Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-19 00:00:00

Позивач в липні 2019 звернувся до суду з вищевказаним позовом до відповідача. В обґрунтування позову вказує, що 13.05.2019 року ДП «СЕТАМ» проведено електронні торги з реалізації предмету іпотеки лот №343534, а саме: квартири [ADDRESS] . Відповідно до протоколу ДП «СЕТАМ» за №405533 про проведені електронні торги від 13.05.2019 року [PERSON] визнано переможцем торгів по лоту №343534. 10.06.2019 року приватним нотаріусом КМНО Гурченок Н.І. видано свідоцтво, зареєстроване в реєстрі за № 183, про те, що позивачу належить на праві власності майно, що складається з квартири [ADDRESS] . Право приватної власності позивача зареєстроване на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 47291822 від 11 червня 2019 року, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за №170020588 від 11.06.2019 року. Відповідно до інформації Реєстру територіальної громади м.Києва вбачається, що станом на 02.07.2019 року відповідач - [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . На даний час відповідач в зазначеному вище помешканні не проживає, не сплачує комунальні послуги та не несе інших витрат по утриманню квартири, його особистих речей в помешканні немає. Позивач вказує, що внаслідок реєстрації місця проживання відповідача позивач зобов`язаний нести додаткові витрати на утримання житла та сплату комунальних послуг. Враховуючи вищевикладене, позивач просить суд усунути перешкоди у здійсненні права власності житлом, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , шляхом визнання таким, що втратив право користування [PERSON] . Ухвалою суду від 26.07.2019 року по справі відкрито загальне позовне провадження. Позивач в судовому засіданні позов підтримав, з обставин викладених в ньому та просив задовольнити, проти постановлення заочного рішення не заперечував. В підготовче судове засідання призначене на 23.10.2019 р. на 13 год. 45 хв. та судові засідання призначені на 05.02.2020 р. та 03.07.2020 р. відповідач не з`являвся, про розгляд справи повідомлялася за останньою відомою адресою місця реєстрації, як шляхом направлення судової повістки так і шляхом публікації оголошення на сайті судової влади, причини неявки не повідомив, відзив на позов не надав, суд вважає за можливе розглядати справу без участі відповідача. Відповідно до положень ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов`язки сторін та те, що позивача проти заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч. 1 ст. 280 та ч. 1 ст. 281 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Уповноважений представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином та своєчасно, направив на адресу суду пояснення по справі, в яких зазначив, що просить прийняте законне та обґрунтоване рішення та розгляд справи проводити без участі представника Оболонської РДА в м.Києві. Суд вважає за можливе розглядати справу без участі представника третьої особи. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступне. 13.05.2019 року ДП «СЕТАМ» проведено електронні торги з реалізації предмету іпотеки лот №343534, а саме: квартири [ADDRESS] . Відповідно до протоколу ДП «СЕТАМ» за №405533 про проведені електронні торги від 13.05.2019 року [PERSON] визнано переможцем торгів по лоту №343534. 10.06.2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гурченок Н.І. на підставі акта про реалізацію предмета іпотеки відповідно до Протоколу №405533 про проведені електронні торги від 13.05.2019 року ДП «СЕТАМ» за лотом №343534, затвердженого 24.05.2019 року А.В. Пишним приватним виконавцем виконавчого округу м.Києва, видано свідоцтво, зареєстроване в реєстрі за № 183, про те, що позивачу належить на праві власності майно, що складається з квартири [ADDRESS] . (а.с.8). Право приватної власності позивача зареєстроване на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 47291822 від 11 червня 2019 року, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за №170020588 від 11.06.2019 року (а.с.9). Після придбання спірної квартири в ній залишився зареєстрованим відповідач [PERSON] , [INFO] , що підтверджується витягом № [NUMBER] з Реєстру територіальної громади м.Києва. (а.с.20), який як пояснив позивач в квартирі не проживає, особистих речей у помешканні не має та будь-яких витрат по утриманню квартири не сплачує. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст.ст. 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. На підставі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідач доводи позивача належними та допустимими доказами не спростував. Згідно ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Частиною 1 ст. 391 ЦК України встановлено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч.1 ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Згідно «Порядку реєстрації місця проживання та місця перебування фізичних осіб в Україні та зразків необхідних для цього документів», затвердженого Наказом МВС України від 22.11.2012 № 1077, «3.1 зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі : судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. В ході розгляду справи встановлено, що відповідач не належить до члена сім`ї власника. Згідно ст. 41 Конституції України та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася в 1997 році відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року № 475-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 Конвенції» закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст.316, 317, 319, 321 ЦК України). Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення, будь-яких порушень його прав, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст.ст. 16, 386, 391 ЦК України, Об`єктом права власності особи може бути, зокрема, житло - житловий будинок, садиба, квартира (ст. 379, 382 ЦК України). Права власника житлового будинку квартири визначені ст.383 ЦК України та ст.150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Приймаючи до уваги, що реєстрація відповідача в спірній квартирі перешкоджає позивачу, як власнику розпоряджатись своїм майном та користуватись квартирою, а тому суд доходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved