Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-05 00:00:00

Позивач [PERSON] через свого представника адвоката [PERSON] звернулась в суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дитину та на утримання дружини. Позов обґрунтовано тим, що позивач перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 07 серпня 2015 року. Від шлюбу вони мають спільну дитину: [PERSON], [INFO]. Вказує, що з січня 2017 року строни фактично припинили шлюбні стосунки, проживають окремо. Неповнолітня дитина проживає з матірю та знаходиться на утриманні позивача. Відповідач не надає допомоги на утримання дитини та не приймає участі у її вихованні. Також зазначено, що відповідач працює на заводі ТзОВ «Кромберг енд Шубетр Україна ЛУ», отримує постійний, регулярний дохід, може надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. Однак, добровільного цього не робить. Крім того, зазначено, що [PERSON] має право на аліменти як дружина, з якою проживає дитина, та в звязку зі скрутним матеріальним становищем потребує матеріальної допомоги від відповідача. Заявою від 21 вересня 2017 року представник позивача зменшила позовні вимоги, зазначивши. Що в звязку з тим, що позивач влаштувалась на роботу до дошкільного закладу №33 управління освіти Луцької міської ради на посаду помічника вихователя. То необхідність стягнення аліментів на її утримання відпала. З огляду на наведене просить стягувати з [PERSON], [INFO], аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня предявлення даного позову та до досягнення дитиною повноліття; стягувати з [PERSON], [INFO], на користь [PERSON] аліменти на її утримання за період з дня предявлення позову до 01 серпня 2017 року в розмірі 1000 грн. Позивач в судове засідання не зявилася, представник позивача подала суду заяву про розгляд справи без її участі, за наявними матеріалами справи, позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, представник відповідача подав суду заяву про розгляд справи без його участі, позов не визнав. Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст.197 ЦПК України. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 06 червня 2017 року шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 07 серпня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Генічеського районного управління юстиції у Херсонській області, - розірвано (а.с.7-8). Судом встановлено, що сторони є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-КГ №207980 (а.с.9). Також встановлено, що дитина проживає разом з матірю та перебуває на її утриманні. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю Організації Об'єднаних Націй 20.11.1959 р., проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння; вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості (принцип 6). Батьки зобов'язанні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття (стаття 51 Конституції України, стаття 180 Сімейного кодексу України). Відповідно до статті 150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя; передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Згідно з частинами першою, третьою статті 181 Сімейного кодексу України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька та/або у твердій грошовій сумі. Згідно з частиною другою статті 181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь в її утриманні у грошовій і (або) натуральній формі. Частиною третьою статті 181 СК України передбачено можливість стягнення за рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів). Оскільки відповідач проживає окремо від позивачки та їхньої спільної дитини та домовленість між ними про сплату аліментів на утримання дитини відсутня, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути аліменти на утримання їхньої спільної дитини. Згідно частини третьої статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частиною 1 статті 183 СК України визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до довідки №647 від 20 жовтня 2017 року [PERSON] працює в Спільному українсько-польському підприємстві ТзОВ «Модерн-Експо» з 12 січня 2017 року, займає посаду оператора верстатів з програмним керуванням, щомісячно отримує заробітну плату, його дохід за період з 01 квітня 2017 року по 30 вересня 2017 року склав 55\~005,21 грн. За правилами статті 182 Сімейного кодексу України при визначені розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» установлено у 2017 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць: для дітей віком до 6 років у розмірі з 1 січня 2017 року - 1 355 грн., з 1 травня - 1 426 грн., з 1 грудня - 1 492 грн.; для дітей віком від 6 до 18 років у розмірі з 1 січня 2017 року - 1 689 грн., з 1 травня - 1 777 грн., з 1 грудня - 1 860 грн. Разом з тим, статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Заперечуючи позовні вимоги, представник відповідача не надав суду доказів, які б свідчили про існування в платника аліментів обставин, що мають істотне значення при визначенні розміру стягуваних аліментів на утримання дитини. Проаналізувавши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що слід стягувати з відповідача в користь позивача аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня предявлення даного позову та до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Крім того, відповідно до ч.1 ст.75 СК України, дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати одне одного. Згідно ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. За положеннями ч. 4 ст. 84 СК України право на утримання має дружина, з якою проживає дитина, незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Отже, за змістом вказаної норми права, таке утримання залежить від можливості чоловіка надавати матеріальну допомогу. Разом з тим, згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів сторін. Зменшивши позовні вимоги, позивач просила стягнути з відповідача аліменти на її утримання лише за визначений нею період, а саме: з дати звернення з даним позовом до суду, тобто з14 липня 2017 року по 01 серпня 2017 року. Визначаючи розмір аліментів на утримання дружини, суд враховує матеріальне становище відповідача, який має можливість сплачувати аліменти на утримання дружини, а також межі позовних вимог, відповідно до яких період стягнення таких аліментів становить 15 днів. Тому, суд вважає за доцільне визначити розмір аліментів в твердій грошовій сумі, а саме: в розмірі 500 грн. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 Цивільного процесуального кодексу України, суд допускає негайне виконання рішення суду у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі ст. 88 ЦПК України, з відповідача в дохід держави в розмірі 640 грн. судового збору.

Outcome: partial