Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-01 00:00:00

Позивач [PERSON] через свого представника [PERSON] звернулася до суду з вказаною позовною заявою та просить зняти арешт на майно [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , що накладений постановою відділу ДВС Переяслав-Хмельницького міськрайонного управління юстиції у Київській області у виконавчому провадженні № 31263242 від 17 лютого 2012 року. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [INFO] після смерті [INFO] чоловіка позивача - [PERSON] , відкрилася спадщина на все належне йому майно, в тому числі на 1/2 частину житлового будинку по [ADDRESS] . При зверненні позивача до нотаріуса стало відомо, що в єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна є відомості про існування обтяження у вигляді арешту нерухомого майна, належного позивачу, накладеного постановою начальником ВДВС Переяслав-Хмельницького МРУЮ у ВП 31263242 від 17.02.2012, де об`єктом обтяження вказано невизначене майно, а саме: все нерухоме майно [PERSON] . На запит позивача Переяслав- Хмельницьким міськрайонним відділом ДВС ЦМУ Міністерства юстиції (м. Київ) останнє повідомило, що на виконанні у відділі перебував виконавчий лист №6-1057 від 01.02.2012, виданий Печерським районним судом м. Києва про стягнення боргу з [PERSON] на користь [PERSON] 05.09.2013 виконавчий лист у відповідності до п.2 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження» (№606-ХІV від 21.04.1999) повернуто стягувану. Позивач у позові зазначає, що жодних кредитів та коштів у позику особисто вона не брала. Згідно інформаційної довідки №261455573 від 14.06.2021 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно міститься наступна інформація: Тип обтяження: арешт нерухомого майна; реєстраційний номер обтяження: 12185062; підстава обтяження: постанова про арешт майна боржника, 31263242, 17.02.2012, начальник ВДВС Переяслав-Хмельницького МРУЮ; Об`єкт обтяження: невизначене майно, все нерухоме майно; власник: [PERSON] ; борг згідно виконавчого документа становить 11728,36 грн. Переяслав-Хмельницький ВДВС додатково повідомив позивачку, що згідно Інструкції з діловодства в органах державної виконавчої служби строк зберігання виконавчих проваджень, переданих до архіву, становить три роки, а тому станом на 01.07.2021 вищевказане виконавче провадження № 31263242 знищене. Представник позивача [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав, просив його задовольнити та скасувати арешт, накладений на майно позивача, проти винесення заочного рішення не заперечує. Також надав ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 05.10.2011 по справі №6-1057/11, з якої вбачається, що заяву [PERSON] задоволено та видано виконавчий лист на рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Право та обов`язок» від 01.07.2011 у справі №233/11 за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] . Відповідач Переяслав-Хмельницький міськрайонний відділ державної виконавчої служби центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) свого представника в засідання не направив. Про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, відзиву на позов не надав. У відповідності до положень ст. 280, ст. 281 ЦПК України суд за згодою представника позивача ухвалив проводити заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. [INFO] у віці 66 років в м. Борисполі Київської області помер [PERSON] , про що свідчить копія свідоцтва про смерть Серії [NUMBER] , виданого 28.07.2020 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Переяславу та Переяслав-Хмельницькому району (а.с.8). [PERSON] на праві власності належав житловий будинок по [ADDRESS] , про що свідчить копія свідоцтва про право власності на житло, видане 05.04.1993 (а.с.9). У листі приватного нотаріуса Переяслав-Хмельницького районного нотаріального округу Воробей О. від 18.02.2021 № 21-0116 міститься повідомлення, що після смерті [PERSON] заведено спадкову справу за номером у спадковому реєстрі 66849476 зна підставі заяви [PERSON] про прийняття спадщини за законом З листа Переяслав-Хмельницького міськрайонного відділу державної виконавчої служби центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) №10078 від 04.06.2021 вбачається, що у відділі на виконанні перебував виконавчий лист № 6-1057 від 01.02.2012, виданий Печерським районним судом м. Києва щодо стягнення боргу у розмірі 11728,36 грн з [PERSON] на користь [PERSON] . 05.09.2013 виконавчий лист у відповідності до п.2 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження» (№ 606-ХІV від 21.04.1999) повернуто стягувачу. Повторно на виконання лист до відділу для примусового виконання не надходив (а.с.12). Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 14.06.2021 у розділі «Відомості з єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна» значиться наступна інформація: Тип обтяження: арешт нерухомого майна; реєстраційний номер обтяження: 12185062; зареєстровано: 20.02.2012 12:24:44 за №12185062 реєстратором: Київська обласна філія державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, 04050, м. Київ, вул. Мельникова, 81 літ А; підстава обтяження: постанова про арешт майна боржника, 31263242, 17.02.2012, начальник ВДВС Переяслав-Хмельницького МРУЮ; Об`єкт обтяження: невизначене майно, все нерухоме майно; власник: [PERSON] ; обтяжувач: відділ ДВС Переяслав- Хмельницького МРУЮ; борг згідно виконавчого документа становить 11728,36 грн (а.с.13-15). З відповіді Переяслав-Хмельницького міськрайонного ВДВС № 14733 від 02.07.2021 вбачається, що з 16.02.2012 у відділі на виконанні перебував виконавчий лист №6-1057 від 01.02.2012 щодо стягнення боргу у розмірі 11728,36 грн з [PERSON] на користь [PERSON] . 16.02.2012 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження (ВП 31263242). 05.09.2012 у зв`язку з відсутністю у боржника майна було винесено постанову про повернення виконавчого листа стягувачеві та направлено її разом з оригіналом виконавчого документу на адресу стягувача. Також відділ повідомив, що згідно Інструкції з діловодства в органах державної виконавчої служби строк зберігання виконавчих проваджень, переданих до архіву, становить три роки, а тому станом на 01.07.2021 вищевказане виконавче провадження знищене (а.с.16). Згідно ухвали Печерського районного суду м. Києва від 05.10.2011 по справі №6-1057/11, яка набрала законної сили 05.10.2011, вбачається, що заяву [PERSON] задоволено та видано виконавчий лист за рішенням Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Право та обов`язок» в складі судді Пуш М.М. від 01.07.2011 по справі №233/11 за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] . Згідно Автоматизованої системи виконавчого провадження виконавче провадження №31263242 взагалі не значиться. Відповідно до інформації з Автоматизованої системи виконавчого провадження, станом на дату подання позовної заяви та дату розгляду справи будь-які виконавчі провадження, боржником в яких є [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , відсутні. Виконавче провадження № 31263242 також не значиться. Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» № 606-ХІV від 21.04.1999 ( в редакції чинній на момент виникнення правовідносин) виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом одного року з дня набрання чинності судовим рішенням. Пунктом 2 частини 1 статті 47 цього Закону було передбачено повернення виконавчого документа стягувачу у разі, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними. Частина 5 ст. 47 Закону № 606-ХІV також передбачала, що повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 22 цього Закону. У даному випадку строк повторного пред`явлення документу до виконання згідно положень чинного на той час Закону № 606-ХІV від 21.04.1999 закінчився 05.09.2013. Відповідно до частин 1-3 статті 57 цього Закону арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення та може накладатися державним виконавцем, в тому числі шляхом: винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій та застосованих державним виконавцем штрафів, на все майно боржника або на окремі предмети. Копії постанови, якою накладено арешт на майно боржника та оголошено заборону на його відчуження, державний виконавець надсилає органам, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборони на його відчуження. Згідно п.4.10.1. п.4.10.2. «Інструкції про проведення виконавчих дій», затвердженої Наказом Міністерства юстиції України №74/5 від 15.12.1999 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України за № 865/4158 від 15.12.1999 (в редакції чинній на момент повернення виконавчого документа стягувачеві), у разі закінчення виконавчого провадження згідно із статтею 37 Закону, крім направлення виконавчого документа за належністю до іншого органу державної виконавчої служби; повернення виконавчого документа стягувану згідно із статтею 40 Закону; повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадової особи), який його видав, згідно із статтею 40-1 Закону припиняється чинність арешту майна боржника, скасовуються інші здійснені державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку із завершенням виконавчого провадження. Якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем був накладений арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження (окрім випадків направлення виконавчого документа за належністю до іншого органу державної виконавчої служби), повернення виконавчого документа стягувачу або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадової особи), який його видав, державний виконавець зазначає про скасування арешту, накладеного на майно боржника. Також у частині 4 статті 59 Закону № 1404-VІІВ від 02.06.2016, який є чинним на день розгляду питання про зняття арешту з майна, передбачені випадки, коли арешт майна може бути знятий виконавцем, серед яких немає такої підстави як повернення виконавчого документа стягувачу. Водночас частиною 5 статті 59 цього Закону передбачено, що у всіх інших випадках арешт з майна може бути знятий за рішенням суду. Статтею 41 Конституції України, статтею 1 Першого Протоколу до «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» від 20.03.1952, ратифікованою Україною 17 липня 1997 року Законом №475/97, положеннями протоколів № 2, 4, 7, та 11 до Конвенції, та положеннями Цивільного кодексу України (ч.ч.1,2 ст. 319, ст. 321 ЦК) закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь - які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб, За змістом ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу у спосіб, передбачений законом, зокрема, шляхом припинення правовідношення чи дії, яка порушує право. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Таким чином, незняття державним виконавцем арешту з майна боржника, накладеного у виконавчому провадженні, за відсутності будь-якого виконавчого провадження в Автоматизованій системі виконавчих проваджень щодо боржника, на майно якого накладено арешт, порушує право позивача на володіння, користування та розпорядження власним та спадковим майном. Аналогічна правова позиція викладена в Постанові Верховного Суду по справі № 817/928/17 від 27.03.2020. У цій справі суд бере до уваги те, що виконавче провадження закінчено майже дев`ять років тому, у зв`язку з відсутністю у боржника майна, на яке можна було б накласти стягнення і стягувач [PERSON] не скористався своїм правом повторно пред`явити виконавчий документ на виконання протягом трьох років та до теперішнього дня не проявив жодної зацікавленості щодо стягнення заборгованості, виконавче провадження знищене, тому суд вважає невиправданим подальше обмеження у праві власності позивача, що гарантоване Конституцією України. Враховуючи вищевикладене, суд вважає правильними та доведеними аргументи представника позивача щодо безпідставного продовження обмеження цивільних (майнових) прав на нерухоме майно [PERSON] . В суді не встановлено обставин, за яких продовження обтяження майна [PERSON] може бути виправданим. Обраний позивачем спосіб захисту порушеного права відповідає вимогам закону та не порушує прав інших осіб. Отже, позовні вимоги, заявлені до обтяжувача майна: відповідача у справі Переяслав-Хмельницький міськрайонний відділ державної виконавчої служби центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved