Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася з позовом до [PERSON], у якому просила позбавити відповідача батьківських прав відносно малолітньої дитини [PERSON], [INFO]. Позов обґрунтований тим, що 26.08.2006 року позивач вступила у шлюб з відповідачем. Від цього шлюбу у них народилася донька [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося і рішенням Приазовського районного суду Запорізької області від 27 травня 2010 року шлюб розірвано. Після розлучення відповідач зовсім не цікавиться дитиною, станом її здоров'я, матеріально не допомагає, самостійного доходу не має, ухиляється від виконання обов'язків по вихованню доньки. Крім того, відповідач має заборгованість по аліментам. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги з підстав, викладених в заяві. Прокурор та представник Приазовської районної державної адміністрації Полякова Т.Г. в судовому засіданні наполягають на задоволенні позовних вимог, з підстав зазначених в позові. Відповідач [PERSON], який належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, але надав суду заяву, у якій зазначив про визнання ним позову і просив розглядати справу без його участі. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши зібрані у справі докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного. Згідно ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], 26.08.2006 року позивач [PERSON] вступила у шлюб з відповідачем [PERSON] Шлюб зареєстрований Новокостянтинівською сільською радою Приазовського району Запорізької області, актовий запис № 04. Після укладення шлюбу прізвище позивача було змінено на «[PERSON]». Від цього шлюбу позивач і відповідач мають спільну малолітню дитину - [PERSON], [INFO], згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 08.02.2007 року. Рішенням Приазовського районного суду Запорізької області від 27.05.2010 року розірвано шлюб між позивачем та відповідачем. Після розірвання шлюбу позивач змінила прізвище на дошлюбне - «[PERSON]». Згідно довідки Новокостянтинівської сільської ради № 490 від 18.11.2013 року, дитина [PERSON], [INFO], проживає разом з матір'ю [PERSON] і знаходиться на її утриманні. Відповідно до довідки Новокостянтинівської сільської ради № 491 від 18.11.2013 року, [PERSON] не приймає участі у вихованні дитини [PERSON], [INFO]. Згідно характеристики виконавчого комітету Степанівської Першої сільської ради Приазовського району [PERSON], відповідач проживає разом з батьками, не працевлаштований, загалом за місцем проживання характеризується позитивно. Із довідки сільської ради від 18.11.2013р. №491 встановлено, що [PERSON] на приймає участі у вихованні доньки - [PERSON], [INFO] У відповідності до довідки Новокостянтинівської загальноосвітньої школи № 91 від 19.11.2013 року, [PERSON] участі у вихованні своєї доньки [PERSON] не приймає, не спілкується з вчителями, не відвідує батьківських зборів. Актом соціального інспектування № 65/13 у складі комісії сільської ради, встановлено що дитина не отримує достатньо уваги з боку батька. Згідно розрахунку заборгованості по аліментам ВДВС Приазовського РУЮ Запорізької області, станом на 01.10.2013 року у відповідача мається заборгованість по сплаті аліментів на утримання доньки [PERSON], [INFO], загальний розмір якої складає 18056 грн. 41 коп. На підставі висновку органу опіки та піклування Приазовської районної державної адміністрації, складеного 22.11.2013 року, визнано за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно його малолітньої доньки [PERSON], [INFO] Згідно ст. 51 Конституції України, сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Такі ж обов'язки на батьків покладені статтею 150 Сімейного кодексу України. Згідно ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Частиною 5 ст. 12 цього ж закону передбачено, що батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров'я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов'язків відповідно до закону. Згідно п.2 ч.1 ст.164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Суд вважає, що зібраними у справі доказами підтверджено ухилення відповідачем [PERSON] від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню малолітньої доньки [PERSON], [INFO].. Ухилення відповідача від виховання дитини суперечить інтересам дитини, перешкоджає її нормальному вихованню в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї родини і сім'ї. З урахуванням викладеного, суд вважає, що захист прав неповнолітньої дитини шляхом позбавлення відповідача батьківських прав є виправданим і таким, що відповідає інтересам дитини. На підставі викладеного та

Outcome: approved