Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-11 00:00:00

Позивач АТ «Мегабанк» просить стягнути з відповідача [PERSON] на його користь заборгованість за кредитним договором № 200-028-850-2-18-Г від 07.11.2018 в розмірі 11609,64 грн., що складається з наступного: 7004,31 грн. - залишкова сума заборгованості за кредитом; 350,19 грн. - залишок нарахованих та несплачених процентів; 1103,20 грн. - залишок нарахованої та несплаченої комісії; 3151,94 грн. - штраф за кредитним договором, та судові витрати по справі. В обґрунтування позовних вимог позивач покликався на те, що 07.11.2018 між АТ «Мегабанк» і [PERSON] було укладено кредитний договір № 200-028-850-2-18-Г, згідно з яким відповідачу було надано грошові кошти в розмірі 7004,31 грн. на строк з 07.11.2018 до 06.11.2020 включно зі сплатою 15% річних. Позивач свої зобов`язання за кредитним договором виконав належним чином, надавши відповідачу кредитні кошти у визначеній договором сумі та строк. Відповідач зобов`язання належним чином не виконав, у результаті чого станом на 23.05.2019 виникла заборгованість у розмірі 11609,64 гривень, з яких: 7004,31 грн. - залишкова сума заборгованості за кредитом; 350,19 грн. - залишок нарахованих та несплачених процентів; 1103,20 грн. - залишок нарахованої та несплаченої комісії; 3151,94 грн. - штраф за кредитним договором. На виконання умов договору відповідачу направлена вимога щодо погашення заборгованості, яка на дату подання позовної заяви ним не виконана. Таким чином, позивач вправі вимагати стягнення з відповідача заборгованості в повному обсязі в судовому порядку. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, не заперечує проти проведення судом заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомив, хоча був повідомлений про розгляд справи, що свідчить оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України про виклик відповідача в судове засідання на підставі ст. 128 ЦПК України, а тому суд вважає за можливе проводити розгляд справи у його відсутності в заочному порядку, на підставі документів та доказів, що є в матеріалах справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу в порядку ст. 247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, розглянувши матеріали справи, дав оцінку зібраним доказам, вважає, що неявка відповідача не є перешкодою для розгляду справи, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів про права та взаємовідносини сторін і позов слід задовольнити, ухваливши заочне рішення. В судовому засіданні встановлено, що 07.11.2018 між сторонами укладено договір № 200-028-850-2-18-Г (з ануїтетними платежами), згідно з яким відповідачу було надано грошові кошти в розмірі 7004,31 грн. на строк з 07.11.2018 до 06.11.2020 включно зі сплатою 15% річних. Згідно з п. 3.2.1 кредитного договору позичальник зобов`язується повернути одержаний кредит у повному обсязі до 16:00 год. 06.11.2020. Відповідно до п. 4.1 кредитного договору повернення кредиту та сплата процентів за користування ним здійснюється щомісячними ануїтетними платежами, передбаченими договором. Ануїтетними платежами в розумінні цього пункту є рівні щомісячні платежі, що підлягають до сплати позичальником та направляються на погашення суми кредиту і процентів за користування ним і розраховуються таким чином, що в кінці строку дії цього договору за умови виконання зобов`язання позичальником заборгованість його повністю погашається. Згідно з п. 4.3 кредитного договору нарахування процентів за користування кредитом проводиться з 1-го по останній календарний день звітного місяця, виходячи з фактичних залишків заборгованості за позичковим рахунком, фактичної кількості днів у місяці, 360 днів у році та процентної ставки, передбаченої договором. При цьому, день видачі та день повернення кредиту вважаються одним днем (метод визначення днів для нарахування процентів «факт/360»). Пунктом 6.1 кредитного договору передбачено, що за несвоєчасне погашення ануїтетних платежів кредитодавець має право нарахувати та стягувати з позичальника пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України за кожний день прострочки платежу від несвоєчасно сплаченої суми, при цьому розмір пені не може перевищувати 15% суми простроченого платежу. Відповідно до п. 6.2 кредитного договору позичальник сплачує кредитодавцеві штраф у наступних випадках: за невиконання прийнятих на себе зобо`вязань щодо сплати ануїтетних платежів та комісійної винагородив розмірі 10% несвоєчасно сплаченої суми; за невиконання п. 3.2.1 договорув розмірі 45% від суми кредиту; за використання кредиту не за цільовим призначенняму розмірі 25% від суми кредиту, що використано не за цільовим призначенням; за невиконання будь-яких інших прийнятих на себе зобов`язань за договорому розмірі 10% від суми отриманого кредиту. Згідно з п. 6.3 кредитного договору в разі порушення строків сплати ануїтетних платежів та/або комісійної винагороди понад 90 календарних днів позичальник сплачує кредитодавцеві штраф у розмірі 45% від суми кредиту. Своїм підписом відповідач [PERSON] підтвердив, що з Правилами, які розміщені на офіційному сайті банку та/або у відділеннях банку, а також умовами договору ознайомлений та згідний, укладення цього договору відповідає його інтересам, внутрішній волі та волевиявленню, а також підтверджує відсутність будь-якої умови чи обставини, які б відповідач вважав незрозумілими, обтяжливими для нього та такими, що порушують та позбавляють його прав, які він мав до укладення цього договору. З розрахунку заборгованості за договором №200-028-850-2-18-Г від 07.11.2018, укладеним між АТ «Мегабанк» і [PERSON] встановлено, що станом на 23.05.2019 заборгованість відповідача перед банком становить 11609,64 грн. Як вбачається з матеріалів справи, АТ «Мегабанк» 17.04.2019 звертався до відповідача з вимогою щодо погашення заборгованості за кредитним договором № 200-028-850-2-18-Г від 07.11.2018. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони певну дію (сплатити гроші). Відповідно до ст. 526 ЦК Українизобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 546 ЦК України передбачено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Статтею 627 ЦК України передбачено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Згідно з частинами 1, 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Таким чином, судом встановлено, що відповідач не виконав взятих на себе за кредитним договором зобов`язань, внаслідок чого утворилася заборгованість перед банком у сумі 11609,64 грн., а саме: 7004,31 грн. - залишкова сума заборгованості за кредитом; 350,19 грн. - залишок нарахованих та несплачених процентів; 1103,20 грн. - залишок нарахованої та несплаченої комісії; 3151,94 грн. - штраф за кредитним договором. Враховуючи, що зазначена заборгованість на даний час залишається непогашеною, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є підставними і такими, що підлягають до задоволення. Понесені позивачем документально підтверджені судові витрати, а саме: сплачений судовий збір в розмірі 1921,00 грн., підлягає стягненню з відповідача на користь позивача відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved