Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-26 00:00:00

Позивач в особі представника за довіреністю Терентьєвої Н.М., яка діє в інтересах неповнолітньої [PERSON], звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, мотивуючи заявлені вимоги тим, в Часовоярській спеціальній загальноосвітній школі-інтернаті № 8 Донецької обласної ради з 11 липня 2013 року по теперішній час на повному державному забезпеченні навчається неповнолітня [PERSON], [INFO], яка має статус дитини, позбавленої батьківського піклування згідно рішення Артемівської міської ради від 13 березня 2013 року за № 89. Мати дитини, [PERSON], з 05 січня 2000 року залишила її на вихованні в Артемівському обласному спеціалізованому будинку дитини, у зв'язку зі складним матеріально-побутовим становищем та не проявляла по відношенню до дитини батьківської уваги. Позивач просить стягнути з відповідача аліменти в розмірі ? всіх видів доходів на користь неповнолітньої [PERSON] щомісячно до досягнення нею повноліття, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. У судове засідання представник позивача не з'явилась, про день та час розгляду справи повідомлялась належним чином, звернулась на адресу суду з письмовою заявою, у якій просила справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги підтримала повністю та просила задовольнити їх в повному обсязі, зазначивши, що проти ухвалення судом заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явилася за невідомою суду причиною, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином у відповідності до частини 9 статті 74 Цивільного процесуального кодексу України шляхом розміщення оголошення у пресі, а також шляхом розміщення оголошення про її виклик до суду на офіційному веб-сайті Артемівського міськрайонного суду Донецької області: http://arm.dn.court.gov.ua. При таких обставинах, за згодою позивача, суд вважає за можливе розглянути дану справу під час відсутності відповідача, який не з'явився, тобто ухвалити рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. У зв'язку з неявкою сторін та у відповідності до ст. 197 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося. Дослідивши надані суду докази та проаналізувавши встановлені обставини у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню за наступними підставами. Відповідно до положень ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Відповідно ч. 1, 2 ст. 193 СК України, влаштування дитини до закладу охорони здоров'я, навчального або іншого закладу не припиняє стягнення аліментів на користь того з батьків, з ким до цього проживала дитина, якщо вони витрачаються за цільовим призначенням. Якщо батьки не беруть участі в утриманні дитини, влаштованої до державного або комунального закладу охорони здоров'я, навчального або іншого закладу, аліменти на дитину можуть бути стягнуті з них на загальних підставах. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. У відповідності до положень ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються від дня пред'явлення позову в суд. Як було встановлено судом і таке підтверджується матеріалами справи, згідно акту про дитину, залишену батьками та неучастю їх в вихованні та утриманні дитини від 29 січня 2002 року, [PERSON], [INFO], з 05 січня 2000 року по 29 січня 2002 року знаходилась на вихованні в Артемівському обласному спеціалізованому Будинку дитини, яка була оформлена на підставі заяви її матері [PERSON], 1968 року народження, тимчасово, у зв'язку з важкими матеріально-побутовими умовами. Після поміщення дитини до зазначеного закладу, матір дитини перестала цікавитися її долею, не надавала матеріальної допомоги на утримання дитини, внаслідок чого виявлено, що відповідач більше 6 місяців не проживає сумісно з дитиною та без поважних причин не приймає участь в її вихованні та утриманні, не виявляє у відношенні дитини батьківської уваги та піклування (а.с. 5). Рішенням Артемівського місцевого суду Донецької області від 17 жовтня 2002 року (справа № 2-3676-2002 р.) дозволено [PERSON], [INFO], удочерити дитину [PERSON], [INFO], записавши до акту свідоцтва про народження дитини матір'ю першу, та змінивши прізвище дитини на «[PERSON]» та по батькові - на «[PERSON]» (а.с. 6-7). Згідно рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 26 грудня 2012 року (Справа № 2/0503/3689/2012) усиновлення малолітньої [PERSON], [INFO], громадянкою [PERSON] скасовано, прізвище та по батькові за малолітньою [PERSON] збережено, передано малолітню [PERSON] під опіку служби по справам дітей Артемівської міської ради Донецької області (а.с. 8). Відповідно до рішення виконавчого комітету Часовоярської міської ради від 21 жовтня 2015 року за № 78 опікунами/піклувальниками над неповнолітньою вихованкою Часовоярської спеціальної загальноосвітньої школи-інтернату № 8 Донецької обласної ради [PERSON], [INFO], для захисту її прав та інтересів призначено: [PERSON], [INFO], директора Часовоярської спеціальної загальноосвітньої школи-інтернату № 8 Донецької обласної ради, [PERSON], [INFO], заступника директора Часовоярської спеціальної загальноосвітньої школи-інтернату № 8 Донецької обласної ради, та [PERSON], [INFO], соціального педагога Часовоярської спеціальної загальноосвітньої школи-інтернату № 8 Донецької обласної ради (а.с. 4). В даному випадку адміністрація Часовоярської спеціальної загальноосвітньої школи-інтернату № 8 Донецької обласної ради, де перебуває постійно неповнолітня [PERSON], [INFO], у відповідності до вимог ст. 243 СК України має право ініціювати питання про стягнення з відповідача аліментів на утримання та забезпечення дитини. Відповідно до п. 15 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», якщо дитина постійно проживає в такому закладі, а батьки не беруть участі в її утриманні, адміністрація цього закладу має право пред'явити до них позов в інтересах дитини, оскільки виконує функції опікуна та піклувальника згідно зі ст. 245 СК України. Проаналізувавши надані суду докази та встановлені обставини у їх сукупності, суд дістається висновку, що відповідач [PERSON], яка є матір'ю неповнолітньої дитини, не виконує покладених на неї Сімейним законодавством України батьківських обов'язків відносно утримання своєї неповнолітньої дитини, тому кошти на утримання дитини підлягають стягненню з неї в примусовому порядку у вигляді аліментів. При визначенні розміру аліментів, суд враховує всі обставини, передбачені ст. 182 Сімейного Кодексу України, тому вважає, що позивач обґрунтовано ставить питання про стягнення з відповідача аліментів саме у частці від заробітку (доходу) і таке не суперечить положенням ст. 183 ч.1 СК України. Приймаючи до уваги вищенаведене, суд погоджується з визначеним позивачем розміром аліментів і вважає що з відповідача на користь неповнолітньої [PERSON], [INFO], необхідно стягувати щомісячно аліменти у розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу) до досягнення нею повноліття. Інших обставин, які б мали істотне значення у справі, судом встановлено не було. Як передбачено ст. 191 Сімейного Кодексу України аліменти на утримання дитини присуджуються від дня пред'явлення позову в суд. З відповідача, згідно ст. 88 ЦПК України, підлягає стягненню на користь держави судовий збір. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved