Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-23 00:00:00

Позивач [PERSON], котрий діє у своїх інтересах та в інтересах [PERSON], уточнивши позовні вимоги, звернувся до суду із позовом в якому просить постановити рішення, яким визнати незаконною бездіяльність Стрийської районної державної адміністрації Львівської області та Стрийської міської ради щодо невиконання рішення Стрийської міської ради від 23.06.2015 року № 660 «Про прийняття в комунальну власність м. Стрия квартиру [ADDRESS] від Стрийської районної державної адміністрації»; зобовязати Стрийську районну державну адміністрацію Львівської області та Стрийську міську раду виконати рішення Стрийської міської ради від № 660 «Про прийняття в комунальну власність м. Стрия квартиру [ADDRESS] від Стрийської районної державної адміністрації» відповідно до вимог Закону України «Про передачу обєктів права державної та комунальної власності» та Положення про порядок передачі обєктів права державної власності, а саме прийняття в комунальну власність м. Стрия з балансу Стрийської районної державної адміністрації квартири [ADDRESS] оформити актом приймання-передачі, форма якого затверджена постановою КМУ від 23.08.2016 року №538 та зобовязати державного реєстратора Центру надання адміністративних послуг виконавчого комітету Стрийської міської ради здійснити державну реєстрацію права власності на нерухоме майно за [PERSON] та [PERSON], а саме на квартиру, що розташована за адресою: Львівська область, м Стрий, [ADDRESS], згідно із свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого Стрийською міською радою 22.01.2016 року серії САК № 322279. В обґрунтування позовних вимог покликаються на те, що у січні 2008 року рішенням виконавчого комітету Стрийської міської ради № 20 від 24.01.2008 року [PERSON] та його сімї у складі 5 чоловік було надано трьохкімнатну квартиру [ADDRESS], в яку вселилися на підставі ордера. Вказана квартира була закуплена для [PERSON] (за посадою) за кошти районного бюджету Стрийського району. У грудні 2014 року склад сімї, яка проживала за вищенаведеною адресою змінився і основним квартиронаймачем став позивач [PERSON], який залишився там проживати із сином. Використовуючи вищенаведену квартиру на умовах найму, він звернувся до органу місцевого самоврядування із заявою про передачу йому та сину квартири у власність. Його заява була задоволена та рішенням виконавчого комітету Стрийської міської ради, дана квартира була передана їм у спільну часткову власність, що підтверджується відповідним свідоцтвом про право власності. З метою реєстрації права власності на приватизовану квартиру у травні 2016 року він звернувся до державного реєстратора Стрийського міжрайонного бюро технічної інвентаризації, однак їм було відмовлено. Підставою відмови була реєстрація права власності за Стрийською державною районною адміністрацією. Вважає, що реєстрація права власності на квартиру №30 по вул. О. Бессараб в м. Стрию, Львівської області за Стрийською районною державною адміністрацією є незаконною, оскільки останні та Стрийська міська рада допустили бездіяльність щодо виконання рішення Стрийської міської ради від № 660 «Про прийняття в комунальну власність м. Стрия квартиру [ADDRESS] від Стрийської районної державної адміністрації», а тому вони змушені були звернутись до суду із даним позовом. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] уточнені позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Вважає позов підставним, належним чином обґрунтованим, а тому просив такий задовольнити у повному обсязі. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні пояснив суду, що його довіритель дізнався факт, що власником квартири №30 по вул. О. Бассараб в м. Стрию, Львівської області є Стрийська районна державна адміністрація, що і послужило підставою звернення до суду із даним позовом. Вважає, що реєстрація права власності за Стрийською районною державною адміністрацією проведена з порушенням, а тому просив суд позовні вимоги задовольнити. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що рішення Стрийської міської ради від 23.06.2015 року № 660 «Про прийняття в комунальну власність м. Стрия квартиру [ADDRESS] від Стрийської районної державної адміністрації» не виконано. Що стосується факту передачі квартирі з державної в комунальну власність зазначив, що в такому випадку повинна створюватись відповідна комісія та складатись акт прийому-передачі, а тому просив суд позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача Стрийської районної державної адміністрації, [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що відповідно до ст. 182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження їх прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Вважає, що державна реєстрація проведена законно, Стрийською райдержадміністрацією було подано всі документи для такої реєстрації, право власності останньою набуто законно, а тому просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог. Представник виконавчого комітету Стрийської міської ради Львівської області та Стрийської міської ради Львівської області [PERSON] в судовому засіданні заперечила щодо задоволення позовних вимог. Вважає, що державним реєстратором дотримано вимоги законодавства при реєстрації права власності за Стрийською райдержадміністрацією на підставі договору купівлі-продажу, Стрийська райдержадміністрація є законним власником квартири [ADDRESS]. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, щодо предмета спору на стороні позивачів Стрийської районної ради [PERSON] в судовому засіданні заперечив щодо задоволення позовних вимог. Додав, що власником квартири №30 по вул. О. Бассараб в м. Стрию, Львівської області є Стрийська райдержадміністрація, яка набула право власності на законних підставах. Позовні вимоги є необґрунтованими та не підтверджуються належними доказами. Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, давши належну оцінку зібраним доказам по справі, суд вважає, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити, виходячи з наступного. Згідно із ч.1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїм порушених, невизнаних або оспорюваних прав. На підставі ст. ст. 11, 60, 61 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням осіб, в межах заявлених ними вимог. За змістом п.п. 1, 3, 4 ч.2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права;\~\~припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення.\~\~Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до листа голови районної державної адміністрації [PERSON] № 02-24/176 від 30.07.2007 року, копія якого наявна в матеріалах справи, адресованого голові Стрийської районної ради [PERSON] про те, що Стрийська районна державна адміністрація просить надати квартиру [ADDRESS] прокурору Стрийської міжрайонної прокуратури, молодшому раднику юстиції [PERSON], склад сімї 5 чоловік, яка придбана районною державною адміністрацією на виконання рішення Стрийської районної ради від 05.01.2007 року № 67 та згідно рішення тендерного комітету Стрийської райдержадміністрації від 27.03.2007 року, копія якого наявна в матеріалах справи. Згідно з рішенням Стрийської районної ради Львівської області № 123 від 21.12.2007 року квартиру [ADDRESS], надано прокурору Стрийської міжрайонної прокуратури, молодшому раднику юстиції [PERSON] в складі сімї 5 чоловік та доручено Стрийській райдержадміністрації оформити документи для видачі ордера на вселення у вказану квартиру. Відповідно до рішення виконавчого комітету Стрийської міської ради Львівської області № 20 від 24.01.2008 року Стрийському міжрайонному прокурору Плечію Є.В. надано квартиру [ADDRESS], на склад сімї 5 чоловік, як такому, що проживає в гуртожитку Стрийського заводу МЖБК в с. Дуліби по вул. Заводська, 23/58, перебуває на загальній черзі і на пільговій як працівник прокуратури та учасник бойових дій від 21.03.2002 року із зняттям з квартирного обліку. На підставі ордера № 26335, виданого виконавчим комітетом міської [PERSON] народних депутатів м. Стрия від 25.01.2008 року, виданого [PERSON], згідно якого останній разом із сімєю: [PERSON] дружина; [PERSON] дочка; [PERSON] та [PERSON] онук, отримали на право зайняття 3-х кімнатної квартири №30, житловою площею 52,3 кв.м. в будинку №16 по вул. О. Бассараб в м. Стрию, Львівської області. З пояснень представників позивача в судовому засіданні зясовано, що в грудні 2014 року склад сімї, яка проживала у [INFO] змінився і основним квартиронаймачем став позивач [PERSON], котрий і залишився там проживати разом із неповнолітнім сином [PERSON], [INFO]. Однак, в ході розгляду справи зясовано, що позивач [PERSON] на протязі останніх років проживає за кордоном в країні Іспанія, м. Барселона, що зокрема підтверджується довіреністю [PERSON], посвідченої в м. Барселона 10.11.2014 року, якою він уповноважує [PERSON] бути його представником з усіма необхідними повноваженнями. Відповідно до рішення виконавчого комітету Стрийської міської ради Львівської області № 324 від 24.12.2014 року голові ОСББ «Стожари» дозволено переукласти договір найму житла з громадянином [PERSON], котрий проживає у [INFO], складом сімї 2 осіб, у звязку із випискою його тестя [PERSON] у с. Тухля, Сколівського району, Львівської області. Згідно з рішенням Стрийської міської ради № 660 від 23.06.2015 року вирішено прийняти в комунальну власність м. Стрия з балансу Стрийської районної державної адміністрації квартиру [ADDRESS]. Передача обєктів права державної та комунальної власності регулюється Законом України «Про передачу обєктів права державної та комунальної власності». Відповідно до ст. 3 цього ж Закону, ініціатива щодо передачі обєктів права державної та комунальної власності може виходити відповідно від органів, уповноважених управляти державним майном, Національної академії наук, інших аналогічних самоврядних організацій, яким передано в користування державне майно (далі - самоврядні організації), місцевих органів виконавчої влади, відповідних органів місцевого самоврядування. Згідно з п.5 ст. 7 Закону України «Про передачу обєктів права державної та комунальної власності», передача оформляється актом приймання-передачі, який підписується головою і членами комісії. Форма акта приймання-передачі затверджується Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п.6 ст. 7 цього ж Закону, право власності на об'єкт передачі виникає з дати підписання акта приймання-передачі, а у випадках, передбачених законом, - з дня державної реєстрації такого права. Враховуючи наведені норми законодавства, а також той факт, що ні позивачем, ні його представниками до матеріалів справи не додано акту приймання-передачі, суд має всі підстави вважати, що свідоцтво про право власності серії САК № 322278 від 22.01.2016 року є незаконним, право [PERSON] жодним чином не порушено, а спірна квартира досі знаходиться на балансі Стрийської райдержадміністрації, а тому суд з критикою ставиться до позовних вимог в частині визнання незаконною бездіяльності Стрийської райдержадміністрації та Стрийської міської ради щодо виконання рішення Стрийської міської ради № 660 від 23.06.2015 року та зобовязання Стрийську райдержадміністрацію Львівської області та Стрийську міську раду виконати дане рішення. Відповідно до рішення виконавчого комітету Стрийської міської ради Львівської області № 319 від 24.12.2015 року вирішено передати у власність квартири квартиронаймачам та членам їх сімей, згідно з додатком № 1, 2, 3 до цього рішення. Згідно рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно [PERSON] № 29520775 від 06.05.2016 року [PERSON] відмовлено у державній реєстрації права власності на квартиру [ADDRESS]. Відповідно до листа голови Стрийської районної державної адміністрації № 03-04/П-301 [PERSON] повідомлено, що відповідно до наказу ГПУ «Про затвердження переліку категорій працівників органів прокуратури, яким може бути надано службове житло та про затвердження Положення про облік та розподіл службової площі Генеральної прокуратури України» від 16.04.2004 року №48/13-ок передбачено, що працівники прокуратури, які припинили трудові відносини з Генеральною прокуратурою України, підлягають виселенню із службового жилого приміщення. Згідно з ч.1 ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Згідно з ч.2 ст. 182 цього ж Кодексу, порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови в ній встановлюються законом. Відповідно до п.1 ч.1 т. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі укладеного в установленому законом порядку договору, предметом якого є нерухоме майно, речові права на яке підлягають державній реєстрації, чи його дубліката. Відповідно до [PERSON] з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень, право власності на квартиру [ADDRESS] зареєстровано за Стрийською районною державною адміністрацією Львівської області, підстава виникнення права власності договір купівлі-продажу від 14.04.2007 року. Згідно з договором купівлі-продажу від 14.04.2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Стрийського районного нотаріального округу [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за №1134, Стрийська районна державна адміністрація купила у ТзОВ «Тандем» квартиру [ADDRESS]. Таким чином, враховуючи вищенаведене, суд вважає безпідставною вимогою позивача щодо зобовязання державного реєстратора Центру надання адміністративних послуг виконавчого комітету Стрийської міської ради здійснити державну реєстрацію на вищенаведену квартиру за [PERSON], оскільки державним реєстратором [PERSON] при реєстрації права власності було дотримано вимоги Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», така реєстрація проводилась на підставі договору купівлі-продажу від 14.04.2007 року, а тому зареєструвати право власності на нерухоме майно, яке належить Стрийській райдержадміністрації неможливо. Відповідно до\~ст. 60 ЦПК України\~кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених\~статтею 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно зі\~ст. 212 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно з вимогами\~ст. 214 ЦПК України\~під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. На підставі вищенаведеного, взявши до уваги факти, що: ні позивачем, ні його представниками до матеріалів справи не додано акту приймання-передачі, що передбачено п.5 ст. 7 Закону України «Про передачу обєктів права державної та комунальної власності», суд має всі підстави вважати, що свідоцтво про право власності серії САК № 322278 від 22.01.2016 року є незаконним; право [PERSON] жодним чином не порушено, а спірна квартира досі знаходиться на балансі Стрийської райдержадміністрації; сам договір купівлі-продажу та реєстрація права власності в судовому порядку не оскаржували, а також враховуючи ті факти, що державним реєстратором [PERSON] при реєстрації права власності було дотримано вимоги Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», така реєстрація проводилась на підставі договору купівлі-продажу від 14.04.2007 року, законним власником квартири [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 14.04.2007 року є Стрийська райдержадміністрація, суд приходить до переконливого висновку, що позовні вимоги є безпідставними, такими, що не знайшли своє належне обґрунтування в ході розгляду справи, позивачем не подано суду жодних переконливих доказів на підтримку своїх позовних вимог, а відтак в задоволенні позовних вимог [PERSON], котрий діє у своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього [PERSON] слід відмовити.

Outcome: dismissed