Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася з позовом до ФОП [PERSON] про стягнення пені (штрафних санкцій) за неналежне виконання договірного зобов'язання, в якому зазначила, що 24.04.2017 року між нею та ФОП [PERSON] було укладено договір № ВА/И-0063, відповідно до умов якого, замовник (позивач) доручив виконавцю (відповідач), а виконавець взяв на себе зобов'язання власними силами, будівельними матеріалами та технічними засобами виконати роботи по проведенню утеплення стін на об'єкті замовника за адресою: [ADDRESS] (п.1.1 Договору). Сторонами було взаємно визначено загальну вартість робіт у розмірі 7034,00 грн. та авансовий внесок у розмірі 1400,00 грн. (п.2.1 та п.2.2 Договору). Умовами договору було передбачено, що виконавець зобов'язується виконати роботи протягом 31 робочих днів з моменту попередньої оплати робіт згідно п.1.2 та п.2.2 Договору (п.3.2 Договору). На виконання умов даного договору, замовником було сплачено грошові кошти, а саме: 24.04.2017 р. - завдаток у розмірі 51,00 грн.; 16.05.2017 р., 07.06.2017 р., 07.07.2017 р., 08.08.2017 р., 07.09.2017 р. - у розмірі 700,00 грн. кожної дати. Тобто, за умовами договору, виконавець зобов'язався виконати роботи протягом 31 днів, починаючи з 07.06.2017 року - з дня оплати авансового внеску у розмірі 1451,00 грн. Натомість, умови договору виконано не було належним чином, у встановлені сторонами строки, що є порушенням договірного зобов'язання та прав споживача. У зв'язку з викладеним, враховуючи приписи чинного законодавства, позивач просить суд, стягнути з ФОП [PERSON] на її користь пеню, у розмірі 3% від загальної суми вартості роботи за кожен день затримки, що становить 38616,66 грн. (3% *7034,00=211,02*183) У судове засідання представник позивача [PERSON] надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив задовольнити позов. Проти винесення заочного рішення не заперечує. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З урахуванням положень ст.ст.223 ч. 4, 280 ЦПК України та думки представника позивача щодо заочного розгляду справи, викладеної в його заяві, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів та провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши зібрані та досліджені докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно з ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У відповідності зі ст. ст. 12,13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, поданих учасниками справи. Відносини, які виникли між сторонами регулюються Законом України «Про захист прав споживачів», оскільки згідно його преамбули, цей Закон регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів. Згідно ст. 5 Закону України «Про захист прав споживачів» держава забезпечує споживачам захист їх прав. Відповідно до вимог п.п.1 та 2 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» захист прав споживачів, передбачених законодавством, здійснюється судом. Відповідно до ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Згідно ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Однак, згідно Аналізу судової практики Верховного суду України з розгляду цивільних справ про захист прав споживачів за 2009-2012 рр. (розділ Докази), зазначено, що при вирішенні спорів про захист прав споживачів слід ураховувати, що тягар доказування обставин, які звільняють від відповідальності за невиконання чи неналежне виконання зобов'язання, в тому числі й за спричинену шкоду, лежить на продавцеві (виготівникові). Як встановлено судом, 24.04.2017 року між позивачем [PERSON] та ФОП [PERSON] було укладено договір № ВА/И-0063 про виконання робіт з утеплення стін (Договір). Відповідно до п.1.1 Договору, замовник (позивач) доручив виконавцю (відповідач), а виконавець взяв на себе зобов'язання власними силами, будівельними матеріалами та технічними засобами виконати роботи т по проведенню утеплення стін на об'єкті замовника за адресою: [ADDRESS]. Сторонами було взаємно визначено загальну вартість робіт у розмірі 7034,00 грн. та авансовий внесок у розмірі 1400,00 грн. (п.2.1 та п.2.2 Договору). Згідно п.3.2 Договору, передбачено, що виконавець зобов'язується виконати роботи протягом 31 робочих днів з моменту попередньої оплати робіт згідно п.1.2 та п.2.2 Договору. Так, на виконання умов даного договору, замовником було сплачено грошові кошти, а саме: 24.04.2017 р. - завдаток у розмірі 51,00 грн.; 16.05.2017 р., 07.06.2017 р., 07.07.2017 р., 08.08.2017 р., 07.09.2017 р. - у розмірі 700,00 грн. кожної дати, що підтверджується копіями товарних чеків. Таким чином, за умовами договору, виконавець зобов'язався виконати роботи протягом 31 днів починаючи з 07.06.2017 року - з дня оплати авансового внеску у розмірі 1451,00 грн. Проте, як встановлено, умови договору відповідачем, виконано не було належним чином, у встановлені сторонами строки, оскільки відповідно до акту виконаних робіт, вбачається, що роботи було завершено 31 січня 2018 року, тобто з пропуском встановленого строку. Разом з тим, в матеріалах справи відсутні докази того, що відповідачем було здійснено дії передбачені законодавством щодо добровільного усунення порушень прав позивача як споживача. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до п.5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів», у разі коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством. У разі коли вартість роботи (послуги) не визначено, виконавець сплачує споживачеві неустойку в розмірі трьох відсотків загальної вартості замовлення. Сплата виконавцем неустойки (пені), встановленої в разі невиконання, прострочення виконання або іншого неналежного виконання зобов'язання, не звільняє його від виконання зобов'язання в натурі. Таким чином, на момент звернення до суду відповідач повинен сплатити позивачу матеріальні збитки у розмірі 38616,66 гривень (3% *7034,00=211,02*183). Оскільки, позивач виконав свої зобов'язання та сплатив грошову суму, зазначену у Договорі, а відповідач свої зобов'язання, у строк встановлений договором, не виконав, суд вважає за необхідне позовні вимоги позивача задовольнити в повному обсязі, та стягнути з відповідача на користь позивача матеріальні збитки у розмірі 38616,66 гривень. У відповідності до ч.3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав. На підставі ст.141 ЦПК України, судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved