Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-25 00:00:00

Позивач [PERSON] міський центр зайнятості звернувся в суд із позовом про стягнення із [PERSON] матеріального забезпечення на випадок безробіття в сумі 8\~915 грн. 90 коп. в якості повернення допомоги по безробіттю. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що відповідачу на підставі власноручно написаної заяви від 11.12.2013 року було надано статус безробітного та виплачувалася допомога по безробіттю. Відповідно до Порядку обміну інформацією між Державною податковою адміністрацією України, Пенсійним фондом України та Державним центром зайнятості Міністерства праці та соціальної політики України, затвердженого наказом Міністерства праці і соціальної політики України від 12.07.2006р. №259/407, центр зайнятості отримав інформацію про те, що гр. [PERSON] перебував у цивільно-правових відносинах згідно договору від 05.08.2014 року про виконання робіт з Дочірним підприємством «Автоскладальний завод №1» ПАТ «Автомобільна компанія «Богдан Моторс» на період з 01.09.2014 р. по 31.12.2014 р. та отримував дохід, тобто в період перебування на обліку безробітних в центрі зайнятості, безробітний не повідомив спеціалістів про своє працевлаштування. Таким чином, відповідачем незаконно отримано допомогу з безробіття на суму 8 915,90 грн. за період з 01.09.2014 року по 04.01.2015 року, яка підлягає стягненню з відповідача в користь позивача. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав, що наведені у позові, просить такий задовольнити. Від представника відповідача [PERSON] надійшли письмові заперечення на позов, в яких просить відмовити в його задоволенні, покликаючись на те, що діючим законодавством про зайнятість населення не передбачено право центру зайнятості здійснювати розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення безробітним щодо особи, яка не має статусу безробітного на момент проведення такого розслідування. Відтак акт №179 від 14.05.2015 р. розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», який був складений після зняття відповідача з обліку, не є належним доказом, оскільки складений з порушенням порядку, встановленого законом. Окрім того, вказує, що договір про виконання робіт №3-214/14 укладався між [PERSON] та ДП «Автоскладальний завод №1» ПАТ «Автомобільна компанія «Богдан Моторс» після подання відповідачем 22.09.2014 р. на ім?я директора підприємства заяви від 22.09.2014 р. з проханням укласти з ним цивільно-правову угоду, тобто вже після зняття [PERSON] з обліку в центрі зайнятості, на якому він перебував до 15.09.2014 р. Вказане також встановлено вироком Франківського районного суду м. Львова від 06.12.2016 р. Також зазначає, що факт виконання робіт та отримання коштів було після зняття його з реєстрації у центрі зайнятості, а саме в жовтні-грудні 2014 року, що підтверджується актами здачі-приймання виконаних робіт та листом Головного управління пенсійного фонду України у Львівській області від 22.06.2015 року, з якого вбачається, що у вересні 2014 року заробітна плата [PERSON] не нараховувалась. Таким чином, оскільки виконання робіт за цивільно-правовим договором здійснювалось відповідачем вже після зняття його з реєстрації у центрі зайнятості, відсутні правові підстави для задоволення позову. В судовому засіданні відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] налали пояснення, що відповідають змісту письмових заперечень, просять відмовити в задоволенні позовних вимог. Заслухавши пояснення учасників процесу, показання свідка [PERSON], зясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом 11.12.2013 року відповідач [PERSON] звернувся до [PERSON] міського центру зайнятості із заявою про надання статусу безробітного (а.с.5). 09.09.2014 р. [PERSON] міському центру зайнятості [PERSON] подав заяву про призначення йому допомоги по безробіттю для організації підприємницької діяльності (а.с.6). Наказом № НТ131217 від 17.12.2013 року відповідачу [PERSON] надано статус безробітного, за наказом № НТ131218 від 18.12.2013 року призначено допомогу по безробіттю, наказом від 10.01.2014 р. №НТ140110 відповідачу розпочато виплату допомоги по безробіттю, наказом від 19.09.2014 р. №НТ140919 призначено виплату одноразову допомогу по безробіттю для організації безробітними підприємницької діяльності (а.с.10). Згідно із Порядком розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» позивачем була отримана інформація про те, що під час перебування на обліку як безробітний, [PERSON] уклав договір цивільно-правового характеру від 05.08.2014 року №3-214/14 з ДП «Автоскладальний завод №1» ПАТ «Автомобільна компанія «Богдан Моторс» про виконання робіт з 01.09.2014 року по 31.12.2014 року. На підтвердження вищенаведеного [PERSON] міським центром зайнятості було здійснено перевірку достовірності інформації, отриманої при обміні даними з ПФУ, про що складено акт №179 від 14.05.2015 року розслідування страхового випадку та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» та встановлено, що [PERSON] під час перебування на обліку уклав договір цивільно-правового характеру від 05.08.2014 року №3-214/14 з ДП «Автоскладальний завод №1» ПАТ «Автомобільна компанія «Богдан Моторс» про виконання робіт з 01.09.2014 року по 31.12.2014 року (а.с.16). Відповідно до наказу [PERSON] міського центру зайнятості від 15.05.2015 року №237 зобов'язано відповідача повернути виплачену йому суму матеріального забезпечення на випадок безробіття у сумі 8 915,90 грн. за період з 01.09.2014 року до 04.01.2015 року (а.с.10 звор.). Відносини у сфері загальнообов'язкового державного соціального страхування на випадок безробіття врегульовані Законом України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» від 02.03.2000 року. Згідно із ст.2 Закону України «Про зайнятість населення» безробітними визнаються працездатні громадяни працездатного віку, які через відсутність роботи не мають заробітку або інших передбачених законодавством доходів і зареєстровані у державній службі зайнятості як такі, що шукають роботу, готові та здатні приступити до підходящої роботи. Безробітними визнаються також інваліди, \~які\~не досягли пенсійного віку, не працюють та зареєстровані як такі, що шукають роботу. Відповідно до ст.7 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» видами забезпечення безробітних є допомога по безробіттю, у тому числі одноразова її виплата для організації безробітним підприємницької діяльності та допомога на поховання у разі смерті безробітного або особи, яка перебувала на його утриманні. Видами соціальних послуг за цим Законом та Законом України «Про зайнятість населення» є: професійна підготовка або перепідготовка, підвищення кваліфікації у професійно-технічних та вищих навчальних закладах, у тому числі в навчальних закладах державної служби зайнятості, на підприємствах, в установах, організаціях; профорієнтація; пошук підходящої роботи та сприяння у працевлаштуванні, у тому числі шляхом організації громадських робіт для безробітних у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України; надання роботодавцям, які працевлаштовують громадян, зазначених у частині першій статті 14 Закону України «Про зайнятість населення», компенсації відповідно до статті 26 Закону України «Про зайнятість населення»; надання роботодавцям - суб'єктам малого підприємництва, які працевлаштовують безробітних, компенсації відповідно до статті 27 Закону України «Про зайнятість населення»; надання громадянам віком старше 45 років, страховий стаж яких становить не менше 15 років, ваучера для підтримання їх конкурентоспроможності шляхом перепідготовки, спеціалізації, підвищення кваліфікації за професіями та спеціальностями для пріоритетних видів економічної діяльності; інформаційні та консультаційні послуги, пов'язані з працевлаштуванням. Відповідно до ч.1 ст.14 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» державний нагляд у сфері страхування на випадок безробіття здійснюють центральні органи виконавчої влади, що реалізують державну політику у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття. Посадові особи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття, у разі виявлення порушень прав застрахованих осіб вживають заходів відповідно до визначених законом повноважень. Згідно із ч.1 ст.20 цього Закону центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, його територіальні органи, з метою реалізації завдань, покладених на них відповідно до цього Закону та Закону України «Про зайнятість населення», взаємодіють з органами державної податкової служби, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, іншими центральними органами виконавчої влади, Державною прикордонною службою України шляхом обміну відповідною інформацією про отримані особами, зареєстрованими в установленому порядку як безробітні, доходи від здійснення підприємницької діяльності, роботи за кордоном, виконання роботи за трудовим договором, у тому числі за сумісництвом, виконання робіт (надання послуг) за цивільно-правовими угодами (договорами), ведення особистого селянського господарства, проведення інших заходів по виконанню цього Закону. Згідно абзацу другого підпункту 1 пункту 20 Порядку реєстрації, перереєстрації та ведення обліку громадян, які шукають роботу, і безробітних, затвердженого \~\~ постановою Кабінету Міністрів України від 14 лютого 2007 р. № 219 громадяни, зареєстровані як такі, що шукають роботу, та безробітні, знімаються з обліку з дня укладення цивільно-правового договору, предметом якого є діяльність, спрямована на виконання власними силами робіт, надання послуг. При цьому в картці робиться запис про прийняття на роботу, зазначаються дата і номер наказу, дата державної реєстрації фізичної особи - підприємця, дата укладення цивільно-правового договору. Підпунктом 4 п. 5 ст. 31 Закону № 1533-ІІІ визначено, що тривалість виплати допомоги по безробіттю, матеріальної допомоги у період професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації скорочується на строк до 90 календарних днів у разі приховування відомостей про працевлаштування на тимчасову роботу (у тому числі за межами України) або здійснення іншої діяльності за винагороду в період одержання допомоги по безробіттю. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, при проведення розслідування страхового випадку та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення було встановлено, що [PERSON] отримав дохід у 2014 році від ДП «Автоскладальний завод №1» ПАТ «Автомобільна компанія «Богдан Моторс» у звязку з тим, що між ним та ДП «Автоскладальний завод №1» ПАТ «Автомобільна компанія «Богдан Моторс» був укладений договір від 05.08.2014 року, предметом якого було виконання робіт по формуванню експлуатаційної документації в УГК. Під час розгляду справи відповідачем [PERSON] зазначено, що незважаючи на вказану дату укладення договору 05.08.2014 року, заява на ім?я директора підприємства ДП «Автоскладальний завод №1» ПАТ «Автомобільна компанія «Богдан Моторс» з проханням укласти з ним цивільно-правову угоду ним була подана 22.09.2014 р., тобто після зняття його з обліку в центрі зайнятості (а.с.56). Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] надав суду пояснення про те, що у липні 2014 року він зателефонував до [PERSON] з пропозицією працевлаштування, на що [PERSON] погодився, проте сказав, що на даний час перебуває на обліку у центрі зайнятості, а тому укладення трудового договору є неможливим. 22.09.2014 р. [PERSON] звернувся із заявою на ім'я директора підприємства з проханням укласти цивільно-правову угоду на виконання робіт та, враховуючи процедуру укладення таких договорів, що вимагає тривалого часу, фактично [PERSON] приступив до виконання робіт за угодою у жовтні 2014 року. Окрім цього, факт підписання договору відповідачем після 05.08.2014 року підтверджується листом директора ДП «Автоскладальний завод №1» ПАТ «Автомобільна компанія «Богдан Моторс» [PERSON], адресованим старшому слідчому СВ Франківського РВ ЛМУ ГУМВС України у Львівській області [PERSON] (а.с.18). Також те, що [PERSON] фактично почав надавати послуги, а відтак і отримувати комісійну винагороду за трудовим договором від 05.08.2014 р. з жовтня 2014 року, стверджується актами виконаних робіт від 31.10.2014 р., 28.11.2014 р., 21.12.2014 р. (а.с. 14,15). Окрім цього, [PERSON] в період з 29.07.2014 р. по 11.08.2014 р. проходив курс навчання у [PERSON] центрі професійно-технічної освіти за напрямком «Основи підприємницької діяльності», що стверджується відповідним посвідченням реєстраційний №8613/14 від 11.08.2014 р. (а.с.57). За приписами частини другої і абзацу першого частини третьої статті 36 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов'язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Законодавством, яке регулює порядок стягнення є Порядок надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітними підприємницької діяльності, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 20 листопада 2000 року № 307, відповідно до пункту 6.14 якого передбачено, якщо під час одержання допомоги по безробіттю безробітний своєчасно не подав відомості про обставини, що впливають на умови її виплати, з безробітного стягується сума виплаченої допомоги по безробіттю з моменту виникнення цих обставин. Згідно із п.3 ст.36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов'язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг. У разі встановлення центром зайнятості належності безробітної особи до категорії зайнятих така особа знімається з обліку як безробітна в установленому законодавством порядку та повертає суму незаконно отриманого матеріального забезпечення і вартості наданих соціальних послуг з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати матеріального забезпечення та надання соціальних послуг відповідно до п.6 Порядку розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення безробітним, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України, Державної податкової адміністрації України від 13.02.2009 року за № 60/62. З аналізу вищенаведених норм вбачається, що виключно внаслідок умисного невиконання особою своїх обов'язків та зловживання ними стягується сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі. У звязку з наведеним, суд приходить до переконання, що під час розслідування позивачем обґрунтованості виплат відповідачу, були проігноровані обставини виконання умов договору №3-214/14 від 05.08.2014 року, зокрема щодо помилки в даті угоди (05.08.2014 р.), а також початку виконання робіт [PERSON] за договором №3-214/14 про виконання робіт в жовтні 2014 року, тобто після його зняття з обліку як безробітного. Відтак, оскільки виконання робіт за цивільно-правовим договором здійснювалось відповідачем вже після зняття його з реєстрації у центрі зайнятості, відсутні правові підстави для задоволення позову, адже пункт 5.5 Порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітними підприємницької діяльності, пов'язує припинення виплати допомоги по безробіттю саме з виконанням робіт (послуг) за цивільно-правовими угодами.

Outcome: dismissed