05 березня 2017 року о 03 годині 40 хвилин на вул. Срібнокільська, 8 «а» в м. Києві, перебуваючи в стані алкогольного сп»ягніння, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого вчинив зіткнення з автомобілем «Део Ланос», державний номерний знак [NUMBER]. В наслідок ДТП було завдано шкоди Део Ланос», державний номерний знак [NUMBER], цивільно-правова відповідальність власника якого була застрахована в ПрАТ Страхова компанія «Форміка» відповідно до договору добровільного страхування наземних транспортних засобів від 24 жовтня 2016 року. Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 05 липня 2017 року, яка набула чинності, [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 та ч.1 ст. 130 КпАП України, із закриттям провадження по справі у зв»язку зі спливом строку накладення адміністративного стягнення відповідно до ст. 38 КпАП України. З метою визначення розміру збитку, завданого пошкодженому транспортному засобу внаслідок ДТП, замовлено проведення автотоварознавчого дослідження та проведений розрахунок страхового акту. Так, згідно звіту товарознавчого дослідчення з визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу, вартість збитку завданого автомобілю «Део Ланос», державний номерний знак [NUMBER], визначено у сумі 3 108 грн. 62 коп., виплата якої з урахуванням розрахунку про розмір відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих, зробленого позивачем, здійснена ним 03 жовтня 2017 року на підставі заяви страхувальника та платіжного доручення № 301 в загальній сумі 3 108 грн. 62 коп. В судове засіданні позивач не з»явився, звернувся до суду із заявою про розгляд справи за його відсутності з підтриманням позовних вимог з тих же підстав, просив їх задовольнити, з можливим ухваленням заочного рішенння. Відповідач в судове засідання не з»явився, про час та місце розгляду справи повідомлений згідно чинного законодавства належним чином - рекомендованим листом з повідомленням про вручення, розміщеним оголошенням на сайті судової влади (суду). За таких підстав судом відповідно до положень статті 280 ЦПК України визнано за можливе ухвалити по даній справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів та за погодженням позивача. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явилися в судове засідання без поважних причин. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з»ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об»єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню із наступних підстав. Розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі (ч.1 ст. 279 ЦПК України) Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін (ч.5 ст. 279 ЦПК України). 15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-VIIІ від 03 жовтня 2017 року, яким зокрема Цивільний процесуальний кодекс викладений в новій редакції. Відповідно до п. 9 розділу ХІІ Перехідних положень ЦПК України справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Принцип захисту судом порушеного права особи будується при встановленні порушення такого права. Так, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч.1 ст. 15 ЦК України). Правом звернення до суду за захистом наділена особа, права якої порушені, невизнані або оспорені. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ст. 16 ЦК України особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу у визначені цією статтею способи. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України). Розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі (ч.1 ст. 279 ЦПК України) Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін (ч.5 ст. 279 ЦПК України). Судом встановлено, що [PERSON], керуючи автомобілем «Сааб», державний номерний знак [NUMBER], 05 березня 2017 року о 03 годині 40 хвилин на вул. Срібнокільська, 8 «а» в м. Києві, перебуваючи в стані алкогольного сп»ягніння, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого вчинив зіткнення з автомобілем «Део Ланос», державний номерний знак [NUMBER] (а.с.10). В наслідок ДТП було завдано шкоди Део Ланос», державний номерний знак [NUMBER], цивільно-правова відповідальність власника якого була застрахована в ПрАТ Страхова компанія «Форміка» відповідно до договору добровільного страхування наземних транспортних засобів від 24 жовтня 2016 року (а.с.4-6). Постановою Дарниуького районного суду м. Києва від 05 липня 2017 року, яка набула чинності, [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 та ч.1 ст. 130 КпАП України, із закриттям провадження по справі у зв»язку зі спливом строку накладення адміністративного стягнення відповідно до ст. 38 КпАП України (а.с.10). Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини. З метою визначення розміру збитку, завданого пошкодженому транспортному засобу внаслідок ДТП, замовлено проведення автотоварознавчого дослідження та проведений розрахунок страхового акту. Так, згідно звіту товарознавчого дослідчення з визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу, вартість збитку завданого автомобілю «Део Ланос», державний номерний знак [NUMBER], визначено у сумі 3 108 грн. 62 коп., виплата якої з урахуванням розрахунку про розмір відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих, зробленого позивачем, здійснена ним 03 жовтня 2017 року на підставі заяви страхувальника та платіжного доручення № 301 в загальній сумі 3 108 грн. 62 коп. (а.с.11-19) У зв»язку з проведеною позивачем регламентною виплатою потерпілому у позивача виникло право зворотної (регресної) вимоги до винної у ДТП особи - відповідача. Відповідно, на підставі ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, яка отримала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдану шкоду. Відповідно до ст. 8 Закону № 85/96-ВР страховий випадок - це подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою відповідно до частини першої статті 1191 ЦК України, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. У зв»язку з проведеною позивачем регламентною виплатою страхувальнику у позивача виникло право зворотної (регресної) вимоги до винної у ДТП особи - відповідача. Так, до страховика, відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування», який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке Страхувальник або інша особа, яка отримала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдану шкоду. Таким чином, суд вважає вимоги позивача про відшкодування в порядку регресу витрат, пов»язаних з виплатою страхового відшкодування, обгрутованими та такими, що підлягають задоволенню; обставини, що спростовують позовні вимоги судом не встановлені. Окрім того, вимога позивача про стягнення витрат у розмірі 420 грн. 00 коп. у зв»язку понесеними витратами щодо проведення оцінки пошкодженого майна, що підтверджується платіжним дорученням (а.с.20, 21), є обґрунтованою та підлягає задоволенню, оскільки заснована на праві позивача про відшкодування витрат, понесених під час розгляду справи. Так, шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого - це шкода, пов'язана також й з залученням аварійних комісарів у порядку, встановленому Уповноваженим органом, для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків у випадках, визначених Законом. Таким чином, суд вважає вимоги позивача про відшкодування в порядку регресу витрат, пов»язаних з виплатою страхового відшкодування, обгрутованими та такими, що підлягають задоволенню, обставини, що спростовують позовні вимоги судом не встановлені. Приймаючи до уваги предмет даного спору, наслідки його розгляду судом, суд вважає за необхідне застосувати положення п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України. Позивачем при подачі позову до суду сплачено судовий збір - 1 762 грн. 00 коп., який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі вищевикладеного, ст.ст. 22, 1166, 1188, ч.1 ст.1191 ЦК України, ст. ст. 9, 27 Закону України «Про страхування», Закону України «Про судовий збір», п. 9 розділу ХІІ Перехідних положень ЦПК України,

Outcome: approved