Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-04 00:00:00

Позивач вказує на те, що 22 лютого 1999 року в м. Львів у віці 63 роки померла його мати [PERSON]. 25 січня 2016 року в в м. Львів у віці 81 рік помер його батько [PERSON]. У відповідності з чинним цивільним законодавством він являється спадкоємцем майна померлого батька серед якого є будинок з господарськими будівлями за № 35 по вулиці Сухаря в селі Гізівщина Любарського району Житомирської області. Зазначене домогосподарство 1946 року забудови по завершенню будівництва було зареєстровано у Гізівщинській сільській раді шляхом відкриття особового рахунку № 178 в по господарській книзі № 1 за 1971-1973 роки. Іншої процедури реєстрації новоствореної будівлі на той час не було. За даними органу місцевого самоврядування, зазначений будинок до самочинно збудованих не відноситься. На даний час він не має змоги оформити своє право власності на вищевказаний будинок через відсутність правовстановлюючих документів, а видача свідоцтва про право власності покійному законодавством не передбачено. Саме тому він звернувся до суду з проханням ухвалити рішення про визнання за ним в порядку спадкоємства за законом по смерті [PERSON], право власності на вищевказану житловий будинок з господарськими будівлями. Представник позивача у судове засідання на розгляд справи не зявився, але подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. Представник Гізівщинської сільської ради у судове засідання на розгляд справи не зявився, в наявній в матеріалах справи довідці проти задоволення заявлених позовних вимог не заперечує та просить справу слухати у його відсутності. У відповідності до ст. 197 ЦПК України, у звязку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. 03 січня 1958 року народився [PERSON], свідоцтво серії ІІ-ЯР № 223094. Його батьками записані: [PERSON] та [PERSON]. Згідно записів погосподарської книги № 1, особовий рахунок № 178 за 1973-1973 роки [PERSON] належав житловий будинок № 35 по вулиці Сухаря в селі Гізівщина Любарського району Житомирської області. Житловий будинок з надвірними спорудами до самочинно збудованих не відноситься. Рішенням Любарської районної державної адміністрації від 22.09.2015 року, [PERSON], безоплатну у приватну власність для ведення особистого підсобного господарства були передані земельні ділянки загальним розміром 0,50 га. 22 лютого 1999 року в місті Львів померла [PERSON], що стверджується свідоцтвом серії І-ТП № 107786, актовий запис № 3. 25 січня 2016 року в місті Львів помер [PERSON], що стверджується свідоцтвом серії І-СГ № 418923, актовий запис № 72. Згідно повідомлення приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу [PERSON], № 195/02-14 від 26.10.2016 року після смерті [PERSON] заведена спадкова справа № 3/2016, єдиним спадкоємцем покійного є [PERSON]. Як вбачається з постанови приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу [PERSON], № 34/02-31 від 02.03.2017 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на будинок № 35 по вулиці Сухаря в селі Гізівщина Любарського району Житомирської області у звязку з відсутністю документів, що підтверджують право власності. Як вбачається з довідки № 1654 Бердичівського міжміського бюро технічної інвентаризації від 17.09.2015 року, на житловий будинок № 35 по вулиці Сухаря в селі Гізівщина Любарського району Житомирської області станом на 31.12.2012 року право власності не зареєстровано. Відповідно до ст. 346 ЦК України, однією з підстав припинення права власності є смерть власника, а відповідно до ст. 331 ЦК України право власності на нерухоме майно виникає з моменту його державної реєстрації. Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст.1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцям з часу її відкриття. Оскільки в судовому засіданні встановлено, що житловий будинок № 35 по вулиці Сухаря в селі Гізівщина Любарського району Житомирської області належав спадкодавцю, а позивач є його спадкоємцем за законом суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення в повному обсязі.

Outcome: approved