Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-12 00:00:00

Позивач АТ «Сбербанк» звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором вказуючи, що 06 лютого 2017 року між ПАТ «Сбербанк», правонаступником всіх прав та обов`язків якого є АТ «Сбербанк», та [PERSON] був укладений кредитний договір № 60339-ФО/2017/35. Згідно п.п. 1.1- 1.3 кредитного договору, позивач зобов`язується надати позичальнику кредитні кошти в сумі 68 336 гривень 39 копійок для погашення заборгованості за кредитним договором за № 47#00017551791 від 10 квітня 2013 року. Відповідач зобов`язується повернути наданий кредит у повному обсязі та сплатити за користування кредитними коштами проценти у розмірі 37% річних. Згідно п. 1.4 кредитного договору, погашення кредитної заборгованості здійснюється відповідачем відповідно графіку, який міститься в додатку №1 до кредитного договору, що є невід`ємною частиною договору, в термін не пізніше 05 лютого 2021 року. Факт надання кредиту підтверджується виписками по особовому рахунку відповідача. відповідно до яких відповідачу була видано за умовами кредитного договору грошові кошти у сумі 68 336 гривень 39 копійок. У пункті 1.2 Кредитного договору зазначено, що позичальник зобов`язується сплачувати банку відсотки у розмірі 37% річних. 15.02.2019 року банк звернувся до Соснівського районного суду м. Черкаси про стягнення простроченої заборгованості по Кредитному договору станом на 06.12.2019 року і рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 02.06.2020 року стягнуто з [PERSON] на користь Акціонерного товариства «Сбербанк» заборгованість станом на 06 грудня 2019 року за договором № 60339-ФО/2017/35 від 06 лютого 2017 року, у розмірі 22194,39 грн. простроченої заборгованості за кредитом, 28301,76 грн. прострочені відсотки за користування кредитом, 10\~878,68 грн. пеня за прострочення повернення заборгованості за кредитом, 14\~437,54 грн. - пеня за прострочення сплати процентів за користування кредитом, а також судові витрати по сплаті судового збору у сумі 1921 грн., а всього 77\~733,37 грн. Пунктом 6.4 Кредитного договору встановлено, що нарахування процентів повністю і остаточно припиняється в день фактичного повернення кредиту в повному обсязі. Також п. 11.3 Кредитного договору передбачено, що договір діє до повного виконання зобов`язань позичальника за кредитним договором. Тому умовами кредитного договору врегульовано обов`язок сплати та визначено розмір процентів за користування кредитними коштами як за період правомірного користування кредитом, так і у разі прострочення повернення кредиту після 05.02.2021 року. Станом на 19.03.2021 року зобов`язання відповідачем належним чином не виконані. Пунктом 10.1 Кредитного договору передбачено за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань по кредитному договору, позичальник зобов`язаний сплачувати пеню у розмірі 0,2 % від простроченої суми за кожен день прострочення будь-якого платежу, передбаченого Кредитним договором. Отже загальна сума заборгованості позичальника перед банком за період з 07.12.2019 по 17.03.2021 становить: заборгованість за кредитом 54\~887,20 грн ( в тому числі 22\~194,39 грн, що стягнуті за рішенням Соснівського районного суду від 02.06.2020 року), проценти за користування кредитом за період з 07.12.2019 по 17.03.2021 27\~708,89 грн; пеня за прострочення повернення заборгованості за кредитом за період з 07.12.2019 по 17.03.2021 25400,25 грн; пеня за прострочення сплати процентів за користування кредитом за період з 07.12.2019 по 17.03.2021 -31\~192,99 грн; штраф за факт прострочення за період з 07.12.2019 по 17.03.2021 в розмірі 120 грн. Просить стягнути з відповідачки загальну суму боргу 116994 грн 94 коп. з урахуванням заборгованості за кредитом в сумі 32\~692,81 грн. На день пред`явлення позову прострочена заборгованість відповідачем перед позивачем у добровільному порядку не сплачена, в зв`язку з чим позивач звернувся до суду з вказаним позовом. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 22 квітня 2021 відкрито провадження по справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. 05.07.2021 року засобами поштового зв`язку на адресу Соснівського районного суду м. Черкаси надійшов відзив на позовну заяву [PERSON] , яка зазначила, що на виконання п. 8.1. Кредитного договору за період з 06.02.2017 по 13.07.2018 року нею сплачено 55660 грн, що підтверджується квитанціями. Сума сплачених коштів перевищувала щомісячний платіж визначений графіком повернення кредиту, які позивач не зарахував до сплати. Крім того, рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси з неї стягнуто боргу на загальну суму 77\~733,37 грн. По даній справі Соснівським відділом ДВС у м. Черкаси відкрито виконавче провадження. За період з 17.12.2020 по 19.05.2021 відповідачем перераховано державній виконавчій службі 6000 грн., про що позивач приховав зазначену інформацію. Крім того, розрахунок процентів та пені за прострочення сплати процентів по 17.03.21 року поза межами кінцевого терміну повернення кредиту і суперечить вимогам законодавства. 19.07.2021 року представник Акціонерного товариства «Сбербанк» Гур`єв М.В. направив до суду відповідь на вказаний відзив відповідача, в якому зазначив, що твердження [PERSON] з приводу того, що нею у період з 06.02.2017 р. по 13.07.2018 р. сплачена сума у розмірі 55600 грн. не відповідає дійсності Крім того, в наданому відповідачем розрахунку сплати грошових коштів [PERSON] зазначає, що суми у розмірі 6710 грн. та 50 грн. були сплачені на погашення кредиту за кредитним договором № 60339-ФО/2017/35 від 06.02.2017, але ці суми сплачувались в день надання кредиту та на виконання Протоколу № 8-1 засідання роздрібного кредитного комітету центрального офісу від 26.01.2017 р., яким були погоджені умови рефінансування заборгованості за кредитним договором № 47#00017551791 від 10 квітня 2013 року, що також підтверджується заявою останньої про надання кредиту з наступним безготівковим перерахуванням на погашення заборгованості за кредитним договором № 47#00017551791 від 10 квітня 2013 року. Таким чином, всі сплачені відповідачем суми на погашення кредитної заборгованості були враховані у розрахунку заборгованості за кредитним договором та відображені у виписках по особистих рахунках, що були надані разом з позовною заявою. Щодо нарахування процентів поза межами кінцевого терміну повернення кредиту вказав, що відповідно до п. 11.3 укладеного між банком та відповідачем кредитного договору «Договір набуває чинності з дати його підписання банком і позичальником і діє до повного виконання зобов`язань позичальника за цим договором». У мовами кредитного договору (пункти 1.1, 6.1.-6.4.) врегульовано обов`язок сплати та визначено розмір процентів за користування кредитними коштами. Як за період правомірного користування кредитом так і у разі прострочення повернення кредиту. Представник позивача Акціонерного товариства «Сбербанк» Лаєнко П.П. у судовому засіданні в режимі відео конференції підтримав позовні вимоги та просив їх задоволити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, надала суду клопотання про розгляд справи в її відсутність. Суд, заслухавши представника позивача, вивчивши матеріали справи, надані сторонами докази, дослідивши їх всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши всі обставини справи, приходить до наступного. Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до умов кредитного договору № 60339-ФО/2017/35 від 06 лютого 2017 року, [PERSON] отримала грошові кошти в сумі 68336 гривень 39 копійок та зобов`язується повернути кредит та сплатити банку проценти за користування кредитом, комісії, санкції, інші передбачені цим договором платежі у порядку, на умовах та в строки, визначені цим договором, та виконати всі інші умови цього договору. Згідно додатку №1 до кредитного договору № 60339-ФО/2017/35 від 06 лютого 2017 року, кінцевий термін повернення кредиту - 05 лютого 2021 року. Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором № 60339-ФО/2017/35 від 06 лютого 2017 року, укладеним між АТ «Сбербанк» та [PERSON] , заборгованість останньої станом на 07.12.2019 по 17.03.2021 становить: заборгованість за кредитом 54\~887,20 грн (в тому числі 22\~194,39 грн, що стягнуті за рішенням Соснівського районного суду від 02.06.2020 оку), проценти за користування кредитом за період з 07.12.2019 по 17.03.2021 27\~708,89 грн;, пеня за прострочення повернення заборгованості за кредитом за період з 07.12.2019 по 17.03.2021 25400,25 грн; пеня за прострочення сплати процентів за користування кредитом за період з 07.12.2019 по 17.03.2021 -31\~192,99 грн, штраф за факт прострочення за період з 07.12.2019 по 17.03.2021 120 грн. Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 02.06.2020 року стягнуто з [PERSON] на користь Акціонерного товариства «Сбербанк» заборгованість станом на 06 грудня 2019 року за договором № 60339-ФО/2017/35 від 06 лютого 2017 року у розмірі 22194, 39 грн. простроченої заборгованості за кредитом, 28301, 76 грн. прострочені відсотки за користування кредитом, 10\~878,68 грн пеня за прострочення повернення заборгованості за кредитом, 14\~437,54 грн. - пеня за прострочення сплати процентів за користування кредитом, а також судові витрати по сплаті судового збору у сумі 1921 грн, а всього 77\~733, 37 грн. Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Частинами першою, другою статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Згідно правового висновку Верховного суду України у справі № 61-27275ск18 від 02 жовтня 2019 року, «свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у пункті 3 частини першої статті 3 ЦК України. Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини першої статті 3 ЦК України. Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору.» У частинах першій, третій статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша стаття 627 ЦК України). Частиною 1 ст. 530 ЦК України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Принцип повернення, строковості та платності означає, що кредит має бути поверненим позичальником банку у визначений у кредитному договорі строк з відповідною сплатою за його користування. У відповідності до положень ст. 1050 ЦК України, якщо договором позики встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Судом встановлено, що відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитним договором, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, в порушення умов кредитного договору, а також вимог ст. 509, 526, 1054 ЦК України відповідач зобов`язання за вказаним вище договором не виконав. Згідно положень ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідачка порушує зобов`язання за даним Договором. Відповідно до положень статей 610, 611, 625 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник не звільняється від відповідальності у разі неможливості виконання ним грошових зобов`язань. За змістом статей 525, 526 ЦК України зобов`язання мають виконуватись належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Такий правовий висновок міститься в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 20 вересня 2018 року у справі № 359/8795/16-ц, провадження № 61-32178св18. Відповідач не надала своєчасно банку кошти для погашення заборгованості, а тому заборгованість [PERSON] перед позивачем за період з 07.12.2019 по 17.03.2021 становить в розмірі 116994,94 грн., як складається з наступного: заборгованість за кредитом 32692,81 грн, проценти за користування кредитом за період з 07.12.2019 по 17.03.2021 27\~708,89 грн; пеня за прострочення повернення заборгованості за кредитом за період з 07.12.2019 по 17.03.2021 25400,25 грн; пеня за прострочення сплати процентів за користування кредитом за період з 07.12.2019 по 17.03.2021 - 31\~192,99 грн; штраф за факт прострочення за період з 07.12.2019 по 17.03.2021 в розмірі 120 грн. Зазначені вимоги позивача підлягають до задоволення оскільки пунктом 6.2. Кредитного договору передбачено, що проценти нараховуються на загальну суму заборгованості за кредитом. В цьому договорі під терміном «загальна заборгованість за Кредитом» розуміється залишкова сума Кредиту, тобто сума Кредиту, що фактично надана позичальнику і не повернута Банку. Згідно п. 6.4. Кредитного договору нарахування процентів повністю і остаточно припиняється в день фактичного повернення Кредиту в повному обсязі. День повернення кредиту (частини Кредиту) не враховується при нарахуванні процентів. Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Пунктом 11.3. укладеного договору передбачено, що договір набуває чинності з дати його підписання банком і позичальником і діє до повного виконання зобов`язань позичальника за цим договором. Таким чином Кредитним договором чітко встановлено, що договір діє до повного виконання зобов`язань позичальника за цим договором. Тобто до повного повернення коштів за кредитним договором. Отже, посилання позивача на те, що розрахунок процентів та пені за прострочення сплати процентів по 17.03.21 року поза межами кінцевого терміну повернення кредиту і суперечить вимогам законодавства суд не приймає до уваги, оскільки кредитним договором, а саме п. 11.3 визначено, що кредитний договір діє до повного виконання зобов`язань позичальника за цим договором. В даному випадку зобов`язання відповідача за кредитним договором не виконано, заборгованість не сплачена, тому суд вважає, що вимоги позивача підлягають до задоволення. Посилання відповідача на те, що нею сплачено на виконання п. 8.1. Кредитного договору за період з 06.02.2017 по 13.07.2018 року 55660 грн, та сума сплачених коштів перевищувала щомісячний платіж визначений графіком повернення кредиту, які позивач не зарахував до сплати та те, що рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси з неї стягнуто боргу на загальну суму 77\~733,37 грн і за цей період з 17.12.2020 по 19.05.2021нею перераховано державній виконавчій службі 6000 грн., суд вважає безпідставним. Як зазначалось вище рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси з відповідачки стягнуто боргу на загальну суму 77\~733,37 грн, що не включала тіла кредиту. На підставі даного рішення державним виконавцем було відкрито виконавче провадження та винесена постанова про стягнення коштів з відповідачки. Тобто, суми які сплатила відповідач стосуються виконання рішення суду від 02.06.2020 року. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення. До стягнення з відповідача підлягає заборгованість за кредитом в сумі 116994,94 грн., оскільки ці вимоги обґрунтовані на законі, відповідають умовам укладених за участю сторін кредитного договору, згідно із ст.\~628\~ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними.\~\~\~\~ Також, до стягнення з відповідача в силу вимог ст.\~141\~ЦПК України підлягають судові витрати по оплаті судового збору в сумі 2270 грн., оскільки означені судові витрати понесені позивачем, що підтверджено платіжним дорученням від 16.03.2021.

Outcome: approved