Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-26 00:00:00

Позивач [PERSON], яка діє в своїх інтересах та інтересах малолітнього [PERSON], звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому, після прийняття судом відмови від частини позовних вимог, просить суд стягнути з відповідача заборгованість з оплати комунальних послуг і витрати, здійснені на ремонт квартири, обґрунтовуючи свої вимоги наступним. Вона та її батько відповідач по справі [PERSON] є співвласниками квартири № 44 в будинку № 89, розташованому по вул. Торговій (колишня назва Фрунзе) у м. Словянськ Донецької області, в якій на теперішній час зареєстровані вона, її малолітній син [PERSON], а також відповідач. Позивач зазначає, що в звязку з тим, що 15 липня 2014 року на її весіллі [PERSON] пообіцяв подарувати їй свою частину вищевказаної квартири, вона разом зі своїм чоловіком [PERSON] за власний рахунок зробили капітальний ремонт спірної квартири, а саме замінили всі вікна, двері, розташовані в квартирі комунікації, та з 2014 року самостійно оплачували комунальні послуги. [PERSON] вказує, що незважаючи на те, що відповідач з 2014 року не проживав у вищенаведеній квартирі, він по закінченню ремонтних робіт вселився до вказаної квартири та змінив замки на вхідних дверях, чим перешкоджає їй здійснювати права власника щодо користування своїм майном. В звязку з викладеним, позивач просить суд її позовні вимоги задовольнити та по-перше, стягнути з [PERSON] на її користь витрати, повязані з проведенням будівельно-ремонтних робіт у сумі 23\~812 грн. 88 коп., а також сплачені нею комунальні платежі у сумі 5\~438 грн. 36 коп., які складаються з експлуатаційних витрат у розмірі 1\~481 грн. 96 коп., та з оплати за користування тепловою енергією у розмірі 3\~956 грн. 40 коп., а по-друге, стягнути з [PERSON] на її користь витрати на сплату судового збору у сумі 640 грн., а також витрати на правову допомогу у сумі 5\~000 грн. Позивач [PERSON] та її представник адвокат [PERSON], що діє на підставі ордеру серії ДН № ООО 44523 від 30 серпня 2017 року, в судовому засіданні надали пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві, проте позивачем було зазначено, що за період з 2014 року по 2016 рік комунальні послуги сплачувала не вона, а її мати. В решті уточнені позовні вимоги позивач та її представник підтримали та просили їх задовольнити. Відповідач [PERSON] та його представник адвокат [PERSON], що діє на підставі ордеру серії ДН № ООО 19884 від 15 січня 2018 року, в судовому засіданні позовні вимоги визнали частково в частині стягнення з відповідача половини вартості комунальних послуг, сплачених позивачем за період з березня 2017 року по день звернення позивача з даним позовом до суду, тобто по 04 грудня 2017 року. Відповідач зазначив, що з 2014 року по листопад 2016 року комунальні платежі сплачувала його дружина мати позивача, що підтверджується її підписом у відповідних квитанціях, оскільки в цей період, по-перше, вони проживали однією сімєю та вели спільний бюджет, а отже у сплаті цих платежів він також приймав участь фінансово, а по-друге, у спірній квартирі проживали квартиронаймачі, які й надавали гроші на оплату комунальних послуг. Крім того, відповідач зазначив, що позовні вимоги в частині стягнення з нього витрат, повязаних з проведенням будівельно-ремонтних робіт у сумі 23\~812 грн. 88 коп., він не визнає, оскільки вказані ремонтні роботи позивач з ним не узгоджувала, проводила їх для проживання у спірній квартирі власної родини, а не для сумісного проживання в ній усіх її співвласників, натомість він як до проведення ремонтних робіт, так і під час й після їх проведення в квартирі 44 будинку № 89, розташованому по вул. Торговій (колишня назва Фрунзе) у м. Словянськ Донецької області, не проживає. Представник третьої особи, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився. Третьою особою до суду було надано клопотання про розгляд справи у відсутність їх представника, в якій позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити. Суд, вислухавши пояснення учасників справи, свідків, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 08 травня 2001 року, виданого на підставі розпорядження № 123 від 04 травня 2001 року, квартира [ADDRESS], загальною площею 42 м. кв., що приватизована згідно з Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду», на праві спільної часткової власності, яке зареєстроване Державним комунальним підприємством «Бюро технічної інвентаризації» 11 травня 2001 року за № 15190/22 в рівних частинах належить позивачу по справі [PERSON] та відповідачу по справі [PERSON] З технічного паспорту вбачається, що зазначена квартира загальною площею 42,0 м. кв., складається з 2 кімнат житловою площею 24,3 м. кв.: однієї кімнати житловою площею 15,0 м. кв. та однієї кімнати житловою площею 9,3 м. кв., а також кухні площею 5,7 м. кв., ванної кімнати, поєднаної з вбиральнею площею 2,8 м.кв., коридорів площею 7,2 м. кв. та 2,83 м. кв., вбудованої шафи площею 1,1 м. кв. З довідки Комунального підприємства Словянської міської ради «ЖЕК № 6» від 06 вересня 2017 року (а.с. 15а) та свідоцтва про народження серії І-НО № 737300, виданого 24 січня 2017 року Словянським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, слідує, що у вищевказаній квартирі зареєстровані позивач по справі [PERSON], її малолітній син [PERSON], [INFO], а також відповідач [PERSON] Вирішуючи позовні вимоги [PERSON] щодо відшкодування їй відповідачем половини вартості проведених нею в період з 2014 року по 2017 рік ремонтно-будівельних робіт у сумі 23\~812 грн. 88 коп., суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 151 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов'язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку придомову територію. Аналогічні приписи містить ч. 2 ст. 383 ЦК України, згідно з якою власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого, - за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку. Так, свідки [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні підтвердили, що дійсно позивач по справі [PERSON] в квартирі [ADDRESS], проводила ремонт, а саме замінювала двері, склопакети, санвузли тощо. Поряд з цим, враховуючи, що зазначена квартира є спільною частковою власністю сторін по справі, суд виходить з положень ч. ч. 1, 2 ст. 358 ЦК України, згідно до яких право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Тобто вищевказані норми свідчать про те, що первинне значення у врегулюванні відносин між співвласниками щодо користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю, має їх домовленість між собою, яка не може бути підмінена рішенням суду. Натомість з показів свідків [PERSON] та [PERSON] слідує, що позивач здійснювала ремонт разом зі своїм чоловіком [PERSON] власними силами та за власний рахунок, натомість відповідач по справі [PERSON] участі в проведенні ремонтних робіт не приймав, та в спірній квартирі не проживав, оскільки проживав однією сімєю з матірю позивача, що підтверджується, зокрема, актом обстеження, складеним та підписаним техніком-доглядачем КП Словянської міської ради «ЖЕК № 6» [PERSON] та свідками [PERSON], [PERSON] та [PERSON] 14 березня 2017 року та долученим позивачем до своєї позовної заяви, відповідно до якого [PERSON], зареєстрований в [INFO] (колишня назва Фрунзе) у м. Словянськ Донецької області, фактично з 2014 року в ній не проживає. Таким чином, суд приходить до переконання, що позивач як співвласник квартири у встановленому законом порядку не отримувала згоди відповідача на проведення в спірній квартирі поточних ремонтних робіт. Здійснюючи ремонтні роботи, [PERSON] діяла на власний розсуд та не повідомляла відповідача про вартість ремонтних робіт. [PERSON] не брав не себе будь-яких зобов'язань стосовно проведення в квартирі ремонтних робіт і не укладав з позивачем з цього приводу жодних договорів. Крім того, з договорів купівлі-продажу від 11 липня 2016 року на суму 2\~560 грн. та від 04 жовтня 2016 року на суму 3\~852 грн. не вбачається предмет, з приводу якого вони укладені між позивачем по справі [PERSON] та фізичною особою підприємцем [PERSON], а отже й відношення, яке вони мають до ремонтних робіт, проведених позивачем у спірній квартирі. В звязку з цим, суд,

Outcome: dismissed