Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-11 00:00:00

Позивач [PERSON] у березні 2020 року звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON] , в якій просить визнати в порядку поділу спільного майна подружжя за [PERSON] право власності на однокімнатну квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS] ; гараж [ADDRESS] [ADDRESS] та гаражний бокс [ADDRESS] [ADDRESS] ; визнати в порядку поділу спільного майна подружжя за [PERSON] право власності на двокімнатну квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування позовних вимог [PERSON] зазначає, що за час проживання у шлюбі подружжям було придбано за спільні сімейні кошти 23.07.1997 року двокімнатну квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS] ; 19.12.2002 року однокімнатну квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS] ; 24.11.2010 року гараж [ADDRESS] та 06.05.2011 року гаражний бокс [ADDRESS] [ADDRESS] Однак право власності на однокімнатну квартиру в Єдиному державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та право власності на двокімнатну квартиру, відповідно до договору купівлі-продажу зареєстровано лише за [PERSON] , а право власності на гараж та гаражний бокс зареєстровано в Єдиному державному реєстрі речових прав на нерухоме майно лише за [PERSON] за спільною згодою подружжя. В позасудовому порядку [PERSON] не згодна на зазначений позивачем поділ вказаного майна, у зв`язку з чим позивач був змушений звернутись до суду. У судове засідання позивач не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Відповідно до ч.3 ст. 131 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з`явились в судове засідання без поважних причин. Таким чином, суд вважає, що відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин, причину неявки суду не повідомив, про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи Враховуючи, що у справі маються достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача та, зі згоди позивача, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову з огляду на наступне. Суд, дослідивши матеріали справи, письмові докази, дійшов висновку про наступне. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 15 листопада 1969 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серії [NUMBER] , актовий запис №6831. \~ \~ \~ \~На теперішній час шлюб не розірвано. \~ \~ \~ \~Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна [PERSON] 10.12.2010 року набув право власності на гараж [ADDRESS] та 01.06.2011 року на гаражний бокс [ADDRESS] . \~ \~ \~ \~Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна [PERSON] 10.01.2003 року набула право власності на однокімнатну квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS] та відповідно до договору купівлі-продажу від 23.07.1997 року Серія НА № 0063743 набула право власності на двокімнатну квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS] . Згідно ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за\~\~ дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Таким чином, спірне нерухоме майно є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, так як було придбано в період перебування сторін в зареєстрованому шлюбі. Згідно з ч. 1 ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Згідно з ст.71 СК України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Згідно з п. 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК та ст. 372 ЦК. Таким чином, суд вважає можливим визнати за [PERSON] право власності на однокімнатну квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS] ; гараж [ADDRESS] [ADDRESS] та гаражний бокс [ADDRESS] [ADDRESS] , а за [PERSON] право власності на двокімнатну квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS] . Розподіл судових витрат суд здійснює відповідно до ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved