overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-03 00:00:00

Позивач в березні 2016 року звернувся до суду з даним позовом, вимоги якого уточнив (а.с. 34), та в обгрунтування якого зазначив, що відповідачі є батьками малолітнього [PERSON], [INFO]. Дитина перебуває на обліку в службі у справах дітей Житомирської міськради як дитина, яка зазнала фізичного насильства від свого батька [PERSON] Обов»язок по вихованню дитини взяла на себе бабуся, [PERSON] Оскільки на засіданні комісії з питань захисту прав дитини при виконкомі Житомирської міської ради 11.06.2015 батько підтвердив факт фізичного впливу на дитину, мачуха хлопчика [PERSON] зазначила, що не відчуває до нього материнської любові, а мати, відповідач [PERSON], фактично самоусунулася від виконання своїх материнських обов»язків, позивач просить позбавити [PERSON] та [PERSON] батьківських прав стосовно сина та стягнути з них на користь особи чи установи, яка буде здійснювати догляд за дитиною, аліменти на його утримання. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав з тих же підстав та просив його задовольнити. Відповідачі в судове засідання не з»явилися, про причини неявки суд не повідомили. Про час і місце розгляду справи повідомлялися судовими повістками за останнім відомим місцем проживання (а.с. 29-31, 32-33). Представник третьої особи в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та надав суду висновок про доцільність позбавлення відповідачів батьківських прав. Суд заслухав пояснення сторін, дослідив матеріали справи та приходить до висновку про те, що даний позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідачі є батьками неповнолітнього [PERSON], [INFO] (а.с. 4). Дитина проживає у бабусі, [PERSON], яка доглядає за ним, піклується про його здоров»я, забезпечує всім необхідним для життя та розвитку, про що свідчать акт обстеження умов проживання, характеристики Житомирської [PERSON] ступеня №23 (а.с. 6, 7, 8). Відповідачі не займаються вихованням та утриманням сина, ним не цікавляться, самоусунулися від виконання батьківських обов»язків, що стверджується матеріалами справи, висновком органу опіки і піклування. Крім того, малолітній [PERSON] перебуває на обліку в службі у справах дітей Житомирської міської ради як дитина, яка зазнала фізичного насильства від свого батька [PERSON] (а.с. 9), сім»ю вирішено взяти під соціальний супровід (а.с. 10-11). Рішенням виконавчого комітету Житомирської міської ради від 02.06.2016 №495 затверджено висновок щодо позбавлення батьківських прав [PERSON], [PERSON] відносно малолітньої дитини [PERSON] (а.с. 36-37). Згідно вимог ст.164 Сімейного Кодексу України, якщо буде встановлено, що батьки ухиляються від виконання своїх обовязків по вихованню дітей, в судовому порядку, вони можуть бути позбавлені батьківських прав. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов»язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а відповідно до вимог ст. 166 ч.2 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов»язку щодо утримання дитини. З викладених підстав суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-03 00:00:00

Позивач в березні 2016 року звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості Відповідно до ч.3 ст.209 ЦПК України у зв»язку зі складністю справи суд вважає можливим оголосити вступну та резолютивну частину рішення.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-11 00:00:00

Позивач в березні 2016 року звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг. В липні 2016 року відповідач [PERSON] звернувся до суду з зустрічним позовом до ОСББ «Ольжин град» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди. Відповідно до ч.3 ст.209 ЦПК України у зв»язку зі складністю справи суд вважає можливим оголосити вступну та резолютивну частину рішення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-28 00:00:00

Позивач в березні 2016 року звернувся до суду з позовом і просив ухвалити рішення, яким виключити відомості про нього як батька [PERSON] з актового запису про її народження. Обґрунтовуючи свої вимоги Позивач посилається на те, що він є громадянином Індії, в серпні 2004 року вперше прибув в Україну, де і познайомився з Відповідачем [PERSON], з якою з 2006 року почав проживати у цивільному шлюбі, а 11 грудня 2010 року зареєстрував шлюб. До реєстрації шлюбу, у 2007 році, як зазначає Позивач, [PERSON] повідомила його про свою вагітність від нього. Під час народження дитини Позивач перебував за межами України, а тому Відповідач самостійно зареєструвала дитину відповідно до положень ч.1 ст.125 Сімейного кодексу України. Після реєстрації шлюбу Позивач, як він вказує, разом з Відповідачем подали спільну заяву до Відділу РАЦС Червоноградського МУЮ Львівської області, та 28 грудня 2010 року на підставі ст. 134 СК України внесли зміни до актового запису про народження [PERSON], вказавши Позивача її батьком. В подальшому Позивач, як він вказує, від Відповідача дізнався про те, що він не є біологічним батьком [PERSON], а тому просив суд перевірити ці обставини шляхом призначення судової генетичної експертизи та на її підставі ухвалити рішення про виключення відомостей про нього як про батька дитини. У судове засідання Позивач та Відповідач не з'явилися, третя особа представника не направила, усі сторони просили розглянути справу у їх відсутність, позовні вимоги підтримали. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим, виходячи з наступного. [INFO] народилася [PERSON], у свідоцтві про народження якої батьком зазначений [PERSON], громадянин Республіки Індія. (а.с.13) Згідно зі ст.136 Сімейного кодексу України, особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред'явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. З метою визначення питання батьківства Позивача за його клопотання по справі була призначена судово-медична експертиза методом ДНК-аналізу. У відповідності до висновку експерта №229 від 01 червня 2016 року молекулярно-генетичним дослідженням було встановлено, що біологічне батьківство [PERSON] відносно [PERSON] виключається. З огляду на встановлені обставини, позовна вимога про виключення з актового запису про народження дитини відомостей про Позивача як про її батька підлягає задоволенню. На підставі статті 88 ЦПК України, стягненню з Відповідача на користь Позивача підлягає судовий збір в розмірі 551,20 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-20 00:00:00

Позивач в березні 2016 року звернувся до суду з позовом про визнання права власності на спадщину за законом. 30.07.2015 року помер батько позивача [PERSON], свідоцтво про смерть. Факт рідства підтверджується свідоцтвом про народження. Після смерті відкрилась спадщина у вигляді квартири [ADDRESS], а також у вигляді гаража без номера за адресом м. Марганець, вул. Лермонтова, 1. Державній нотаріус відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на гараж без номера за адресом м. Марганець, вул. Лермонтова, 1, тому що у позивача відсутній правоустановчій документ на гараж, а тому позивач звернувся до суду. Представник позивача в судовому засіданні просив задовольнити позов в повному обсязі. Представник відповідача в судовому засіданні позов визнала в повному обсязі. Треті особи наддали до суду заяви про розгляд справи без їх участі. Суд дослідив документи, які були надані до суду. Суд приходить до наступного: 30.07.2015 року помер батько позивача [PERSON], свідоцтво про смерть. Факт рідства підтверджується свідоцтвом про народження. Після смерті відкрилась спадщина у вигляді квартири [ADDRESS], а також у вигляді гаража без номера за адресом м. Марганець, вул. Лермонтова, 1. Позивач надав до нотаріуса реєстраційне посвідчення на право власності на гараж, такі посвідчення видавалися на гаражі раніше і ними користувалися, а на теперішній час вони не дійсні і батько позивача повинен був піти до Марганецької міської ради і отримати свідоцтво про право власності на цей гараж. Батько позивача не отримав в виконкомі самого свідоцтва про право власності на вищезазначений гараж, а мав тільки реєстраційне посвідчення з БТІ, що видане на основі рішення Марганецької міської Ради Народних Депутатів № 196\\4 від 24.04.1996 року, гараж без номера по вул. Лермонтова 1 в м. Марганці, Дніпропетровської області. Відповідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання права власності, якщо це право оспарюється або не визнається іншою стороною. Тому суд вважає, що позовну заяву задовольнити в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-12 00:00:00

\~ \~ \~ \~ Позивач в березні 2016 року звернулась до суду з зазначеним позовом, вказуючи, що з відповідачем вони проживали у шлюбі, мають спільну малолітню дитину: [PERSON], [INFO], яка проживає з нею,\~ з відповідачем вона не проживає, коштів на утримання дитини відповідач добровільно не сплачує, просила стягнути аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісяця на утримання дитини і до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивач не з'явилась, до канцелярії суду надійшла заява про розгляд справи в її відсутність, позов підтримує, проти заочного рішення не заперечує. (а.с. 36). Відповідач, що\~ належним чином за місцем реєстрації повідомлений про час і місце розгляду справи, до судового засідання\~ не з`явився, причини неявки суду не повідомив, клопотань не надходило (а.с. 34,35). Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. \~ \~ \~ \~ Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. \~ \~ \~ \~ Позивач з відповідачем перебувають в шлюбі з 28 квітня 2012 року згідно зі свідоцтвом про шлюб (а.с. 5), мають від шлюбу спільну малолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO], згідно зі свідоцтвом про народження (а.с. 6). Дитина проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. \~ \~ \~ \~ Відповідно до ч.2 ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття, що також передбачено ст. 180 СК України. \~ \~ \~ \~ \~ Суд враховує обставини при визначенні розміру аліментів, які передбачені ст. 182 СК України. Стан здоров`я позивача, відповідача та дитини задовільний (а.с. 27), відповідач працездатний, інших неповнолітніх дітей не має, ніяких інших утримань по виконавчим документам з нього не проводиться. \~ \~ \~ \~ Тому суд вважає, що відповідач в змозі платити аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON], [INFO],\~ в розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходів, що суд визначає відповідно до ст. 183 СК України. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Згідно ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. \~ \~ \~ \~ Згідно з вимогами ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави в розмірі, який підлягав сплаті на дату пред'явлення позову. \~ \~ \~ \~ Відповідно до ст.ст. 180, 182 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-04 00:00:00

Позивач в березні 2016 року звернулась до суду з позовом\~до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 03 липня 1993 року між ними зареєстровано шлюб. Від шлюбу мають спільну дитину [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позову вказала на те, що останнім часом між нею та відповідачем склались дуже напруженні стосунки, виявилось, що вони мають різні характери, погляди на життя та стосунки в сімї. Відповідач нехтує сімейними цінностями, з цього приводу між ними постійно виникають сварки, що впливає на її психологічний стан та кожен раз спричиняє їй душевні страждання. Між ними втрачено почуття поваги та любові один до одного, шлюб існує тільки формально і його збереження притирічить інтересам кожного з них. В судовому засіданні позивач позов підтримала з підстав наведених у ньому додатково зазначила, що\~ шлюб існує лише формально,\~ а тому вона наполягає на його розірванні. Відповідач в судовому засіданні\~\~проти задоволення позову заперечував,\~\~просив суд надати\~\~строк на примирення з огляду на можливість збереження сім'ї в інтересах дитини. Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 08 липня 2016 року сторонам було\~ встановлено строк на примирення. До початку судового засідання позивач звернулась до суду з письмовою заявою про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала повністю та просила задовольнити. Проти ухвалення по справі заочного рішення не заперечує. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явилась. Про причини неявки не повідомив, заяви про розгляд справи у його відсутності не надав. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 03 липня 1993 року, зареєстрованому у м. Київ Палац одруження «Дарницький», про що зроблено запис за №1226 (а.с. 16). Відповідно до ч. 1\~ст. 24 Сімейного кодексу України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Враховуючи викладені позивачем обставини, які не спростовані відповідачем, суд дійшов висновку про те, що сім'я сторін фактично розпалась. Згідно зі\~ст. 112 Сімейного кодексу України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача, який не має бажання перебувати у формально існуючому шлюбі, позов підлягає задоволенню. За змістом ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-24 00:00:00

позивач в березні 2016р. пред»явив в Голосіївському районному суді м.Києва позов до відповідачки про розірвання шлюбу. Зазначав, що з 05.01.2001р. перебуває з відповідачкою в шлюбі, зареєстрованому у відділі реєстрації актів громадянського стану Московського районного управління юстиції у місті Києві, актовий запис №08. Від цього шлюбу має дитину - [PERSON], [INFO]. Тривалий час між ним та відповідачкою були непорозуміння та суперечки, внаслідок яких спільне проживання стало неможливим, та що призвело до фактичного розірвання шлюбних стосунків. Відносини між подружжям зіпсовані, існують великі розбіжності в інтересах, в поглядах на життя, внаслідок чого спільне життя з відповідачкою та збереження шлюбу є неможливими. Позивач подав через канцелярію суду заяву про розгляд справи в його відсутності. Відповідачка в судове засідання не з»явилася повторно, про час і місце судового розгляду повідомлена належним чином, причине неявки суду не повідомила. У зв»язку з цим суд, відповідно до ст.169 ЦПК України вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з таких мотивів. Відповідно до ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони з 05.01.2001р. перебувають в шлюбі, зареєстрованому у відділі реєстрації актів громадянського стану Московського районного управління юстиції у місті Києві, актовий запис №08. Від цього шлюбу сторони мають дитину - [PERSON], [INFO]. Позивач посилається на те, що тривалий час між ним та відповідачкою існують непорозуміння та суперечки, розбіжності в інтересах та поглядах на життя, внаслідок чого спільне життя подружжя та збереження шлюбу стало неможливими та призвело до фактичного розірвання сторонами шлюбних стосунків. Відповідачка заперечень щодотаких доводів позовної заяви суду не надала. За таких обставин суд приходить до висновку, що подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, тому вважає не надавати сторонам строк для примирення, шлюб розірвати. На підставі наведеного, ст.ст. 21, 24, 104, 105, 110, 112, 113 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-16 00:00:00

позивач в березні 2016р. пред»явив в Голосіївському районному суді м.Києва позов до відповідачки про розірвання шлюбу. Зазначав, що з 10.10.2014р. перебуває з відповідачкою в шлюбі, зареєстрованому у відділі РАЦС Рівненського міського управління юстиції, актовий запис №1543. Від цього шлюбу є дитина - [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачкою не склалося через несумісність характерів та протилежні погляди на шлюб та сім»ю, у зв»язку з чим між ними постійно виникають суперечки та сварки. Спроби досягнути примирення позитивного результату не мали. Він та відповідачка втратили почуття любові та поваги один до одного. З листопада 2015р. він та відповідачка проживають окремо, сім»я існує формально, подальше сумісне життя, примирення подружжя та збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам його та відповідачки та спільної дитини. Просив не надавати строк для примирення, шлюб розірвати. Позивач подав через канцелярію суду заяву про розгляд справи в його відсутності. Відповідачка подала через канцелярію суду заяву про розгляд справи в її відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, з таких мотивів. Відповідно до ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони з 10.10.2014р. перебувають в шлюбі, зареєстрованому у відділі РАЦС Рівненського міського управління юстиції, актовий запис №1543. Від цього шлюбу є дитина - [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні встановлено, що сторони з листопада 2015р. проживають окремо, за різними адресами, не підтримують шлюбних стосунків, не ведуть спільного господарства. Спроби досягнути примирення позитивного результату не мали, сім»я існує формально. Позивач посилається на те, що подальше сумісне життя, примирення подружжя та збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам його та відповідачки та спільної дитини. Сторони просять шлюб розірвати. За таких обставин суд приходить до висновку, що подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін та інтересам їх дитини. Тому суд вважає не надавати сторонам строк для примирення, шлюб розірвати. Відповідно до ст.88 ЦПК України, у зв»язку із задовленням позову, з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню судові витрати у виді сплаченого позивачем судового збору в сумі 551 грн 20 коп. На підставі наведеного, ст.ст. 21, 24, 104, 105, 110, 112, 113 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-25 00:00:00

Позивач в березні 2017 року звернувся в суд з даним позовом, в заяві вказав, що шлюб з відповідачкою був зареєстрований 15.02.1997 року. За час перебування у шлюбі у них народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які проживають разом з ним. Протягом останніх 6-ти місяців вони з дружиною проживають окремо, спільного господарства не ведуть, їхні стосунки припинені, збереження сім`ї є неможливим. Вважає, що їхня сім`я розпалася, подальше перебування у шлюбі є недоцільним, то просить шлюб між ними розірвати. Позивач в судове засідання не з`явився його представник подав в суд заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. В судове засідання відповідачка не зявилася, подала в суд заяву, у якій просить розгляд справи проводити у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи, що в справі наявно достатньо матеріалів, які свідчать про права і взаємовідносини сторін, суд вважає, що заслуховувати їх особисті пояснення немає потреби, а тому розгляд справи слід провести у відсутності сторін без фіксування судового процесу. Дослідивши докази суд встановив слідуюче. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 15.02.1997 року, що стверджується свідоцтвом про одруження серії І-СГ № 005446 від 15.02.1997 року, виданим Червоноградським відділом реєстрації актів громадянського стану Львівської області. Від подружнього життя у сторін народилося двоє дітей: син [PERSON], [INFO], та син [PERSON], [INFO], що стверджується копіями свідоцтв про народження серії І-СГ №073452 від 07.04.1998 року та серії 1-СГ №128057 від 05.01.2008 року. Спільне життя в сімї не склалося, сторони з кінця 2016 року разом не проживають, їхні подружні стосунки припинені, спільного господарства не ведуть, збереження сім`ї не відповідало б їх інтересам. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до переконання, що подальше перебування сторін в шлюбі неможливе, сімя розпалась остаточно, шанси її збереження втрачено, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, тому позов слід задовольнити. Крім того, відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, такі складаються з судового збору в розмірі 640,00 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-19 00:00:00

Позивач в березні 2017 року звернулася до суду з даною заявою, в якій просить встановити факт, що вона спільно проживала та постійно доглядала з 2014 року по день її смерті 28.10.2016 року свою сестру, [PERSON], інваліда з дитинства. Встановлення даного факту позивачу необхідно для оформлення права власності на автомобіль «ЗАЗ 110206-41», яким була безоплатно забезпечена остання. Після її смерті позивач була позбавлена можливості переоформити право користування на вказаний автомобіль, оскільки не була зареєстрована за місцем її проживання, однак фактично з нею проживала до дня смерті та здійснювала постійний догляд. В судове засідання позивач не зявилася надіслала, на адресу суду заяву про розгляд справи за її відсутності, заявлені позовні вимоги підтримала із підстав викладених в позові. Представник відповідача в судове засідання не зявилася, надіслала на адресу суду заяву про розгляд справи за її відсутності, щодо задоволення позовних вимог не заперечувала. Дослідивши матеріали справи,

Outcome: approved