Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-04 00:00:00

Позивач в особі представника Сафіра Ф.О. звернувся до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 17 вересня 2012 року між [PERSON] та позивачем було укладено Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт, відповідно до якої відповідач отримала кредит в розмірі 11068 грн. 34 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Згідно умов укладеної Генеральної угоди, дана Генеральна угода разом з запропонованими ПАТ КБ «ПриватБанк» Умовами та правилами, Тарифами складають позивачем та відповідачем кредитний договір. Відповідач належним чином не виконувала обов'язки за Генеральною угодою про реструктуризацію заборгованості, в результаті чого утворилася заборгованість в сумі 17530 грн. 72 коп. У зв'язку з вищезазначеним, позивач просив суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором та судові витрати по справі. В судове засідання представник позивача не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, підтримала позовні вимоги в повному обсязі, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання також не з'явилася, була повідомлена про дату та час судового засідання належним чином, про причини неявки суд не повідомила. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд вважає можливим розглянути дану цивільну справу у заочному порядку відповідно до вимог Глави 8 Розділу ІІІ ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно статті 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків, належних йому. У відповідність до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір згідно ст. 1055 ЦК України укладається у письмовій формі. Судом встановлено, що відповідно до Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт від 17 вересня 2012 року (а.с. 6), Умов та правил надання банківських послуг та Правил користування платіжною карткою між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] (а.с. 7), 10 травня 2005 року було укладено кредитний договір № SANDN12000002462126 (а.с. 5). За умовами Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та зазначеного кредитного договору відповідач отримала кредит в розмірі 11068 грн. 34 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Згідно розрахунку заборгованості (а.с. 4) станом на 12 травня 2014 року заборгованість відповідача [PERSON] за кредитним договором складає 17530 грн. 72 коп., в тому числі: заборгованість за кредитом в розмірі 11068 грн. 34 коп., заборгованість за процентами за користування кредитом в розмірі 3337 грн. 10 коп., залишок за несплаченим штрафом, передбаченим п. 2.2 Генеральної угоди, у розмірі 3125 грн. 28 коп. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про наявність доказів того, що внаслідок невиконання відповідачем умов укладеної Генеральної угоди та кредитного договору утворилася заборгованість, яка відповідачем у добровільному порядку не сплачена, тому вона підлягає стягненню у судовому порядку. Визначаючись в питанні розподілу судових витрат, суд вважає, що на підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача [PERSON] на користь позивача ПАТ КБ «ПриватБанк» підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору у сумі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved