Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-10 00:00:00

Позивач в лютому 2016 року звернувся в суд з вказаною вище позовною заявою, в якій послався на те, що він з 5 січня 2011 року працював на посаді директора комунального закладу Львівської ОДА «Червоноградська загальноосвітня школа-інтернат І-ІІІ ступенів». Наказом №03-12/31-К від 6 лютого 2015 року [PERSON] освіти та науки Львівської області державної адміністрації його було звільнено з даної посади у звязку із систематичним невиконанням без поважних причин обовязків покладених трудовим договором за п.3 ст.40 КЗпП України. Підставами звільнення були: наказ №07-01/225 від 18 серпня 2014 року притягнення до дисциплінарної відповідальності за неналежну організацію відпочинку дітей-сиріт та наказ 03-12/26 К від 28 січня 2015 року про вжиття заходів дисциплінарного впливу, належну організацію навчально-виховної роботи школи-інтернату, відсутність дієвого контролю за дотриманням вимог чинного законодавства в частині забезпечення прав учнів та їх соціального захисту, порушення вимог інструкції про службові відрядження. Даний наказ було оскаржено і рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 4 червня 2015 року його позов задоволено частково, наказ [PERSON] освіти та науки Львівської обласної державної адміністрації Міністерства освіти та науки №07-01/225 від 18.08.2014 року про притягнення до дисциплінарної відповідальності директора КЗ ЛОР «Червоноградська загальноосвітня школа-інтернат І-ІІІ ступенів» [PERSON] у вигляді догани визнано незаконним та скасовано та у решті позовних вимог відмовлено. Рішенням Апеляційного суду Львівської області від 19 жовтня 2015 року, його апеляційну скаргу задоволено, вказане вище рішення Червоноградського міського суду Львівської області в частині відмови у задоволенні вимог про скасування наказу про звільнення та виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу скасовано й ухвалено в цій частині нове рішення, яким: накази [PERSON] освіти і науки Львівської обласної державної адміністрації №03-12/31-К від 6 лютого 2015 року «Про звільнення [PERSON]І.» та наказ №03-12/88-К «Про зміну дати звільнення» визнано незаконними та скасовано їх; поновлено його на посаді директора КЗ ЛОР «Червоноградська загальноосвітня школа-інтернат І-ІІІ ступенів»; стягнуто з [PERSON] освіти і науки Львівської ОДА на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу з 14 лютого 2015 року по 19 жовтня 2015 року в сумі 33633, 42 грн. та в решті рішення суду залишено без змін. Він вважає, що йому не нараховано та не виплачено наступні кошти: компенсація за невикористану основну щорічну відпустку за період з 06.02.2015 року по 12.11.2015 року; виплата працівникам матеріальної допомоги на оздоровлення, передбаченого ст. 57 Закону України «Про освіту», (в розмірі посадового окладу); щорічна грошова винагорода медпрацівникам за 2014 рік, (в розмірі посадового окладу); надбавка за складність, напруженість передбачає виконання різноманітної за складом роботи (50% посадового окладу); щорічна виплата за рахунок економії фонду заробітної плати, яка утворюється протягом року в установі (в розмірі посадового окладу); оплата педагогічних годин враховуючи проходження курсової підготовки (3 год. в тиждень з березня 2015 року). Просить суд, зобовязати [PERSON] освіти та науки Львівської обласної державної адміністрації та комунального закладу Львівської обласної державної адміністрації «Червоноградська загальноосвітня школа-інтернат І-ІІІ ступенів» нарахувати та виплатити йому вказані вище грошові кошти. 14.09.2016 року позивач подав в суд заяву про уточнення позовних вимог згідно яких, зменшивши позовні вимоги, просить зобовязати [PERSON] освіти та науки Львівської ОДА та Комунальний заклад Львівської ОДА «Червоноградська загальноосвітня школа-інтернат І-ІІІ ступенів» нарахувати та виплатити йому наступні грошові кошти: щорічну грошову винагороду педпрацівникам за 2013-2014 рік (в розмірі посадового окладу 2680,6 гривень); надбавку за складність, напруженість що передбачає виконання різноманітної за складом роботи (50% посадового окладу за січень, лютий, березень, липень, серпень та жовтень 2014 року 8041,80 гривень; відшкодування за час затримки 19090,58 гривень. В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали та просять його задоволити. Представник відповідача [PERSON] освіти та науки ЛьвівськоїОДА в судовому засіданні позов не визнала. Дирекція комунального закладу Львівської обласної державної адміністрації «Червоноградська загальноосвітня школа-інтернат І-ІІІ ступенів» подали в суд заяву про розгляд справи у їх відсутності. Дослідивши докази, суд встановив слідуюче. Позивач з 5 січня 2011 року працював на посаді директора Червоноградської школи-інтернату І-ІІІ ступенів, що стверджується копією його трудової книжки. Наказом [PERSON] освіти та науки Львівської обласної державної адміністрації від 06.02.2015 року №03-12/31-К його з 06.02.2015 року звільнено з займаної посади за систематичне невиконання без поважних причин обовязків (п.3 ст. 40 КЗпП України). Рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 04.06.2015 року у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] освіти і науки ЛОДА третьої особи: [PERSON] про поновлення на роботі, скасування наказів про притягнення до дисциплінарної відповідальності, наказу про звільнення та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу задоволено частково. Наказ [PERSON] освіти та науки Львівської обласної державної адміністрації Міністерства освіти та науки №07-01/225 від 18.08.2014 року про притягнення до дисциплінарної відповідальності директора комунального закладу «Львівської обласної ради» «Червоноградська загальноосвітня школа-інтернат І-ІІІ ступенів» [PERSON] у вигляді догани визнано незаконним та скасовано. У решті позовних вимог відмовлено. Рішення Апеляційного суду Львівської області від 19.10.2015 року апеляційну скаргу [PERSON] задоволено. РішенняЧервоноградського міського суду Львівської області від 04.06.2015 року в частині відмови у задоволенні вимог про скасування наказу про звільнення та виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу скасовано й ухвалено в цій частині нове рішення, яким: накази [PERSON] освіти і науки Львівської обласної державної адміністрації від 06 лютого 2015 року №03-12/31-К «Про звільнення [PERSON]І.» та наказ №03-12/88-К «Про зміну дати звільнення» визнано незаконними та скасовано їх. Поновлено [PERSON] на посаді директора КЗ ЛОР «Червоноградська загальноосвітня школа-інтернат І-ІІІ ступенів». Стягнуто з [PERSON] освіти і науки Львівської ОДА на користь [PERSON] середній заробіток за час вимушеного прогулу з 14 лютого 2015 року по 19 жовтня 2015 року в сумі 33633, 42 грн. (сума зазначена без сплати податків та обовязкових платежів). Рішення суду в частині поновлення на роботі та середнього заробітку за один місяць в сумі 4333,14 підлягає до негайного виконання. Стягнуто на користь держави з [PERSON] освіти і науки Львівської ОДА судовий збір та в решті рішення суду залишено без змін. Наказом [PERSON] освіти та науки Львівської обласної державної адміністрації від 27.10.2015 року №03-12/298 позивача поновлено на посаді директора КЗ ЛОД «Червоноградська загальноосвітня школа-інтернати І-ІІІ ступенів»), а наказом від 10.11.2015 року №03-12/305 його з даної посади звільнено за згодою сторін. Відповідно до п.п. 2,3,4,5 Порядку надання щорічної грошової винагороди педагогічним працівникам навчальних закладів державної та комунальної власності, за сумлінну працю, зразкове виконання службових обов'язків, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 5 червня 2000 року №898, щорічна грошова винагорода педагогічним працівникам надається за сумлінну працю, зразкове виконання службових обов'язків за умови досягнення ними успіхів у вихованні дітей, навчанні, вихованні, професійній підготовці учнівської та студентської молоді, методичному забезпеченні, відсутність порушень виконавчої і трудової дисципліни та здійснюється в межах загальних коштів, передбачених кошторисом навчального закладу чи методичної установи на оплату праці. Щорічна грошова винагорода за сумлінну працю, зразкове виконання службових обов'язків надається відповідно до положення, яке затверджується керівником навчального закладу чи методичної установи за погодженням з профспілковим комітетом і може включати в себе додаткові критерії, крім визначених у пункті 2 цього Порядку, з урахуванням специфіки навчального закладу чи методичної установи. Щорічна грошова винагорода педагогічним працівникам видається на підставі наказу керівника навчального закладу чи методичної установи, а керівникам - за наказом вищестоящої організації. Розмір щорічної грошової винагороди не може перевищувати одного посадового окладу (ставки заробітної плати) з урахуванням підвищень. Позивачу не виплачена дана грошова винагорода за 2013-2014 навчальний рік. Згідно п.4 Наказу Міністерства освіти і науки України від 26.09.2005 року №557 установлено, що працівникам навчальних закладів, установ освіти та наукових установ, що мають статус національних, може зберігатись при визначенні максимальних розмірів посадових окладів (ставок заробітної плати, тарифних ставок) та ставок погодинної оплати праці додатковий коефіцієнт підвищення посадових окладів, що застосовувався для зазначених працівників згідно з чинним законодавством; надбавки працівникам: а) у розмірі до 50 відсотків посадового окладу (ставки заробітної плати, тарифної ставки): за високі досягнення у праці; за виконання особливо важливої роботи (на строк її виконання); за складність, напруженість у роботі. Позивачу не виплачена надбавка за складність та напруженість у роботі за січень, лютий, березень, липень, серпень та жовтень 2013-2014 навчального року, хоч до того виплачувалась, за даний період часу дисциплінарних порушень він не вчиняв, до дисциплінарної відповідальності не притягувався, наказ, про позбавлення його даної надбавки, не виносився. Таким чином суд вважає позов, в цій частині обґрунтованим, та таким що підлягає до задоволення. Згідно ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. В силу ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору. Так як відповідачем, при звільненні позивача з роботи, не виплачені всі суми що належали йому від установи, то суд вважає що і позов, в частині стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку, підлягає до задоволення, але частково, так як між сторонами мав місце спір щодо виплати коштів, беручи до уваги спірну суму на яку працівник мав право, частку, яку вона становила у заявлених вимогах, що є незначною, істотності цієї частки порівняно із середнім заробітком, та виходячи із засад справедливості та розумності, суд вважає за необхідне зменшити суму відшкодування за час затримки розрахунку до 500 гривень. Про можливість зменшення відшкодування за час затримки розрахунку з вищевказаних підстав зробив правовий висновок Верховний Суд України у своїй постанові від 05.10.2016 року (справа №6-2405цс15).

Outcome: approved