Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-06 00:00:00

Позивач Виконком Довгинцівської районної в місті ради звернувся в інтересах малолітньої [PERSON] [INFO] до суду з вищезазначеним позовом до відповідача [PERSON] мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач є матір'ю малолітньої [PERSON], відомості про батька дитини внесено відповідно до ст. 135 СК України. рішенням суду від 30 січня 2018 року позбавлено відповідачку батьківських прав відносно доньки [PERSON], [INFO], малолітня [PERSON] залишилася проживати з матір'ю. 11.05.2018 р. до служби звернулася адміністрація Криворізької загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №130 з клопотанням про влаштування малолітньої [PERSON] [INFO] учениці 1-В класу до центру соціально-психологічної реабілітації дітей у звязку з тим, що мати дитини зловживає алкогольними напоями. До школи звернувся співмешканець відповідачки [PERSON], який поскаржився на систематичне зловживання відповідачкою алкогольними напоями. Під час виходу за адресою проживання відповідачки з дитиною зазначений факт підтвердився. З 11.05.2018 р. дитина влаштована до КЗ «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей», в якому перебуває на повному державному утриманні дотепер, мати жодного разу життям та здоров'ям дитини не цікавилась, з приводу повернення дитини до органу опіки не зверталась, тому просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої [PERSON], [INFO] стягнувши з відповідачки аліменти на утримання дитини. В судове засідання представник позивача та представники третіх осіб не з'явились, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, просили позов задовольнити. Представник позивача Березуцька Н.І. не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена своєчасно та належним чином, відзиву на позов не подала. Згідно вимог ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити по цій справі заочне рішення на підставі доказів, що є в матеріалах справи, оскільки відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з'явився в судове засідання, не повідомив причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до таких висновків. Як встановлено судом, відповідач [PERSON] є матір'ю малолітньої [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 10). Відомості про батька малолітньої [PERSON], [INFO] згідно копії витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження, записані відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України (а.с.11). Відповідно до ч. 2 ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, його фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України матір, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх зобов'язань по вихованню дитини. Відповідно до п.п. 15, 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст.2 ЦПК України). Згідно частин 1-3 статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. До служби у справах виконкому Довгинцівської районної в місті ради надійшло 11 травня 2018 р. за вих.. № 507, клопотання директора Криворізької загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №130 Криворізької міської ради Дніпропетровської області, щодо влаштування [PERSON], [INFO], учениці 1-В класу КЗШ № 130 до «Центру соціально-психологічної реабілітації дітей», оскільки мати дитини [PERSON], [INFO], не працює, соціальний статус - мати-одиначка, зловживає алкогольними напоями (а.с. 12 - копія клопотання). Згідно пояснювальної записки соціального педагога КЗШ № 130 [PERSON], з [PERSON] була проведена профілактична консультація з приводу недопущення зловживання алкоголем, остання була попереджена про адміністративну відповідальність. 10.05.2018 р. звернувся співмешканець [PERSON] - [PERSON], щодо систематичного вживання алкогольних напоїв [PERSON] (а.с. 14-15 - копія пояснювальної). Зазначене підтверджується наданою суду копією заяви [PERSON] (а.с.16). Згідно акту обстеження житлово-побутових умов проживання від 11 травня 2017 року за адресою проживання відповідачки по [ADDRESS], оселя потребує капітального ремонту, в квартирі наявні ліжко, шафи для одягу, крісло, письмовий стіл, тумба. Одяг, натільна та постільна білизна чисті. Зі слів [PERSON] вона пила, однак наразі «відходить». На момент обстеження відповідачка спала, прокинувшись вела себе агресивно, спілкуватися відмовлялася, факт алкогольного отруєння не заперечувала. В кімнаті стійкий запах алкоголю, цигарок (а.с.17 - копія акту). З 11 травня 2018 року [PERSON], [INFO], перебуває в Комунальному закладі «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей» Криворізької міської ради на повному державному утриманні (а.с. 13 - копія довідки). Згідно характеристик КЗШ І-ІІІ ступенів № 130, мати [PERSON] недостатньо співпрацює з класним керівником з приводу навчання доньки, спілкувалася лише декілька разів в телефонному режимі, батьківські збори не відвідує. Всі рекомендації уважно вислуховувала, погоджувалась, але не застосовувала. щодо організації навчання дитини в школі виконує вимоги вчителя. [PERSON] повертається додому самостійно, на підставі письмової заяви від [PERSON] від 04.05.2018 р., групу продовженого дня не відвідувала. Зовнішній вигляд дівчинки охайний, дитина забезпечена шкільною та спортивною формою, приладдям та матеріалами для занять з трудового навчання та образотворчого мистецтва. В приміщенні квартири родини санітарно-гігієнічні норми задовільні, для дитини створені всі належні умови для навчання, розвитку та відпочинку. Медичній сестрі школи не надані медичні документи на дитину (а.с. 18-19 - копії характеристик) . [PERSON] перебувала на обліку в Управлінні праці та соціального захисту населення виконкому Довгинцівської районної в місті ради та отримувала на малолітню доньку [PERSON] [INFO] допомогу одиноким матерям з 01.10.2017 р. по 31.03.2018 р., з квітня поточного року за подальшими призначенням вищевказаної допомоги не зверталась, станом на 15.05.2018 р. на обліку не перебуває та жодних соціальних виплат не отримує (а.с. 21 - копія повідомлення). Рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30 січня 2018 року позбавлено батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої доньки [PERSON], [INFO], стягнуто аліменти на утримання дитини у розмірі 1/6 частини з усіх видів її заробітку щомісячно. В частині вимог позбавлення батьківських прав відносно доньки [PERSON] відмовлено (а.с. 22-25 - копія рішення). Згідно висновку виконкому Довгинцівської районної в місті ради від 31.05.2018 р. № 8/22-1370, виконком вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO] відносно малолітньої дитини [PERSON], [INFO] (а.с. 6-8). Відповідно до ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Оскільки наведені вище факти, як кожен окремо, так і в сукупності можна розцінювати, як ухилення відповідачки [PERSON] від належного виховання доньки [PERSON], свідомої зневаги своїми обов'язками, враховуючи викладене, суд вважає встановленим, що відповідачка не займається вихованням дитини, не забезпечує її матеріально, не виявляє щодо неї батьківського піклування, що підтверджується письмовими матеріалами справи. Суду не надано жодного доказу, який би спростовував заявлені вимоги, неодноразова неявка відповідачки в судове засідання суд розцінює як її байдужість до долі дитини, а оскільки цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, диспозитивності та рівності сторін, виходячи з інтересів дитини, суд вважає доведеними заявлені вимоги та вважає за необхідне позбавити [PERSON] батьківських прав. Згідно частин 2,3 статті 166 Сімейного кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов'язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Частинами 1-2 статті 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує:1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Таким чином виходячи з обов'язку батьків утримувати дітей, конституційного права особи на прожитковий мінімум, суд вважає, що є підстави для призначення аліментів, починаючи з дати пред'явлення позову згідно вимог ч. 1 ст. 191 СК України та враховуючи рішення суду від 30 січня 2018 року. Пунктом 14 частини 2 статті 3 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 №3674-VI встановлено, що судовий збір не справляється за подання заяви про захист прав малолітніх та неповнолітніх осіб у разі, якщо представництво їх інтересів у суді відповідно до Закону або міжнародного договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, здійснюють Міністерство юстиції України, суб'єкти надання безоплатної вторинної правової допомоги та/або органи опіки та піклування або служба у справах дітей, тому з відповідачки [PERSON] відповідно до положень ст. 141 ЦПК України в на користь держави підлягає стягненню судовий збір. На підставі викладеного та

Outcome: approved