Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-23 00:00:00

Позивач [PERSON] пред`явив до суду позов до відповідачів: фізичної особи-підприємця [PERSON] та Тернопільського міськрайонного центру зайнятості, у якому, з урахуванням поданої заяви про збільшення позовних вимог, просив розірвати безстроковий трудовий договір №3109, укладений 24 вересня 2005 року між фізичною особою-підприємцем [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 30 вересня 2005 року за №3109 у Тернопільському міськрайонному центрі зайнятості та зобов`язати Тернопільський міськрайонний центр зайнятості зняти з реєстрації вказаний трудовий договір. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 24 вересня 2005 року між ним ( [PERSON] ) та ФОП [PERSON] було укладено трудовий договір №3109, який зареєстрований 30 вересня 2005 року у Тернопільському міськрайонному центрі зайнятості за №3109. На підставі вказаного трудового договору, він ( [PERSON] ) з 24 вересня 2005 року працював у відповідача ФОП [PERSON] на посаді водія до кінця грудня 2005 року. Однак, з 2006 року фізична особа-підприємець [PERSON] припинив свою діяльність, у зв`язку із чим між ними фактично припинились трудові правовідносини, разом із припиненням виплати заробітної плати. При цьому, оформити належним чином припинення трудового договору №3109 у нього ( [PERSON] ) немає можливості, у зв`язку із неможливістю встановити місцезнаходження відповідача ФОП [PERSON] . Також зазначає, що належна йому ( [PERSON] ) трудова книжка знаходиться у позивача. За вказаних обставин, покликаючись на порушення його прав на працю, оплату праці та здійснення обов`язкових соціальних внесків позивач просить позов задовольнити. Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області провадження у зазначеній справі було відкрито, та справу призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження, з викликом сторін. Клопотань від учасників справи про розгляд справи у поряду загального позовного провадження до суду не надходило. У судовому засіданні позивач - [PERSON] та його представник - адвокат Федчишин Г.С. позовні вимоги підтримали та просили задовольнити. Відповідач фізична особа-підприємець [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, повторно у судове засідання не з`явився, не повідомивши про причини неявки, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не подавав. Представниа відповідача Тернопільського міськрайонного центру зайнятості - Лех М.Ю. у судовому засіданні позов визнав, пояснивши, що у випадку розірвання спірного трудового договору він підлягає зняттю з реєстрації у Тернопільському міськрайонному центрі зайнятості. Судом установлено: 24 вересня 2005 року між ФОП [PERSON] та [PERSON] було укладено безстроковий трудовий договір №3109, згідно умов якого [PERSON] прийнятий на роботу до ФОП [PERSON] на посаду водія. Вказаний трудовий договір був зареєстрований у Тернопільському міськрайонному центрі зайнятості 30 вересня 2005 року за №3109. Згідно з інформацією з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (індивідуальних відомостей про застраховану особу) страхувальник [PERSON] здійснював страхові виплати до Пенсійного фонду України застрахованої особи [PERSON] за період з вересня по грудень 2005 року (відомості за кодом [NUMBER] ), (а.с.4-5) Суд, заслухавши учасників справи, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи із наступного. Згідно ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 10 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Згідно з ч.1 ст.43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Відповідно до ч. 1 ст. 21 КЗпП України трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Положеннями п. 1 ч. 1 ст. 23 КЗпП України та ст. 24 КЗпП України визначено, що трудовий договір може бути, зокрема, безстроковим, що укладається на невизначений строк. Трудовий договір укладається, як правило, в письмовій формі. Додержання письмової форми при укладенні трудового договору з фізичною особою є обов`язковим. Укладення трудового договору оформляється наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу про зарахування працівника на роботу. Відповідно до ст. 36 КЗпП України, підставами припинення трудового договору є, серед іншого, угода сторін, розірвання трудового договору з ініціативи працівника, з ініціативи власника або уповноваженого ним органу. Розірвання трудового договору, укладеного між працівником і фізичною особою, яка використовує найману працю, має свої особливості. Порядком реєстрації трудового договору між працівником і фізичною особою, яка використовує найману працю, який затверджено наказом Міністерством праці та соціальної політики України №260 від 08.06.2001 року, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 27.06.2001 року за №554/5745 зі змінами та доповненнями, покладено на державну службу зайнятості функції по реєстрації (зняття з реєстрації) трудових договорів між працівником і фізичною особою, яка використовує найману працю. Цим самим наказом затверджена форма трудового договору між працівником і фізичною особою, в п. 17 якої (підстави припинення договору з посиланням на відповідні статтіКЗпП України) передбачені підписи обох сторін договору, тобто не тільки фізичної особи, а й працівника. Лише після підписів обох сторін договору (фізичної особи та працівника), в п. 18 зазначеної форми трудового договору передбачений запис посадової особи служби зайнятості про зняття договору з реєстрації. Відповідно до п. 6 Порядку реєстрації трудового договору між працівником і фізичною особою, яка використовує найману працю, затвердженого Наказом Міністерства праці та соціальної політики України 08.06.2001 №260 (далі Порядок №260), (в редакції, що діяла станом на06.09.2005 року) у разі закінчення строку трудового договору або припинення його дії достроково в трудовому договорі фізична особа робить запис про підстави його припинення з посиланням на відповідні статті КЗпП України ( 322-08 ), про що сторони сповіщають державну службу зайнятості, яка зареєструвала трудовий договір. Пунктом 7, 8, 9 Порядку №260 визначено, що відповідальна особа центру зайнятості протягом трьох днів повинна зняти трудовий договір з реєстрації, про що робиться відмітка у книзі реєстрації трудових договорів. На підставі цього запису відповідальна особа центру зайнятості робить на трьох примірниках трудового договору запис. Записи про реєстрацію та зняття з реєстрації трудового договору дають право фізичній особі внести записи до трудової книжки працівника про прийняття та звільнення його з роботи. Посадова особа центру зайнятості підтверджує особистим підписом записи, унесені фізичною особою до трудової книжки працівника, і засвідчує їх печаткою. Посадова особа центру зайнятості повинна ознайомити сторони під розпис щодо порядку реєстрації та зняття з реєстрації трудового договору, унесення відповідних записів до трудової книжки працівника та її зберігання. Відповідно до п. 4 Постанови Кабінету Міністрів України від 29.10.2009 №1168 «Деякі питання застосування законодавства про працю фізичною особою, яка використовує найману працю» (далі Постанова №1168), у разі розірвання трудового договору за ініціативою фізичної особи у випадках, визначених Кодексом законів про працю України, така особа зобов`язана письмово повідомити про свій намір працівникові та у визначені строки провести передбачений законодавством розрахунок. Пунктами 5, 6, 7 Постанови №1168 передбачено, що зняття державною службою зайнятості з реєстрації трудового договору у випадках, передбачених пунктом 4 цієї постанови, проводиться за умови подання фізичною особою: примірника трудового договору; заяви про зняття трудового договору з реєстрації із зазначенням дати звільнення з роботи працівника та підстав розірвання зазначеного договору; копій документів, що підтверджують: надсилання працівникові повідомлення про намір розірвати з ним трудовий договір (рекомендованим листом з повідомленням про вручення). У разі коли вручити поштове відправлення неможливо, подаються копії підтвердних документів; проведення передбаченого законодавством розрахунку з працівником або копію платіжної відомості із зазначенням суми депонованої заробітної плати. Державна служба зайнятості протягом трьох робочих днів з дня надходження зазначених у пункті 5 цієї постанови документів знімає трудовий договір з реєстрації, про що робить відповідний запис у книзі реєстрації трудових договорів та повідомляє працівникові. За зверненням працівника, який не був присутній під час зняття трудового договору з реєстрації, посадова особа центру зайнятості протягом трьох робочих днів з дня такого звернення робить відповідну відмітку у виданому йому примірнику трудового договору та засвідчує у трудовій книжці запис про звільнення з роботи, внесений фізичною особою. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідачем ФОП [PERSON] не надано суду жодних доказів на спростування доводів позивача щодо фактичного припинення трудових відносин. Таким чином, суд дійшов висновку, що фактично трудові відносини між ФОП [PERSON] та [PERSON] були припинені 31 грудня 2005 року за угодою сторін. Про припинення трудових відносин між сторонами у вказаний строк свідчить також та обставина, що страхові виплати до Пенсійного фонду України застрахованої особи [PERSON] вносилися ФОП [PERSON] до грудня 2005 року, включно . За таких обставин, враховуючи, що відповідач ФОП [PERSON] ухиляється від розірвання трудового договору у встановленому законом порядку, що у свою чергу унеможливлює позивачу самостійно зняти з реєстрації трудовий договір, з метою захисту порушених трудових прав позивача, суд приходить до переконання висновку про наявність підстав для задоволення позову. На підставі наведеного та

Outcome: approved