Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-13 00:00:00

Позивач [PERSON].(надалі-Позивач) звернулася до суду з позовом до МПД ДП «Укрспирт» про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що вона з 18.08.1997 року працювала комірником Косарського МПД ДП «Укрспирт». 24 вересня 2013 року її звільнили з роботи у зв'язку із скороченням чисельності або штату працівників, тобто у відповідності до п.1 ст. 40 КЗпП України. Вважає своє звільнення незаконним, так як всупереч вимог ч. 1, 2 ст. 42 КЗпП України роботодавцем їй не забезпечено переваги в залишені на роботі та не запропоновано іншої роботи, хоча вона порівняно з іншими працівниками мала більшу кваліфікацію і продуктивність праці, більший стаж роботи, утримувала двох неповнолітніх дітей. Просила суд поновити її на роботі, а також стягнути з Відповідача на свою користь суму заборгованості по компенсації при звільненні та виплат за час вимушеного прогулу, які вона оцінює в 12740 грн., та суму судових витрат. Ухвалою Кам'янського районного суду Черкаської області від 26.03.2014 року замінено неналежного відповідача МПД ДП «Укрспирт» на належного ДП спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт» (надалі- Відповідач). В судовому засіданні Позивач та її представник [PERSON] позов підтримали та просили його задовольнити, посилаючись на обставини, зазначені у позовній заяві. Представники Відповідача Медведенко В.Г., Соболенко А.В. в судовому засіданні позовних вимог не визнали, надали суду письмові заперечення, в яких вважають звільнення Позивача законним. Зазначають, що Позивача було попереджено про вивільнення за два місяці, їй не було запропоновано іншу роботу, так як на момент попередження та самого звільнення на підприємстві не було вільних посад, про що свідчить копія штатного розпису Косарського МПД ДП «Укрспирт». Питання про переважне право на залишення на роботі при скороченні чисельності працівників не розглядалось через відсутність працівників на однорідних посадах. Крім того, вивільнення працівника відбувалось зі згоди первинної профспілкової організації Косарського МПД ДП «Укрспирт» та порушень процедури звільнення Позивача перевіркою контролюючих органів не було встановлено. Решту зазначених у позові обставин вважають необґрунтованими та просили у задоволенні позову відмовити. Вислухавши сторони, дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. 2 Позивач з 18 серпня 1997 року працювала комірником Косарського МПД ДП «Укрспирту». У відповідності до Положення, Косарське МПД ДП «Укрспирт», на якому працювала Позивач, являється структурним підрозділом ДП «Укрспирт». Структуру і штатну чисельність МПД затверджує генеральний директор ДП «Укрспирт». МПД не є відокремленим підрозділом ДП «Укрспирт» та не є платником податків та інших обов'язкових платежів до бюджетів усіх рівнів і державних фондів. Наказом генерального директора ДП «Укрспирт» № 174-к від 21.06.2013 року затверджено штатний розпис Косарського МПД на 198 працівників, при цьому посаду комірника в ньому не передбачено. 22.07.2013 року Позивача офіційно під розпис попереджено про вивільнення . 23.09.2013 року первинна профспілкова організація Косарського МПД ДП «Укрспирт» надала згоду на звільнення Позивача . 24.09.2013 року Позивача звільнено з роботи на підставі п.1 ст. 40 КЗпП України - у зв'язку зі скороченням штату працівників . На час звільнення Позивача у неї на утриманні перебували двоє дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], проте питання про переважне право на залишення на роботі при скороченні чисельності працівників не розглядалось через відсутність на Косарському МПД ДП «Укрспирт» працівників на однорідних посадах. З цього приводу суд приходить до висновку, що в розумінні ст.42 КЗпП України в коло робітників, серед яких визначаються особи, які мають переважне право на залишення на роботі, і робітники, які такими перевагами не наділені, а потім підлягають звільненню, входять усі працівники, які займають ту саму посаду і з тими самими обов'язками на підприємстві, а не тільки працюючі в структурному підрозділі, в якому виконував роботу або займав посаду працівник, який підлягає звільненню. Стороною Відповідача було надано суду як доказ відсутності посад комірника на Косарському МПД ДП «Укрспирт» копію додатку про новий штатний розпис працівників на ньому. У відповідності до ч.1, п.1, 3 ч.2 ст. 42 КЗпП України при скороченні чисельності або штату працівників у зв'язку зі змінами в організації виробництва і праці переважне право на залишення на роботі надається працівникам з найбільш високою кваліфікацією і продуктивністю праці. А при рівних умовах продуктивності праці і кваліфікації перевага в залишенні на роботі надається сімейним - при наявності двох утриманців, та робітникам з тривалим безперервним стажем роботи на цьому підприємстві, установі, організації. Як було встановлено, Позивач мала переважне право на залишення на займаній посаді, проте в порушення вимог ст. 42 КЗпП України ДП «Укрспирт» не надало можливості Позивачу скористатись таким правом, вказавши про відсутність її посад у новому штатному розписі структурного підрозділу підприємства, при цьому не надало можливості ознайомитись зі штатним розписом таких посад в межах усього підприємства, в тому числі в інших структурних підрозділах. Засідання комісій підприємства по визначенню наявності переважного права Позивача поряд з іншими працівниками ДП «Укрспирт» не проводились, рішення з цього приводу відсутні. Також ч.2 ст. 40 КЗпП України допускає звільнення працівника на підставі п.1 ч.1 ст. 40 КЗпП України (у зв'язку зі скороченням штату працівників) лише у разі, коли робітника неможливо перевести з його згоди на іншу роботу. Як встановлено судом, ДП «Укрспирт» виключило таку гарантію працевлаштування Позивача та не вжило заходів для переводу працівника, пропозиції Позивачу всіх вакансій на ДП «Укрспирт» в цілому, а не тільки у його структурному підрозділі Косарському МПД, на які Позивач може претендувати з урахуванням спеціальності, кваліфікації, досвіду трудової діяльності і стану здоров'я. Суд критично відноситься до висновків контролюючого органу з цього приводу, оскільки при прийнятті своїх рішень має керуватись тільки своєю правосвідомістю та підтвердженими доказами обставинами справи. З огляду на перелічені обставини та положення ст.ст. 40, 42 КЗпП України доводи Позивача щодо її незаконного звільнення суд знаходить повністю підтвердженими, а тому вимоги про її поновлення на роботі є законними та обґрунтованими. 3 У відповідності до позовним вимог та

Outcome: partial