Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-17 00:00:00

Позивач [PERSON] , представник позивача [PERSON] звернувся до Куп`янського міськрайонного суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики. Мотивуючи свої вимоги тим, що 25.10.2016 року відповідач [PERSON] позичив у позивача грошові кошти у розмірі 9\~650,00 доларів США, які зобов`язався повернути в строк до 07.11.2016 року, про що відповідачем було надано власноруч оформлену боргову розписку, які в визначений строк не були повернуті. 26.12.2016 року відповідач звернувся до позивача з проханням продовжити термін позики та в цей же день позичив ще 18\~000,00 доларів США, які обіцяв повернути в строк до 20.01.2017 року, вказану позику гарантував власним автомобілем Хона Акорд 2012 року випуску шляхом надання позивачу відповідної довіреності. У зазначений строк позику не повернув та 20.03.2017 року взяв в борг ще 10\~500, 00 доларів США, які зобов`язався повернути в строк до 04.04.2017 року. Відповідач взяті на себе зобов`язання, щодо повернення суми заборгованості, належним чином не виконав, в результаті чого заборгованість за даними договорами позики склала 38\~150,00 доларів США. Оскільки відповідачем в добровільному порядку не повернута заборгованість позивач звернувся до суду з наступним позовом. Також позивач просить стягнути з відповідача 3% річних від простроченої суми, а саме: щодо позики від 25.10.2016 року заборгованість 9\~650,00 доларів США 3% річних за три роки прострочення розраховуються з формули 9\~650,00:100% х 3% х 3 роки прострочення = 868,5 доларів США. Щодо позики від 26.12.2016 року заборгованість 18 000,00 доларів США 3% річних за два роки прострочення розраховуються з формули 18\~000,00:100% х 3% х 2 роки прострочення = 1080,00 доларів США. Щодо позики від 20.03.2017 року заборгованість 10 500,00 доларів США 3% річних за два роки прострочення розраховуються з формули 10\~500,00:100% х 3% х 2 роки прострочення = 630,00 доларів США. Також позивач просить відшкодувати за рахунок відповідача судові витрати у сумі 9\~605,00 грн. ( оплата судового збору) та 144,10 грн. комісія за послуги банку, сплачені ним при подачі позову до суду. Ухвалою Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 17 жовтня 2019 року провадження по справі було відкрито та справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження до підготовчого судового засідання. Ухвалою Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 18 листопада 2019 року підготовче судове засідання було проведено та справу призначено до судового розгляду. В судове засідання представник позивача не з`явився, надавши суду письмову заяву, згідно якої просить суд розглянути справу у його відсутність, підтримав позовні вимоги, які просить суд задовольнити, у разі неявки відповідача просив винести заочне рішення по справі. Відповідач в судове засідання також не з`явився. Направлені на його адресу судові повідомлення повернулися до суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання». У відповідності до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження. Відповідно до ч.10 ст. 130 ЦПК України, якщо місцеперебування відповідача невідомо, суд розглядає справу після надходження до суду відомостей щодо його виклику до суду в порядку, визначеному цим Кодексом. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу технічними засобами не здійснюється. Справа розглядається за правилами загального позовного провадження. Так судом встановлені наступні фактичні обставини. Так, розпискою від 25 жовтня 2016 року підтверджено, що між [PERSON] та [PERSON] укладено договір позики, за умовами якого позивач передав, а відповідач отримав в позику грошові кошти в розмірі 9\~650,00 доларів США та зобов`язався повернути зазначену суму до 07.11.2016 року.\~ Указана розписка підписана відповідачем [PERSON] .. Якщо грошові кошти не будуть повернуті відповідач зобов`язався віддати свій автомобіль Хонда Аккорд 2012 року. Розпискою від 26 грудня 2016 року підтверджено, що між [PERSON] та [PERSON] укладено договір позики, за умовами якого позивач передав, а відповідач отримав в позику грошові кошти в розмірі 18\~000,00 доларів США та зобов`язався повернути зазначену суму до 20.01.2017 року.\~ Указана розписка підписана відповідачем [PERSON] .. Якщо грошові кошти не будуть повернуті відповідач зобов`язався віддати свій автомобіль Хонда Аккорд 2012 року. Розпискою від 20 березня 2017 року підтверджено, що між [PERSON] та [PERSON] укладено договір позики, за умовами якого позивач передав, а відповідач отримав в позику грошові кошти в розмірі 10\~500,00 доларів США та зобов`язався повернути зазначену суму до 04.04.2017 року.\~ Указана розписка підписана відповідачем [PERSON] в присутності [PERSON] .. Довіреністю від 28.09.2016 року [PERSON] уповноважив [PERSON] представляти його інтереси, які пов`язані з експлуатацією та розпорядженням, але без права дарування належного [PERSON] автомобіля марка HONDA ACCORD, 2012 року випуску. ( а.с. 9-12). Частиною першою\~ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч. 1\~ст. 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність. Згідно ч. 1 та ч. 2\~ст. 77 ЦПК України\~належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення. Достовірними, відповідно до\~ст. 79 ЦПК України, є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Відповідно до ч. 1\~ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмету доказування. Згідно ч. 1 та ч. 6\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених законом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 1\~ст. 1046 ЦК України\~за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду такої ж якості. Згідно з ч.2\~ст. 1047 ЦК України\~на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ч.1\~ст.1049 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 99 Конституції України\~встановлено, що грошовою одиницею України є гривня. При цьому Основний Закон не встановлює заборони щодо можливості використання в Україні грошових одиниць іноземних держав. Відповідно до\~статті 192 ЦК України\~іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Тобто відповідно до чинного законодавства гривня має статус універсального платіжного засобу, який без обмежень приймається на всій території України, однак обіг іноземної валюти обумовлений вимогами спеціального законодавства України. Такі випадки передбачені статтею\~193, частиною четвертою статті\~524 ЦК України,\~Законом України від 16 квітня 1991 року № 959-XII «Про зовнішньоекономічну діяльність»,\~Декретом Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 року № 15-93 «Про систему валютного регулювання і валютного контролю»,\~Законом України від 23 вересня 1994 року № 185/94-ВР «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті». Зазначені нормативні акти не містять заборони на виконання грошового зобов`язання у іноземній валюті, у якій воно зазначено у договорі. Із аналізу наведених правових норм можна зробити висновок, що гривня як національна валюта є єдиним законним платіжним засобом на території України. Сторони, якими можуть бути як резиденти, так і нерезиденти - фізичні особи, які перебувають на території України, у разі укладення цивільно-правових угод, які виконуються на території України, можуть визначити в грошовому зобов`язанні грошовий еквівалент в іноземній валюті. Відсутня заборона на укладення цивільних правочинів, предметом яких є іноземна валюта, крім використання іноземної валюти на території України як засобу платежу або як застави, за винятком оплати в іноземній валюті за товари, роботи, послуги, а також оплати праці, на тимчасово окупованій території України. У разі отримання у позику іноземної валюти позичальник зобов`язаний, якщо інше не передбачене законом чи договором, повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики), тобто таку ж суму коштів у іноземній валюті, яка отримана у позику, що узгоджується із правовою позицію викладеною у постанові Великої палати ВС справа № 373/2054/16-ц від 16.01.19р. Із тексту розписки вбачається, що сума позики надана у дол. США, а відповідач зобов`язався повертати в дол. США. Тому заборгованість підлягає стягненню в дол. США. Відповідно до\~ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до\~ст. 625 цього Кодексу. Відповідно до ч.2\~ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Отже, у разі неповернення позичальником суми позики своєчасно його борг складатиме: суму позики з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення грошового зобов`язання; проценти за позикою, якщо інше не встановлено договором або законом, нараховані відповідно до договору позики або облікової ставки НБУ за весь строк користування позиченими коштами; три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлено договором або законом. З огляду на порушення зобов`язання з поверненням позики ,як грошового зобов`язання позивач, має право вимагати, а відповідач зобов`язаний сплатити 3 % річних в порядку\~ст. 625 Цивільного Кодексу України. Оцінивши достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, вимоги норм матеріального та процесуального права суд приходить до висновку, що позов позивача є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Приходячи до такого висновку судом враховується, що\~ відповідач\~ в добровільному порядку уклав з позивачем договори позики за умовами якого позивач передав, а відповідач отримав грошові кошти у загальному розмірі 38\~150,00 доларів США, які зобов`язався повернути позивачу, однак до теперішнього часу не повернув. Форма та зміст зазначеного договору не суперечить діючому законодавству. Відповідачем не виконані умови договору, тим самим з його боку порушені цивільні права, свободи та інтереси\~ позивача, які підлягають захисту. Крім того суд зазначає, що з відповідача також підлягають стягненню 3% річних, які складають 2\~587,50 доларів США . Судові витрати, згідно ст.141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, оскільки позов обґрунтований.

Outcome: approved