Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася у суд із позовом до Шаланківської сільської ради Виноградівського району, третя особа без самостійних вимог: Виноградівська державна нотаріальна контора про визнання права власності в порядку спадкування за законом. Свої вимоги мотивує тим, що після смерті чоловіка [PERSON] залишилося спадкове майно, а саме: житловий будинок з надвірними будівлями у [ADDRESS] , який належав спадкодавцю на підставі Договору дарування від 27.09.2006 року. Звернувшись до нотаріуса за прийняттям спадщини після смерті чоловіка позивачка отримала відмову у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно. Просить суд визнати за нею право власності на спадкове майно після смерті чоловіка. Позивач про день, час та місце розгляду справи, будучи належним чином повідомленою своєчасно, в підготовче судове засідання не з`явилася, однак подала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності та про те, що вимоги позову підтримує повністю та просить суд такі задовольнити. Представник відповідача про день, час та місце розгляду справи будучи належним чином повідомленим своєчасно, в підготовче судове засідання не з`явився, однак подав до суду письмову заяву про розгляд справи за їх відсутності та про те, що не заперечують відносно задоволення позовних вимог [PERSON] . Представник третьої особи без самостійних вимог у підготовче судове засідання не з`явився, повідомлений про час та місце його проведення, заяв та клопотань не подавав. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого судового провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідачем позов визнано повністю, що не суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому в порядку ст.206 ЦПК України визнання ним позову прийнято судом. Обстеживши матеріали справи та клопотання сторін, визнаючи в порядку ст.223 ЦПК України необов`язковим відібрання особистих пояснень від учасників процесу, і враховуючи, що у справі наявні достатні матеріали про права і взаємовідносини сторін та визнання позову відповідачем, суд вважає за можливе у підготовчому судовому засіданні ухвалити рішення про задоволення позовних вимог з огляду на наступне. У судовому засіданні належними та допустимими доказами встановлено наступне. [INFO] помер чоловік позивачки - [PERSON] (свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 20.08.2009 року). Заповіт [PERSON] не залишив. Відповідно до приписів ст.1261 ЦК України спадкоємцями першої черги за законом є позивач дружина спадкодавця. Місцем відкриття спадщини є [ADDRESS] . На момент смерті спадкодавця позивач проживав та був зареєстрований за цією адресою. Вказані обставини підтверджуються довідкою виконавчого комітету Шаланківської сільської ради від 01.04.2020 р. №154 та довідкою про реєстрацію місця проживання особи №148. До складу спадкового майна входить житловий будинок з надвірними будівлями у [ADDRESS] , загальною площею 110,0 м.кв., житловою - 57,3 м.кв. З Договору дарування від 27.09.2006 року, посвідченого приватним нотаріусом Виноградівского районного нотаріального округу Она Н.М., зареєстрованого в реєстрі за №1738, слідує, що [PERSON] прийняв у дар від [PERSON] житловий будинок в [ADDRESS] . Як вбачається з довідки виконавчого комітету Шаланківської сільської ради №103 від 18.02.2020 року будиноку [ADDRESS] , згідно по господарської книги №8 (2006-2010 р.р.) особовий рахунок № [NUMBER] рахується за [PERSON] , який помер [INFO] . За прийняттям спадщини позивач звернулася до державного нотаріуса Виноградівської державної нотаріальної контори Боричок К.В. Однак у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом їй відмовлено у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове нерухоме майно. Відповідно до ч.3 ст.1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. У той же час через відсутність необхідних правовстановлюючих документів на спадкове майно позивач позбавлений можливості оформити прийняття спадщини у регламентованому порядку. Пунктом 1 ч.2 ст.16 ЦК України визначено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Саме з вказаних підстав позивачка змушена звернутися до суду з цією позовною заявою. Відповідач має до складу спадкового майна власний майновий інтерес, оскільки аналогічно є спадкоємцем першої черги. У той же час фактично відповідач декларує відсутність власних претензій до спадкового майна. Відповідно до положень п.3.3 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 р. № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» найпоширенішою причиною звернення особи до суду в справах про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування є неможливість спадкоємцями, які прийняли спадщину, оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім`я спадкодавця та/або відсутності державної реєстрації нерухомого майна спадкодавцем. Потреба такого способу захисту права власності як пред`явлення позову про його визнання виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється (п.37 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.12.2014 р. №5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав». Статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованого Верховною Радою України 17.07.1997 року (Закон № 475/97-ВР), визначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до ч.1 ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до приписів ст.41 Конституції України та п.2 ч.1 ст.3, ст.321 ЦК ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні. Технічну інвентаризацію спадкового житлового будинку проведено, згідно довідки КП «Виноградівське РБТІ» від 22.02.2020 р. №199 цей житловий будинок з надвірними будівлями будівництвом завершений, його вартість складає 169209 гривень. Відповідно до ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше право не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідну до ст.16 ЦК України визнання права є одним із способів захисту цивільних прав інтересів, що підлягають захисту судом. За правилами ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Таким чином, враховуючи ті обставини, що позивач надав суду достатньо доказів, які підтверджують позов, а визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що позивач [PERSON] як спадкоємець після смерті чоловіка [PERSON] має законне право на визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом після його смерті.

Outcome: approved