Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-19 00:00:00

Позивач в березні 2020 року звернувся з позовом до Голосіївського районного суду м. Києва про стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості по Кредитному договору № СL-91541 від 05.02.2018 р., яка утворилась станом на 07.02.2020 р. заборгованість [PERSON] РНОКПП [NUMBER] ) перед АТ «Кредобанк» становить 88 249, 20 грн., яка складається з: -заборгованості за тілом кредиту 84 946, 48 грн; -заборгованість за відсотками 2 522, 85 грн; -заборгованість за пенею 779, 87 грн. Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що між ПАТ «Кредобанк» та відповідачем було укладено кредитний договір СL-91541 від 05.02.2018 р., відповідно до умов якого банк встановив максимальну суму ліміту кредитування по рахунку в розмірі 105 050,00 грн. Так, позивач вказав, що у зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором станом на 07.02.2020 року відповідач має заборгованість 88 249, 20 грн., яка складається з: -заборгованості за тілом кредиту 84 946, 48 грн; -заборгованість за відсотками 2 522, 85 грн; -заборгованість за пенею 779, 87 грн. 29.11.2018 року ПАТ «Кредобанк» змінило назву на АТ «Кредобанк». На підставі Ухвали Голосіївського районного суду м. Києва від 25.03.2020 р.матеріали вищевказаної позовної заяви надійшли для розгляду, за підсудністю, до Подільського районного суду м. Києва. Провадження у справі відкрито ухвалою від 06.07.2020 р. з призначенням розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. В судове засідання представник позивача не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений відповідно до вимог закону, в своїй письмовій заяві вимоги позову підтримав в повному обсязі, просив розглянути справу за його відсутності і не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився повторно, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, відповідно до ст.128 ЦПК України. Клопотання про відкладення розгляду справи, до суду не надсилав. Про причину неявки суд не повідомив, відзив та інші заяви з процесуальних питань від нього до суду не надходило. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін у справі за наявними матеріалами справи та ухвалити заочне рішення відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України оскільки представник позивача не заперечував проти заочного розгляду справи. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 05.02.2018 року між ПАТ «Кредобанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № СL-91541, відповідно до якого відповідачу було видано кредит у розмірі 105 050,00 грн. Строк дії ліміту кредитування становить 60 місяців, до 03 лютого 2023 р. Згідно з умовами договору, за користування кредитом позичальник сплачує Банку відсотки, за процентною ставкою 33,99 %. Реальна річна процентна ставка 39,81 %. Даний Кредитний договір, підписаний [PERSON] , що підтверджує те, що він погодився на умови надання кредиту. Як встановлено в судовому засіданні, позивач свої зобов`язання за Договором виконав належним чином, що підтверджується банківською випискою про рух коштів по рахунку відповідача за період з 05.02.2018 року по 07.02.2020 року. Відповідно до п. 1 Кредитного договору, позивач (банк) зобов`язався надати у власність відповідачу грошові кошти на умовах поворотності, строковості, платності та цільового характеру використання, а відповідач зобов`язується використати кредит на цілі, вказані в цьому Договорі, повернути кредит, сплатити проценти та інші платежі в строк та а умовах, визначених Договором. П. 2.3 Кредитного договору, встановлено термін кредитування, а саме, 60 місяців, до 03.02.2023 р. У відповідності до п. 2.4 Кредитного договору, позичальник доручає банкові здійснити переказ кредитних коштів на наступні цілі: на поточні потреби в сумі 105 050,00 грн. Згідно з п. 6.3 Кредитного договору, повернення суми кредиту, здійснюється щомісячно разом із процентами за користування кредитом, у вигляді рівних сум - ануїтетного платежу (розмір якого визначається п. 6.2. Кредитного договору). Пунктом 4.1 Кредитного договору передбачено, що відповідач сплачує позивачу (банку) відсотки, за процентною ставкою 33,99 % річних. Відповідно до п. 4.3 Кредитного договору, за надання послуг Позичальник сплачує Банку комісію в порядку, строки та розмірі, передбачені п. 2.10 Кредитного договору. Пунктом 4.5 Кредитного договору визначено реальну річну процентну ставку 39,81 % річних. Згідно з п 6.1 Кредитного договору, відповідач зобов`язаний повернути позивачу кредит в повному обсязі в порядку і терміни передбачені договором. Відповідно до п. 7.1 Договору, за несвоєчасне використання грошових зобов`язань за кредитним договором боржник відшкодовує банку заподіяні збитки в повному обсязі та сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в періоді прострочення розрахованої від суми кожного несвоєчасного виконаного грошового зобов`язання позичальника, за кожен день прострочення від дати виникнення прострочення до дати, що передує даті погашення заборгованості позичальника. В будь-якому разі пені, нарахованої позичальнику на підставі цього пункту Договору не може перевищувати 15% від суми несвоєчасного виконання грошового зобов`язання. Згідно зі ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно з п.1 ч.2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно зі ст.ст. 525, 526, 546 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов`язання. Із долученого до справи розрахунку заборгованості станом на 07.02.2020 р. відповідач має заборгованість перед позивачем в загальному розмірі 88 249, 20 грн., яка складається з: -заборгованості за тілом кредиту 84 946, 48 грн; -заборгованість за відсотками 2 522, 85 грн; -заборгованість за пенею 779, 87 грн. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ст. 624 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання. Проценти на неустойку не нараховуються. Якщо за порушення зобов`язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Даючи юридичну оцінку доказам, суд вважає, що в судовому засіданні знайшов підтвердження той факт, що відповідач свої зобов`язання за Кредитним договором №CL-91541 від 05.02.2018 року належним чином не виконувала, а отже зобов`язана повернути позивачу борг в загальному розмірі 88 249,20 грн. Тому, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, не надав суду доказів, що заборгованість є меншою чи відсутня. Будь-яких доказів, що підтверджують невідповідність розміру заборгованості умовам кредитного договору, суду надано не було. Розрахунок заборгованості відповідачем жодним чином не спростований. Умови договору також не оспорюються. На основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення позову АТ «Кредобанк». На підставі ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягнення сплачений позивачем при подачі позову судовий збір в розмірі 2102,00 грн. На підставі викладеного, ст.ст. ст.ст. 11, 16, 509, 525, 526, 530, 546, 549, 550, 553, 554, 610, 611, 624, 625, 629, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved