Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-17 00:00:00

Позивач -АТ «СК «АХА Страхування» звернувся до відповідача - [PERSON] з позовом про відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу. Позовні вимоги мотивовані наступним. 21.12.2011 року на автошляху Київ - Харків відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Шевроле» д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля «Деу» д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 13.03.2012 р. винним у вчиненні даної дорожньо-транспортної пригоди визнано [PERSON] та притягнуто його до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП. В результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобіль «Деу» д.н.з. [NUMBER] було пошкоджено. На момент дорожньо-транспортної пригоди автомобіль «Деу» д.н.з. [NUMBER] було застраховано в ПрАТ «СК «АХА «Страхування» відповідно до Договору страхування наземного транспорту № 3094307 від 29.03.2011 р. 22.12.2011 р. страхувальник звернувся до страхової компанії з заявою про настання події, що має ознаки страхового випадку за Договором добровільного страхування транспортного засобу та надав усі необхідні документи. Позивач на виконання умов Договору страхування на підставі страхового акту № 2011/U/MOD04577/UIA12430 від 03.01.2012 р. та розрахунку суми страхового відшкодування перерахував на рахунок, визначений страхувальником, страхове відшкодування в розмірі 4 218,02 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Оскільки відповідачем не було відшкодовано фактично виплачене страхове відшкодування позивачем на письмову вимогу, останній просить стягнути його з відповідача у судовому порядку. Представник позивача направив на адресу суду письмову заяву, в якій просить розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду у випадку неявки відповідача. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце судових засідань у справі розгляду справи вважається належним чином повідомленим. Згідно ст. 224 ЦПК України, суд, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За згодою позивача суд ухвалив про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 61 Цивільного процесуального кодексу України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду з питань, чи мали місце дії та чи вчинені вони цією особою. Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 13.03.2012 року встановлено, що [PERSON], 21.12.2011 р., о 15 год. 00 хв., керуючи автомобілем «Шевроле Авео» д.н.з. [NUMBER] на а/ш Київ - Харків, не обрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечного інтервалу, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «Део» д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON], в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Вказаною постановою [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення (а.с. 54). На момент дорожньо-транспортної пригоди автомобіль «Деу» д.н.з. [NUMBER] було застраховано в ПрАТ «СК «АХА «Страхування», - відповідно до Договору страхування наземного транспорту № 3094307 від 29.03.2011 р. Відповідно до ч. 1 ст. 990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Позивач на виконання умов Договору прийняв на себе зобов'язання відшкодувати збитки у результаті пошкодження, знищення або втрати вказаного транспортного засобу (а.с. 4-8). В результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобіль «Деу» д.н.з. [NUMBER], отримав механічні пошкодження, а саме: деформоване праве крило, розбитий задній правий бампер, пошкоджено задній бампер з правої сторони, відповідно до довідок від 21.12.2011 р. (а.с. 16-18). Відповідно до рахунку-фактури №106514 від 27.12.2011 року загальна сума ремонту автомобіля «Деу», д.н.з. [NUMBER] становить 4 418,02 грн. (а.с. 19). Згідно зі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] автомобіль «Деу», д.н.з. [NUMBER] зареєстрований на [PERSON] (а.с. 25-26). Згідно ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних виплат, переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно з ч. 1 ст. 25 Закону України «Про страхування», здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком. Договір страхування наземного транспорту № 3094307 від 29.01.2011 р. встановлює франшизу у розмірі 0,50 % від страхової суми (п. 11.1. дог. - 40 000,00 грн.) у разі заподіяння збитків під час дорожньо-транспортної пригоди, що становить - 200 грн. (а.с. 4-8). Отже, позовні вимоги про стягнення в порядку регресу суми виплаченого страхового відшкодування є обґрунтованими, обставини, викладені позивачем, - доведеними, а тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. З урахуванням викладеного та

Outcome: approved