Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-26 00:00:00

Позивач [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , мешкає за адресою: [ADDRESS] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , адреса: [ADDRESS] , [PERSON] , адреса: [ADDRESS] про визнання відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS] , зняття з відповідачів з реєстраційного обліку. В обґрунтування своїх вимог позивач вказує, що 18.09.2019 року він набув право власності на квартиру [ADDRESS] , на підставі договору купівлі-продажу. Позивачу стало відомо, що відповідачі по теперішній час зареєстровані у вказаній квартирі, не зважаючи на те, що вони не проживали у квартирі більше двох років. У зв`язку з викладеним позивач звернувся до суду з вказаним позовом та просить його задовольнити. Ухвалою суду від 18.11.2019 року позовну заяву [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, зняття з реєстраційного обліку було залишено без руху та надано позивачу строк 10 днів з дня вручення зазначеної ухвали для усунення недоліків (а.с. 14). 04.12.2019 року позивач недоліки, зазначені в ухвалі суду від 18.11.2019 року, усунув. Ухвалою суду від 06 грудня 2019 року прийнято до розгляду та\~відкрито провадження у справі за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, зняття з реєстраційного обліку. Справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (а.с. 37 38). Позивач у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, згідно якої справу просить розглянути за його відсутністю, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд їх задовольнити. Відповідачі у судове засідання не з`явилися, про час і місце розгляду справи судом повідомлялися належним чином. 22.01.2020 року на адресу суду надійшла заява від відповідача [PERSON] , відповідно до якої позовні вимоги визнає в повному обсязі та просить розглянути справу за його відсутністю. 23.11.2020 року на адресу суду надійшла заява від відповідачів [PERSON] та [PERSON] , в якій просять справу розглядати за їх відсутністю. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Враховуючи викладене, згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України суд вирішує справу за наявними матеріалами. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 18.09.2019 року зареєстрованого в реєстрі за № 3329, що укладений між [PERSON] (продавець) та [PERSON] (покупець), посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Писаренком Є.С. Право власності позивача зареєстровано 18.09.2019 року, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с. 9 - 10, 11). Згідно з довідкою-витягом з домової криги № 1142 від 28.08.2017 року в квартирі [ADDRESS] зареєстровані колишні власники: [PERSON] , [PERSON] (а.с. 13). Відповідно до Відомості № П1-158969-ф/л про зареєстрованих осіб у житловому приміщенні від 02.10.2019 року, що видана Департаментом надання адміністративних послуг Одеської міської ради, в квартирі [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] , [PERSON] (а.с. 12). Судом не встановлено обставин, які б свідчили, що позивач та/або будь-які інші особи будь-коли перешкоджали відповідачам у користуванні квартирою за адресою: [ADDRESS] , а також не встановлено обставин, які б дозволяли вважати, що право користування цим жилим приміщенням зберігається на законних підставах за відсутніми понад встановленого законом строку відповідачами. Відповідно до\~\~статті 41\~\~Конституції України\~\~кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Частиною першою\~статті 316 Цивільного кодексу України\~визначено, що право власності це право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно з частиною першою\~статті 317 ЦК України\~власнику майна належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до\~статті 328 ЦК України\~право власності на нерухоме майно набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. За приписами частини першої\~статті 319 ЦК України\~власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із частиною першою\~статті 321 ЦК України\~право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. За змістом частини першої\~статті 16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю. Водночас відповідно до\~статті 7 Закону України від 11 грудня 2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»\~зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Таким чином, як випливає із указаної норми, зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду виключно про: 1) позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) визнання особи безвісно відсутньою; 4) оголошення фізичної особи померлою. Виходячи з того, що\~Закон України від 11 грудня 2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»\~є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов`язані із зняттям з реєстрації місця проживання, вбачається, що положення\~статті 7 цього Закону\~підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов`язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання. Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред`явивши разом з тим одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою. Згідно з положеннями\~статті 391 ЦК України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно зі ст. 72 Житлового кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про задоволення позову [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, зняття з реєстраційного обліку.

Outcome: approved