Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася з цивільним позовом до [PERSON], в якому просить змінити розмір аліментів та щомісячно стягувати з відповідача на її користь, аліменти на утримання дітей дочки [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 2000,00 грн., щомісяця, по 1000, 00 грн. на кожну дитину, починаючи стягувати від дня подання позовної заяви до суду і до досягнення дітьми повноліття та допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що шлюб між сторонами розірвано 09.12.2013 року. Від спільного подружнього життя у сторін є двоє дітей, [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 09.12.2013 року, вирішено стягувати з відповідача на користь позивача, аліменти на утримання дітей у розмірі 800, 00 грн. щомісячно, починаючи з 18.11.2013 року і до досягнення дітьми повноліття. Відповідач сплачує аліменти нерегулярно та не у повному обсязі. Коштів, які відповідач надає на утримання дітей є недостатньо, а також він постійно приховує розмір свої доходів. Однак позивачу відомо, що відповідач працює без укладення трудового договору на СТО у м.Львові по вул. Вознесенській, а тому враховуючи вищенаведене, просить збільшити розмір аліментів та задовольнити позовні вимоги. Ухвалою від 11.08.2018 року відкрито провадження у справі. Позивач зявилася в судове засідання, заявлені позовні вимоги підтримала та просила такі задовольнити. Відповідач в судове засідання зявився, позовні вимоги визнав частково, а саме зазначив, що готовий сплачувати аліменти на обидвох дітей в розмірі 1200, 00 грн. Заслухавши пояснення сторін, розглянувши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі, який рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 09.12.2013 року між ними розірвано. Від шлюбу сторони мають дітей, [PERSON], [INFO], що підтверджено Свідоцтвом про народження серії 1-СГ № 396011, виданим ВДРАЦС Пустомитівського РУЮ у Львівській області 07.11.2013 року, та сина [PERSON], [INFO], що підтверджено Свідоцтвом про народження серії 1-СГ № 396012, виданим ВДРАЦС Пустомитівського РУЮ у Львівській області, 07.11.2013 року. Рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області у справі №450/4324/13-ц, з [PERSON] на користь [PERSON], стягаються на утримання дочки [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], аліменти у розмірі 800,00 гривень щомісячно, починаючи з 18.11.2013 року і до досягнення дітьми повноліття. Відповідно до ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них. Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України). Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов'язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Приписами ст. 181 СК України, встановлено, що спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років становить: з 1 січня 2017 року - 1355 гривень, з 1 травня - 1426 гривень, з 1 грудня - 1492 гривні; на дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2017 року - 1689 гривень, з 1 травня - 1777 гривень, з 1 грудня - 1860 гривень. Відповідно до ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років становить: з 1 січня 2018 року - 1492 гривні, з 1 липня - 1559 гривень, з 1 грудня - 1626 гривень; на дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2018 року 1860 гpивeнь, з 1 травня 1944 гpивeнь, з 1 грудня 2027 гривень. Дослідивши письмові матеріали справи, враховуючи зміну економічної ситуації в країні та збільшення прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог, та з відповідача на користь позивача слід стягуватиаліменти, на утримання дочки [PERSON], [INFO], в розмір 930,00 гривень, та сина [PERSON], [INFO], в розмірі 746,00 гривень, щомісячно, з подальшою індексацією грошової суми, і до досягнення дітьми повноліття. На підставі ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду з даним позовом. Згідно ч.6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Щодо вимоги позивач про негайне виконання рішення у справі у межах суми платежу за один місяць, то в задоволенні такої слід відмовити, відповідно до вимог ст. 430 ЦПК України.

Outcome: partial