Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася з цивільним позовом до відповідачів [PERSON], [PERSON] та [PERSON], в якому просить визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 2,6484 га, кадастровий номер 4623685100:03:000:0023, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Пасіки-Зубрицької сільської ради Пустомитівського району Львівської області. Свої вимоги мотивує тим, що 05.02.2012 року померла її мати [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про смерть серія 1-СГ № 276272, виданим Зубрянською сільською радою Пустомитівського району Львівської області, 07.02.2012 року. До кола спадкоємців першої черги спадкування увійшли позивач, її сестра [PERSON], а також брати [PERSON] та [PERSON], відповідачі у цій справі, оскільки їх батько [PERSON] помер раніше. Зазначає, що внаслідок її смерті відкрилася спадщина, до складу, якої увійшла земельна ділянка площею 2,6484 га, кадастровий номер 4623685100:03:000:0023, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Пасіки-Зубрицької сільської ради Пустомитівського району Львівської області, що належала спадкодавцю на підставі державного акту на право приватної власності на землю, серія ЯА № 338922, від 08.06.2005 року. Стверджує, що на момент смерті спадкодавця, вона постійно проживала разом із нею по вул. Б. Хмельницького, 21 в с. Зубра Пустомитівського району Львівської області, що підтверджується довідкою № 865 від 06.07.2015 року виданою Зубрянською сільською радою Пустомитівського району Львівської області, окрім цього до дня смерті матері вони вели спільне господарство, позивачка доглядала за мамою та організовувала поховання. Вважає, що оскільки вона постійно проживала разом із матірю на момент відкриття спадщини і про відмову від спадщини не заявляла, вона, позивач у цій справі, фактично прийняла спадщину та вступила в управління спадковим майном, зокрема земельною ділянкою призначеною для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованою на території Пасіки-Зубрицької сільської ради Пустомитівського району Львівської області. Наголошує, на тому, що право власності спадкодавця на земельну ділянку підтверджується державним актом на право приватної власності на землю серія ЯА № 338922, від 08.06.2005 року однак оригінал такого було втрачено, що унеможливлює реалізацію її права на спадкування через нотаріальну контору. У судове засідання позивач не зявилася, не повідомила суд про причини своєї неявки, хоча про час та місце судового розгляду була належним чином повідомлена, однак подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідачі у судове засідання не зявилися, не повідомили суд про причини своєї неявки, хоча про час та місце судового розгляду були належним чином повідомлені, однак подали суду заяви у яких просять позов задовольнити, а судовий розгляд проводити у їх відсутності. Відповідно до ст. 174 ч. 4 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до вимог ст.197 ч.2 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання або за розпорядженням головуючого інший працівник апарату суду. У разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи та докази в їх сукупності, враховуючи те, що заяви про визнання відповідачами позову не порушують прав, свобод чи законних інтересів інших осіб, а позовні вимоги позивача є законними та обґрунтованими, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 05.02.2012 року померла мати позивачки [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про смерть серія 1-СГ № 276272, виданим Зубрянською сільською радою Пустомитівського району Львівської області, 07.02.2012 року. До кола спадкоємців першої черги спадкування увійшли позивач, її сестра [PERSON], а також брати [PERSON] та [PERSON], відповідачі у цій справі, оскільки їх батько [PERSON] помер раніше. Внаслідок її смерті відкрилася спадщина, до складу, якої увійшла земельна ділянка площею 2,6484 га, кадастровий номер 4623685100:03:000:0023, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Пасіки-Зубрицької сільської ради Пустомитівського району Львівської області, що належала спадкодавцю на підставі державного акту на право приватної власності на землю, серія ЯА № 338922, від 08.06.2005 року. На момент смерті спадкодавця, позивачка постійно проживала разом із нею по вул. Б. Хмельницького, 21 в с. Зубра Пустомитівського району Львівської області, що підтверджується довідкою № 865 від 06.07.2015 року виданою Зубрянською сільською радою Пустомитівського району Львівської області, окрім цього до дня смерті матері вони вели спільне господарство, позивачка доглядала за мамою та організовувала поховання. У відповідності до положень ст.ст. 1268, 1269 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Оскільки позивачка постійно проживала разом із матірю на момент відкриття спадщини і про відмову від спадщини не заявляла, тобто фактично прийняла спадщину та вступила в управління спадковим майном, зокрема земельною ділянкою призначеною для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованою на території Пасіки-Зубрицької сільської ради Пустомитівського району Львівської області. Право власності спадкодавця на земельну ділянку підтверджується державним актом на право приватної власності на землю серія ЯА № 338922, від 08.06.2005 року однак оригінал такого було втрачено, що унеможливлює реалізацію права позивача на спадкування через нотаріальну контору. Статтею 16 Цивільного кодексу України, передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а одним із способів захисту прав та законних інтересів особи є визнання права. Відповідно до ст. 392 Цивільного кодексу України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Оскільки документи, що засвідчують право власності на нерухоме майно, існували, що зокрема підтверджено їх збереженою копією, проте були втрачені та не можуть бути відновлені у встановленому законодавством порядку, позивач змушена звертатися із цим позовом в порядку ст. 392 ЦК України, відповідно до якої позов про визнання права власності може бути предявлено зокрема у разі втрати правовстановлюючого документу на нерухоме майно. Аналогічна позиція викладена також у інформаційному листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування». Таким чином, з врахуванням наведеного вище, позовні вимоги позивачки підставні та підлягають задоволенню.

Outcome: approved