Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-21 00:00:00

Позивач [PERSON] іпотечна установа звернувся до суду з позовом до відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за договором про іпотечний кредит. В позові посилається на те, що 06.06.2008 року між Акціонерним банком «Енергобанк» та [PERSON] укладено договір про іпотечний кредит № 26-08/КФ, відповідно до умов якого позичник отримав кредит в розмірі 380000 грн., зі сплатою 18 % річних, строком до 04.06.2038 року. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договорам належним чином не виконує. Пунктом 5.3.3 Договору про іпотечний кредит встановлено, що Позичальник у разі порушення умов Договору про іпотечний кредит та/або Іпотечного договору зобовязаний на вимогу Кредитора достроково повернути кредит з одночасною сплатою нарахованих відсотків за користування кредитними коштами, штрафних санкцій. Згідно п. 6.2 Договору про іпотечний кредит, за порушення взятих на себе зобовязань з повернення суми кредиту та сплати відсотків за користування кредитом Позичальник зобовязався сплатити на користь Кредитора пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період, за яких сплачується пеня, від суми несплаченого платежу, за кожен день прострочення. Відповідач [PERSON] станом на 29.05.2015 року має заборгованість за договором про іпотечний кредит в розмірі 319968,12 грн., яка складається з: заборгованість за кредитом 293444,08 грн.; нараховані проценти 20837,50 грн.; інфляційні втрати 3642,95 грн.; пеня 2034,59 грн. Зобовязання за даним договором про іпотечний кредит забезпечено договором поруки № 26-08/КФ/2 від 06.08.2008 року укладений з поручителем [PERSON] та договором поруки № 26-08/КФ від 06.08.2008 року укладений з поручителем [PERSON]. 13.10.2008 року між [PERSON] іпотечною установою та Акціонерним банком «Енергобанк» укладено договір про відступлення права вимоги № 2036/08, відповідно до умов якого Банк передав Позивачу всі права вимоги за договором про іпотечний кредит № 26-08/КФ від 06.06.2008 року та договорами іпотеки № 26-08/КФ/2, № 26-08/КФ від 06.06.2008 року. Просив стягнути солідарно з відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON] на користь Державної іпотечної установи заборгованість за договором про іпотечний кредит № 26-08/КФ від 06.06.2008 року у розмірі 319968,12 грн., яка складається з: заборгованість за кредитом 293444,08 грн.; нараховані проценти 20837,50 грн.; інфляційні втрати 3642,95 грн.; пеня 2034,59 грн. та стягнути судові витрати по сплаті судового збору. В судове засідання представник позивача [PERSON] не зявилась та надіслала на адресу суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримує та просить задовольнити (а.с.31). Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав та не заперечував проти його задоволення. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав та просив відмовити в задоволенні позову з ти х підстав, що він договір поруки не підписував. Також пояснив, він не звертався до суду з позовом про визнання договору поруки недійсним. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилась, про місце, день та час розгляду справи була повідомлена завчасно і належним чином повістками, про поважні причини неявки суд не повідомила, а тому суд вважає за можливе розглянути справу у її відсутність. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення відповідачів, суд вважає, що позов є обґрунтованим та таким, що підлягає до задоволення. Судом встановлено, що відповідно до договору про відступлення права вимоги № 2036/08, укладеного 13.10.2008 року між Акціонерним банком «Енергобанк» та [PERSON] іпотечною установою, Акціонерний банк «Енергобанк» у відповідності до ст.ст. 512, 514, 1077-1079, 1082, 1084 ЦК України відступило, а [PERSON] іпотечна установа прийняла право вимоги за договором про іпотечний кредит № 26-08/КФ від 06.06.2008 року, договором поруки № 26-08/КФ від 06.06.2008 року та договором поруки № 26-08/КФ/2 від 06.06.2008 року (а.с. 20-23). Відповідно до ст. 512 ЦК України кредитор у зобовязанні може бути змінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобовязанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу. 06.06.2008 року між Акціонерним банком «Енергобанк» та [PERSON] укладено договір про іпотечний кредит № 26-08/КФ , відповідно до умов якого [PERSON] отримав кредит в розмірі 380000 грн., зі сплатою 18 % річних, строком до 04.06.2038 року, що підтверджується копією договору (а.с. 8-13). Пунктом 5.3.3 Договору про іпотечний кредит встановлено, що Позичальник у разі порушення умов Договору про іпотечний кредит та/або Іпотечного договору зобовязаний на вимогу Кредитора достроково повернути кредит з одночасною сплатою нарахованих відсотків за користування кредитними коштами, штрафних санкцій. Згідно п. 6.2 Договору про іпотечний кредит, за порушення взятих на себе зобовязань з повернення суми кредиту та сплати відсотків за користування кредитом Позичальник зобовязався сплатити на користь Кредитора пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період, за яких сплачується пеня, від суми несплаченого платежу, за кожен день прострочення. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Стаття 530 ЦК України передбачає, що якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договорам належним чином не виконує. Відповідач [PERSON] станом на 29.05.2015 року має заборгованість за договором про іпотечний кредит в розмірі 319968,12 грн., яка складається з: заборгованість за кредитом 293444,08 грн.; нараховані проценти 20837,50 грн.; інфляційні втрати 3642,95 грн.; пеня 2034,59 грн., що підтверджується довідкою про стан заборгованості (а.с. 7). Зобовязання за даним договором про іпотечний кредит забезпечено договором поруки № 26-08/КФ/2 від 06.08.2008 року укладений з поручителем [PERSON] та договором поруки № 26-08/КФ від 06.08.2008 року укладений з поручителем [PERSON], що підтверджується копіями договорів (а.с.14-19). Стаття 554 ЦК України передбачає, що у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою. Боржник і поручителі відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Згідно ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлюється договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Стаття 1049 ЦК України передбачає, що позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій же сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій же кількості, такого ж роду та такої ж якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, встановлені договором. Відповідно ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму або не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобовязаний сплатити неустойку, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів. Якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів. На підставі ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності до ст. 60 ЦПК України, «1. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. … 4. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях». Відповідач [PERSON] не представив суду доказів які б свідчили про те, що договір поруки, укладений між ним та Банком в установленому законом порядку визнаний недійсним. Заперечення [PERSON] факту вчинення особистого підпису на договорі поруки, сам по собі не тягне за собою недійсність правочину, без визнання такого договору недійсним. Згідно ч. 3 ст. 215 ЦК України, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Встановлені судом обставини повністю підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами. Висновок суду ґрунтується на поясненнях відповідачів, всіх наявних в справі письмових матеріалах в сукупності, які були досліджені в судовому засіданні, і яким дана правова оцінка. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що оскільки відповідачі взяті на себе перед позивачем зобовязання, встановлені укладеним договором про іпотечний кредит № 26-08/КФ від 06.06.2008 року та договорами поруки № 26-08/КФ від 06.06.2008 року, № 26-08/КФ/2 від 06.06.2008 року» добровільно не виконують і кредит не повертають, то з них необхідно стягнути в солідарному порядку на користь позивача заборгованість в розмірі 319968,12 грн., яка складається з: заборгованість за кредитом 293444,08 грн.; нараховані проценти 20837,50 грн.; інфляційні втрати 3642,95 грн.; пеня 2034,59 грн. та стягнути судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 3199,68 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved