Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-04 00:00:00

Позивач [PERSON] у грудні 2017 року звернувся до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначив, що 29 червня 2002 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Амур-Нижньодніпровського районного управління юстиції м. Дніпропетровська між ним та [PERSON] було зареєстровано шлюб, після укладення прізвище дружини [PERSON]. Під час перебування у шлюбі у нього з відповідачем народилася спільна дитина [PERSON], [INFO], яка після розірвання шлюбу залишиться проживати з матір'ю. Зазначив, що сімейне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, втрату почуття любові та поваги один до одного. Сторони разом не проживають та не ведуть спільного господарства з початку 2016 року, можливості зберегти сімю не має, збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін та дитини. Ухвалою судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 02.01.2018 року цивільну справу передано за підсудністю на розгляд до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська. Ухвалою судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 12.02.2018 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Позивач у судове засідання не з'явився, через канцелярію суду подав заяву, в якій просив розглядати справу без його участі, зазначивши, що не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив, у зв'язку з чим, враховуючи, що позивач не заперечував проти ухвалення заочного рішення, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення, відповідно до вимог ст. 280-282 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у звязку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи судом встановлено, що 29 червня 2002 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Амур-Нижньодніпровського районного управління юстиції м. Дніпропетровська між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб, про що зроблено запис за № 408, прізвище дружини після реєстрації шлюбу [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про одруження серії І-КИ № 160533, виданим Відділом реєстрації актів громадянського стану Амур-Нижньодніпровського районного управління юстиції м. Дніпропетровська. В шлюбі у сторін народилася спільна дитина [PERSON], [INFO], про що Відділом реєстрації актів громадянського стану Амур-Нижньодніпровського районного управління юстиції м. Дніпропетровська складено відповідний актовий запис № 843, що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-КИ 269770, виданим 08 липня 2004 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Амур-Нижньодніпровського районного управління юстиції м. Дніпропетровська. Також, встановлено, що між сторонами були фактично припинені шлюбні стосунки з початку 2016 року, з цього ж часу сторони не ведуть спільного господарства, між ними примирення неможливе. Дитина після розірвання шлюбу буде проживати з матірю, спір з цього приводу відсутній. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст. 120 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги інші обставини життя подружжя. Суд враховує, що шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, сторони не бажали поновлювати стосунки, будь-яких заходів до примирення не приймають, оскільки збереження шлюбу суперечить інтересам сім`ї, а тому надання сторонам строку для примирення суд вважає недоцільним. Причиною розпаду сімї є різниця інтересів, відсутність взаєморозуміння, втрата почуття любові та поваги. При постановленні рішення суд враховує те, що сімейно-шлюбні відносини припинені, спір щодо місця проживання дитини відсутній, сторони наполягали на розірванні шлюбу, зберігати шлюб не бажають, тому суд дійшов висновку, що сімя сторін розпалася остаточно та не може бути відновлена. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що має суттєве значення. Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у розмірі 704 грн. 80 коп.

Outcome: approved