Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-02 00:00:00

Позивач в особі відокремленого підрозділу «Пасажирське вагонне депо Чернівці» звернувся в суд із зазначеним позовом, зазначав, що під час виконання робіт в адміністративних межах Чудейської сільської ради та складеним актом від 7 жовтня 2013 року виявлено, що в смузі відведення Залізниці з 18 км + 254 м за напрямком Карапчів-Чудей з лівої сторони по ходу на відстані 28,4 м. від осі колії розташовані дві земельні ділянки [PERSON], які передані їй у власність Чудейською сільською радою Чернівецької області на підставі рішення №115-23/09 від 7 грудня 2009 року і, які накладаються на земельну ділянку Залізниці загальною площею 0,2530 га. На підставі цього рішення [PERSON] виготовлені два державні акти на право власності на земельні ділянки, з яких на 0,2500 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд та 0,0575 га для ведення особистого селянського господарства. Посилаючись на те, що цим рішенням порушується право позивача на користування земельною ділянкою та воно суперечить чинному законодавству, просив визнати незаконним та скасувати рішення Чудейської сільської ради Чернівецької області №115-23/09 від 7 грудня 2009 року щодо передачі у власність [PERSON] земельних ділянок загальною площею 0,2530 га та визнати недійсними державні акти на право приватної власності на земельні ділянки. В судовому засіданні представник позивача Бабчук Ю.В. позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини, викладені вище, а також уточнив їх щодо місць розташування земельних ділянок, які знаходяться у власності у [PERSON] та накладаються на земельну ділянку Залізниці. Представник відповідача Чудейської сільської Ради Мотреску Г.Т. позовні вимоги не визнав, пояснив, що позивачем не надано ніяких документів підтверджуючих право користування земельною ділянкою, підстав відмовити [PERSON] у наданні у власність земельних ділянок у сільської Ради не було. Право власності [PERSON] на нерухоме майно - житловий будинок, який перейшов їй у спадок від чоловіка [PERSON] і розміщений на спірній земельній ділянці підтверджено рішенням Сторожинецького районного суду від 17 серпня 2005 року та є доказом правомірності знаходження у її власності земельних ділянок. Представники відповідача [PERSON] та [PERSON] позовні вимоги не визнали, пояснили, що сільська Рада спірну земельну ділянку відповідачу [PERSON] виділила у власність на законних підставах, оскільки ніяких підтверджуючих документів про право користування на неї у позивача немає. Крім того, позивач дізнався про порушення свого права у 2009 році, коли підприємством «Ріга» були виконані роботи по інвентаризації землі і техдокументація була здана до Сторожинецького відділу Держкомзему. В зв'язку з цим просили застосувати строк позовної давності та в позові відмовити. Представник третьої особи - відділу Держкомзему в Сторожинецькому районі Никифорюк М.І. вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з тих підстав, що на момент виготовлення державних актів на право приватної власності на земельні ділянки [PERSON] у позивача ніяких право установчих документів, передбачених діючим земельним законодавством, на земельну ділянку у смузі відведення залізниці не було, а, отже, і не було підстав відмовити [PERSON] у наданні у власність земельних ділянок та видачі державних актів. Крім того, також вважає, що позивачем пропущено строк позовної давності звернення за захистом порушеного права з ти же підстав, на які посилалися представники відповідача. Просив застосувати строк позовної давності та в позові відмовити. Суд знаходить, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що рішенням Чудейської сільської ради №115-23/09 від 07.12.2009 року затверджено технічну документацію та надано [PERSON] безоплатно в приватну власність земельну ділянку площею 0,2500 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та 0,4423 га для ведення особистого селянського господарства в с. Чудей Сторожинецького району Чернівецької області. На підставі цього рішення 23.07.2010 року [PERSON] видано державні акти на право власності на земельні ділянки серії ЯД №256054 та ЯД №256055. Згідно акту обстеження земельних ділянок ВП «Чернівецька дистанція колії» від 7 жовтня 2013 року, складеного комісійно та відповідно до «Плана границ полосы отвода линии Карапчу-Чудей по состоянию на 01.08.1949 г.» та «Плана полосы отвода линии Адынката-Берхомет Львовской ж.д. в границах Глыбокского района Черновицкой области», в смузі відведення Залізниці з 18 км + 254 м за напрямком Карапчів-Чудей з лівої сторони по ходу смуга відведення становить 60 м.. В той же час на відстані 28,4 м. від осі колії розташовані дві земельні ділянки [PERSON], які передані їй у власність Чудейською сільською радою Чернівецької області на підставі рішення №115-23/09 від 7 грудня 2009 року і, які накладаються на земельну ділянку Залізниці загальною площею 0,2530 га. Зазначений план є документом, який відповідно до нижченаведених норм законодавства та будівельних норм підтверджує, що ділянка землі знаходиться в смузі відведення, що перебуває у залізниці на праві постійного землекористування. Відповідно до ст.11 Закону України «Про транспорт» до земель транспорту належать землі, надані в користування підприємствам і організаціям транспорту згідно із Земельним кодексом України для виконання покладених на них завдань щодо експлуатації, ремонту, вдосконалення і розвитку відповідних об'єктів. Згідно зі ст.68 ЗК України до земель залізничного транспорту належать землі смуг відведення залізниць під залізничним полотном та його облаштуванням, станціями з усіма будівлями і спорудами енергетичного, локомотивного, вагонного, колійного, вантажного і пасажирського господарства, сигналізації та зв'язку, водопостачання, каналізації; під захисними та укріплювальними насадженнями, службовими, культурно-побутовими будівлями та іншими спорудами, необхідними для забезпечення роботи залізничного транспорту. Земельні ділянки відводилися залізниці в користування на підставі постанови Ради Міністрів СРСР від 27 січня 1962 року №83, Інструкції «Про норми і порядок відведення земель для залізниць і використання смуги відведення», затвердженої Міністерством шляхів сполучення СРСР 30 січня 1963 року, та нормами відведення земель для залізниці 468-74, затвердженими постановою Держбуду СРСР від 19 грудня 1974 року №247. Вказані правові акти не суперечать Конституції і Законам України, тому відповідно до постанови Верховної Ради України від 12 вересня 1991 року «Про порядок тимчасової дії на території України окремих актів законодавства Союзу РСР» застосовуються на території України до прийняття відповідних актів законодавства України. Крім того, з матеріалів справи вбачається, що позивач як землекористувач сплачує земельний податок за користування спірною земельною ділянкою. За змістом ч.4 ст.84 ЗК України, землі під державними залізницями не можуть передаватися у приватну власність. Пунктом «г» ч.3 ст.152 ЗК України передбачено, що захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки може бути здійснено шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Відповідно до ч.1 ст.155 ЗК України у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Таким чином, за змістом ст.ст.152, 155 ЗК України визнання недійсним акта державного органу тягне за собою визнання недійсним державного акта на право власності на земельну ділянку З огляду на вищевказане, слід визнати частково обґрунтованими вимоги позивача ДТГО «Львівська залізниця» про визнання незаконним та скасування рішення Чудейської сільської ради №115-23/09 від 7 грудня 2009 року, однак, тільки в частині земельних ділянок, що накладаються на земельні ділянки, які знаходяться у власності у відповідача [PERSON] розміром 0,2441 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та 0,0089 га для ведення особистого селянського господарства в с. Чудей Сторожинецького району Чернівецької області та визнання частково недійсними державних актів на право власності на земельні ділянки в тій частині, що накладаються, тобто площею 0,2441 га та 0,0089 га. Позивач належним чином обґрунтував розмір накладення земельних ділянок площею 0,2441 га та 0,0089 га актом від 07 жовтня 2013 року, планом земельної ділянки в масштабі 1:2000. В решті позовних вимог позивачу слід відмовити, оскільки постановленням рішення Чудейською сільською Радою та передачею у власність [PERSON] іншої частини земельних ділянок право позивача не порушується. Суд вважає, що позивачем не пропущено строк позовної давності звернення до суду,оскільки дослідженими в судовому засіданні доказами - актом від 07 жовтня 2013 року, планом земельної ділянки в масштабі 1:2000 доведено, що про порушення свого права позивач дізнався в момент проведення замірів накладання земельних ділянок, що належить відповідачу, тобто в жовтні 2013 року. Розміщення будівель на спірній земельній ділянці, право власності на які визнано за відповідачем [PERSON] за рішенням районного суду від 17 серпня 2005 року в порядку спадкування не є безспірним доказом того, що позивач дізнався чи повинен був дізнатися про порушення свого права в момент їх будівництва. Також не заслуговують уваги посилання третьої особи та відповідачів на ту обставину, що позивач дізнався про факт порушення земельного законодавства, а відтак про порушення свого права у 2009 році після передачі відповідної технічної документації ПП «Ріга» у відділ держземагенства, оскільки конкретні розміри накладання земельних ділянок визначені позивачем при проведенні замірів та складанні акту від 7 жовтня 2013 року. Отже, позивач звернувся до суду в межах строку позовної давності, передбаченого ст.257 ЦК України. Враховуючи наведене, суд вважає, що вимоги позивача є частково обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню.

Outcome: approved