Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-13 00:00:00

Позивач [PERSON], яка діє також в інтересах неповнолітньої [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], третя особа- Служба у справах дідей Дергачівської районної державної адміністрації Харківської області, про визнання права користування житловим приміщенням, вселення. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що з відповідачем вона проживала у фактичних шлюбних відносинах з 1997 р. Місцем мешкання їхньої сім'ї була двокімнатна ізольована квартира за адресою: [ADDRESS]. Квартира належала на праві приватної власності [PERSON] та його батьку [PERSON] на підставі Свідоцтва про право власності на житло, виданого Харківським міським центром приватизації державного житлового фонду 08.06.1994 р., р. [NUMBER], зареєстрованого у КП ХМБТІ за р.[NUMBER]. [INFO] у них народилась дочка [PERSON], про що в книзі записів актів громадянського стану про народження Відділом реєстрації актів громадянського стану Комінтернівського районного управління юстиції в м.Харкові 23.06.1998 р. зроблений відповідний запис за №294. Батьком дитини зазначений [PERSON], матір'ю -[PERSON] Дитина з 10.07.2001 р. була зареєстрована у зазначеній квартирі. Вона проживала разом із дитиною та чоловіком без реєстрації. 30.06.2001 р. вона із відповідачем зареєстрували свій шлюб у Відділі реєстрації актів громадянського стану Комінтернівського районного управління юстиції, актовий запис за №285. Восени 2001 року їхня сім'я та батько її чоловіка вирішили разом продати квартиру у місті Харкові та переїхати у Харківську область. Вони знайшли невеликий окремий будинок для їхньої сім'ї, який відповідав всім потребам, в селищі [ADDRESS]. За договором купівлі-продажу від 29.09.2001 р. [PERSON] та [PERSON] продали двокімнатну ізольовану квартиру за адресою: [ADDRESS]. Батько її чоловіка до набутого будинку не поселявся, проживав у іншому місці. Напередодні продажу квартири її власники, а також їхня дочка [PERSON] були зняті з реєстрації у зазначеній квартирі для переїзду до нового житла у с.Слатине. Під час продажу квартири у м.Харкові відповідач повинен був отримати дозвіл Опікунської ради Комінтернівського РВК на продаж житла, у якому проживає неповнолітня дитина. Тільки повідомивши опікунську раду про набуття нового житла, у якому він забезпечує своїй дитині право на користування житловою площею, відповідач міг отримати відповідний дозвіл. Діючим на той час чинним законодавством передбачено, що згода органів опіки і піклування необхідна, якщо дитина є власником (співвласником) або має право на користування житловим приміщенням, яке відчужується. Вона була впевнена, що батько її дитини так і зробив. Участі у продажі квартири та купівлі будинку вона не приймала, тому їй невідомо, які документи відповідач надав нотаріусу при продажу квартири. У вересні 2001 року за договором купівлі-продажу її чоловік придбав житловий будинок за адресою: [ADDRESS]. Їхня сім'я переїхала до будинку та стала у ньому мешкати. Дочка отримала у будинку окреме місце проживання у окремій кімнаті, де знаходились її ліжко, стіл,книги, іграшки. Вона доглядала дочку, не працювала. Відповідач повідомив її, що дочка [PERSON] зареєстрована у належному йому будинку згідно із законом. Вона на реєстрацію у будинку не претендувала. [PERSON] з 2001 року набула право на проживання у будинку свого батька, до якого поселилась як неповнолітній член сім'ї. До 2004 року їхня сім'я постійно проживала за зазначеною адресою . Згодом відносини між нею та чоловіком погіршились та вона була вимушена піти з його будинку та стала проживати на орендованій квартирі у м. Харкові. Їхню неповнолітню дочку [PERSON] вона забрала із собою на орендовану квартиру. Відповідач не бажав утримувати дитину та займатись її вихованням. У зв'язку із скрутним матеріальним становищем вона неодноразово змінювала орендоване житло, шукала більш дешеве. Відповідач їм з дочкою не допомагав. Згодом відносини із чоловіком зовсім зіпсувались. Відповідач почав проживати в будинку з іншою жінкою, створив з нею сім»ю, має з нею спільних дітей. При такому становищі дочка не мала можливості проживати у батька. Вона та їхня дочка [PERSON] завжди були впевнені, що [PERSON] постійно зареєстрована за адресою свого батька по [ADDRESS]. Саме цю адресу вона зазначала у документах дівчини, як її постійне місце реєстрації. Коли [PERSON] виповнилось 16 років, вона сама звернулась до батька за домовою книгою реєстрації громадян для пред'явлення її у Дергачівський районний Відділ ДМС України в Харківській області для отримання паспорта. Відповідач категорично відмовився надавати книгу, а потім заявив, що він не записав дочку у будинкову книгу та вона не зареєстрована у будинку. Відповідач також відмовив своїй дочці у проживанні у його будинку, посилаючись на наявність у нього іншої сім'ї. Таким чином, відповідач позбавив дочку права на житло у своєму будинку, яке вона отримала ще у 2001 році. Він позбавив свою дитину права на отримання паспорта громадянина України. Просить визнати за неповнолітньою [PERSON], [INFO], право користування житловим приміщенням у житловому будинку, розташованому по [ADDRESS] та вселити її у зазначений житловий будинок. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі, дала аналогічні пояснення тим, які містяться в позовній заяві. Відповідач [PERSON] позов не визнав. При цьому пояснив, що подружнє життя з [PERSON] у нього не склалося, внаслідок чого в 2002 р. вона з їх спільною дитиною [PERSON], 1997 р.н., пішла з житлового будинку [ADDRESS], де вони проживали разом з 2001р. З 2003 року він почав проживати з іншою жінкою- [PERSON], у них народилось двоє дітей. Не згоден на вселення [PERSON] в його домоволодіння, визнання за нею права користування житловим приміщенням, так як у нього інша сім'я, а [PERSON] проживає з матір'ю. Представник третьої особи Гасс Т.В. в судове засідання не з'явилась. Згідно заяви позов визнала, прохає справу розглядати у її відсутність, що суд вважає за можливе. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наступне. Як вбачається із матеріалів справи, сторони у справі- [PERSON] і [PERSON] проживали однією сім'єю з 1997р. Адреса місця проживання: [ADDRESS]. Дана квартира належала на праві приватної власності [PERSON] та його батьку [PERSON] на підставі Свідоцтва про право власності на житло, виданого Харківським міським центром приватизації державного житлового фонду 08.06.1994 р., р. [NUMBER], зареєстрованого у КП ХМБТІ за р.[NUMBER]. 27.12.1997 року у позивача і відповідача народилась донька [PERSON], про що в книзі записів актів громадянського стану про народження Відділом реєстрації актів громадянського стану Комінтернівського районного управління юстиції в м.Харкові 23.06.1998 р. зроблений відповідний запис за №294. 30.06.2001 р. між сторонами був укладений шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, яке видане Відділом реєстрації актів громадянського стану Комінтернівського районного управління юстиції, актовий запис за №285. 29.09.2001р. власники квартири [ADDRESS] [PERSON] та [PERSON] продали квартиру, що підтверджується договором купівлі-продажу від 29.09.2001 р., посвідченим приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Єніною Л.В. Згідно відповіді заступника директора КП «Жилкомсервіс» № 19807 від 04.11.2014р. (а.с.16) [PERSON], 1997 р.н., яка була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] з 10.07.2001р., знята з реєстрації 26.09.2001р. Відповідно до договору купівлі продажу від 15.10.2001р., посвідченого державним нотаріусом Дергачівської державної нотаріальної контори Харківської області Маренич Г.П., [PERSON] купив житловий будинок за адресою : [ADDRESS].( а.с.37) Після придбання даного будинку в нього поселились: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. В даному будинку [PERSON] проживала з 2001р. по 2002р., зареєстрована не була. Вибула з домоволодіння разом з матір'ю [PERSON] внаслідок того, що [PERSON] та [PERSON] припинили шлюбно-сімейні відносини. [PERSON] та [PERSON] власник [PERSON] не виселяв. Відповідно до ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров'я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна. У разі спору місце проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років визначається органом опіки та піклування або судом. Місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров'я, в якому вона проживає. Враховуючи те, що з 2003 року [PERSON] почала проживати з матір'ю ; до грудня 2014р. питання про її вселення в житловий будинок батька не ініціювалось; [PERSON] була знята з реєстрації в 2001р.; правомірність зняття реєстрації не оспорювалась; вона була знята з реєстрації до придбання батьком житлового будинку, суд вважає, що підстав вважати позов обґрунтованим немає. Таким чином, позов задоволенню не підлягає. На підставі ст.29 ЦК України, ст.ст. 10,11,57-60, 209,212,214,215,218 ЦПК України, суд -

Outcome: dismissed