Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-29 00:00:00

Позивач АТ «Державний ощадний банк України», в особі філії - Черкаське обласне управління Акціонерного товариства «Ощадбанк», звернувся до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за Договором про споживчий кредит № 41-043-20 від 03.07.2020 року в сумі 39 128 грн. 80 коп. В обґрунтування позову вказує, що 03.07.2020 року між Акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» та [PERSON] був укладений Договір про споживчий кредит № 41-043-20, відповідно до умов якого відповідачу було видано кредит в сумі 40 000 грн. на споживчі потреби зі сплатою 56,0 % річних, строком на 60 місяців. В рамках укладеного Кредитного договору відповідачу було відкрито поточний рахунок № [NUMBER] для видачі та обслуговування кредиту. Також, зазначає, що, згідно з п. 2.4.2. Кредитного договору проценти нараховуються Банком щомісячно за методом факт/факт на фактичний залишок заборгованості за кредитом, що був отриманий Позичальником, починаючи з дати видачі кредиту до терміну остаточного повернення кредиту визначеного Кредитним договором. Відповідно до п. 3.2.1. Кредитного договору, Банк здійснює надання кредиту одноразово шляхом безготівкового перерахування коштів на поточний рахунок Позичальника. Згідно з п. 3.3. Кредитного договору всі платежі за цим договором здійснюються шляхом списання Банком коштів у договірному порядку з поточного рахунку. Повернення кредиту та сплата процентів здійснюється Позичальником згідно з графіком платежів або достроково відповідно до порядку визначеному цим договором, але в будь - якому випадку не пізніше терміну остаточного повернення кредиту, встановленого згідно з цим договором (п. 3.3.2. Кредитного договору). Позичальник зобов`язується здійснювати повернення кредиту рівними частинами в розмірі 666 грн. 67 коп. та сплату процентів нарахованих на залишок основної суми боргу за кредитом до 31 числа місяця наступного за звітним, починаючи з серпня 2020 року, шляхом внесення власних коштів на поточний рахунок, які Банк використовуючи право договірного списання коштів, наданого йому згідно з умовами цього договору, списує в рахунок погашення основної суми боргу за кредитом та сплати процентів відповідно до послідовності визначеної Кредитним договором (п. 3.3.3. Кредитного договору). Якщо сума платежу, що надійшла на рахунок в рахунок повернення кредиту та сплати процентів, менша розміру, вказаного у п.п. 3.3.3. цього договору, то несплачений платіж та нараховані проценти, що мали бути сплаченими, вважаються простроченими. Наступна сума платежу повинна додатково включати суму коштів необхідну для погашення простроченого: платежу та сплати пені за прострочені платежі з урахуванням вимог п. 8.2. Кредитного договору (п.3.3.4. Кредитного договору). В даному випадку відповідачем [PERSON] порушуються умови Кредитного договору, а саме допущена прострочена заборгованість зі сплати основного боргу та нарахованих відсотків, тому, відповідно до п. 3.9. Кредитного договору, Банк має право ініціювати дострокове повернення кредиту та сплати нарахованих процентів у випадку затримання сплати частинні основного боргу та/або процентів за користування кредитом. Згідно з п. 3.10.2. прострочення виконання зобов`язань за кредитним договором (кредит, проценти, комісії) на строк понад 58 календарних днів є підставою для зміни терміну остаточного повернення кредиту, а саме термін остаточного повернення кредиту є таким, що на став і Позичальник зобов`язаний повернути кредит у повному обсязі та сплатити проценти за користування кредитом та інші визначені цим договором платежі. Таким чином, оскільки відповідачем було порушено умови договору, що передбачають щомісячну сплату процентів за користування кредитними коштами (останнє погашення процентів було здійснено 28.12.2020 року), заборгованість по сплаті процентів становить більше 58 календарних днів. Відповідно до п. 8.3. Кредитного договору за порушення взятих на себе зобов`язань по своєчасному поверненню основної суми боргу та/або сплати процентів за користування кредитом та/або сплати комісійної винагороди, Позичальник зобов`язується сплатити на користь Банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного Банку України, яка діяла на період за який сплачується пеня, від суми платежу та кожен день прострочення, але не більше 15 % простроченого платежу. Відтак, станом на 29.06.2021 року за відповідачем [PERSON] перед Банком рахується наступна заборгованість: 29 611 грн. 46 коп. - заборгованість по кредиту; 6 897 грн. 73 коп. - проценти за користування кредитом; 416 грн. 02 коп. - 3% річних від сум простроченої заборгованості за основним боргом; 104 грн. 60 коп. - 3% річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом; 1 676 грн. - інфляційні втрати від сум простроченої заборгованості за кредитом та 422 грн. 89 коп. - інфляційні втрати за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом. Загальна сума заборгованості за Кредитним договором становить 39 128 грн. 80 коп. Тому, просить суд стягнути із [PERSON] заборгованість за договором про споживчий кредит № 41-043-20 від 03.07.2020 року в сумі 39 128 грн. 80 коп. на користь акціонерного товариства «Державний ощадний банкУкраїни», в особі філії - Черкаське обласне управління АТ «Ощадбанк», а також сплачений позивачем судовий збір. Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 26.07.2021 року провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження із повідомленням сторін та призначено судове засідання з розгляду даної справи. 03.12.2021 року начальником філії - Черкаське обласне управління АТ «Ощадбанк» Оніщенком В.В. подано до суду заяву про зменшення позовних вимог, відповідно до якої він просить суд стягнути із [PERSON] заборгованість за договором про споживчий кредит № 41-043-20 від 03.07.2020 року в сумі 24 083 грн. 08 коп. на користь акціонерного товариства «Державний ощадний банкУкраїни», в особі філії - Черкаське обласне управління АТ «Ощадбанк», а також, сплачену позивачем суму судового збору, разом з тим, просить рострочити виконання рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси по даній справі, починаючи з 22.12.2021 року. Крім того, в заяві про зменшення позовних вимог начальник філії - Черкаське обласне управління АТ «Ощадбанк» Оніщенко В.В. просить розгляд справи проводити без участі представника позивача. В судовому засіданні відповідач [PERSON] зменшені позовні вимоги визнав в повному обсязі та не заперечував проти їх задоволення. Суду пояснив, що заборгованість за Кредитним договором у нього виникла через матеріальні труднощі його сім`ї. Суд, заслухавши пояснення відповідача [PERSON] та дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову, виходячи із наступного. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно зі ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України). Відповідно до ч. 2 статті 95 ЦПК України, письмові докази подаються в оригіналі або належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Частиною 4 ст. 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В судовому засіданні встановлено, що 03.07.2020 року між Акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» та відповідачем [PERSON] був укладений Договір про споживчий кредит № 41-043-20, відповідно до якого відповідачу було видано кредит в сумі 40 000 грн. на споживчі потреби зі сплатою 56,0 % річних, строком на 60 місяців. В рамках укладеного Кредитного договору відповідачу було відкрито поточний рахунок № [NUMBER] для видачі та обслуговування кредиту. Також, згідно з п. 2.4.2. Кредитного договору проценти нараховуються Банком щомісячно за методом факт/факт на фактичний залишок заборгованості за кредитом, що був отриманий Позичальником, починаючи з дати видачі кредиту до терміну остаточного повернення кредиту визначеного Кредитним договором. Відповідно до п. 3.2.1. Кредитного договору, Банк здійснює надання кредиту одноразово шляхом безготівкового перерахування коштів на поточний рахунок Позичальника. Згідно з п. 3.3. Кредитного договору всі платежі за цим договором здійснюються шляхом списання Банком коштів у договірному порядку з поточного рахунку. Повернення кредиту та сплата процентів здійснюється Позичальником згідно з графіком платежів або достроково відповідно до порядку визначеному цим договором, але в будь - якому випадку не пізніше терміну остаточного повернення кредиту, встановленого згідно з цим договором (п. 3.3.2. Кредитного договору). Однак, оскільки відповідачем [PERSON] було порушено умови договору, станом на 24.11.2021 року, з урахуванням зменшених позовних вимог, за ним перед Акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» рахується наступна заборгованість: 14 565 грн. 74 коп. - прострочена заборгованість за основним боргом; 6 897 грн. 73 коп. - прострочена заборгованість за відсотками; 520 грн. 62 коп. - 3 % річних за несвоєчасне погашення кредиту та відсотків; 2 098 грн. 99 коп. - інфляційні втрати за несвоєчасне погашення кредиту та відсотків, а всього - 24 083 грн. 08 коп. Відповідно до положень ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно зі ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до вимог ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Крім того, положеннями ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до правової позиції висловленої Верховним Судом України у справі № 6-2129цс16 від 19.10.2016 року щодо стягнення заборгованості за кредитним договором за змістом частини другої статті 625 ЦК України нарахування 3% річних та інфляційних витрат на суму боргу входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредитору. Проценти, передбачені статтею 625 ЦК України, за своєю природою є відшкодуванням кредитору понесених втрат за несвоєчасне повернення грошових коштів, а відтак відрізняються від процентів, які підлягають сплаті за правомірне користування грошовими коштами, що свідчить про відсутність подвійного стягнення при нарахуванні 3% річних від простроченої суми, включаючи нараховані проценти за користування коштами, встановленими договором. Враховуючи зазначене, 3% річних, передбачені ч. 2 ст. 625 ЦК України, підлягають застосуванню до порушеного грошового зобов`язання, складовою якого, зокрема, є також нараховані проценти за користування кредитними коштами, строки сплати яких передбачено договором. Однак, як роз`яснив Пленум Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12.06.2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Таким чином, аналізуючи викладене, приймаючи до уваги визнання відповідачем обставин невиконання умов договору, а відтак і визнання позову, що не суперечить закону та не порушує права і свободи інших осіб, суд приходить до висновку про доведеність обставин неналежного виконання відповідачем [PERSON] умов Договору про споживчий кредит № 41-043-20 від 03.07.2020 року, а тому пред`явлений позивачем позов про стягнення боргу підлягає задоволенню в повному обсязі. Крім того, у заяві про зменшення позовних вимог позивачем було заявлено клопотання про рострочку виконання рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси по даній справі, починаючи з 22.12.2021 року. Положенням з ч. 1 ст. 267 ЦПК України встановлено, що суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочення виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні. Разом з тим, відповідно до ч. 5 ст. 435 ЦПК України, розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови. Тому, враховуючи, що клопотання про розстрочення виконання рішення суду у даній справі було заявлено самим позивачем, та беручи до уваги, що відповідач [PERSON] , звернувся до позивача із заявою про врегулювання спору щодо заборгованості за своїм кредитом шляхом оформлення рострочки терміном до одного року зі щомісячним платежем в сумі 3 000 грн., суд приходить до висновку про задоволення вказаного клопотання та, в порядку ч. 1 ст. 267 ЦПК України, вважає за можливе розстрочити відповідачу [PERSON] виконання рішення суду у справі № 711/4185/21 щодо стягнення з нього заборгованості за Договором про споживчий кредит № 41-043-20 від 03.07.2020 року в розмірі 24 083 грн. 08 коп. строком на вісім місяців, щомісячними платежами по 3 010 грн. 39 коп. з дня набрання рішенням законної сили. Також, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача [PERSON] на користь позивача Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», в особі філії - Черкаське обласне управління АТ «Ощадбанк» слід стягнути сплачений позивачем судовий збір в сумі 2 270 грн. Таким чином, на підставі викладеного вище та

Outcome: approved