overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-04 00:00:00

Позивач в грудні 2020 року звернулася до суду з вищезгаданим позовом, в якому просить визнати відповідача таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] , посилаючись на те, що останній не проживає в ній з 2018 року, тобто більше шести місяців без поважних причин. З того часу відповідач взагалі не цікавиться спірним житлом, будь-яких обов`язків по утриманню житла не несе. В останнє судове засідання, позивач не з`явилася, представник позивача надіслав на адресу суду заяву в якій, просив здійснити розгляд справи за його відсутності та не заперечував щодо заочного розгляду справи. Відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин, хоча був повідомлений належним чином про день, час та місце розгляду справи, про що свідчить розписка про направлення поштового повідомлення рекомендованим відправленням за її місцем реєстрації та оголошення на офіційному веб-порталі судова влада України, від відповідача не надійшло повідомлення про причини неявки, тому суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів у відповідності до вимог ст. визначених ст. 280 ЦПК України, за яких суд може ухвалити заочне рішення, враховуючи думку позивача. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, надіслав на адресу суду клопотання про розгляд справи його без участі. Дослідивши матеріали справи, оцінюючи докази в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді справи в судовому процесі на засадах змагальності, як того вимагає ст. 12 ЦПК України, та у відповідності з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Спірні правовідносини регулюються ст. ст. 71, 72 ЖК України. Судом встановлено, що позивач [PERSON] проживає та є зареєстрованою в квартирі [ADDRESS] . Вказана квартира не приватизована, є фондом Житомирської міської ради. /а.с. 8, 15/. Житлова площа квартири становить 23,67 кв.м. Відповідач не є членом сім`ї позивача, будучи зареєстрованим в квартирі, фактично не проживає в ній з моменту реєстрації з листопада 2018 року, тобто більше шести місяців, тому втратив право користування цією квартирою. Останній не несе будь-яких обов`язків, що передбачені ст. 64 ЖК України, не утримує житло, не сплачує комунальні послуги. Факт не проживання відповідача з листопада 2018 року в спірній квартирі стверджується актом ПП «КВЖРЕП № 8» від 02.12.2020 року, /а.с.6, 32/. Перешкод в користуванні житлом відповідачу не чинилося. Встановлених законом випадків збереження за ним права користування квартирою не вбачається. Вищенаведене є підставою для визнання відповідача, у відповідності до вимог ст.ст. 71, 72 ЖК України, таким, що втратив право користування спірним житлом у зв`язку з відсутністю без поважних причин більше шести місяців. Статтею 141 ЦПК України встановлено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-03 00:00:00

Позивач в грудні місяці 2016 року звернулась до суду з вимогами ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача аліменти у розмірі 2500 грн. щомісяця на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], стверджуючи, що відповідач ухиляється від виконання батьківських обовязків щодо утримання неповнолітньої дитини. У судовому засіданні позивач вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач позов визнав частково. Суд вислухав сторони, вивчив надані документи і встановив наступне: Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 2013 року (сторони повторно уклали шлюб), від цього шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] актовий запис про народження №126, вчинений 09.06.2004 року міським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського обласного управління юстиції. Сторони спільне проживають відповідач мешкає в м.Маріуполі. Неповнолітня дитина проживає з матірю. Позивачка стверджує, що батько останній рік не приймає участі ні у вихованні, ні в утриманні дитини, не цікавиться долею сина. Добровільно відповідач надає матеріальну допомогу на утримання дитини з грудня місяця 2016 року, тому [PERSON] звернулась до суду з цим позовом і вимагає стягнути з відповідача аліменти на утримання сина в розмірі 2500 грн щомісяця з дня звернення до суду з позовом і до досягнення дитиною повноліття. Відповідач, визнаючи позов частково, пояснив, що з грудня місяця 2016 року він сплачує позивачці аліменти на утримання сина в розмірі1500 грн, що його заробітна плата складає 3200 грн, тому сплачувати аліменти в більшій сумі він не має можливості. При вищенаведених обставинах суд вважає позов [PERSON] про стягнення аліментів підлягаючим частковому задоволенню з таких підстав: ст.180 СК визначає « батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття». Згідно\~ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. За рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу батька і (або) у твердій грошовій сумі, що передбачено ч.3 ст.181 СК України. На момент вирішення даного спору відповідач має постійну роботу в м.Маріуполь і щомісячний дохід у відповідача складає 3200 грн, що підтверджується відповідною довідкою з місця роботи. Суд встановив і сторони визнали, що з грудня 2016 року по березень 2017 року відповідач сплатив аліменти на утримання сина в розмірі 1500 грн. Суд стягує з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн щомісяця з 1.04.2017 року і до досягнення дитиною повноліття. Правовідносини, які виникли між сторонами з приводу стягнення аліментів з батька на утримання неповнолітніх дітей, регулюються ст.ст.180, 181, 182,184 СК України.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-13 00:00:00

Позивач вернувся до суду з даним позовом, і просить визнати за ним право власності в порядку набувальної давності на житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] Представник позивача в судовому засіданні на задоволенні позовних вимог наполягала та просила задовольнити позов в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, але подав суду письмову заяву, в якій не заперечував проти задоволення позовних вимог та просив розглядати справу за його відсутності. Вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню за наступних підстав: Як встановлено в судовому засіданні з серпня 1995 року і по теперішній час позивач постійно проживає в житловому будинку, розташованому за адресою: [ADDRESS] Протягом всього часу користуванням будинку позивач підтримує його в належному стані, обробляє присадибну земельну ділянку, оплачує комунальні послуги тощо. Факт добросовісного заволодіння, а також безперервного та відкритого володіння позивачем на протязі двадцяти років спірним житловим будинком підтверджується, зокрема: 1) довідками Маяківської сільської ради від 23.02.2015р. № 255, від 02.04.2015р. № 472 та 473 ; 2) технічним паспортом на житловий будинок, виданим на ім`я [PERSON] 04.02.2015р. КП «Одесоблпроект; 3) рішенням Маяківської сільської ради від 01.02.1996р. про надання [PERSON] права на приватизацію земельної ділянки, прилеглої до будинку. Крім того свідки [PERSON] та [PERSON], допитані під час судового розгляду справи, підтвердили, що позивач на протязі останніх двадцяти років вільно та відкрито користується житловим будинком, розташованим за адресою: [ADDRESS], постійно проводить ремонтні роботи, підтримує будинок в належному стані, обробляє город тощо. Також свідки підтвердили, що протягом всього періоду користування позивачем житловим будинком будь-які треті особи не заявляли свої права на спірне домоволодіння. Відповідно до відповіді Біляївської філії КП «Бюро технічної інвентаризації» № 309, за адресою: [ADDRESS], не зареєстроване право власності на будь-яких осіб. Відповідно до положень п. 1 ст. 344 Цивільного кодексу України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно. Пунктом 4 вищезазначеної статті передбачено набуття права власності за набувальною давністю лише на підставі судового рішення. Враховуючи викладене, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-25 00:00:00

Позивач вернувся до суду з даним позовом, і просить визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом право власності на ? частину житлового будинку загальною площею 76,9 кв. м. та житловою площею 46,5 кв. м. разом з сараєм та огорожею, розташованого за адресою: с. Нерубайське, Біляївського району, Одеської області, вул. Чкалова, 112. Позивач в судове засідання не зявився, але подав суду письмову заяву, в якій на задоволенні позовних вимог наполягав та просив розглядати справу за його відсутності. Представник відповідача в судове засідання не зявився, але подав суду письмову заяву, в якій не заперечував проти задоволення позовних вимог та просив розглядати справу за відсутності відповідача. Вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню за наступних підстав: Як встановлено в судовому засіданні 13 липня 2010 року помер батько позивача [PERSON], який до дня смерті проживав за адресою: [INFO]. Після звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на частину житлового будинку через відсутність документу, підтверджуючого державну реєстрацію права власності покійного на будинок (лист приватного нотаріуса від 02 грудня 2011 року № 339/02-14). Так під час судового засідання встановлено, що частина спірного житлового будинку належала [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 4 грудня 2008 року державним нотаріусом Третьої одеської державної нотаріальної контори (реєстровий № 3-4246). Крім того право власності спадкодавця на спірний будинок підтверджується і довідкою № 02-17-459, виданою 14 травня 2012 року Нерубайською сільською радою Біляївського району, згідно якої за [PERSON] на підставі записів в по господарській книзі № 6 числиться ? частина спірного домоволодіння. Відповідно до п. 6 Додатку № 2 до Тимчасового положення про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року № 7/5, свідоцтва про право власності на нерухоме майно, видані органами місцевого самоврядування, являються правовстановлюючими документами, на підставі яких проводиться реєстрація будинків та інших обєктів нерухомості. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадок, протягом встановленого законом шестимісячного терміну подає до нотаріальної контори відповідну заяву. Згідно ст. 1297 ЦК України встановлено, що спадкоємець зобовязаний отримати свідоцтво про право на спадщину, якщо в складі спадкового майна є обєкти нерухомості. Враховуючи викладене, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-10 00:00:00

Позивач вернувся до суду з позовною заявою до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором та просить стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за кредитним договором в розмірі 37206,39 грн., та суму сплаченого судового збору в розмірі 372,06 грн. В обґрунтування вимоги зазначено, що 28 лютого 2008 року між ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № РL-301/051/2008. Відповідно до умов кредитного договору, визначених п. 2, п 3 ч. 1, п.п. 1.1, 1.4, 1.5, 1.6 ч. 2, банк надав [PERSON] кредит в національній валюті на загальну суму 25000,00 грн. З метою забезпечення виконання зобов'язань позичальника, 28.02.2008 року між банком та [PERSON] було укладено договір поруки № SR-310/051/2008. За умовами договору купівлі-продажу кредитного портфелю від 25.06.2011 року ПАТ «ОТП Банк» відступило, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло право вимоги за кредитним договором № РL-301/051/2008, а також за договором поруки № SR-310/051/2008 від 28.02.2008 року. Таким чином до ТОВ «ОТП Факторинг Україна» перешли всі права ПАТ «ОТП Банк» щодо права вимоги до відповідачів. Позичальник [PERSON] належним чином своїх обов'язків за кредитним договором не здійснював, в результаті чого станом на 11.03.2014 року утворилася заборгованість в розмірі 37206,39 грн., яка складається з заборгованості по кредиту в сумі 24621,30 грн. та заборгованості по відсоткам в розмірі 12585,09 грн. В судове засідання представник позивача не з'явилася, завчасно поданою письмовою заявою сповістила про неявку та можливість розгляду справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, позов просила задовольнити, надала згоду на заочний розгляд справи та ухвалення заочного рішення. Відповідачі у судове засідання не з'явилися, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, причину неявки суду не повідомили. Заяв та клопотань від них на адресу суду не надходило, свого представника до суду не направили, заперечень проти позову не надали. Суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-23 00:00:00

\~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~позивач вернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між ним та відповідачем, зареєстрований 16.12.2014 у відділіл державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Верховинського районного управління юстиції у Івано-Франківській області, актовий запис №70. Спільних дітей від шлюбу у них немає. Свої вимоги обґрунтовує тим, що спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння та втрати почуття любові. На даний час вони шлюбні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть, більше шести місяців проживають окремо. Вважає, що примирення між ними неможливе, оскільки сім`я остаточно припинила своє існування, шлюб існує формально. А тому просить позов задовольнити. \~ \~ \~ \~Ухвалою суду від 06.02.2020 відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи у відкритому судовому засіданні. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Ухвалою суду від 16.03.2020 закрито підготовче провадження та справу призначено до розгляду по суті. \~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся у встановленому законом порядку, подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просить позов задовольнити. Не заперечив проти заочного розгляду справи. \~ \~ \~ \~Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явилася, про дату, час і місце судового засідання належним чином повідомлялася, як за останнім відомим місцем проживання, так і шляхом розміщення\~оголошення на\~офіційному веб-сайті\~судової влади\~України. Причин неявки суду не повідомила, відзив на позовну заяву до суду не подала. \~ \~ \~ \~Ухвалою суду від 24.04.2020 постановлено провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення . \~ \~ \~ \~Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. \~ \~ \~ \~Вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази у справі та оцінивши їх в сукупності, суд задовольняє позов з таких підстав. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. \~ \~ \~ \~В судовому засіданні встановлено, що сторони тривалий час подружні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть. \~ \~ \~ \~Позивач категорично заперечила можливість відновлення подружніх відносин та збереження сім`ї, переконана, що примирення між ними неможливе внаслідок глибого конфлікту, що виник між ними. \~ \~ \~ \~Враховуючи наведені обставини, суд приходить до висновку, що на даний час шлюб між сторонами існує формально, подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе, воно буде суперечити інтересам сторін та інтересам їхніх дітей, а тому шлюб слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-28 00:00:00

Позивач вернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивує тим, що у 1990 році він уклав шлюб з відповідачкою, але шлюбні стосунки не склалися і фактично припинені, тому просить задовольнити позов та розірвати укладений шлюб між ним та відповідачкою. У судове засідання позивач не зявився, надав заяву, в якій просив справу розглянути без його участі, позов підтримав. Представник позивача [PERSON] позов підтримала в повному обсязі, мотивуючи його тими ж підставами. Відповідачка належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи в судове засідання не зявилася, заяв до суду не надала. За таких обставин суд зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Суд дослідивши докази по справі приходить до висновку, що позивні вимоги підлягають задоволенню з наступних причин. Відповідно до ст.ст. 110, 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлено одним із подружжя і суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буду встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. Судом встановлено, що сторони знаходяться у шлюбі, який був зареєстрований у визначеному законом порядку (а.с.2). Шлюбні стосунки припинені. Шлюб у кожної з сторін перший. На сьогоднішній день збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому суд вважає, що позов доведено і він підлягає задоволенню. Судові витрати вирішуються судом відповідно до вимог ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-10 00:00:00

Позивач вернулась в суд з позовом про стягнення з відповідача аліментів в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) відповідача щомісячно. В позові вказує, що відповідач є її батьком. Після досягнення повноліття позивач навчається і у звязку з цим потребує матеріальної допомоги - витрати позивача, повязані з навчанням, харчуванням та проживанням в м.Тернопіль. В свою чергу відповідач ухиляється від надання позивачу матеріальної допомоги, хоча має таку можливість, оскільки працює та отримує заробітну плату. В судове засідання позивач не з»явилась, подала заяву про розгляд справи за її відсутності. Згідно письмових пояснень відповідача та пояснень, які відповідач дав в судовому засіданні, позовні вимоги визнав частково та пояснив, що він працює, отримує заробітну плату, матеріальну допомогу позивачу припинив надавати, оскільки на його утриманні є малолітній син. Крім того, мати позивача [PERSON] також працює і може надавати позивачу матеріальну допомогу. Суд, дослідивши наявні в справі докази, заслухавши пояснення сторін та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-17 00:00:00

Позивач вернулась до суду з позовом та просила визнати відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням, а саме: квартирою №33 в будинку № 2 по вулиці Гоголя, в місті Павлограді, Дніпропетровської області. Мотивувала тим, що відповідач є колишнім чоловіком її доньки,зареєстрованим у вказаній квартирі. З 2016 року відповідач виїхав в інше місто, а саме до м. Харкова. Реєстрація відповідача порушує права позивача. Позивач судовому засіданні позовні вимоги підтримала, дала пояснення аналогічні викладеним у позові. Відповідач в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи. Про причини своєї неявки суд не повідомив. За вказаних обставин суд вважає можливим розглянути справу у заочному порядку. Суд, дослідивши матеріали справи приходить до наступного. [PERSON] є власником квартири [ADDRESS]., що підтверджується копією договору купівлі-продажу. /а.с.5/ [PERSON] є зареєстрованим у квартирі. /а.с.10/ З 2016 року відповідач не проживає у вказаній квартирі. Вказаний факт підтверджено актом про не проживання, поясненнями свідка [PERSON] у судовому засіданні. Статтею 71\~ЖК України передбачено, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору -судом. Жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім'ї понад шість місяців у встановлених законом випадках. Статтею 316\~ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Статтею 391\~ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Викладене приводить суд до висновку про те, що строки протягом яких за відповідачем зберігалось право користування жилим приміщенням збігли, а реєстрація відповідача у квартирі порушує права позивача, що є підставою для задоволення позову та визнання відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням. Викладене приводить суд до висновку про те,що позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-02 00:00:00

Позивач вернулась до суду з позовом та просила визнати відповідачів такими, що втратили право користування жилим приміщенням, а саме будинком за адресою: [ADDRESS] . Мотивувала тим, що відповідачі є онуками, зареєстрованими у вказаній квартирі. З 1994 року відповідачу у будинку не проживають. Реєстрація відповідачів порушує права позивача. Позивач судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити, в подальшому надала суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомленими про день, час та місце розгляду справи. Про причини своєї неявки суд не повідомили. За вказаних обставин суд вважає можливим розглянути справу у заочному порядку. Суд, дослідивши матеріали справи приходить до наступного. [PERSON] є власником 3/10 частини будинку [ADDRESS] , що підтверджується копією договору дарування від 04.09.1997 року./а.с.7/ Вона проживає та зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] та [PERSON] є зареєстрованими у вказаній квартирі./а.с.20/ З 2004 року відповідачі не проживали у вказаному будинку. Вказаний факт підтверджено актом про не проживання./а.с.26/. Також факт не проживання відповідачів підтверджено показами свідка [PERSON] даними нею у судовому засіданні. Статтею 316 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Викладене приводить суд до висновку про те, що строки протягом яких за відповідачами зберігалось право користування жилим приміщенням збігли, а реєстрація відповідачів у квартирі порушує права позивача, що є підставою для задоволення позову та визнання відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням. Викладене приводить суд до висновку про те,що позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved