Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-20 00:00:00

Позивач [PERSON] праці та соціальної політики Одеської міської ради звернулось до суду із позовом до [PERSON] та просив стягнути з відповідача на його користь суму виплаченої щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг у розмірі 18902,79 гривень та судовий збір у розмірі 1378, гривень, посилаючись в обґрунтування своїх вимог на такі обставини. [PERSON] перебувала на обліку в Управлінні соціального захисту населення в Малиновському районі департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради з 27 жовтня 2014 року як отримувач щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг. [PERSON] призначена допомога переміщеним особам на період з 27 жовтня 2014 року по 26 квітня 2015 року у розмірі 884,00 грн.; з 27 квітня 2015 року по 26 жовтня 2015 року у розмірі 949,00 грн.; з 28 жовтня 2015 року по 27 квітня 2016 року у розмірі 1074,00 грн.; з 28 квітня 2016 року по 30 квітня 2016 року у розмірі 1074,00 грн.; з 01 травня 2016 року по 27 жовтня 2016 року у розмірі 1130,00 грн. щомісячно. За інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта від 18 травня 2016 року [PERSON] з 21 грудня 2012 року є власницею житлового приміщення за адресою: [ADDRESS]. [PERSON] не вказала, що має у власності вищевказане житлове приміщення, тобто надала Управлінню недостовірні відомості. [PERSON] не мала права на грошову допомогу переміщеним особам, тобто незаконно отримала від Управління кошти за період з 27 жовтня 2014 року по 31 травня 2016 року у розмірі 18902,79 грн. [PERSON] було попереджено про необхідність повернення виплачених коштів. 21 липня 2016 року [PERSON] надала до Управління лист приватного нотаріуса [PERSON] від 21 липня 2016 року № 174/01-16, відповідно до якого договір дарування квартири за адресою: [ADDRESS], від 14 грудня 2012 року, укладений між [PERSON] та [PERSON] був припинений (розірваний), за домовленістю Сторін, з моменту його укладення: з 14 грудня 2012 року. За інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта від 04 серпня 2016 року [PERSON] з 18 липня 2016 року є власником житлового приміщення за адресою: [ADDRESS], на підставі договору про розірвання договору дарування, виданого 18 липня 2016 року. Тобто, власницею житлового приміщення з 21 грудня 2012 року по 18 липня 2016 року була [PERSON]. Станом на теперішній час кошти допомоги на розрахунковий рахунок [PERSON] не надійшли. Тому, позивач вимушений звернутися з цим позовом за захистом. Позивач надав до суду заяву про слухання справи за його відсутністю, на позовних вимогах наполягав у повному обсязі та не заперечував проти заочного розгляду справи. [PERSON] в судове засідання не зявилась, про дату, час і місце судового засідання повідомлялась належним чином, поважних причин неявки в судове засідання суду не представила. Суд у звязку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання в порядку статті 169 ЦПК України, враховуючи відсутність відповідних заперечень від позивача, ухвалив слухати справу за відсутності відповідача, яка не зявилась, у порядку заочного розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних причин. Судом встановлені такі фактичні обставини на підставі пояснень сторони, представлених письмових доказів. [PERSON] перебувала на обліку в Управлінні соціального захисту населення в Малиновському районі департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради з 27 жовтня 2014 року як отримувач щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг. На підставі заяви від 27 жовтня 2014 року та згідно з Порядком надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2014 року № 505 [PERSON] призначена допомога переміщеним особам на період з 27 жовтня 2014 року по 26 квітня 2015 року у розмірі 884,00 грн.; з 27 квітня 2015 року по 26 жовтня 2015 року у розмірі 949,00 грн.; з 28 жовтня 2015 року по 27 квітня 2016 року у розмірі 1074,00 грн.; з 28 квітня 2016 року по 30 квітня 2016 року у розмірі 1074,00 грн.; з 01 травня 2016 року по 27 жовтня 2016 року у розмірі 1130,00 грн. щомісячно. Відповідно до п. 6 Порядку грошова допомога не призначається у разі, коли будь-хто з членів сім'ї має у власності житлове приміщення, розташоване в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України, райони проведення антитерористичної операції та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення. Згідно з п. 10 Порядку уповноважені органи мають право перевіряти обґрунтованість видачі та достовірність документів, поданих для призначення грошової допомоги, а також здійснювати запити та безоплатно отримувати відомості від підприємств, установ та організацій усіх форм власності, необхідні для призначення грошової допомоги та контролю за правильністю її надання. За інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта від 18 травня 2016 року [PERSON] з 21 грудня 2012 року є власницею житлового приміщення за адресою: [ADDRESS]. Як вбачається із заяв від 27 жовтня 2014 року, від 27 квітня 2015 року, від 28 жовтня 2015 року, від 28 квітня 2016 року, [PERSON] не вказала, що має у власності вищевказане житлове приміщення, тобто надала Управлінню недостовірні відомості. Судом встановлено,що [PERSON] не мала права на грошову допомогу переміщеним особам, тобто незаконно отримала від Управління кошти за період з 27 жовтня 2014 року по 31 травня 2016 року у розмірі 18902,79 грн. Згідно з п. 11 Порядку суми грошової допомоги, виплачені надміру внаслідок подання документів з недостовірними відомостями, повертаються на вимогу уповноваженого органу. У разі відмови добровільного повернення надміру перерахованих сум грошової допомоги вони стягуються у судовому порядку. Листами від 01 червня 2016 року № 1663/10-01-17 та від 21 червня 2016 року № 2281/10-01-17 [PERSON] було попереджено про необхідність повернення виплачених коштів. 21 липня 2016 року [PERSON] надала до Управління лист приватного нотаріуса [PERSON] від 21 липня 2016 року № 174/01-16, відповідно до якого договір дарування квартири за адресою: [ADDRESS], від 14 грудня 2012 року, укладений між [PERSON] та [PERSON] був припинений (розірваний), за домовленістю Сторін, з моменту його укладення: з 14 грудня 2012 року. За інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта від 04 серпня 2016 року [PERSON] з 18 липня 2016 року є власником житлового приміщення за адресою: [ADDRESS], на підставі договору про розірвання договору дарування, виданого 18 липня 2016 року. Тобто, власницею житлового приміщення з 21 грудня 2012 року по 18 липня 2016 року була [PERSON]. Станом на теперішній час кошти допомоги на розрахунковий рахунок [PERSON] не надійшли. Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Відповідно до ст. 1213 ЦК України особа, набувач зобов'язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися в суд за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про примусове виконання зобов'язання в натурі. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів.

Outcome: approved