Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-24 00:00:00

Позивач АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО [PERSON] «ПРИВАТБАНК» (далі [PERSON]) звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості, в обґрунтування якого вказав, що відповідно до укладеного договору № DNH4KP38090401 від 14.06.2006 відповідач отримала кредит у розмірі 2728,70 грн зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25,08% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка» складає між ним та Банком договір. У звязку з порушенням відповідачем зобовязань за кредитним договором за станом на 28.08.2018 заборгованість за кредитом склала 2564 грн 31 коп., заборгованість за процентами за користуванням кредитом 20853 грн 27 коп., за пенею за користуванням кредитом 60893 грн 22 коп. Оскільки судовим наказом Димитровського міського суду від 24.04.2009 з відповідача була стягнута заборгованість на користь Банку в сумі 6646 грн 05 коп., тому [PERSON] просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість в сумі 77664 грн 75 коп., а також штраф (фіксована частина) 500 грн та штраф (процентна складова) 3883 грн 24 коп., а всього 82047 грн 99 коп., які позивач просить стягнути на свою користь з відповідача та понесені ним судові витрати у сумі 1762 грн судового збору. Позивач до суду не зявився, про час і місце слухання справи сповіщений належним чином, письмово повідомив суд про розгляд справи у відсутність представника, про те, що він наполягає на позові і не заперечує проти розгляду справи заочно у разі неявки відповідача до суду. Відповідач, будучи двічі належним чином сповіщеною про час і місце слухання справи, у тому числі через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України, у судове засідання не зявилася без повідомлення причин, відзиву на позов не подала. Згідно з вимогами ст.280 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити по цій справі заочне рішення на підставі доказів, що є в матеріалах справи, оскільки відповідач була належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання, не зявилася в судове засідання, не повідомила причини неявки, не подала відзив, позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Судом установлено,\~що 14.06.2006\~між Закритим\~Акціонерним Товариством\~[PERSON]\~«ПриватБанк» та\~відповідачем [PERSON]\~був укладений\~кредитний договір\~№ DNH4KP38090401,\~за яким [PERSON] отримав кредит у розмірі 2728,70 грн зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25,08% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом у звязку з купівлею мобільного телефону строком на 24 місяці. Щомісячний платіж у сумі 146,22 грн, який складається із заборгованості за кредитом, відсотками, комісією та інших платежів, підлягає сплаті з 21 по 28 число кожного місяця. Дані обставини підтверджується заявою позичальника [PERSON] № DNH4KP38090401 від 14.06.2006, Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам («Рострочка») (Стандарт) (далі за текстом Умови),\~ розрахунком Банку (а.с.6-7, 8, 9-12). кредит шляхом перерахування на рахунок торгівельно-сервісному підприємству та відкрив позичальнику рахунок для зарахування коштів, спрямованих на погашення заборгованості по кредиту, відсоткам, винагороді та іншим платежам. Підписи сторін під заявою свідчать про укладання договірних відносин між сторонами та про досягнення між ними згоди за всіма умовами угоди. Відповідно до п.3.2.7 Умов надання банківських послуг позичальник зобовязалася погасити заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, винагороду й неустойку (штраф, пеню). Згідно із п.1.7 Статуту Банка позивач є правонаступником прав та обовязків Закритого Акціонерного Товариства [PERSON] «ПриватБанк». Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно за ст.ст.526, 527, 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно за ст.599 ЦК України зобовязання припиняються виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до вимог ч.1 ст.1048, ч.2 ст.1054 та ч.2 ст.1050 ЦК України наслідками порушення відповідачем зобов'язання щодо неповернення чергової частини суми кредиту є право позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту та одержання від позичальника процентів від суми позики. Відповідно до судового наказу Димитровського міського суду Донецької області від 24.04.2009 з [PERSON] на користь ЗАТ КБ «ПриватБанк» стягнута заборгованість за кредитним договором № DNH4KP38090401 від 16.06.2006 у сумі 6646 грн 05 коп. (а.с.5). З огляду на розрахунок Банку стягнута за судовим наказом сума заборгованості складається із заборгованості за кредитом в сумі 2564 грн 31 коп. та заборгованості по відсоткам за користування кредитом в сумі 4081 грн 74 коп. (а.с.6-7). Заборгованість відповідача\~перед позивачем\~за станом\~на 28.08.2018\~за кредитом\~складає 2564грн 31 коп., за процентами за користуванням кредитом 20853 грн 27 коп. (а.с.6-7). З урахування стягнутих за судовим рішенням сум заборгованість відповідача перед позивачем за станом на 28.08.2018 складається лише із заборгованості за процентами за користування кредитом в сумі 16771 грн 53 коп. (20853 грн 27 коп. 4081 грн 74 коп.). Оскільки відповідачем порушено умови кредитного договору, вимоги позивача щодо стягнення цієї суми\~ заборгованості є правомірними. Відповідно до ч.1 ст.546 ЦК України\~ виконання\~ зобовязання забезпечується, зокрема, неустойкою. Відповідно до ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання.\~ Згідно за\~п.5.3\~Умов\~ при\~порушенні позичальником\~строків платежів\~по будь-якому\~із грошових\~зобовязань,\~передбачених договором,\~більш ніж\~на 30\~днів,\~клієнт зобовязаний\~\~сплатити Банку\~штраф у\~розмірі 500\~грн та 5% від суми заборгованості (а.с.12). Відповідно до розрахунку Банку за станом на 28.08.2018 відповідачу нараховано штрафи за невиконання останнім зобовязань за кредитним договором: 500,00 грн фіксована частина штрафу та 3883 грн 24 коп. процентна складова штрафу, а всього 4383 грн 24 коп. (а.с.6-7). За п.5.1 Умов при порушенні позичальником будь-якого із зобовязань, передбачених заявою та п.п.3.2.2, 3.2.3 даних Умов, Банк має право нарахувати, а позичальник зобовязується сплатити банку пеню у розмірі 0,15% від суми простроченого платежу, але менше 1 грн кожен день прострочення. Відповідно до розрахунку позивача за станом на 28.08.2018 Банком нараховано відповідачу пеню за несвоєчасність виконання зобовязань за договором в сумі 60893 грн 22 коп. (а.с.5). За приписами ч.1 ст.546 ЦК України\~ виконання\~ зобовязання забезпечується, зокрема, неустойкою. Відповідно до ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання. Зі змісту даної статті вбачається, що пеня та штраф не є окремими видами штрафних санкцій, а є різновидами неустойки як юридичної відповідальності, обчислюються у відсотках саме від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання, можливість нарахування одного виду неустойки на іншій виключається. Одночасно нараховуючи пеню та штраф, [PERSON] просить застосувати до боржника подвійну цивільно-правову відповідальність одного й того ж виду за одне й те ж саме порушення договірного зобовязання (прострочення виконання грошового зобовязання), що суперечить вимогам ч.1 ст.61 Конституції України та ч.3 ст.509 ЦК України, згідно з якими ніхто не може двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення, а зобовязання має ґрунтуватися на засадах добровільності, розумності та справедливості. Крім того, законом України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02.09.2014 року № 1669-УП введений мораторій на нарахування пені та штрафів на основну суму заборгованості за кредитними зобовязаннями. Так, відповідно до ст.2 даного Закону на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають у населених пунктах, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Згідно копії паспорту останнє місце проживання відповідача зареєстроване у [INFO], тобто у населеному пункті, який внесено до вищевказаного переліку, затвердженого розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02.12.2015 за № 1275-р. З огляду на приведені норми законів нарахована позивачем сума неустойки у вигляді пені, як подвійна цивільно-правова відповідальність, не підлягає стягненню з відповідача. Інший вид неустойки - штрафні санкції в сумі 4383 грн 24 коп. - нарахований позивачем після 14.04.2014. Оскільки нарахування штрафних санкцій підпадає під мораторій, у задоволенні вимог Банку про стягнення з відповідача 4383 грн 24 коп. також слід відмовити. Таким чином, оскільки відповідач в односторонньому порядку порушив зобовязання, що витікають з умов кредитного договору, що є неприпустимим, з нього на користь Банку підлягає стягненню невиплачена сума відсотків за його користування і в силу ст.141 ЦПК України понесені позивачем судові витрати в сумі 360 грн судового збору пропорційно задоволеним вимогам\~ (а.с.1). На підставі ст.ст.526, 527, 530, 546, 549, 1048, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: partial