Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-18 00:00:00

Позивач [PERSON] у лютому 2018 року звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей. Позов обґрунтовує тим, що 27.04.1996 між нею та відповідачем було укладено шлюб. Від шлюбу мають чотирьох дітей. Зокрема двох неповнолітніх синів [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Останнім часом відповідач не приймає участі в утриманні дітей, не надає необхідної матеріальної допомоги. Саме тому позивач і звернулась до суду, та просила стягувати щомісячно з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей у розмірі 1 700,00 грн на кожну дитину. 22 лютого 2018 року ухвалою суду відкрито спрощене провадження по справі. 18 квітня 2018 року [PERSON] подала заяву про збільшення позовних вимог, згідно якої просила суд стягувати з відповідача на свою користь аліменти на утримання дітей у розмірі 4 000,00 грн на кожну дитину. Збільшені позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що їхні спільні з відповідачем неповнолітні діти потребують фактичних щомісячних витрат на двох у загальному розмірі 22 825,00 грн. Позивач та її представник в судовому засіданні позов підтримали, просили його задовольнити та не заперечували проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання 17.07.2018 не з'явився, про день, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Відповідно до положень ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов'язки сторін та те, що позивач проти заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч. 1 ст. 280 та ч. 1 ст. 281 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов необхідно частково задовольнити. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. У період шлюбу у сторін [INFO] року народився син [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] (а.с.5). Окрім того у сторін [INFO] року народився син [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] (а.с.5). Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, відповідач не з'явився в судові засідання 29.05.2018 р. та 17.07.2018 р. та не надав доказів розміру свого щомісячного доходу та того, що він матеріально утримує своїх дітей. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Статтею 185 СК України встановлено, що той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Позивачем [PERSON] у межах даної справи не було заявлено позовної вимоги про стягнення додаткових витрат на дітей відповідно до ст. 185 СК України, а заявлено лише позовну вимогу про стягнення аліментів на утримання дітей. У зв'язку з чим надані позивачем докази та їх обґрунтування щодо додаткових витрат на дітей суд вважає такими, що не стосуються предмету спору. У той же час суд вважає необхідним зазначити, що [PERSON] не позбавлена можливості у подальшому вирішити питання додаткових витрат на дітей у досудовому чи судовому порядку. Оцінивши надані по справі докази, з огляду на те, що, відповідач зобов'язаний утримувати дітей до досягнення ними повноліття, створювати необхідні умови для їх розвитку та життя нарівні з позивачем, суд вважає за можливе стягувати щомісячно з відповідача на користь позивача аліменти в твердій грошовій сумі у розмірі 2 500,00 грн на кожного на утримання неповнолітніх [PERSON] та [PERSON], починаючи стягнення з 12 лютого 2018 року і до досягнення ними повноліття. Суд вважає, що такий розмір аліментів на утримання дітей щомісяця є обґрунтованим та доцільним, так як визначаючи розмір аліментів, суд враховує суми визначені державою як прожитковий мінімум на дитину відповідного віку. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ст. 133, 141 ЦПК України суд присуджує до стягнення з відповідача на користь держави судові витрати в сумі 704,80 грн.

Outcome: partial