Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася з позовом до Центру надання\~адміністративних послуг\~при Сватівській\~районній державній\~адміністрації про\~визнання за [PERSON] [INFO] право власності на житловий будинок з надвірними побудовами, розташований за адресою: вул. Бабушкіна (нині ім. Г.Смерчинської) буд. 30 у м. Сватове Луганської області у звязку із втратою правовстановлюючого документу. В позовній заяві позивач вказала, що 19 листопада 1996 року вона придбала у [PERSON] житловий будинок з надвірними побудовами, розташований за адресою: вул. Бабушкіна (нині ім. Г.Смерчинської) буд. 30 у м. Сватове Луганської області.16 вересня 2008 року нею був укладений кредитний договір №LGCOGR0000000001 з ЗАТ КБ «Приватбанк». Під час укладання договору з ЗАТ КБ «Приватбанк» вона передала оригінали усіх правовстановлюючих та технічних документів на будинок, а саме: договір купівлі-продажу та технічний паспорт представникам банку, до виконання своїх зобовязань за кредитним договором. Обтяження на будинок було внесено до Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження 7924241 від 17.09.2008 року. Станом на 15.02.2018 року умови договору виконані повністю та позивач сплачені кошти, заборгованості про кредитному договору вона не має, але оригінали правовстановлюючих документів ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» їй повернути не може через те, що оригінали документів знаходяться на непідконтрольній території і банк тимчасово обмежив роботу відділень в Луганській області на територіях, тимчасово непідконтрольних українській владі. Позивач звернулася до ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» з заявою про повернення їй оригіналів технічних та правовстановлюючих документів на належний їй будинок за адресою: вул. ім. Г.Смерчинської (Бабушкіна) буд. 30 м. Сватове Луганської області, на що отримала відповідь від 06 квітня 2018 року про неможливість видачі документів на нерухомість, що виступала заставою за договором №LGCOGR0000000001 від 16.09.2008 року у звязку з неспокійною ситуацією в Луганській та Донецькій області, і тимчасовим обмеженням роботу відділень ПАТ КБ «Приватбанк», офісів (в тому числі архівних приміщень), банкоматів і терміналів в цих регіонах. Далі позивач звернулася до Головного територіального управління юстиції у Луганській області з заявою про надання дубліката договору купівлі - продажу на яку отримала відповідь про неможливість видачі дублікату договору купівлі-продажу так як згідно з даними Єдиного реєстру спеціальних бланків нотаріальних документів нотаріальна діяльність нотаріуса [PERSON], якою посвідчувався договір купівлі-продажу, була припинена 01.11.2012 року. Документи нотаріального діловодства та архіву були передані до Луганського обласного державного нотаріального архіву. Згідно з наказом Міністерства юстиції України від 25.11.2014 року № 246/7 «Про переміщення органів та установ юстиції Луганської області» , наказом Головного управління юстиції у Луганській області від 25.11.2014 року № 46-В «Про переміщення органів та установ юстиції Луганської області» (зі змінами) Луганський обласний державний нотаріальний архів переміщений до м. Старобільськ Луганської області. Однак, фактично архів та документи Луганського обласного державного нотаріального архіву знаходиться у м. Луганськ, їх перевезення до м. Старобільськ на сьогодні є неможливим у звязку з відсутністю гарантій забезпечення схоронності вищевказаних документів, а також забезпечення безпеки, життя і здоровя працівників Головного територіального управління юстиції у Луганській області. Тобто, отримати дублікати договору дарування або інших документів, посвідчених нотаріусом Сватівського районного нотаріального округу [PERSON], немає можливості. Також позивач звернулася до Державного реєстратора Сватівської РДА [PERSON] з заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. Рішенням №44294382 від 28.11.2018 року їй було відмовлено у державній реєстрації права власності на будинок у звязку з відсутністю у неї оригіналів правовстановлюючих документів. З таких обставин, у позивача відсутні будь-які можливості відновити її право на будинок, окрім судового. В зв'язку з чим вона змушена звернутися до суду з заявою про визнання за нею право власності на будинок, який розташований у м. Сватове Луганської області вул. ім. Г.Смерчинської (Бабушкіна) буд. 30. В даному випадку йдеться про підтвердження її права власності на зазначений будинок, яке було набуто нею на законних підставах, однак потребує захисту у зв'язку із втратою правовстановлюючих документів на це нерухоме майно та неможливістю на даний час їх відновлення та вирішення цього питання у позасудовому порядку з незалежних від неї обставин. Позивач [PERSON] в підготовче судове засідання не зявилася, звернулася до суду з заявою про розгляду справи без її участі, на задоволені позовних вимог наполягає у звязку з визнанням позову відповідачем. (а.с.48) Державний реєстратор [PERSON] Центру надання\~адміністративних послуг\~при Сватівській\~районній державній\~адміністрації в підготовче судове засідання не зявилася, надала на адресу суду заяву, в якій просить розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі. (а.с.44) Представник третьої особи - Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (зміна назви 14.06.2018 року на Акціонерне товариство Комерційний банк «ПРИВАТБАНК») в підготовче судове засідання не зявився, про дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. У зв'язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. \~\~\~\~\~Суд, беручи до уваги заяви позивача та відповідача, дослідивши в судовому засіданні надані докази, оцінивши їх у сукупності, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, всебічно зясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги\~ [PERSON] у повному обсязі та прийняти рішення на підготовчому судовому засіданні, оскільки відповідач позов визнав повністю. \~ \~ \~ \~ \~У судовому\~засіданні встановлено,\~що вулиця ім. Бабушкіна була перейменована рішенням 35-ї сесії Сватівської міської ради\~ від 09.10.2015 року на вул. ім. Г. Смерчинської. 19 листопада 1996 року позивач придбала у [PERSON] житловий будинок з надвірними побудовами, розташований за адресою: вул. Бабушкіна (нині ім. Г.Смерчинської) буд. 30 у м. Сватове Луганської області, що підтверджується копією договору купівлі продажу від 19.11.1996 року, зареєстрований в реєстрі за №1582, посвідчений нотаріусом Сватівського міського нотаріального округу [PERSON] (а.с.9-12) Згідно даних Сватівського РБТІ домоволодіння розташоване за адресою: вул. ім. Г.Смерчинської (Бабушкіна) буд. 30 у м. Сватове Луганської області зареєстроване за [PERSON], згідно договору купівлі-продажу від 19.11.1996 №949/16.(а.с.13) Відповідно до ст. 41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку, передбаченому законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Основоположні принципи здійснення правомочностей власника сформульовані у статті 1 Першого Протоколу до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~(Рим, 4 листопада 1950 року), що набрала чинності для України з 11 вересня 1997 року та є складовою її правової системи відповідно до вимог\~статті 9 Конституції України. У відповідності до ст. 20 ЦК України право на захист своїх прав особа здійснює на власний розсуд. Статтею 317 ЦК України визначено зміст права власності, відповідно до якого власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Відповідно до частин першої та другої\~статті 319 Цивільного кодексу України\~власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Як було встановлено, що 16 вересня 2008 року позивачем [PERSON] був укладений кредитний договір №LGCOGR0000000001 з ЗАТ КБ «Приватбанк», під час укладання якого позивач передала оригінали усіх правовстановлюючих та технічних документів на будинок по вул. ім. Г.Смерчинської (Бабушкіна) буд. 30 у м. Сватове Луганської області, а саме: договір купівлі-продажу та технічний паспорт представникам банку, до виконання своїх зобовязань за кредитним договором. Обтяження на будинок було внесено до Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження 7924241 від 17.09.2008 року. (а.с.22-23) Відповідно до повідомлення Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» заборгованість у [PERSON] по кредитному договору за номером №LGCOGR0000000001 від 16.09.2008 немає. Дата закриття кредиту 15.02.2018. (а.с. 19) Позивач [PERSON] 26.03.2018 звернулася до ПАТ КБ «Приватбанк» з заявою про повернення їй оригіналів технічних та правовстановлюючих документів на належний мені будинок за адресою: вул. ім. Г. Смерчинської (Бабушкіна) буд. 30 м. Сватове Луганської області, на що отримала відповідь від 06 квітня 2018 року про неможливість видачі документів на нерухомість, що виступала заставою за договором №LGCOGR0000000001 від 16.09.2008 року у звязку з неспокійною ситуацією в Луганській та Донецькій області, і тимчасовим обмеженням роботу відділень ПАТ КБ «Приватбанк», офісів (в тому числі архівних приміщень), банкоматів і терміналів в цих регіонах. (а.с.14, 15, 16) Також позивач [PERSON] зверталася до Головного територіального управління юстиції у Луганській області з заявою про отримання дублікату договору купівлі продажу від 19 листопада 1996 року, на яку отримала відповідь про неможливість видачі дублікату договору купівлі-продажу так як згідно з даними Єдиного реєстру спеціальних бланків нотаріальних документів нотаріальна діяльність нотаріуса [PERSON], якою посвідчувався договір купівлі-продажу, була припинена 01.11.2012 року. Документи нотаріального діловодства та архіву були передані до Луганського обласного державного нотаріального архіву. Згідно з наказом Міністерства юстиції України від 25.11.2014 року № 246/7 «Про переміщення органів та установ юстиції Луганської області» , наказом Головного управління юстиції у Луганській області від 25.11.2014 року № 46-В «Про переміщення органів та установ юстиції Луганської області» (зі змінами) Луганський обласний державний нотаріальний архів переміщений до м. Старобільськ Луганської області. Однак, фактично архів та документи Луганського обласного державного нотаріального архіву знаходиться у м. Луганськ, їх перевезення до м. Старобільськ на сьогодні є неможливим у звязку з відсутністю гарантій забезпечення схоронності вищевказаних документів, а також забезпечення безпеки, життя і здоровя працівників Головного територіального управління юстиції у Луганській області. Тобто, отримати дублікати договору дарування або інших документів, посвідчених нотаріусом Сватівського районного нотаріального округу [PERSON], немає можливості. (а.с.17-18) Рішенням №44294382 від 28.11.2018 року Державного реєстратора Сватівської РДА [PERSON] позивачу [PERSON] було відмовлено у державній реєстрації права власності на будинок у звязку з відсутністю у неї оригіналів правовстановлюючих документів. (а.с.24) Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяження, обтяження на обєкт нерухомого майна: будинок за адресою: вул. ім. Г. Смерчинської (Бабушкіна) буд. 30 м. Сватове Луганської області припинено. (а.с.37) Як вбачається з матеріалів справи позивачем [PERSON] було вжито всі можливі заходи для позасудового вирішення даного спору. В даному випадку позивач не має змоги підтвердити своє право власності на зазначений будинок, яке було набуто нею на законних підставах, однак потребує захисту у зв'язку із втратою правовстановлюючих документів на це нерухоме майно та неможливістю на даний час їх відновлення та вирішення цього питання у позасудовому порядку з незалежних від неї обставин. Згідно положень до\~статті 392 Цивільного кодексу України\~власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Як роз'яснено у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних прав про спадкування», якщо документи, що засвідчують право власності на нерухоме майно, існували, проте були втрачені власником та не можуть бути відновлені в передбаченому законом порядку, застосуванню підлягає\~ст. 392 ЦК України, відповідно якої позов про визнання права власності може бути пред'явлений, якщо це право оспорюється або не визнається іншою, а також у разі втрати власником документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до п. 37 Постанови Пленуму ВСУ № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», з урахуванням положень ч.1 ст.15та\~ст.392 ЦК\~власник майна має право предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності. У правовій позиції від 18 лютого 2015 року, висловленій Верховним Судом України у справі № 6-244 цс14 також зазначено, що за правилами\~статті 392 ЦК України\~позов про визнання права власності може бути пред'явлено, по-перше, якщо особа є власником майна, але її право оспорюється або не визнається іншою особою; по-друге, якщо особа втратила документ, який засвідчує його право власності. Таким чином, аналізуючи надані по справі докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача [PERSON], оскільки визнання за нею права власності на житловий будинок з надвірними побудовами, розташований за адресою: вул. Бабушкіна (нині ім. Г.Смерчинської) буд. 30 у м. Сватове Луганської області, не призведе до порушення прав, свобод та інтереси інших осіб і єдиним можливим способом захисту її прав та законних інтересів. Крім того, як вбачається із ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі, зокрема, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Із квитанції № 48 від 30 листопада 2018 року вбачається, що позивач [PERSON] сплатила судовий збір у розмірі 704, 80 грн.\~ на: рахунок отримувача: 31210206012271, код ЄДРПОУ отримувача: 37928384, банк отримувача: 899998 Казначейство України, а відтак, враховуючи визнання позову відповідачем до розгляду справи по суті, позивачу необхідно повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Як вбачається з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір\~ покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. А відтак, з огляду на задоволення позовних вимог та повернення з державного бюджету 50 відсотків судового збору, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 352, 40 грн. судового збору, сплаченого позивачем при зверненні до суду із вказаним позовом.\~\~\~\~\~\~\~ На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved