Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-27 00:00:00

Позивач Акціонерне Товариство Комерційний Банк « Приватбанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування своїх позовних вимог вказав, що відповідно до укладеного договору б/н від 03.12.2012 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 2000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно умов договору. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть. Відповідач по справі [PERSON] є єдиним спадкоємцем спадщини, яка відкрилась після смерті позичальника [PERSON] , оскільки проживав разом з ним на день його смерті за однією адресою: [ADDRESS] та не подав заяву про відмову від спадщини. Станом на дату смерті заборгованість позичальника перед банком за кредитним договором б/н від 03.12.2012 року становить 45026,34 грн., яка складається з наступного: 1647,52 грн.- заборгованість за кредитом; 40038,51 грн.- заборгованість за відсотками; 3340,31 грн.- заборгованість за пенею. Позивач просить стягнути з [PERSON] на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованість у розмірі 45026,34 грн. за кредитним договором б/н від 03.12.2012 року; понесений судовий збір. Відповідач не скористався правом подання відзиву, передбаченого ст. 178 ЦПК України. На підставі заявленого клопотання позивачем постановою від 05.05.2020 року судом витребувані наступні докази: довідка про склад сім`ї тат реєстрації осіб , які мешкають за адресою: [ADDRESS] станом на день смерті [PERSON] ; копія спадкової справи, завденої після смерті [PERSON] . Представник позивача в судове засідання не з`явився, просив справу слухати без участі представника.( а. с. 51). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день і час слухання справи повідомлявся належним чином, причини своєї неявки суду не повідомив. ( а. с. 66,68,72). Суд на підставі ст. 280 ЦПК України ухвалює заочне рішення по справі, оскільки відповідач двічі не з`явився в судове засідання, не повідомив про причини своєї неявки, не надав відзив на позовну заяву, а позивачка не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі. Суд, дослідивши матеріали справи і перевіривши їх доказами, приходить до наступного. Судом встановлено, що 03.12.2012 року [PERSON] оформив анкету-заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в АТ «КБ Приватабанк». \~ \~ \~ \~ \~ \~ Згідно\~анкети-заяви\~від 03.12.2012\~року [PERSON] \~надав згоду\~на те,\~що його\~заява разом\~ з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Привалами користування платіжною карткою» та «Тариф», які викладені на банківському сайті\~\~ http://privatbank.ua/terms/pages/70/, складає між ним та банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. Підписання вказаного договору є прямою і безумовною згодою Позичальника щодо прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно до п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг.( а. с.26). Згідно п. 2.1.1.2.1 Умов та Правил надання банківських послуг для надання банківських послуг банк видає клієнту карту, її вид визначено в Пам`ятці клієнта, довідці та заяві, підписаній клієнтом. Згідно п. 1.1.1.91 Умов та Правил надання банківських послуг тарифи-розмір винагороди за послуги банку, є невід`ємною частиною договору, може змінюватися та доповнюватись, про що повідомляють клієнта банку. Як встановлено судом, в заяві анкеті від 03.12.2012 року стоїть лише підпис [PERSON] про його ознайомлення з умовами кредитування, проте в заяві не зазначено його волевиявлення на отримання відповідного розміру кредитного ліміту, в даному випадку в сумі 2000 грн., вид картки.( а.с. 9). Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованість позичальника [PERSON] перед Банком за кредитним договором б/н від 03.12.2012 року становить 45026,34 грн., яка складається з : 1647,52 грн.-заборгованість за кредитом; 40038,51 грн.- заборгованість за відсотками; 3340,31 грн.- заборгованість за пенею. [INFO] року [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] ( а. с. 35). Згідно ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обовязковим для виконання сторонами. Відповідно до\~ст. 526 Цивільного кодексу України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно\~ст. 625 ЦК України\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Пунктом 1\~статті 530 ЦК України\~передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін), то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до положень частини 1\~статті 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно до частини 2\~статті 1050 Цивільного кодексу України\~України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до\~статті 1048 цього кодексу. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків ( спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб ( спадкоємців). Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припнилися внаслідок його смерті. Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день особи або день , з якого вона оголошується померлою ( частина третя статті 46 цього Кодексу). Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини ( частина перша статті 1270 ЦК України). Оскільки зі смерті боржника зобов`язання щодо повернення позики входять до складу спадщини, то застосуванню підлягають норми статті 1282 ЦК України щодо обов`язку спадкоємців задовольнити вимоги кредитора. Згідно ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язанні задовольнити вимоги кредитора повністю , але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено інше. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передано спадкоємцям у натурі. У разі смерті фізичної особи, боржника за зобов`язанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво у порядку спадкування, обов`язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи її спадкоємця, тобто відбувається передбачена законом заміна боржника у зобов`язанні, який несе відповідальність у межах вартості майна, одержаного у спадщину. Таким чином, правовідносини, що виникли між банком та боржником після його смерті трансформуються у зобов`язальні правовідносини, що виникли між кредитодавцем та спадкоємцями боржника і вирішуються у порядку положень статті 1282 ЦК України. Отже , при вирішенні питання про стягнення із спадкоємців коштів для задоволення вимог кредитора встановленню підлягають обставини, по`вязані із з`ясуванням кола спадкоємців, належності спадкодавцю будь-якого рухомого чи нерухомого майна, вартості отриманого спадкоємцями майна та дотримання кредитором законодавчо визначеного строку пред`явлення вимоги до спадкоємців боржника. Задоволення вимог кредитора спадкоємцями має відбуватись у межах вартості отриманого ним у спадщину майна. У разі неотримання від спадкодавця у спадщину жодного майна, особа не набуває статусу спадкоємця, і як наслідок у неї відсутній обов`язок задовольнити вимоги кредитора померлої особи. Зазначене узгоджується з правовим висновком, викладеним Верховним Судом у постанові від 28.11.2018 року у справі № 332/2936/16ц (провадження № 61-9193св18). Як вбачається з матеріалів справи, 17.06.2017 року банком було направлено на адресу Першої Покровської державної нотаріальної контори претензія кредитора щодо включення до спадкової маси вимог кредитора після смерті [PERSON] ( а.с. 39). Листом нотаріуса Першої Красноармійської нотаріальної контори від 03.07.2017 року від 03.07.2017 року повідомлено АТ «КБ Приватбанк» про залишення претензії кредитора без розгляду у зв`язку з відсутністю квитанції зі сплатою 102 грн. ( а.с. 40). 14.11.2019 року АТ «КБ «Приватбанк» на адресу [PERSON] направлено лист-претензія про сплату заборгованості за кредитним договором, укладеним між [PERSON] та АТ «КБ «Приватбанк». ( а.с. 41). Матеріали справи не містять доказів щодо отримання відповідачем зазначеної листа-претензії від 14.11.2019 року. Як вбачається з матеріалів справи, позивач по справі [PERSON] проживав разом зі спадкодавцем [PERSON] на день смерті останнього за адресою: [ADDRESS] (а.с. 62). Згідно листа державного нотаріуса Першої Покровської нотаріальної контори на майно, яке залишилось після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 61094061 від 28.07.2020 року спадкова справа не відкривалась. Коло спадкоємців невідомо. ( а. с. 73). Судом було здійснено перевірку наявності нерухомого майна за спадкодавцем [PERSON] згідно Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно та не встановлено за останнім будь-якого об`єкта нерухомості на праві власності.( а.с. 75-87). \~ \~ \~ \~ \~ \~ Відповідно до ч. 1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Відповідно до ч. 2 ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 5 ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи той факт, що спадкоємці відповідають за боргами в межах вартості майна, одержаного у спадщину, а при відсутності чи недостатності спадкового майна- кредитне зобов`язання припиняється неможливістю його виконання, виходячи із суті спору, який полягає у необхідності погашення кредитної заборгованості померлого позичальника за наявності особи, яка прийняла спадщину після його смерті, та принципу доведеності цих обставин, позивач мав надати докази на підтвердження обсягу успадкованого майна та його вартості. Той факт, що відповідач постійно проживав разом з померлим позичальником на момент його смерті , не є підставою вважати [PERSON] спадкоємцем спадкового майна, оскільки встановлення факту відсутності за життя у спадкодавця [PERSON] будь-якого майна виключає саму можливість набуття права спадкування. Лише посилання банку на проживання відповідача зі спадкодавцем, без наведення конкретних аргументів та надання відповідних доказів , які підтверджують у тому числі обсяг та вартість спадкового майна, не є підставою для задоволення позовних вимог. Окрім того, суд зауважує, що на підтвердження укладеного між сторонами кредитного договору від 03.12.2012 року банком надано розрахунок заборгованості, проте зазначений доказ не може беззаперечно свідчити про укладення між сторонами саме кредитного договору від 03.12.2012 року за відсутності інших допустимих доказів на підтвердження волевиявлення [PERSON] на його укладення та досягнення сторонами всіх істотних його умов. Зокрема, в заяві-анкеті не зазначено розмір кредитного ліміту, відсоткова ставка, вид картки. Так, банком не надані докази на підтвердження видачі спадкодавцеві кредитної картки, строку дії картки, розміру наданого банком кредитного ліміту, розміру процентів за користування кредитом та інших тарифів банку, а тому застосування Умов та правил надання банківських послуг в будь-якій редакції не є можливим. Зазначена правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 13.06.2018 року у справі № 700/3902/15-ц, від 07.06.2018 року у справі № 755/17553/16, від 06.06.2018 року у справі № 364/594/17. Враховуючи вищезазначені норми права, обставини справи, зокрема, встановивши, що АТ «КБ «Приватбанк» не надало доказів на підтвердження наявності кредитних правовідносин між ним та спадкодавцем на підставі кредитного договору від 03.12.2012 року про отримання [PERSON] кредиту у вигляді встановленого кредитного ліміту у розмірі 2000 грн ., обсягу та вартості спадкового майна, приймаючи до уваги той факт, що спадкоємцем, який на момент смерті спадкодавця проживав з останнім , є саме відповідач по справі, суд приходить до висновку про недоведеність позовних вимог банком. За таких обставин суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог. \~ \~ \~ На підставі викладеного,

Outcome: dismissed