Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-04 00:00:00

Позивач АТ КБ «ПриватБанк» просить стягнути з відповідача [PERSON] на його користь заборгованість за кредитним договором №б/н від 12.08.2011 в розмірі 34\~428,01 грн., яка складається з наступного: 4\~593,89 грн. заборгованість за тілом кредиту, 15\~862,25 грн. заборгованість за відсотками за користування кредитом; 11\~856,25 грн. заборгованість за пенею; штрафи відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил банківських послуг 500 грн. штраф ( фіксована частина) 1\~615, 62 грн. штраф ( процентна складова) та судові витрати у розмірі 1\~762,00 грн. Обґрунтування позовних вимог. Відповідно до укладеного договору №б/н від 12.08.2011 [PERSON] отримав кредит у розмірі 4 900,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», і «Тарифами Банку» складають між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. При укладенні Договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України. АТ КБ «Приватбанк» свої зобов`язання за Договором виконав у повному обсязі, а саме: надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором. Відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав. Станом на 18.06.2018 відповідач має заборгованість за кредитом в сумі 34\~428,01 грн., яка складається з наступного 4\~593,89 грн. заборгованість за тілом кредиту, 15\~862,25 грн. заборгованість за відсотками за користування кредитом; 11\~856,25 грн. заборгованість за пенею; штрафи відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил банківських послуг 500 грн. штраф ( фіксована частина) 1\~615, 62 грн. штраф ( процентна складова). На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов`язання і заборгованість за договором не погашає, а тому позивач змушений звернутися до суду з даним позовом. 21.12.2020 від представника відповідача [PERSON] адвоката Чорненького Я.Б. надійшло клопотання згідно якого він визнає позовні вимоги АТ КБ «Приватбанк» в частині стягнення з нього заборгованості за тілом кредиту у розмірі 4\~593,89 грн., проти іншої частини заявлених вимог заперечую, оскільки в анкеті-заяві від 12.08.2011, яка підписана [PERSON] , процентна ставка та її розмір не визначено, окрім того, вимог про стягнення процентів на підставі ст. 625 та 1048 ЦК України позивач не заявляв, за таких обставин, просить відмовити в стягненні заборгованості за процентами та пенею покликаючись на постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 12.02.2010 у справі № 365/159/19 (провадження № 61-16938 св 19). Процесуальні рішення, постановлені по справі. Ухвалою Жидачівського районного суду Львівської області від 27. 08.2018 позовну заяву залишено без руху, позивачу надано строк для усунення недоліків. Ухвалою Жидачівського районного суду Львівської області від 24.09.2018 позовну заяву акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Судове засідання призначено на 03.10.2018. 03.10.2018 судове засідання відкладено на 23.10.2018 у зв`язку з неявкою сторін. Ухвалою Жидачівського районного суду Львівської області від 23.10.2018 справу передано на розгляд до Залізничного районного суду м. Львова, за підсудністю. Ухвалою судді Залізничного районного суду м. Львова від 06.05.2019 цивільну справу передано за підсудністю на розгляд Жидачівського районного суду Львівської області. 17.07.2019 справу знято з розгляду у зв`язку із перебування головуючої судді у нарадчій кімнаті по іншій справі. Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи від 13.08.2020, головуючим суддею визначено Равлінка Р.Г. Ухвалою Жидачівського районного суду від 20.08.2020 позовну заяву акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Судове засідання призначено на 25.09.2020. Ухвалою Жидачівського районного суду від 25.09.2020 справу розглядом відкладено на 22.12.2020 у зв`язку з неявкою сторін. Ухвалою Жидачівського районного суду Львівської області від 22.12.2020 позовну заяву залишено без руху, позивачу надано строк для усунення недоліків. Справу призначено до відкритого судового засідання на 05.04.2021. Розгляд справи по суті відбувся 05.04.2021 без участі сторін. Заяви та клопотання сторін, узагальнення їх доводів та інші процесуальні дії у справі. Представник позивача в судове засідання не з`явилася, подала клопотання про розгляд справи за її відсутності, не заперечує проти проведення судом заочного розгляду справи. Представник відповідача [PERSON] адвокат Чорненький Я.Б., через канцелярію суду подав клопотання, в якому просить розгляд справи проводити за його відсутності. У зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу в порядку ст.\~247\~ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, враховуючи вимоги ст. 6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, відповідно до якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків, суд вважає, що справу слід вирішити в межах тих доказів, які були отримані в ході судового розгляду, а також на підставі наявних письмових доказів, які містяться у матеріалах справи. Дотримуючись принципів змагальності та диспозитивності судового процесу, оцінивши докази з точки зору належності, допустимості та достатності, суд дійшов висновку, що неявка відповідачки не є перешкодою для розгляду справи, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів про права та взаємовідносини сторін і позов слід задовольнити частково. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON] 12.08.2011 підписав анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у ПриватБанку, згідно з якою він отримав кредитний ліміт на кредитну карту (а.с.11). В даній анкеті-заяві не заначено, яку саме картку отримав [PERSON] (платіжна картка Кредитка «Універсальна», картка Gold, Зарплатна картка, пенсійна картка, ощадкнижка, дебетова особиста картка) У заяві зазначено, що [PERSON] ознайомився з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, та виявив бажання скористатися банківськими послугами. З Витягу з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та Витягу з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку вбачається відсутність в ньому підпису [PERSON] (а.с.12, 13-27). Відповідно до Довідки про умови кредитування з використанням платіжної карти «Кредитка Універсальна, 55 днів пільгового періоду», на якій\~міститься \~підпис [PERSON] ,\~ базова\~відсоткова ставка\~в місяць (нараховується на залишок заборгованості) 2,5%; обовязковий щомісячний платіж\~7% від заборгованості (але не менше 50 грн. та не більше залишку заборгованості); пеня за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів = базова процентна ставка за договором /30 (нараховується за кожен день прострочення\~\~кредиту ) + 1% від заборгованості , але не менше 30 грн. у місяць, нараховується 1 раз в місяць при наявності прострочки по кредиту або відсоткам 5 і більше днів при виникненні прострочки на суму більше 50 грн.; встановлений штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобовязань - 500 грн. +5% від\~\~суми заборгованості за кредитним лімітом, з урахуванням нарахованих та прострочених процентів і комісій;./а.с.153/. Згідно з наданим АТ КБ «Приватбанк» розрахунком, заборгованість [PERSON] перед банком становить 34\~428,01 грн., яка складається з наступного: 4\~593,89 грн. заборгованість за тілом кредиту, 15\~862,25 грн. заборгованість за відсотками за користування кредитом; 11\~856,25 грн. заборгованість за пенею; 2\~115,62 заборгованість по судовим штрафам. (а.с.8-10). Зміст спірних правовідносин. Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з неналежним виконанням позичальником ( [PERSON] ) взятих на себе зобов`язань перед кредитодавцем (АТ КБ «Приватбанк») за кредитним договором, внаслідок чого утворилась заборгованість. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Відповідно до частин першої, другої\~статті 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей\~626,\~628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою\~статті 638 ЦК України\~встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У\~статті 526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої\~статті 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша\~статті 1048 ЦК України). Частиною другою\~статті 1054 ЦК України\~встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою\~статті 633 ЦК України\~публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом\~статті 634 цього Кодексу\~договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку ПАТ КБ «ПриватБанк»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей\~633,\~634 ЦК України\~можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Умови і правила надання банківських послуг ПАТ КБ «ПриватБанк», з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана позичальником. За змістом\~статті 1056-1 ЦК України\~у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до частини першої\~статті 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі\~статтею 1049 ЦК\~Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За змістом\~статті 549 ЦК України\~неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Частинами першою, другою\~статті 551 ЦК України\~визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Згідно із частиною першою\~статті 1050 ЦК України\~якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до\~статті 625 цього Кодексу. Отже, у разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). У заяві позичальника від 12.08.2011 року процентна ставка не зазначена. Крім того,\~у цій заяві, підписаній сторонами, відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді процентів та неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру. Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути складові його повної вартості, зокрема заборгованість за відсотками, пенею і штрафи за несвоєчасну сплату кредиту. Позивач, обґрунтовуючи право вимоги щодо розміру і порядку нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором від 12.08.2011, надав довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» та витяг з Умов та правил надання банківських послуг, як невід`ємні частини спірного договору. Однак, суд звертає увагу, що довідка про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», хоч і підписана відповідачем [PERSON] , проте, не містить чіткої інформації щодо відсоткової ставки та можливості її збільшення, розміру та строків періодичних платежів на погашення кредиту тощо, тому не може бути належним доказом погодження сторонами умов кредитного договору. Надана позивачем копія анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку підписана відповідачем та містить посилання про згоду відповідача на те, що підписана заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, він ознайомився з договором про надання банківських послуг до його укладення і згідний з його умовами, екземпляр договору про надання банківських послуг він згідний отримати шляхом роздрукування з офіційного сайту www.pb.ua. Отже, Умовами та Правилами надання банківських послуг визначено, що дані Умови та Правила, Пам`ятка Клієнта, Тарифи, а також заява про приєднання до Умов та Правил становить укладений Договір про надання банківських послуг. Проте зазначені Умови та Правила, Пам`ятка Клієнта, Тарифи та заява можуть вважатись складовою кредитного договору лише за умовим наявності підпису відповідача на кожному із зазначених документів. Наявність підпису відповідачки лише на одному з перерахованих документів не може свідчити про укладення кредитного договору між сторонами. Разом з тим, як вбачається з долученої до матеріалів справи анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку вона містить лише анкетні дані відповідача, його контактну інформацію. Проте, у вказаній анкеті-заяві не зазначено, яку саме картку відповідач бажає оформити, не зазначено даних про умови кредитування, які проценти встановлено за користування кредитом, строк договору, які штрафні санкції передбачені за несвоєчасне погашення кредиту, розмір комісії. Крім того, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження № 6-16цс15) і не спростовано позивачем при розгляді вказаної справи. Суд вважає, що в даному випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої\~статті 634 ЦК України\~за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ КБ «ПриватБанк» в період - з часу виникнення спірних правовідносин (12.08.2011) до моменту звернення до суду із вказаним позовом (27.07.2018), тобто кредитор міг додати до позовної заяви витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у заяві домовленості сторін про сплату процентів, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, наданий банком витяг з Умов та правил не може розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджує вказаних обставин. При цьому, згідно з частиною шостою\~статті 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд вважає, що витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті: https://privatbank.ua/terms/, який містяться в матеріалах даної справи, не містять підпису відповідача, тому його не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 12.08.2011 шляхом підписання заяви-анкети. Отже, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді відповідальність у вигляді процентів та неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань. З урахуванням зазначеного, суд вважає, що відсутні підстави вважати, що при укладенні договору АТ КБ «ПриватБанк» дотримався вимог, передбачених частиною другою\~статті 11 Закону «Про захист прав споживачів», про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, які вважав узгодженими банк. Такі висновки відповідають правовій позиції, викладеній у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17, провадження № 14-131 цс 19. Відповідно до частини четвертої\~статті 263 ЦПК України\~при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Також суд зауважує, що безпосередньо укладений між сторонами кредитний договір від 12.08.2011 у вигляді анкети-заяви, підписаної сторонами, не містить і строку повернення кредиту (користування ним). Однак, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти у добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не повернуті, а також вимоги частини другої\~статті 530 ЦК України\~за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, а також враховуючи, що відповідачем не заперечується заборгованість за тілом кредиту у розмір 4\~593,89 грн.. відтак згідно вимог ч. 1 ст. 82 ЦПК України ці обстаивни не підлягають доказуванню, вважає, що позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом виконання боржником зобов`язання з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. З врахуванням вище наведеного, суд прийшов до висновку щодо відсутності правових підстав для стягнення з відповідача на користь АТ КБ «ПриватБанк» відсотків, пені та штрафів, у зв`язку з безпідставністю позовних вимог в цій частині через відсутність передбаченого обов`язку відповідача по їх сплаті позивачу у анкеті-заяві від 12.08.2011, оскільки Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті: https://privatbank.ua/terms/ не можуть вважатися складовою частиною спірного кредитного договору, а довідка про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», хоч і підписана відповідачем [PERSON] , проте, не містить чіткої інформації щодо відсоткової ставки та можливості її збільшення, розміру та строків періодичних платежів на погашення кредиту тощо, тому не може бути належним доказом погодження сторонами умов кредитного договору. До аналогічних висновків прийшов Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 12.02.2020 у справі № 365/159/19 (провадження № 61-16938 св 19). Таким чином, стягненню з відповідача підлягає лише заборгованість за тілом кредиту у сумі 4\~593,89 грн. Враховуючи вищенаведене у своїй сукупності суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, а саме: в частині стягнення з відповідача заборгованості за тілом кредиту. Позовні вимоги в іншій частині, а саме: стягнення нарахованих процентів за користування кредитом, пені та штрафів не підлягають до задоволення у зв`язку з їх недоведеністю. Розподіл між сторонами судових витрат. Відповідно до вимог статті 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог у сумі 235,05 грн (4\~593,89 х 100% : 34\~428,01 = 13,34%; 1\~762,00 : 100% х 13,34% = 235,05). На підставі статей 207, 526, 549, 625, 626, 628, 633, 634, 638, 1048, 1049, 1050, 1054 ЦК України та

Outcome: partial