Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-30 00:00:00

Позивач, [PERSON] просить ухвалити рішення про виключення відомостей про його батьківство з актового запису № 42 від 20 грудня 2006 року відділу реєстрації актів цивільного стану Великописарівського районного управління юстиції у Сумській області про народження [PERSON] , [INFO] . Свої вимоги мотивує тим, що з 02 вересня 1998 року по 20 листопада 2018 року перебував у зареєстрованому шлюбу з [PERSON] . Рішенням Великописарівського районного суду Сумської області від 20 листопада 2018 року шлюб між ними був розірваний. [INFO] відповідачка народила сина, [PERSON] , народження якого зареєстровано 20 грудня 2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Великописарівського районного управління юстиції у Сумській області відповідно до законодавства України. Батьком дитини записано позивача, оскільки дитина народилась від осіб, які перебувають у шлюбі. Після розірвання шлюбу у нього виникли сумніви щодо його батьківства стосовно дитини, оскільки вона не схожа на нього, а дружина могла зраджувати йому, що вказує на те, що він не є біологічним батьком дитини. Відповідачка відмовилась надати йому пояснення з приводу сумнівів щодо його батьківства стосовно [PERSON] . Позивач [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що з 1998 року по 2018 року перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою по справі. Від спільного подружнього проживання мають двох дітей, які зареєстровані за його місцем проживання: [ADDRESS] сину 19 років і після розлучення він перестав спілкуватися з ним, як з батьком, та не проживає разом з ним, а тому має намір визнати його таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Менший син [PERSON] , 2006 року народження, на даний час проживає разом з відповідачкою. Після його народження і протягом спільного проживання з відповідачкою він визнавав його своїм сином, за його заявою було проведено реєстрацію народження, особисто він забирав його з дитячого садочка, цікавився його навчанням у школі. Відповідачка стала зраджувати йому, що стало причиною розірвання шлюбу з нею. На даний час син перестав з ним спілкуватися. Оскільки син не схожий з ним зовні, а також статурою, не спілкується з ним, то він вирішив не сплачувати аліменти, які сплачував з орендної плати за землю, та звернутися до суду з даною позовною заявою. Вважає, що однією з підстав для задоволення позову є неприбуття в судове засідання відповідачки та її відмова він проходження генетичної експертизи. Тому на позовних вимогах наполягав та згоден на ухвалення заочного рішення суду. Відповідачка [PERSON] , у судове засідання, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце судового засідання у відповідності до ст.128 ЦПК України, повторно в судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, відзив на позовну заяву не надала. \~ \~ \~ \~ Відповідно\~до ст.280\~ЦПК України\~суд може\~ухвалити заочне\~рішення на\~підставі наявних\~у справі\~доказів за\~одночасного існування\~таких умов: відповідач\~належним чином\~повідомлений про\~дату,\~час і\~місце судового\~засідання; відповідач\~не з`явився\~в судове\~засідання без\~поважних причин\~або без\~повідомлення причин; відповідач\~не подав\~відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що відповідачка належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, але не бажає з`являтися до суду, позивач не заперечує проти проведення заочного розгляду справи, згідно ст.280 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи у відсутність відповідачки на підставі наявних у справі доказів. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Великописарівського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) - в судове засідання не з`явився, але надав заяву про розгляд справи в його відсутність. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] , він народився [INFO] в селищі Велика Писарівка Великописарівського району Сумської області, про що в Книзі реєстрації народжень 20 грудня 2006 року зроблено відповідний актовий запис за № 42. Батьками дитини записані: [PERSON] та [PERSON] . Народження зареєстровано у Відділі реєстрації актів цивільного стану Великописарівського районного управління юстиції Сумської області ( а.с. 8). Рішенням Великописарівського районного суду Сумської області від 20 листопада 2018 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 2 вересня 1998 року Великописарівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області, актовий запис № 29, розірвано. Після розірвання шлюбу [PERSON] залишено прізвище [PERSON] (а.с.9). З довідки Великописарівської селищної ради Великописарівського району Сумської області від 22.08.2019 за №2260 слідує, що [PERSON] зареєстрований та проживає в [ADDRESS] . Разом з ним зареєстровані сини: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с. 10). Судом за клопотанням позивача була призначена судово-генетична експертиза з метою встановлення кровного споріднення між позивачем та [PERSON] , [INFO] , але відповідач та неповнолітній [PERSON] для відібрання біологічних зразків до медичного закладу не з`явились, причину неявки суду не повідомили, а тому ухвала суду повернулась до суду без виконання. Відповідно до ч.ч.1,2, 5\~ст.263 ЦПК України\~судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. \~ \~ \~ Ст.15\~ ЦК\~України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. За правилами ст.ст.12 , 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду погодився з тим, що до спірних правовідносин\~підлягають застосуванню відповідні положення\~КпШС України,\~чинні на\~час їх\~виникнення,\~тобто на\~час вчинення\~оспореного позивачем\~актового запису,\~що\~випливає з\~ряду висновків\~Верховного Суду,\~зокрема,\~у постановах\~від 21\~березня 2018\~року у\~справі №\~543/738/16-ц,\~від 29\~серпня 2018\~року у\~справі №\~641/9147/15-ц\~,\~від 21\~листопада 2018\~року у\~справі №\~225/6301/15-ц,\~від 17\~вересня 2018\~року у\~справі №\~757/36468/16-ц.\~ В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів (частини перша та друга статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою \~Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-Х11). Отже, при вирішенні справ про оспорювання батьківства суди повинні керуватися найкращими інтересами дитини, забезпечуючи баланс між інтересами дитини та сторін по справі. \~ \~ Ст.51 Конституції України, ч. 2-3 ст.5 СК України\~передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. Отже, при регулюванні\~сімейних\~відносин держава\~має максимально враховувати інтереси дитини. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї, що зазначено у ч.8 ст.7 СК України. Права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому ст. 122 та 125 СК України ( ст.121 СК України ). Дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини (ч. 1 ст. 122 СК України). Особа, яка записана батьком дитини відповідно до ст.122,124, 126 СК України, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження (ч.ч. 1, 2 ст. 136 СК України ). ЄСПЛ зазначив у справі «Йевремович проти Сербії», що у відповідності до статті 8 Конвенції під час розгляду скарги про встановлення батьківства, суди мають приділяти особливу увагу інтересам конкретної дитини («Jevremovic v. Serbia», заява № 3150/05, пункт 109, рішення ЄСПЛ від 17 травня 2007 року). Верховний Суд України у пункті 3 постанови Пленуму від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» (далі - Постанова) роз`яснив судам, що справи про визнання батьківства щодо дитини, яка народилася не раніше 01 [INFO] 2004 [INFO] , суд має вирішувати відповідно до норм СК України зокрема частини другої\~ст. 128 цього Кодексу, на підставі будь-яких фактичних доказів, що засвідчують походження дитини від певної особи й зібрані з дотриманням норм цивільного процесуального законодавства. Відповідно до пункту 8 Постанови питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ЦПК України, згідно з якою жоден доказ не має для суду насамперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення. Пунктом 11\~Постанови при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів роз`яснено, що предметом доказування у справах про оспорювання батьківства є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. Доводити відсутність кровного споріднення з дитиною можливо будь-якими допустимими доказами, у тому числі висновками судово-медичної, біологічної чи генетичної експертиз. Отже, суд приходить наступного висновку, що хоча судово-генетична та судово-імунологічна експертизи у цій справі не проведені, проте достовірно встановлено та підтверджується належними і допустимими доказами походження дитини від позивача, а саме сумісне проживання відповідача разом із позивачем у зареєстрованому шлюбі на момент народження дитини та тривалий час після її народження у будинку позивача, визнання позивачем дитини своєю, а саме позивачем було проведено реєстрацію народження дитини, утримання її та виховання протягом тривалого часу, після розірвання шлюбу сплачував за рішенням суду аліменти. Припущення відповідача , що його дружина могла йому зраджувати, перебуваючи з ним у шлюбі та народити дитину від іншого чоловіка , а дитина нібито не схожа на нього ,суд не може покласти в основу рішення суду, оскільки вони не знайшли свого підтвердження , а тому позовні вимоги не підлягають задоволенню .

Outcome: dismissed