Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-15 00:00:00

Позивач в особі представника за довіреністю [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що позивач регулярно надавав послуги відповідачу з постачання питної води (прийманню стічних вод), та проводив нарахування за спожиті послуги відповідно до затверджених у встановленому законом порядку норм та тарифів, однак відповідач, порушуючи вимоги чинного законодавства щодо сплати комунальних послуг і умови договору про надання населенню послуг з питного водопостачання (водовідведення) та не сплачуючи борг за спожиті послуги з постачання питної води (прийманню стічних вод) добровільно, причиняє майнову шкоду позивачу. В результаті вищенаведеного, заборгованість відповідача відповідно до даних особистого рахунку за період з 01 липня 2016 року по 30 листопада 2017 року складає 3947,60 гривень, у зв'язку з чим позивач вимушений звернутися до суду. Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 27 березня 2018 року відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче засідання на 09 годину 15 хвилин 27 квітня 2018 року та визначено відповідачу строк до 27 квітня 2018 року для подання відзиву на позовну заяву з одночасним надісланням копії відзиву відповідно до вимог ч. 4 ст. 178 ЦПК України позивачу, яке ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 27 квітня 2018 року відкладено на 09 годину 45 хвилин 24 травня 2018 року за клопотанням представника позивача, яке в подальшому також було відкладено на 15 червня 2018 року на 08 годину 45 хвилин у звязку з находженням судді у нарадчій кімнаті по кримінальній справі. Підготовче судове засідання, призначене на 08 годину 45 хвилин 15 червня 2018 року, відкладене на 09 годину 00 хвилин 29 серпня 2018 року у звязку з находженням судді у нарадчій кімнаті по кримінальній справі. Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01 серпня 2018 року у звязку з перебуванням судді Любчика О.В. у відрядженні на підставі розпорядження в.о. керівника Артемівського міськрайонного суду Донецької області [PERSON] справу розподілено у провадження судді Артемівського міськрайонного суду Донецької області Конопленко О.С. Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 29 серпня 2018 року закрито підготовче провадження по цивільній справі за позовною заявою Комунального підприємства «БАХМУТ-ВОДА» до [PERSON] про стягнення заборгованості, та призначено справу до судового розгляду по суті на 08 годину 00 хвилин 28 вересня 2018 року, яке в подальшому ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 28 вересня 2018 року відкладено на 08 годину 10 хвилин 16 жовтня 2018 року у звязку з неявкою відповідача. Представник позивача [PERSON] до судового засідання не з'явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином: у відповідності до частини 6\~статті 128\~ЦПК України шляхом направлення судової повістки із розпискою рекомендованим листом з повідомленням на адресу, зазначену позивачем у позовній заяві. 16 жовтня 2018 року подала на адресу суду заяву, в якій вона просить справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити, щодо заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з'явився за невідомою суду причиною, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином у відповідності до пункту 19 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, статті 12-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» та статті 1-1 Закону України «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у звязку з проведенням антитерористичної операції»: шляхом розміщення оголошення про його виклик до суду на офіційному веб-сайті Артемівського міськрайонного суду Донецької області: http://arm.dn.court.gov.ua. У встановлений ухвалою про відкриття провадження у справі строк відзив на позовну заяву відповідачем також не поданий. Тому, за наявності умов, передбачених ч. 1\~ст. 280 ЦПК України, суд вважає необхідним розглянути справу на підставі наявних у справі доказів з ухваленням заочного рішення по справі. У зв'язку з неявкою сторін та у відповідності до частини 2\~статті 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об'єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що відповідно до розрахунку заборгованості відповідач має заборгованість перед позивачем за надані послуги з питного водопостачання (водовідведення) та з постачання питної води (прийманню стічних вод) в сумі 3947,60 гривень за період з 01 липня 2016 року по 30 листопада 2017 року (а.с. 12 зворот). З довідки № 16888 про склад сім'ї споживача послуг з централізованого водопостачання (водовідведення), виданої станом на 14 грудня 2017 року, за даними автоматизованої бази нарахувань та сплати за послуги, вбачається, що відповідач зареєстрований за адресою: [INFO], та йому на вищевказану адресу 15 листопада 2016 року та 18 серпня 2017 року позивачем направлено претензію щодо сплати заборгованості за використання наданих позивачем послуг (а.с. 12, 13). Відповідно довідки т.в. начальника ремонтно-експлуатаційної дільниці «Бахмутської житлової управляючої компанії» [PERSON] за вх. 9126 від 26 березня 2018 року [PERSON] за адресою: [ADDRESS] не зареєстрований (а.с. 21) Згідно відповіді першого заступника міського голови Бахмутської міської ради [PERSON] за вх. № 8587 від 21 березня 2018 року за даними реєстру територіальної громади м. Бахмут інформація про реєстрацію місця проживання фізичної особи [PERSON], [INFO], відсутня (а.с. 22). З копії договору купівлі-продажу квартири від 04 березня 2016 року вбачається, що [PERSON] купив у [PERSON] трьохкімнатну квартиру номер 67, загальною площею 57,7 кв.м., в т.ч. житловою площею 39,1 кв.м., що знаходиться в місті Бахмут (до перейменування місто Артемівськ), Донецької області, по вулиці Незалежності (до перейменування вул. Радянська), в будинку номер 55 (а.с. 8), що також підтверджується копією інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна від 11 березня 2016 року за № 54930070 (а.с. 9). Тобто відповідач з 04 березня 2016 року є власником трьохкімнатної квартири номер 67, що знаходиться в місті Бахмут (до перейменування місто Артемівськ), Донецької області, по вулиці Незалежності (до перейменування вул. Радянська), в будинку номер 55, що також підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна, сформованою судом 27 березня 2018 року за № 118665654 (а.с. 23-25). Відповідно до копії довідки про встановлення тарифу та норми водоспоживання та водовідведення по КП «БАХМУТ-ВОДА» для споживачів населення встановлено тарифи для сплати за надані послуги, які затверджені рішенням виконавчого комітету Артемівської міської ради (а.с. 16). Відповідно до ч. 3 ст. 12 Цивільного процесуального кодексу України\~(далі -\~ЦПК України), кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 1\~ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах, заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно до ч. 2\~ст. 78 ЦПК України\~обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. На підставі ч. 1\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч. 5\~ст. 81 ЦПК України). Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6\~ст. 81 ЦПК України). Згідно ст.\~15\~Цивільного кодексу\~України (далі - ЦК України), кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди. У силу ст. 526 ЦК України, п. 33, 36 «Правил надання населенню послуг водопостачання і водовідведення» позивач фактично надає відповідачу послуги з водопостачання і водовідводу, у силу чого відповідач зобов'язаний робити оплату наданих послуг. Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 1\~Закону України\~«Про житлово-комунальні\~послуги» житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору (ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Згідно частини 1 статті 10\~Закону України\~«Про житлово-комунальні\~послуги» ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону. Відповідно ч.ч. 2, 3, 4 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Виробник послуг може бути їх виконавцем. Особливими учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є балансоутримувач та управитель, які залежно від цивільно-правових угод можуть бути споживачем, виконавцем або виробником. Пунктом 1 частиною 1 статті 20\~Закону України\~«Про житлово-комунальні\~послуги» передбачено право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини 3 статті 20\~цього Закону обов'язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно ст.ст. 7, 13\~Закону України\~«Про житлово-комунальні\~послуги» до повноважень органів місцевого самоврядування у сфері житлово-комунальних послуг належить, зокрема, встановлення цін/тарифів на житлово-комунальні послуги відповідно до закону; визначення виконавця житлово-комунальних послуг відповідно до цього Закону в порядку, затвердженому центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: комунальні послуги (центральне постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо - та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньо будинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньо будинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримування, укладення договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). Статтями 20, 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначені обов'язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, обов'язком споживача є укладення договору на надання житлово-комунальних послуг, підготовленого виконавцем на основі типового договору, а також оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом, а обов'язки виконавця надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладення зі споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором. Відповідно статті 68\~Житлового кодексу\~України відповідач зобов'язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги, в тому числі за послуги з водопостачання та водовідведення. Однак, виходячи з доказів, які маються в матеріалах справи, вбачається, що відповідач не виконує цих зобов'язань, і станом на 30 листопада 2017 року утворилась заборгованість по оплаті цих послуг в розмірі 3947,60 гривень, що підтверджується наданим позивачем розрахунком заборгованості. Вказаний розрахунок відповідачем не оспорювався, у зв'язку з чим приймається судом до уваги. Невиконання відповідачем передбачених законом зобов'язань по оплаті отриманих послуг є підставою для стягнення з нього нарахованої суми заборгованості. Таким чином, суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими і позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ч. 1\~ст. 141 ЦПК України\~суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати, пов'язані з розглядом справи, у вигляді судового збору в розмірі 1762 гривень. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved