Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-11 00:00:00

Позивач в листопаді 2017 року звернулася до суду із позовною заявою стягнення з [PERSON] аліментів на утримання малолітньої дитини та її утримання до досягнення дитиною трирічного віку в твердій грошовій сумі. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що знаходиться в шлюбі з відповідачем, зареєстрованому 31 грудня 2015 року відділом ЗАГСу по Ленінському району м.Саратова Управління по справам ЗАГСу Уряду Саратовської області, за актовим записом № 1986. У шлюбі у них [INFO] народилася донька [PERSON]. На теперішній час шлюбні відносини припинені, але шлюб не розірвано, спільне господарство не ведеться. Малолітня донька залишилася разом з нею, повністю знаходиться на її утриманні. Відповідач участі в вихованні дитини не приймає, матеріально дитину не забезпечує. Відповідач є працездатною особою, тому на її думку може сплачувати аліменти на утримання дитини та її утримання до досягнення дитиною трирічного віку в твердій грошовій сумі щомісяця. Позивач у судове засідання не з'явилася, просила суд розглянути справу без її участі, уточнені позовні вимоги підтримує повністю, наполягає на їх задоволенні, проти розгляду справи на підставі ст. 280-282 ЦПК України не заперечує. Відповідач в судове засідання не прибув. Згідно документів, складених Ленинським районним судом м. Саратова РФ за результатами виконання доручення Дзержинського міського суду Донецької області відповідач для отримання повідомлення про дату судового засідання, призначеного Дзержинським міським судом Донецької області в судове засідання Ленинського районного суду м. Саратова РФ не з'явився, хоча був повідомлений належним чином про дату та місце судового засідання. Відповідно до Конвенції про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах 1993 року документи за результатами виконання доручення Дзержинського міського суду Донецької області були повернуті на адресу суду. Приймаючи до уваги, що позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд приходить до висновку про можливість розглядати справу на підставі ст.ст. 208-283 ЦПК України, заочно, у зв'язку з чим постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що, знаходячись у шлюбі (а.с. 7), у сторін по справі [INFO] року народилася донька [PERSON]. Відповідно до свідоцтва про народження, батьком дитини є відповідач [PERSON] (а.с. 6). Відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 2 ст. 91 СК України жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частин другої - четвертої статті 84 та статей 86 і 88 цього Кодексу. Згідно ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Із змісту позовної заяви вбачається, що ніким і нічим не спростовано, малолітня дитина проживає разом з матір'ю, позивачем по справі. При визначенні розміру аліментів суд відповідно до ст. 182 СК України враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних членів сім'ї, батьків, дітей. Судом встановлено, що позивач вимушено не працює, доглядає за дитиною, якій ще не виповнилося 3 років та не отримує матеріальної допомоги від чоловіка. Останній є працездатною особою, і спроможний платити аліменти на утримання дитини та дружини, до виповнення дитиною трьох років. Також судом з'ясовано, що [PERSON] якими-небудь хронічними захворюваннями не страждає, на утриманні інших дітей або непрацездатних членів сім'ї не має. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, а відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За таких обставин, суд вважає, що відповідно до ст. 184 СК України розмір аліментів на утримання дитини може складати в твердій грошовій сумі 1228 грн. з усіх видів доходу відповідача щомісяця та 1450 грн. на утримання дружини до досягнення дитиною, донькою [PERSON], [INFO], трирічного віку. Сплачуючи аліменти саме в такому розмірі відповідач, як зможе надавати матеріальну допомогу на утримання дитини та дружини, так і вирішувати свої особисті питання матеріального характеру. Відповідно до ст. 129 Конституції України однією із засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведеність перед судом їх переконливості. Таким чином, суд приходить до висновку про доведеність заявлених позовних вимог, тому вони підлягають задоволенню. Відповідно до ч.2 ст. 141 ЦПК України у разі задоволення позову судовий збір, пов'язаний з розглядом справи, покладається на відповідача. У зв'язку з тим, що позивач [PERSON] на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів, то судовий збір у сумі 1409 грн. 60 коп. підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: partial