Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-05 00:00:00

Позивач [PERSON] товариство «УкрСиббанк» (далі АТ «УкрСиббанк») звернувся до суду з вищезазначеним позовом, вказавши, що між [PERSON] комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та відповідачем [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту № 11089929000 від 05.12.2006 р., відповідно до умов якого остання отримала кредит в сумі 9860,00 доларів США з терміном повернення не пізніше 04.12.2024 р. В забезпечення виконання зобовязань позичальника по вказаному договору, між банком та відповідачем [PERSON]Є укладено договір поруки № 11089929000П від 05.12.2006 р. Однак належним чином зобовязання з повернення кредитних коштів за вказаним договором не виконуються, внаслідок чого станом на 06.02.2019 р. утворилась заборгованість за кредитним договором та процентам в сумі 3660,03 доларів США та пені в сумі 2355,53 грн., яку позивач просить стягнути солідарно з відповідачів на свою користь. Ухвалою суду від 27 лютого 2019 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою суду від 08 квітня 2019 року розгляд справи ухвалено здійснювати дистанційно в режимі відеоконференції. В судове засідання сторони не зявилися. В матеріалах справи міститься заява представника позивача про розгляд справи за її відсутності, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачі про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені своєчасно та належним чином в порядку, встановленому статтею 128 ЦПК України, не повідомили причини неявки, відзиву не подали. Згідно вимог статті 280 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити по цій справі заочне рішення на підставі доказів, що є в матеріалах справи, оскільки відповідачі були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, не з'явилися в судове засідання, не повідомили причини неявки, не подали відзив, представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступних висновків. Згідно зі статтею 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до статті 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, розмір яких встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Судом встановлено, що 05 грудня 2006 року між [PERSON] комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», який перейменовано на [PERSON] товариство «УкрСиббанк», та позичальником [PERSON], було укладено договір про надання споживчого кредиту № 11089929000 (а.с. 16-25 копія договору з додатком). Відповідно до умов п. 1.1 договору, банк зобовязався надати позичальнику, а позичальник зобовязується прийняти, належним чином використовувати і повернути банку кредит (грошові кошти) в іноземній валюті в 9860,00 доларів США та сплатити проценти, комісії в порядку і на умовах, визначених цим договором. Вказана сума дорівнює еквіваленту 48793,00 грн. за курсом НБУ станом на день укладення договору. Позичальник зобовязалась повернути кредит не пізніше 04 грудня 2024 р. Кредит надавався позичальнику для особистих потреб придбання домоволодіння по вул. Павлоградській, 4. Відповідно до п. 1.1,1.2.2,4.1,4. кредитного договору, позичальник зобов'язався прийняти, належним чином використовувати і повернути банку кредит в повному обсязі, погашати кредит, сплачувати нараховані банком проценти та інші платежі у порядку та термін, встановлені кредитним договором. Договір між сторонами був укладений відповідно до вимог ст. 634 ЦК України. Відповідно до статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Договір є обов'язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (частина перша статті 612 ЦК України). Згідно положень частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Частина друга статті 1056-1 ЦК України встановлює, що розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Згідно вимог частини першої статті 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Норми статті 625 ЦК України визначають, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення. Відповідно до частини другої статті 1054 та частини 2 статті 1050 ЦК України наслідками порушення відповідачем зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. У зв'язку з порушеннями зобов'язань [PERSON], заборгованість за договором про надання споживчого кредиту № 11089929000 від 05.12.2006 р., станом на 06 лютого 2019 року складає: - по кредитам та процентам в сумі 3660,03 доларів США, з яких 3614,15 доларів США заборгованість за кредитом та 45,88 доларів сША заборгованість за процентами; - пеня в сумі 2355,53 грн., з яких 1759,22 грн. пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом за строк з 06.02.2018 р. по 06.02.2019 р. та 596,31 грн. пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за процентами за строк з 06.02.2018 р. по 14.12.2018 р.(а.с. 38-49 розрахунок). Стаття 541 ЦК України визначено, що солідарний обов'язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов'язання. Відповідно до статті 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. У разі солідарного обов'язку боржників кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-якого з них окремо (стаття 543 ЦК України). З метою забезпечення виконання зобов'язання за договором про надання споживчого кредиту № 11089929000, 05 грудня 2006 року між [PERSON] комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та поручителем [PERSON] було укладено договір поруки № 11089929000П, відповідно до якого [PERSON] зобовязався перед кредитором відповідати за невиконання [PERSON] зобовязань, які виникають з умов договору про надання споживчого кредиту № 11089929000 від 05.12.2006 р., в повному обсязі цих зобовязань (а.с. 26-27 копія договору). Відповідачам 27 вересня 2018 року були направлені вимоги про негайне погашення простроченої заборгованості, які до теперішнього часу не виконані (а.с. 28-30 вимоги, список поштових відправлень). Положеннями частини першої статі 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до статті 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Статтею 89 ЦПК України встановлено, що виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно з вимогами пунктів 1, 2, 3 частини першої статті 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Тому оскільки належним чином повідомлені про дату слухання справи відповідачі відзиву на позов та доказів на його підтвердження, суду не надали, враховуючи, що цивільне судочинство згідно частин 1-3 статті 12 ЦПК України здійснюється на засадах змагальності сторін та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, так як відповідно до частини шостої статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, суд розглядає справу на підставі наявних у справі доказів. Аналізуючи вищевикладені доводи, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку наявність підстав для задоволення позову. Згідно частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Позивачем заявлено вимогу про відшкодування судових витрат: судового збору в сумі 1921,00 грн., сплачений ним при подачі позову (а.с. 1), тому оскільки позов підлягає задоволенню в повному обсязі, суд з врахуванням зазначеного вважає можливим відшкодувати позивачу понесені витрати, стягнувши їх з відповідачів на користь позивача з врахуванням розяснень, викладених в пункті 35 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ 17.10.2014р. № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах».

Outcome: approved