Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-30 00:00:00

Позивач [PERSON]О звернувся до суду з даним позовом про визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини. Обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що у грудні 2016 року дізнався від [PERSON], з якою перебуває у близьких стосунках, що він є біологічним батьком її сина [PERSON]. У Книзі реєстрації народжень батьком дитини записаний [PERSON], колишній чоловік [PERSON] Актовий запис про походження дитини вчинений на підставі ч.2 ст.122 Сімейного кодексу, згідно якої дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу, походить від подружжя. З метою підтвердження біологічної спорідненості позивачем замовлено відповідне генетичне дослідження, результати якого підтвердили біологічну спорідненість між ним та дитиною. Позивач просить суд визнати його батьком дитини [PERSON], внести зміни до актового запису про народження дитини в частині батьківства і відповідно змінити прізвище та по батькові дитини. В судове засідання позивач не зявився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, через канцелярію суду подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, свої позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, через канцелярію суду подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав у повному обсязі, проти задоволення позову не заперечує. Третя особа [PERSON] в судове засідання не зявилась, про день та час розгляду справи повідомлена належним чином, через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи за її відсутності, заявлені позивачем вимоги підтримує, позов просить задовольнити у повному обсязі. Представник третьої особи Головного територіального управління юстиції у Київській області в судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи повідомлявся в установленому законом порядку причини неявки суду невідомі. Дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до наступного. Як вбачається, з актового запису №57 від 29.02.2012 року, вчиненого в Книзі реєстрації народжень Відділом реєстрації актів цивільного стану Вишгородського районного управління юстиції у Київській області, батьком дитини [PERSON] записаний [PERSON]. Актовий запис про походження дитини вчинений відповідно до ч.2 ст.122 Сімейного кодексу України, згідно якої дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу, походить від подружжя. Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 08.11.2011 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], серія І-ОК №206640 від 29.02.2012 року, батьками записано: батько [PERSON], мати [PERSON]. Відомості про батька дитини записано відповідно до ч.2 ст.122 Сімейного кодексу, згідно якої дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу, походить від подружжя. Відповідно до результатів генетичного дослідження, виконаного лабораторно-діагностичним центром «НеоЛаб», замовлення №9170104231 від 04.01.2017 року, встановлено, що позивач [PERSON] є біологічним батьком дитини [PERSON], яким підтверджено біологічну спорідненість позивача з дитиною не менше ніж на 99, 9%. Згідно до ст.121 Сімейного кодексу України права та обовязки батьків та дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану. Згідно з ст.141 Сімейного кодексу України мати і батько мають рівні права та обовязки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. На підставі ч.1 ст.129 Сімейного кодексу України особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право предявити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання батьківства. Згідно ст.134 Сімейного кодексу України внесення змін до актового запису про народження у разі визнання батьківства здійснюється на підставі рішення суду органом державної реєстрації актів цивільного стану, про що видається нове Свідоцтво про народження. Відповідно до п.п.6,9 постанови Пленуму ВСУ №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у тих випадках, коли батьком дитини записано конкретну особу, вимоги про визнання батьківства мають розглядатись одночасно з вимогами про виключення відомостей про цю особу як батька з актового запису про народження дитини. Відповідно до статей 213, 215 ЦПК рішення щодо визнання батьківства має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства в органах РАЦС (прізвище, імя та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Крім того, відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що визнання відповідачем позовних вимог не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Визнання відповідачем позовних вимог приймається судом. За таких підстав суд вважає за необхідне відновити батьківські права позивача щодо його сина. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача доведені, обставини, викладені в позові підтверджуються наявними в матеріалами справи доказами, і визнані відповідачем, отже позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved