Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-23 00:00:00

Позивач [PERSON]П 20 квітня 2016 року звернулась до суду з названим позовом, в якому вказала, що 09 березня 2015 року померла її мати, [PERSON]. За життя [PERSON] склала заповіт, яким заповіла все своє майно [PERSON], [PERSON], [PERSON] в рівних частках. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина до якої входить земельна ділянка площею 5,6748 га, що розташована на території Матвіїської сільської ради, Володарського району Київської області, яка належала померлій [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯМ № 424272. На даний час позивач не може отримати свідоцтво про право на спадщину, оскільки державний акт на спадкову земельну ділянку втрачено, тому відповідно дані підстави унеможливлюють оформлення спадщини у нотаріуса, тому позивач вимушена звернутися до суду. Позивач просить суд визнати за нею право власності на зазначену спадкову земельну ділянку, після смерті [PERSON], яка померла 09 березня 2015 року. Представник позивача та позивач подали до суду заяви, в яких вказали, що позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просили суд розглядати справу без їхньої участі. Відповідачі подали до суду заяви, в якій вказали, що позовні вимоги визнають в повному обсязі, проти задоволення позову не заперечують та просили суд розглядати справу без їхньої участі. Розглянувши матеріали справи та дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. По справі встановлено, що 09 березня 2015 року померла [PERSON], що стверджено свідоцтвом про смерть серії І-ОК № 329195 (а.с.13). 01 квітня 2010 року [PERSON] склала заповіт, яким заповіла все своє майно [PERSON], [PERSON], [PERSON] в рівних частках. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина до якої входить земельна ділянка площею 5,6748 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Матвіїської сільської ради Володарського району Київської області, яка належала померлій [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯМ № 424272 (а.с.15). Позивач [PERSON], [INFO], є спадкоємцем за заповітом. Відповідачі [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], є спадкоємцями за заповітом. Державний нотаріус [PERSON] надала до суду спадкову справу після смерті [PERSON], яка померла 09 березня 2015 року, з матеріалів якої вбачається, що свідоцтво про право на спадщину на спадкову земельну ділянку не видавалось. Позивач фактично прийняла спадщину, вступивши у володіння та користування спадковим майном. Оформити спадщину у нотаріуса позивач не змогла у звязку з тим, що державний акт на спадкову земельну ділянку втрачено (а.с.18), що стверджено відмовою приватного нотаріуса [PERSON], у вчиненні нотаріальних дій щодо видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкову земельну ділянку (а.с.17). Дані обставини перешкоджають позивачу отримати свідоцтво про право власності на спадщину, тому позивач змушена звернутись до суду. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом. У відповідності до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Ст. 1222 ч.1 ЦК України визначає спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно ст. 1268 ч. 1 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Таким чином, визнання відповідачами предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Вимоги позивача базуються на законі, є обґрунтованими, тому їх слід задовольнити.

Outcome: approved