Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-31 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Троїцького районного суду Луганської області з позовом до Троїцької селищної ради Троїцького району Луганської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що [INFO] померла її мати [PERSON] , після смерті якої залишилась неприйнятою спадщина - земельна ділянка, кадастровий номер 4425486000:05:001:0044, площею 1,81 га, право власності на яку посвідчене державним актом на право власності на земельну ділянку серія ЛГ №169158, яка розташована на території Розсипненської сільської ради, цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства. Померлою за життя заповіту складено не було. Спадкоємцем майна померлої за законом першої черги є позивач [PERSON] , яка, через відсутність оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно, позбавлена можливості оформити спадщину у нотаріальному порядку, тому змушена захищати своє право на спадщину у суді. Ухвалою суду від 29 квітня 2021 року відкрито провадження у справі, призначено підготовче судове засідання та надано відповідачу строк на подання відзиву на позов. В судове засідання позивач не з`явилась, в позовній заяві просила розглянути справу без її участі. Відповідач в судове засідання свого представника не направив, надав заяву, згідно якої проти задоволення позовних вимог не заперечував, просив справу розглядати без участі представника селищної ради. Виходячи з вищевикладеного, а також положень ч.3 ст.211 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), суд вважає, що судовий розгляд справи можливий за відсутності осіб, які беруть участь у справі. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть учать у справі, у відповідності до вимог ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснюється. Згідно ч. 1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає можливим задовольнити позовні вимоги в повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до ст.16 ЦК України визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, що підлягають захисту судом. Згідно ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше право не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. За правилами ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до статей 1216, 1217 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ч.ч.1-3 ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України до першої черги спадкоємців за законом належать діти спадкодавця, у тому числі народжені після його смерті, другий з подружжя, який пережив спадкодавця, а також батьки спадкодавця. Згідно ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням їх цільового призначення. Згідно ч. 1 ст. 78 Земельного Кодексу України право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Згідно ч. 1 п. «г» ст. 81 Земельного Кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Згідно ст. 131 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи України, а також територіальні громади та держава мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод. Відповідно до статті 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950, яку ратифіковано Україною 17.07.1997, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Матеріалами справи встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , про що свідчить копія свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , видане повторно 10 березня 2021 року Троїцьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) (а.с.6). Факт родинних відносин між померлою [PERSON] та позивачем [PERSON] підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого повторно 10 березня 2021 року Троїцьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) (а.с.7) та копією свідоцтва про одруження серія [NUMBER] , виданого Розсипнянським сільРАЦС 26 серпня 1967 року (а.с.8). Після смерті [PERSON] залишилась неприйнятою спадщина - земельна ділянка, кадастровий номер 4425486000:05:001:0044, площею 1,81 га, право власності на яку посвідчене державним актом на право власності на земельну ділянку серія ЛГ №169158, яка розташована на території Розсипненської сільської ради, цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства (а.с.9). При цьому, на даний час оригінал правовстановлюючого документу на спадкове майно було втрачено, залишилася лише його копія. Вказане позбавляє позивача можливості оформити спадщину на відповідну земельну ділянку у нотаріальному порядку. За таких обставин, позивач має право звернутися до суду за захистом своїх спадкових прав, яке він і реалізував пред`явивши даний позов. З огляду на вищезазначене, вивчивши надані докази, враховуючи те, що позивач є спадкоємцем майна померлого, усіх його прав та обов`язків за законом першої черги, так як відповідач не заперечував проти задоволення позовних вимог, судом вбачаються усі законні підстави згідно норм діючого законодавства, за яких позивач має право на спадщину, але із-за незалежних від нього обставин не може скористатися таким правом у нотаріальному порядку, тому суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Outcome: approved