Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-25 00:00:00

Позивач [PERSON] у жовтні 2016 р. звернувся до суду з зазначеним вище позовом, посилаючись на те, що йому на праві власності належить квартира [ADDRESS] Далі позивач зазначає, що маючи намір здійснити продаж належної йому квартири та під час посвідчення договору купівлі-продажу у нотаріуса, йому стало відомо, що на підставі постанови Канівської ДВС від 15.11.1999 р. приватним нотаріусом Лагутінською Є.П. накладено арешт на все майно громадянина [PERSON] без зазначення жодної ідентифікуючої інформації про вказану особу, у зв'язку з чим в Реєстрі обтяжень наявний арешт, в тому числі на майно позивача, а саме: квартиру [ADDRESS], хоча останній не має жодного відношення до Канівського виконавчого провадження Черкаської області. У зв'язку з чим позивач просить суд зняти арешт на квартиру [ADDRESS], належну йому на праві власності. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала та просила його задовольнити в повному обсязі. Представник відповідачів в судове засідання не з'явилися, направив на адресу суду письмові заперечення, просили суд розглянути справу за їх відсутності (а.с. 19, 24). Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності представників відповідачів на підставі наявних в матеріалх справи доказів. Суд, заслухавши представника позивача та дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню за такими обставинами. В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON], [INFO] на підставі свідоцтва про право власності на житло від 11.02.2006 р. є власником ? частини квартири [ADDRESS], де позивач зареєстрований та проживає (а.с. 11, 45). Судом встановлено, що відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 78029496 від 12.01.2017 р., на підставі постанови Канівської ДВС від 15.11.1999 р. приватним нотаріусом Лагутінською Є.П. накладено арешт на все майно громадянина [PERSON] (а.с. 43). Проте, відповідно до письмових заперечень, Канівським міськрайонним відділом ДВС ГТУЮ у Черкаській області не накладався арешт на майно громадянина [PERSON], який проживає за адресою: [ADDRESS] (а.с. 19). При цьому, встановлено, що 05.04.2004 р. помер громадянин [PERSON], [INFO], який проживав за адресою: [ADDRESS] (а.с. 25 зворот). Встановлено, що позивач [PERSON], [INFO] у січні 2017 р. звернувся до Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу [PERSON] з метою посвідчення договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS], проте, постановою від 24.01.2017 р. позивачу було повідомлено у вчиненні такої нотаріальної дії у зв'язку з наявністю в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна заборона на все майно громадянина [PERSON], при цьому, в Реєстрі не можливо ідентифікувати особу останнього, оскільки не зазначено його адреса проживання та ідентифікаційний номер (а.с. 54). Таким чином, позивач [PERSON], який є власником ? частини квартири [ADDRESS], не має можливості в повній мірі здійснювати та реалізовувати своє право власності відносно вказаного вище майна, через незалежні від нього обставини, а саме: перебування під арештом цього майна, що в свою чергу унеможливлює здійснення будь-якої нотаріальної дії відносно вказаного вище майна. Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. З урахуванням вищенаведеного та зібраних по справі доказів в їх сукупності, суд приходить до висновку, що представник позивача відповідно до ст. 60 ЦПК України довів в судовому засіданні позовні вимоги, які знайшли своє підтвердження та обґрунтування, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved