Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-28 00:00:00

Позивач Акціонерне товариство Комерційний Банк «ПРИВАТБАНК» звернулося до суду з вказаною позовною заявою та просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитним договором № б/н від 22.09.2011 у розмірі 89842 грн 73 коп., яка складається з наступного: 7960 грн 00 коп. - заборгованість за кредитом, 72113 грн 91 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом за період з 22.09.2011 по 31.10.2019; 5014 грн 40 коп. - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язання за договором, а також штрафи відповідно Умов та Правил надання банківських послуг: 500 грн 00 коп. - штраф (фіксована частина), 4254 грн 42 коп. - штраф (процента складова від суми боргу). Також просить стягнути судовий збір в розмірі 2102 грн. 00 коп. Позов обґрунтовано тим, що 22.09.2011 між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», правонаступником якого є АТ КБ «ПРИВАТБАНК», та [PERSON] в порядку ст. 207, ч.1 ст. 634 та ч.2 ст. 638 ЦК України був укладений кредитний договір у виді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок шляхом написання заяви про прийняття пропозиції та приєднання відповідача до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, розміщених на офіційному вебсайті Банку з використанням інтернет-ресурсу - www.privatbank.ua. Відповідно до цього кредитного договору відповідач отримав від позивача кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, а саме: кредитну картку «Універсальна 55 днів пільгового періоду» з продовженим терміном дії до травня 2015 року включно. Позивач користувався коштами банку, однак умови кредитного договору щодо порядкупогашення використаних кредитних коштів належним чином не виконував, внаслідок чого утворилася заборгованість, яка з урахуванням усіх складових боргу, станом на 31.10.2019 становить 89842 грн 73 коп. Наявність заборгованості, внаслідок невиконання позичальником зобов`язань за кредитним договором позивач підтверджує розрахунком, який додає до позовної заяви, та випискою по особовому рахунку. Посилаючись на обов`язковість договору для виконання сторонами, просить суд стягнути визначену ним суму заборгованості за кредитом. Ухвалою від 13 квітня 2020 року відкрито провадження в даній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні. Відповідачу роз`яснено його право подати відзив на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали. Про місце, дату та час розгляд справи відповідач повідомлений належним чином судовою повісткою, направленою поштовою кореспонденцією за адресою реєстрації, що вказана в копії паспорта позичальника, а також шляхом розміщення оголошення на офіційному вебсайті судової влади України про суть справи, місце та час судового засідання. Відзив на позов відповідач не надав, заяв, клопотань на адресу суду від нього не надходило, а тому суд вирішує спір за наявними матеріалами справи, відповідно до ч.2 ст. 191 ЦПК України. Представник позивача АТ КБ «ПРИВАТБАНК» - Кіріченко В.М. в судове засідання не з`явився, в заяві просила розгляд справи проводити у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. За таких обставин, суд за згодою позивача ухвалив проводити заочний розгляд справи відповідно до вимог ст.ст. 280, 281 ЦПК України та вирішити її на підставі наявних доказів. Судом встановлено наступні обставини справи. 21.05.2018 Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» змінило свою назву на Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк». 22.09.2011 відповідач [PERSON] подав позивачу ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» (далі Банк) Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку (а.с.10). Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана Заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та тарифами, складає між ним та Банком договір про надання банківських послуг і згоден з його умовами, екземпляр такого договору згоден отримати самостійно шляхом роздруківки з офіційного сайту www.privatbank.ua. Довідкою про умови кредитування з використанням платіжної картки «Кредитка Універсальна 55 днів пільгового періоду», яку підписав відповідач, встановлено основні умови кредитування з використанням кредитної картки «Універсальна 55 днів пільгового періоду» (а.с.11). Згідно довідки пільговий період з використанням кредитної картки «Універсальна» надається тривалістю 55 днів за умови погашення всієї заборгованості до 25 числа місяця, наступного за датою виникнення заборгованості. Базова відсоткова ставка в місяць нараховується на залишок непростроченої заборгованості, виходячи з розрахунку 360 днів у році і становить 2,5%. Розмір щомісячних платежів (включає плату за використання кредитних коштів у звітному періоді) - 7% від заборгованості, але не менше 50 грн і не більше залишку заборгованості. Строк внесення платежів - до 25 числа місяця, наступного за звітним. Пеня на несвоєчасне погашення заборгованості: Пеня = пеня(1) + пеня(2), пеня(1) = (базова відсоткова ставка за договором) / 30 - нараховується за кожен день прострочення кредиту; пеня(2) = 1% від заборгованості, але не менше 30 грн в місяць, нараховується 1 раз в місяць, за наявності прострочення по кредиту або відсоткам 5 і більше днів при виникненні прострочення на суму від 50 грн і більше. Штраф при порушенні строків платежу по будь-якому грошовому зобов`язанню, передбаченому договором, більш ніж на 30 днів - 500 грн + 5% від суми заборгованості по кредитному ліміту, з врахуванням нарахованих і прострочених відсотків та комісії. Відповідно до п.2.1.1.12.3. Витягу із Умов та Правил надання банківських послуг, затверджених наказом № СП-2010-256 від 06.03.2010, погашення кредиту - поповнення картрахунку держателя здійснюється шляхом внесення коштів в готівковій або безготівковій формі і зарахування їх банком на картрахунок держателя, а також шляхом договірного списання коштів з інших рахунків клієнта на підставі договору. Згідно п.2.1.1.12.4. Витягу із Умов та Правил надання банківських послуг, строки і порядок погашення заборгованості за кредитом (кредитний ліміт) за кредитними картками із встановленим мінімальним обов`язковим платежем, а також за овердрафтом, що виникає за такими картками, наведений а Пам`ятці клієнта/довідці про умови кредитування, що є невід`ємною частиною кредитного договору, та встановлюються даним пунктом. Платіж включає плату за користування кредитом, передбачену Тарифами, і частину заборгованості по кредиту. Строк повернення овердрафту в повному розмірі - на протязі 30 днів з моменту виникнення овердрафту. Згідно з п.п. 1.1.6.1. та 1.1.6.2. зміни в чинні Умови та Правила надання банківських послуг вносяться банком щомісяця в однобічному порядку, а у випадку, коли в односторонньому порядку внесення змін неможливо, банк повідомляє клієнтів про внесені зміни шляхом використання каналів зв`язку: Офіційний сайт банку: www.privatbank.ua, розміщення інформації у відділеннях Банку. При незгоді зі змінами Правил та/або Тарифів Банку клієнт зобов`язаний звернутись в Банк для розірвання цього Договору та погасити перед Банком заборгованість, виконавши умови п. 2.1.1.5.4. Згідно 2.1.1.7.6. Витягу із Умов та Правил надання банківських послуг, при порушенні клієнтом строків платежів по будь-якому із грошових зобов`язань, передбачених чинним договором, більш ніж на 30 днів клієнт зобов`язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн (в еквіваленті 500 грн за кредитними картками, що відкриті у валюті USD) + 5% від суми заборгованості по кредитному ліміту з врахуванням нарахованих і прострочених процентів та комісій. Штраф враховується на окремому рахунку і підлягає сплаті в першу чергу. Згідно довідки Банку 22.09.2011 відповідач, прийняв Умови та правила надання банківських послуг на договірній основі та отримав стартову кредитну картку «Універсальна» № [NUMBER] з лімітом до 8000 грн, та кінцевим строком дії картки до травня 2015 року. (а.с.58-61). Відповідно до розрахунку заборгованості за договором №б/н від 22.09.2011 (станом на 31.10.2019) та виписки по особовому рахунку відповідача за номером кредитної картки № [NUMBER] , [PERSON] користувався платіжною карткою та з 22.09.2011 по 23.09.2011 використав 7650 грн 00 коп. Кредит не погашав, однак банком за рахунок кредитного ліміту здійснювалось списання відсотків за прострочений кредит, пені та штрафу (а.с. 6-9, 52-54). Відповідач [PERSON] допустив прострочення погашення кредиту у розмірах та строки, визначені договором, внаслідок чого протягом всього часу кредитування та до 31.10.2019 включно йому нараховувалась пеня, яка за накопичувальним підсумком складає 5014,40 грн, розмір якої позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь. Крім цього, за період з 30.09.2011 по 31.10.2019 відповідачу на прострочену суму кредиту (7960,00 грн), нараховано проценти, залишок яких за накопичувальним підсумком становить 72113,91 грн. Також позивач нарахував відповідачу штрафи за порушення строків платежів по будь-якому грошовому зобов`язанню, передбачених договором, більш ніж на 30 днів, в розмірі 500 грн та 4254,42 грн, як 5 % від суми прострочення, з врахуванням нарахованих і прострочених відсотків, визначивши суму прострочення грошового зобов`язання ціною позову. Враховуючи вищевикладене, проаналізувавши аргументи позивача, викладені в позові та оцінивши докази по справі, суд частково задовольняє позовні вимоги, виходячи з наступного. Спір між сторонами виник з договірних правовідносин, які врегульовані нормами Цивільного кодексу України в частині позики та договору кредиту, а також регулюються загальними положеннями про договір та зобов`язання. За правилами ст. 207 ЦК України правочин вважається таки, що укладений в письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах телеграмах, якими обмінялись сторони. Відповідно до норм ст.ст. 526, 530, 610, ч.1 ст. 612 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно ч.2 ст. 642 ЦК України якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товар, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо) яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом. Зміна, розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом (ч.1 ст. 651 ЦК України). За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ст. 1054 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору (частина перша статті 631 ЦК України). Цей строк починає спливати з моменту укладення договору (частина друга вказаної статті. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору (частина четверта статті 631 ЦК України). У цій справі сторони строк договору окремо не визначили, а погодили строк кредитування, який визначається строком дії кредитної картки: травень 2015 року. Наявні матеріали справи дають підстави вважати доведеними аргументи позивача, що між банком та відповідачем був укладений кредитний договір, на виконання якого позичальником були отримані кошти у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку, а відповідач користувався кредитними коштами, однак свої обов`язки по поверненню їх належним чином не виконував. Доводи позивача щодо наявності у відповідача заборгованості за кредитним договором, внаслідок невиконання ним взятих на себе зобов`язань по поверненню кредиту зі сплатою відсотків у розмірах та строки погоджені сторонами, є переконливими, оскільки гуртуються на вимогах закону та умовах договору, підтверджуються обставинами справи, встановленими судом на підставі поданих письмових доказів. Розрахунком заборгованості за кредитним договором б/н від 22.09.2011 доведені вимоги позивача про стягнення з відповідача простроченого грошового зобов`язання за наданим кредитом - 7960,00 грн. Що стосується стягнення з відповідача нарахованих та несплачених процентів за період з 30.09.2011 по 31.10.2019 в розмірі 72113,91 грн, то в цій частині, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. З розрахунку заборгованості вбачається, що проценти за користування кредитними коштами у розмірі, визначеному договором, нараховувались відповідачу щомісяця, як під час строку кредитування, який закінчився у травні 2015 року (закінчення строку дії картки), так і після нього - до 31.10.2019. У пункті 54 постанови Верховного Суду від 28.03.2018 (справа № 444/9519/12), Велика Палата зазначила, що право кредитодавця нараховувати проценти за кредитом, які були передбачені договором припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування. Отже, припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Після закінчення строку кредитування, кредитор має право вимагати від позичальника, який прострочив виконання грошового зобов`язання повернення основної суми боргу за кредитним договором (позики та процентів), а також сплати грошової суми відповідно до ст. 625 цього Кодексу за весь час прострочення. В досліджуваній ситуації несплачені проценти станом на 31.05.2015 (закінчення строку дії картки) складали 12934,71 грн, що визначено судом відповідно до розрахунку, наданого позивачем та виходячи із процентної ставки, встановленої договором. Після спливу цього строку позивачем безпідставно щомісяця продовжувались нараховуватись проценти, які на кінцеву дату розрахунку позивача додали в сумі та склали 72113,91 грн. Отже, стягненню з відповідача підлягає сума неповернутих процентів на кінцеву дату кредитування, яка складає 12934,71 грн. Вирішуючи питання стягнення неустойки (пені та штрафу), суд виходить з наступного. Підставою, яка породжує обов`язок сплатити неустойку, є порушення боржником зобов`язання (стаття 610, пункт 3 частини першої статті 611 ЦК України). За змістом приписів ст. 549 параграфу 2 глави 49 ЦК України особливість пені у тому, що вона нараховується з першого дня прострочення та доти, поки зобов`язання не буде виконане. Вона може нараховуватись на суму невиконаного або неналежно виконаного грошового зобов`язання (зокрема, щодо повернення кредиту чи сплати процентів за кредитом) протягом усього періоду прострочення, якщо інше не вказано у законі чи в договорі. Але відповідно до пункту 1 частини другої статті 258 ЦК України до вимог про стягнення неустойки (як штрафу, так і пені) застосовується спеціальна позовна давність в один рік. Відтак, стягнути неустойку (зокрема і пеню незалежно від періоду її нарахування) можна лише у межах спеціальної позовної давності. У постанові від 6 листопада 2013 року у справі N 6-116цс13 Верховний Суд України, аналізуючи приписи статей 266 і частини другої статті 258 ЦК України, дійшов висновку, що можливість стягнення неустойки (пені, штрафу) обмежується останніми 12 місяцями перед зверненням кредитора до суду, а починається у межах позовної давності за основною вимогою з дня (місяця), з якого вона нараховується. Позивач визначив розмір пені за накопичувальним підсумком за весь час кредитування та не надав окремого розрахунку цієї складової боргу аби суд зміг визначити розмір стягнення в межах спеціальної позовної давності. Враховуючи, що відповідно до ст. 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - прострочення грошового зобов`язання за кредитним договором, свідчитиме про недотримання положень, закріплених у ст. 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Отже, суд вважає безпідставними вимоги позивача про стягнення пені у заявленому позивачем розмірі 5014,40 грн. Крім цього, судом з`ясовано, що позивач вирахував суму штрафу, виходячи з двох складових: 500 грн - фіксована ставка та 5% - процентна складова від суми заборгованості, куди включив не лише борг за кредитним лімітом, а й нарахований ним борг за пенею, а також нараховані у подвійному розмірі проценти після спливу строку кредитування. Такий розрахунок не відповідає закону та не ґрунтується на досліджених судом умовах кредитування, включаючи Тарифи, де в розрахункову величину штрафу не передбачено включення пені чи інших грошових санкцій. Відповідно до ч.2 ст. 549 ЦК України штраф обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Отже, штраф, як вид відповідальності за порушення позичальником кредитного зобов`язання обчислюється у відсотках від заборгованості за основним зобов`язанням боржника. Комісія, пеня та інші санкційні нарахування до розрахункової суми штрафу не входить. За таких обставин, заявлені позивачем вимоги про стягнення заборгованості за неустойкою (пенею та штрафом), підлягають частковому задоволенню, а саме стягненню підлягає штраф в розмірі 898,00 грн, з яких: фіксована ставка - 500 грн та процентна складова від основної суми боргу за прострочений кредит - 398,00 грн (7960,00 грн х 5%). Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч.3 ст. 12 та ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відсутність відзиву на позов із запереченнями відповідача, не розцінюється судом, як визнання позовних вимог та/або обставин, якими вони обґрунтовуються, з огляду на те, що подання заперечень на позов це право, а не обов`язок відповідача і це право не може бути обмежене будь-яким способом, в тому числі і шляхом застосування норм Цивільного процесуального кодексу України щодо звільнення позивача від доказування або ухвалення рішення про задоволення позову. Таким чином, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню на суму 21792,71? грн, з яких: 7960 грн - заборгованість за кредитом; 12934 грн 71 коп. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом за період з 30.09.2011 по 31.05.2015; 898 грн 00 коп. - штраф. Таке стягнення суд находить справедливим та співмірним, з огляду на те, що згідно поданих позивачем розрахункових документів відповідач за весь час кредитування на власні потреби використав 7650,00 грн кредитних коштів. За правилами ч.ч.1,2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір та інші судові витрати покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2102,00 грн, як передбачено ст. 4 ЗУ «Про судовий збір». Ціна позову визначена позивачем сумою стягнення - 89842,73 грн. Оскільки, суд частково задовольняє вимоги - на суму 21792,71 грн, що становить 24,26% від ціни позову, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 509 грн 95 коп. (2102,00 х 24,26%) судових витрат у виді судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: partial