Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася у Придніпровський районний суд м.Черкаси з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 07.11.2002р. між нею та відповідачем укладено шлюб, який зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Кам`янського районного управління юстиції Черкаської області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблений відповідний запис за №94. Вказує, що 25.01.2021р.\~заочним рішенням Жовтневого районного суду м.Запоріжжя шлюб між ними розірвано. З вказаного рішення позивачці стало відомо, що її колишній чоловік змінив прізвище з [PERSON] на [PERSON] . Також зазначила, що за час перебування у шлюбі у неї з колишнім чоловіком народилася донька [PERSON] , [INFO] . Між тим, зазначає, що на даний час у неї з колишнім чоловіком подружні стосунки припинені, відповідач з нею та дитиною не проживає, кошти на утримання дитини не надає вже тривалий час. Донька проживає з нею у [ADDRESS] . Додає, що відповідач, з моменту розірвання шлюбу, обов`язок, покладений на нього ст.180 СК України, не виконує, кошти на утримання доньки не надає. Як відомо позивачу, на даний час відповідач має постійну роботу та отримує чималі кошти. Вважає, що у нього є можливість надавати грошову допомогу на утримання доньки в розмірі не меншому за один прожитковий мінімум. Крім того, зазначає, що відповідач аліменти нікому не платить, стягнень по виконавчим документам з нього не проводиться, у шлюб після розлучення з нею не вступав, інших неповнолітніх дітей, непрацездатних батьків, повнолітніх дочки, сина, які потребують утримання\~ не має, а тому вважає, що він цілком здатен сплачувати аліменти на дитину в розмірі 1/4 частки від свого заробітку щомісячно. Між тим, вказує, що 19.07.2021 року [PERSON] звернулася до Придніпровського районного суду м. Черкаси із заявою до [PERSON] про видачу судового наказу про стягнення аліментів. Ухвалою від 18.08.2021р. їй було відмовлено у видачі судового наказу про стягнення аліментів, посилаючись на вимог ст.ст.165,353,354 ЦПК України. За таких обставин, позивач вважає потрібним у позовній заяві просити суд здійснити нарахування аліментів з дня подачі судового наказу, з 19.07.2021р. Зауважила, що останнє відоме місце проживання відповідача: [ADDRESS] . Тож, зважаючи на викладене вище просить суд, - стягнути з відповідача [PERSON] , [INFO] , на свою користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] щомісяця, починаючи з 19 липня 2021 року, моменту подачі заяви про видачу судового наказу, до досягнення дитиною повноліття у розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж один прожитковий мінімум для дитини відповідного віку. Ухвалою суду від 01.10.2021 року прийнято позовну заяву і відкрито провадження у справі та призначено її до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Сторонам визначено строк для подання заяв по суті справи.\~Відзив на позов не подано. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала. Пояснила суду, що відповідач не приймає участі у житті дочки, не утримує її матеріально. Все утримання дитини здійснює вона, також їй матеріально допомагають її батьки. Вказує, що дочка її навчається у ліцеї, хворіє і потребує матеріального забезпечення з боку батька. Крім того, позивач вказує, що вона орендує квартиру, яка потребує оплати, в даний час вона не працює і використовує свої заощадження, витрачаючи кожного місяця близько 10000,00грн., але працює неофіційно (вона вчитель за освітою). Разом з тим, зауважує, що відповідач брав кредити, а тепер їй постійно телефонують колектори. Наразі вона про відповідача нічого не знає, в т.ч. і про його доходи, він не є особою з інвалідністю, пільг ніяких не має. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, судом повідомлявся про місце, день та час розгляду справи у встановленому законом порядку. Відзив на позов не подав. Справу розглянуто за правилами заочного розгляду, передбаченими ст.ст. 280-282 ЦПК України, за відсутності відповідача [PERSON] , повідомленого у встановленому законом порядку про дату, час і місце судового засідання, який не з`явився в судове засідання без повідомлення причин, не подав відзиву проти позову, а позивач не заперечувала проти такого порядку розгляду справи. Заслухавши думку\~позивача,\~дослідивши письмові\~докази,\~наявні у\~матеріалах справи\~в їх\~сукупності,\~всебічно,\~повно та\~об`єктивно перевіривши\~обставини,\~на яких\~вони ґрунтуються\~у відповідності\~з нормами\~матеріального права,\~що підлягають\~застосуванню до\~даних правовідносин,\~встановив такі\~обставини та\~дійшов до\~таких висновків: в судовому засіданні встановлено та матеріалами справи підтверджено, що сторони уклали шлюб 07.11.2002 року, який зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Кам`янського районного управління юстиції Черкаської області, актовий запис №94, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Після реєстрації шлюбу присвоєно прізвища: чоловікові [PERSON] , дружині [PERSON] . Крім того, встановлено, що дошлюбне прізвище позивача було [PERSON] . Згідно заочного рішення Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 25.01.2021р., позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу задоволено. Шлюб між [PERSON] та [PERSON] зареєстрований 07.11.2002 року відділом реєстрації актів громадянського стану Кам`янського районного управління юстиції Черкаської області, актовий запис №94, - розірвано. Зі змісту судового рішення від 25.01.2021р. також встановлено, що [PERSON] (відповідач) змінив своє прізвище на [PERSON] . Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується даними свідоцтва про народження (Серія [NUMBER] , виданого 17.05.2005 відділом реєстрації актів цивільного стану Кам`янського районного управління юстиції Черкаської області), щодо місця проживання якої між сторонами спору не існує. Батьком дитини записаний відповідач. Спору щодо батьківства між сторонами немає. Судом також\~встановлено,\~що сторони\~разом не\~проживають.\~Їхня спільна\~дитина проживає\~з матір`ю\~за адресою:\~ [ADDRESS] \~та знаходиться\~на її\~утриманні,\~що підтверджується\~Довідкою про внесення відомостей до Єдиного державного демографічного реєстру, виданою 10.09.2019 року Придніпровським районним відділом у місті Черкаси Управління державної міграційної служби України в Черкаській області за №286143-2019. Крім того, з матеріалів справи вбачається, що 19.07.2021р. позивачем до Придніпровського районного суду м. Черкаси було подано заяву про видачу судового наказу про стягнення аліментів з [PERSON] , [INFO] на утримання дитини. Ухвалою суду від 18.08.2021р. у справі №711/4484/21 (провадження №2-н/711/399/21) - відмовлено у видачі судового наказу про стягнення аліментів. Відповідно до відомостей відділу реєстрації місця проживання Управління державної реєстрації Черкаської міської ради від 08.09.2021р., отриманих судом 13.09.2021 відсутня інформація про зареєстроване місце проживання відповідача [PERSON] , [INFO] за адресою: [ADDRESS] (а.с.20). Крім того, за запитом суду від 30.09.2021р., Департамент реєстраційних послуг Запорізької міської ради також повідомив про відсутність відомостей про реєстрацію місця проживання відповідача в реєстрі територіальної громади м.Запоріжжя, що підтверджується листом від 19.10.2021р. №04-46/3/742. Відповідно до ст. 55 Конституції України та ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України). Способи захисту визначені Сімейним Кодексом України. Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ч. ч. 3, 4 ст. 77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України). Згідно із ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Частиною першою ст. 12 вказаного Закону визначено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989\~року, - держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Аліменти це обов`язок утримання у визначених законом випадках одним членом сім`ї інших, які потребують цього. За положеннями ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ч. 2 ст.\~150\~Сімейного кодексу\~України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. За приписами ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Статтею 182\~СК України\~визначено,\~що при\~визначенні розміру\~аліментів суд\~враховує:\~стан здоров`я\~та матеріальне\~становище дитини; стан\~здоров`я\~та матеріальне\~становище платника\~аліментів; наявність\~у платника\~аліментів інших\~дітей,\~непрацездатних чоловіка,\~дружини,\~батьків,\~дочки,\~сина; наявність\~на праві\~власності,\~володіння та/або\~користування у\~платника аліментів\~майна та\~майнових прав,\~у тому\~числі рухомого\~та нерухомого\~майна,\~грошових коштів,\~виключних прав\~на результати\~інтелектуальної діяльності,\~корпоративних прав; доведені\~стягувачем аліментів\~витрати платника\~аліментів,\~у тому\~числі на\~придбання нерухомого\~або рухомого\~майна,\~сума яких\~перевищує десятикратний\~розмір прожиткового\~мінімуму для\~працездатної особи,\~якщо платником\~аліментів не\~доведено джерело\~походження коштів; інші\~обставини,\~що мають\~істотне значення.\~Розмір аліментів\~має бути\~необхідним та\~достатнім для\~забезпечення гармонійного\~розвитку дитини. Мінімальний\~гарантований розмір\~аліментів на\~одну дитину\~не може\~бути меншим,\~ніж 50\~відсотків прожиткового\~мінімуму для\~дитини відповідного\~віку. Мінімальний\~рекомендований розмір\~аліментів на\~одну дитину\~становить розмір\~прожиткового мінімуму\~для дитини\~відповідного віку\~і може\~бути присуджений\~судом у\~разі достатності\~заробітку (доходу)\~платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (ч. 1 ст. 183 СК України). За положеннями ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. При визначенні розміру аліментів враховуються такі доходи платника аліментів як: основна заробітна плата, усі види доплат і надбавок до заробітної плати, премії та винагороди, пенсії, стипендії, допомоги по безробіттю, дивіденди та інші доходи, що передбачені Постановою Кабінету Міністрів України від 26 лютого 1993 року № 146 «Про перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб». Таким чином, з`ясувавши обставини справи, враховуючи думку позивача, судом не встановлено жодних обставин, які б свідчили про неможливість відповідача сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно. Також слід зазначити, що відповідач не скористався правом подати відзив на позов та докази, якими б він спростовував доводи позивача. Крім того, суд враховує те, що здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків, в тому числі, щодо утримання дитини, мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності; батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Проте,\~варто зазначити,\~що відповідно\~до ч.2\~ст.182\~СУ України,\~розмір аліментів\~має бути\~необхідним та\~достатнім для\~забезпечення гармонійного\~розвитку дитини.\~Мінімальний гарантований\~розмір аліментів\~на одну\~дитину не\~може бути\~меншим,\~ніж 50\~відсотків прожиткового\~мінімуму для\~дитини відповідного\~віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Враховуючи положення абз. 2 ч.2 ст.182 СК України, а також відсутність у матеріалах справи відомостей про дійсні доходи відповідача [PERSON] , вимога позивача про стягнення з відповідача аліментів у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж один прожитковий мінімум для дитини відповідного віку є безпідставною, а відтак не підлягає до задоволення. Крім того, відповідно до ч.1 ст.191 СК України, аліменти на\~дитину присуджуються\~за рішенням\~суду від\~дня пред`явлення\~позову,\~а в\~разі подання\~заяви про\~видачу судового\~наказу -\~із дня\~подання такої\~заяви.\~Вимога позивача\~про стягнення\~аліментів з\~відповідача починаючи\~з 19.07.2021\~року (дня\~звернення до\~ [PERSON] \~до Придніпровського\~районного суду\~м.\~Черкаси із\~заявою про\~видачу судового\~наказу про\~стягнення аліментів\~на утримання\~дитини)\~не підлягає\~до задоволення,\~так як\~ухвалою суду\~від 18.08.2021\~року, у справі №711/4484/21 (провадження №2-н/711/399/21) - відмовлено у видачі судового наказу про стягнення аліментів. З даним позовом позивач звернулася до суду 27.08.2021р., тож і стягнення аліментів з відповідача необхідно розпочати саме з 27.08.2021р. На основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилався позивач, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про можливість часткового задоволення позовних вимог, а саме, - слід стягувати з [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , вказане у позові місце проживання: [ADDRESS] ) на користь [PERSON] ( [INFO] , місце реєстрації: [ADDRESS] , код [NUMBER] ) на утримання [PERSON] , [INFO] аліменти в розмірі ј частини всіх видів доходів (заробітку), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 27.08.2021 року до повноліття дитини. В іншій частині слід відмовити. Як на думку суду, таке рішення є справедливим і таким, що постановлене виключно в інтересах неповнолітньої дитини. Відповідно до положень ст. п. 1 ч.1 ст. 430 ЦПК України, рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає до негайного виконання. Крім того, з відповідача слід стягнути судовий збір у дохід держави в сумі 908 грн. 00\~коп., як передбачено ст. 141 ЦПК України та Законом України «Про судовий збір». На підставі викладеного та

Outcome: partial