Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-07 00:00:00

Позивач АТ\~«Державний ощадний\~банк України» в особі філії Черкаське обласне управління AT «Ощадбанк» звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення боргу. В обгрунтування своїх позовних вимог вказало, що 11 вересня 2017 року акціонерним товариством «Державний ощадний України» та [PERSON] шляхом підписання заяви на встановлення (збільшення) відновлюваної кредитної лінії (Кредиту) укладено договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки). За умовами п.3.1. даної Заяви відповідач погодився з умовами отримання кредиту та підтвердив укладення кредитного договору. В рамках даного Договору відповідачу було встановлено відновлювану кредитну лінію в розмірі 1500,00 грн. зі сплатою 38 % річних за користування кредитними коштами на строк дії банківської платіжної картки. 06 травня 2019 року шляхом укладання заяви на встановлення (збільшення) відновлюваної кредитної лінії (Кредиту) розмір виданого кредиту було збільшено до 22000,00 грн. зі сплатою 38 % річних за користування кредитними коштами. Відповідачем порушено умови договору комплексного банківського обслуговування (далі- ДКБО), внаслідок чого утворилася прострочена заборгованість, а саме порушена умова щомісячної сплати відсотків за користування кредитом та погашення тіла кредиту. Відповідно до вимог п.п.1.17.-1.19 та пю1.21 розділу XXII ДКБО відповідач зобов`язався не пізніше 25 числа кожного місяця сплачувати позивачу проценти, які нараховуються за методом факт/факт на фактично отриману суму кредиту та за строк фактичного користування ним шляхом договірного списання коштів з рахунку. За умовами п.1.24. розділу XXII ДКБО за невиконання або несвоєчасне, не в повному обсязі виконання клієнтом будь-якого грошового зобов?язання перед Банком у розмірі та в строки, передбачені договором, банк має право нараховувати на суми прострочених платежів та стягувати пеню за кожен день прострочення, починаючи з дня, коли відповідна сума мала бути сплачена, до дати фактичної її сплати, у розмірі подвійної ставки НБУ, що діє у період, за який нараховується пеня, але не більше 15% від суми простроченого платежу. За змістом п.1.29. розділу XXII ДКБО передбачено, що Банк має право вимагати від Клієнта дострокового повернення Кредиту, сплати процентів за користування ним та інших платежів за договором та застосувати процедуру звернення стягнення на майно Клієнта згідно із законодавством (в.т.ч. звернути стягнення на грошові кошти, що розміщені на будь-якому рахунку Клієнта), у випадку невиконання або неналежного виконання Клієнтом зобов?язань щодо вчасного повернення кредиту (в.т.ч. сплати суми обов?язкового щомісячного платежу), сплати процентів за користування ним та інших платежів. Відповідно до п.1.34. розділу XVIII ДКБО у разі виникнення простроченої заборгованості за картковим рахунком та кредитом, її непогашення у строки, визначені Договором, Клієнт гарантує повернення сум такої заборгованості Банку всіма належними йому коштами, майном, майновими правами, тощо. Натомість Відповідач порушив умови Договору щодо повернення кредиту та сплати процентів у встановлені Договором строки та порядку, у зв`язку з чим за цим договором виникла прострочена заборгованість, яка відповідно до розрахунку заборгованості станом на 02.12.2020р. становить 23622,90 грн. та складається з: - 20216,40 грн. - заборгованість по кредиту; - 3177,72 грн. - проценти за користування кредитом; - 133,73 грн. - комісія за розрахунково-касове обслуговування; - 72,19 грн. - 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу; - 23,22 грн. - 3% річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом. Частиною першою статті 628 Цивільного кодексу України визначено, що зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст.ст.1054, 1055 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтями 525, 526, 629 Цивільного Кодексу України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Відповідно до приписів статті 625 ЦК України Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. В порушення приписів вищезазначених норм матеріального права Відповідач не виконав належним чином взяті на себе зобов`язання по Договору. У зв`язку\~з вищевикладеним\~позивач звернувся\~до суду\~з позовною\~заявою та\~просив стягнути\~з відповідачазаборгованість\~за кредитом\~у розмірі\~23622,90\~грн. та суму сплаченого судового збору у розмірі 2102 грн. 00 коп. Ухвалою суду від 05 січня 2020 року відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення осіб, у якій роз`яснено відповідачу, право подати заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзив на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Відзив і будь-які заперечення чи пояснення на позовну заяву відповідач до суду не подавав. Відповідно до ч.2 ст.279 ЦПК України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Згідно ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін у справі не надходили. \~ \~ \~ \~Відзив на позовну заяву від відповідача до Жашківського районного суду Черкаської області не надходив. \~ \~ \~ \~Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Ч.1 ст.4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч.1 ст.5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно з ч.1 ст.19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Судом установлено, що 11 вересня 2017 року [PERSON] звернулася до АТ «Державний ощадний банк України» із заявою на встановлення (збільшення) відновлюваної кредитної лінії (Кредиту), шляхом підписання, якої було укладено договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу. Підписавши вказану Заяву, [PERSON] у відповідності до п.п.3.7, 3.8 цієї Заяви підтвердила, що погоджується з умовами користування Кредитом відповідно до умов Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, а також підтверджує укладення між ним та Банком Кредитного договору з істотними умовами кредитування, викладеними в цій Заяві В рамках даного Договору відповідачу було встановлено відновлювану кредитну лінію в розмірі 1500,00 грн. зі сплатою 38 % річних за користування кредитними коштами на строк дії банківської платіжної картки. 06 травня 2019 року шляхом укладання заяви на встановлення (збільшення) відновлюваної кредитної лінії (Кредиту) розмір виданого кредиту було збільшено до 22000,00 грн. зі сплатою 38 % річних за користування кредитними коштами. Відповідачем порушено умови договору комплексного банківського обслуговування (далі- ДКБО), внаслідок чого утворилася прострочена заборгованість, а саме порушена умова щомісячної сплати відсотків за користування кредитом та погашення тіла кредиту. Відповідно до вимог п.п.1.17.-1.19 та пю1.21 розділу XXII ДКБО відповідач зобов`язався не пізніше 25 числа кожного місяця сплачувати позивачу проценти, які нараховуються за методом факт/факт на фактично отриману суму кредиту та за строк фактичного користування ним шляхом договірного списання коштів з рахунку. За умовами п.1.24. розділу XXII ДКБО за невиконання або несвоєчасне, не в повному обсязі виконання клієнтом будь-якого грошового зобов?язання перед Банком у розмірі та в строки, передбачені договором, банк має право нараховувати на суми прострочених платежів та стягувати пеню за кожен день прострочення, починаючи з дня, коли відповідна сума мала бути сплачена, до дати фактичної її сплати, у розмірі подвійної ставки НБУ, що діє у період, за який нараховується пеня, але не більше 15% від суми простроченого платежу. За змістом п.1.29. розділу XXII ДКБО передбачено, що Банк має право вимагати від Клієнта дострокового повернення Кредиту, сплати процентів за користування ним та інших платежів за договором та застосувати процедуру звернення стягнення на майно Клієнта згідно із законодавством (в.т.ч. звернути стягнення на грошові кошти, що розміщені на будь-якому рахунку Клієнта), у випадку невиконання або неналежного виконання Клієнтом зобов?язань щодо вчасного повернення кредиту (в.т.ч. сплати суми обов?язкового щомісячного платежу), сплати процентів за користування ним та інших платежів. Відповідно до п.1.34. розділу XVIII ДКБО у разі виникнення простроченої заборгованості за картковим рахунком та кредитом, її непогашення у строки, визначені Договором, Клієнт гарантує повернення сум такої заборгованості Банку всіма належними йому коштами, майном, майновими правами, тощо. Згідно п.1 ч.2 ст.11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема є договори та інші правочини. Відповідно до ч.2 ст.615 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Згідно ст.ст.526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. В силу ст.599 ЦК України зазначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Ст.611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно із ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не припустив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. При цьому, згідно ст.627 ЦК України та відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладені договору, виборі контрагента та визнані умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Статтею 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти) визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити проценти. Договір є обов`язковим до виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Договір в силу приписів ст.638 ЦК України, є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Отже, [PERSON] порушила умови Договору щодо повернення кредиту та сплати процентів у встановлені Договором строки та порядку, у зв`язку з чим за цим договором виникла заборгованість, яка відповідно до розрахунку заборгованості станом на 02.12.2020р. становить 23622,90 грн. та складається з: - 20216,40 грн. - заборгованість по кредиту; - 3177,72 грн. - проценти за користування кредитом; - 133,73 грн. - комісія за розрахунково-касове обслуговування; - 72,19 грн. - 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу; - 23,22 грн. - 3% річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом. Положенням ст.1052 ЦК України передбачено, що у разі невиконання позичальником обов`язків, встановлених договором позики, щодо забезпечення повернення позики, а також у разі втрати забезпечення виконання зобов`язання або погіршення його умов за обставин, за які позикодавець не несе відповідальності, позикодавець має право вимагати від позичальника дострокового повернення позики та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу, якщо інше не встановлено договором. Відповідно \~до \~п.2 \~ч.1 \~ст.614 \~ЦК України \~особа \~є \~невинуватою, \~якщо \~вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів \~щодо \~належного \~виконання зобов`язання. Статтею 15\~ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. \~ \~ \~ \~Згідно із ч.ч.1,5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Частиною 1 статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч.2 ст.76 ЦПК України ці данні встановлюються на підставі письмових, речових і електронних доказів; висновків експертів; показань свідків. Згідно ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до уваги докази, які не стосуються предмета доказування. Ч.1 ст.80 ЦПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. \~ \~ \~ \~Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи вищевикладені\~обставини,\~приймаючи до\~уваги,\~що відповідач\~ [PERSON] \~не вжила\~всіх залежних\~від неї\~заходів щодо\~\~належного \~виконання\~зобов`язання,\~а також\~не подала\~до суду\~відзив на\~позовні вимоги,\~суд вважає,\~що є\~всі підстави\~для стягнення\~всієї суми\~заборгованості за\~кредитним договором\~у розмірі\~23622 грн. 90 коп. Статтею 141 ЦПК України установлено порядок розподілу судових витрат між сторонами. Відповідно до\~ч.ч.1,2\~ст.141\~ЦПК України\~судовий збір\~покладається на\~сторони пропорційно\~розміру задоволених\~позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду з позовною заявою позивачем був сплачений судовий збір в сумі 2102 грн. 00 коп., що підтверджується меморіальним ордером №1367196124 від 14.12.2020р. Оскільки судовий збір, сплачений за мінімальною ставкою, з урахуванням заявленого розміру стягнення заборгованості із відповідача на користь позивача підлягає стягнення вся сума, сплаченого судового збору, тобто 2102 грн. 00 коп. На \~підставі \~викладеного \~та \~

Outcome: approved