Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-20 00:00:00

Позивач [PERSON] , звернулася з вищевказаним позовом в обґрунтування якого зазначила, що [INFO] померла [PERSON] , що проживала за адресою: с. Розсохуватка Катеринопільського району Черкаської області. Факт її смерті підтверджується Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] видане 22.12.2008 року Розсохуватською сільською радою Катеринопільського району. До складу спадкового майна входить земельна ділянка площею 2, 68 га, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована в адмінмежах Розсохуватської сільської ради Катеринопільського району, та майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства на суму 749 гривень. 08.12.2008 року [PERSON] було складено заповіт. Відповідно до змісту вказаного заповіту позивачу було завіщано вказану земельну ділянку та майновий пай. Згідно ст.. 1223 ЦК України [PERSON] має право на спадкування. Інших спадкоємців які прийняли спадщину не має. На момент смерті [PERSON] проживала одиноко. Вказаний факт підтверджується довідкою Розсохуватської сільської ради № 10 від 12.01.2015 року. Відповідно до ст.. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. 09.04.2015 року до Катеринопільської державної нотаріальної контори позивачем було подано заяву про прийняття спадщини. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, просить суд їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, але направив на адресу суду заяву в якій визнає позовні вимоги в повному обсязі та просить суд розглянути справу без участі його представника. Відповідно до ст.. 130 п.4 ЦПК України суд ухвалює у попередньому судовому засіданні судове рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями статтями 174 і 175 цього Кодексу. Відповідно до ст. 525 (в редакції 1963 року) ЦК України, часом відкриття спадщини визначається день смерті спадкодавця. Відповідно до ст. 534 (в редакції 1963 року) ЦК України, позивач є спадкоємцем за заповітом. Відповідно до ч. 2 ст. 548 (в редакції 1963 року) ЦК України спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до ст.. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Згідно ст.. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить спадкоємцеві на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно п. 216 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України ( затвердженої наказом Міністерства юстиції України 03.03.2004р. № 20/5), видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, провадиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкодавцеві. Оцінивши, за своїм внутрішнім переконанням, досліджені у судовому засіданні докази, врахувавши належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок досліджених доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та наявність законних підстав для їх задоволення, оскільки судом встановлено, що позивач є спадкоємцем за заповітом, який належним чином прийняв спадщину, але не може оформити спадкові права в нотаріальному порядку через втрату правовстановлюючого документу. На підставі наведеного,

Outcome: approved