Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-14 00:00:00

Позивач [PERSON] комунальне підприємство «Чернівцітеплокомуненерго» звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги централізованого опалення з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних. Заявлені позовні вимоги мотивують тим, що МКП «Чернівцітеплокомуненерго» в червні 2015 року звернулись до суду з заявою, про видачу судового наказу щодо стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги централізованого опалення з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних з [PERSON], але Шевченківський районний суд м. Чернівці ухвалою від 10.07.2015 року відмовив у прийнятті заяви на підставі ст. 101 п. 2 ЦПК України. Зазначають, що позивач надає послуги централізованого опалення в квартиру за адресою: м. Чернівці вулиця Пилипа Орлика, 9/71, опалювальною площею 38,80 кв.м.; вказана квартира розташована в багатоквартирному житловому будинку, який вводився в експлуатацію з комплексом інженерного обладнання, що передбачене вимогами СНиП - 2.08.01-89 «Жилые здания» та іншими будівельними вимогами. До вказаного інженерного обладнання входять прилади централізованого опалення та вказують, що між позивачем та відповідачем до 01.01.2006 року існували фактичні договірні правовідносини передбачені ст. 11 ЦК України - «Підстави виникнення цивільних прав та обовязків» - шляхом відкриття особового рахунку №7447 та у звязку з прийняттям Закону України «Прожитлово-комунальні послуги» МКП «Чернівцітеплокомуненерго» розробили договір про надання послуг централізованого опалення та проект даного договору надіслано поштою відповідачу. Відповідач на їх пропозицію укласти договір не відповів, хоча продовжує користуватись послугами централізованого опалення; послуги в центральному опаленні надавались протягом опалювального періоду із жовтня по квітень місяць відповідно по роках а при розрахунках обсягів та вартості спожитої теплової енергії враховувались середньодобове теплове навантаження, кількість годин роботи тепловикористовуючих установок у розрахунковому періоді та коефіцієнт, величина якого визначається в залежності від температури зовнішнього повітря і фактичної кількості відпущеного тепла, з врахуванням обґрунтованих скарг-претензій; вартість послуг централізованого опалення визначається розрахунковим методом щомісяця, шляхом перемноження 1 кв.м. на тариф. Розрахунки проводились згідно тарифів, затверджених постановами Національної комісії комунальних послуг № 650 від 06.06.2014 р. та № 146 17.10.2014 року, постановами Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 610 від 03.03.2015 року та №1171 від 31.03.2015 року, № 969 від 09.06.2016 року. Величина тарифів та його зміни доводились до споживачів регулярно і своєчасно та оплата за надані послуги повинна здійснюватись споживачем не пізніше 20-го числа місяця, наступного за розрахунковим відповідно до п. 18 Постанови КМУ від 21.07.2005 року № 630 «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення…». Проте, відповідач свої обовязки по оплаті за надані послуги не виконує, внаслідок чого заборгував за надані житлово-комунальні послуги з централізованого опалення з 01.02.2013 року по 31.01.2017 року в сумі 5203,06 грн. Посилаються на те, що відповідач не надав документів про те, що в установленому порядку він відмовився від централізованого опалення. Відповідач має можливість користуватись послугами централізованого опалення без наявності договору та не в повній мірі виконує обовязки по оплаті житлово-комунальних послуг. На попередження позивача про добровільну сплату заборгованості за теплову енергію відповідач не відреагував. Просять заявлені вимоги задовольнити. Представник позивача за довіреністю [PERSON] в судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомленим про дату та час розгляду справи; від представника в суд поступила письмова заява про розгляд справи у його відсутність; позовні вимоги представником позивача підтримано в повному обсязі і не заперечувалося в разі повторної не явки в засідання відповідача справу розглянути в заочному порядку. Крім наведеного, просила стягнути з відповідача судові витрати за виклик в судове засідання через засоби масової інформації в розмірі 200,00 грн в газеті «Буковина». Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не зявився, будучи повідомленим про день, час і місце розгляду справи в порядку ч. 4 ст. 74 ЦПК України, від останнього відомостей про поважність причин неявки в засідання не надано. Розгляд справи проведено у відповідності до ст.197 ч.2 ЦПК України без участі сторін та фіксування судового процесу. Вивчивши і розглянувши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно дослідивши і оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, в їх сукупності в межах заявлених позовних вимог, з врахуванням відсутності заперечення проти позову з посиланням на докази, суд приходить до наступних висновків. Судом, належними доказами по справі встановлено, що відповідач [PERSON] є власником квартири за адресою: м. Чернівці вулиця Пилипа Орлика ([PERSON]), 9/71, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно (а.с. 7-8). Відповідно до статті 322 ЦК України власник зобовязаний утримувати майно, що йому належить. МКП «Чернівцітеплокомуненерго» надає послуги централізованого опалення в квартиру за адресою: м. Чернівці вулиця Пилипа Орлика ([PERSON]), 9/71, опалюваною площею 38,80 кв.м., власником якої є [PERSON] Між [PERSON] та МКП «Чернівцітеплокомуненерго» до 01.01.2006 року існували фактичні договірні правовідносини передбачені ст. 11 ЦК України - «Підстави виникнення цивільних прав та обовязків» - шляхом відкриття особового рахунку №7447. У звязку з прийняттям Закону України «Про житлово-комунальні послуги» МКП «Чернівцітеплокомуненерго» розробило договір про надання послуг централізованого опалення та проект даного договору надіслано поштою відповідачу. Проте, відповідач на пропозицію позивача укласти договір не відповів, хоча продовжує користуватись послугами централізованого опалення. Згідно п. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобовязаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг підготовлений виконавцем на основі типового договору. Теплова енергія надавалась до помешкання відповідача протягом опалювального періоду із жовтня по квітень місяць відповідно по роках. При розрахунках фактичних обсягів та вартості спожитої теплової енергії враховувались, зокрема, середньодобове теплове навантаження, кількість годин роботи тепловикористовуючих установок у розрахунковому періоді та коефіцієнт, величина якого визначається в залежності від температури зовнішнього повітря і фактичної кількості відпущеного тепла, тариф на теплову енергію, з врахуванням обґрунтованих скарг-претензій. Розрахунки проводились згідно тарифів, затверджених постановами Національної комісії комунальних послуг № 650 від 06.06.2014 р. та № 146 17.10.2014 року, постановами Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 610 від 03.03.2015 року та №1171 від 31.03.2015 року, № 969 від 09.06.2016 року. Величина тарифів та його зміни доводились до споживачів регулярно і своєчасно. За період часу з 01.02.2013 року по 31.01.2017 року відповідач користувався послугами наданими позивачем з централізованого опалення, але своєчасно не здійснює оплату за фактично спожиту теплову енергію, внаслідок чого у відповідача утворилася заборгованість перед МКП «Чернівцітеплокомуненерго» в сумі 5203,06 грн. (а.с. 14). Судом встановлено, що в червні 2015 року позивач звертався до суду з заявою, про видачу судового наказу щодо стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги централізованого опалення з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних з [PERSON], але Шевченківський районний суд м. Чернівці ухвалою від 10.07.2015 року відмовив у прийнятті заяви на підставі ст. 101 п. 2 ЦПК України (а.с. 6). Відповідно до ст. 19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично відпущену теплову енергію. З повідомлення МКП «Чернівцітеплокомуненерго», відповідач був повідомлений про добровільну сплату заборгованості за теплову енергію у визначений термін під розпис, інакше МКП «Чернівцітеплокомуненерго» буде змушене звернутись до суду для примусового стягнення боргу з покладенням на боржника судових витрат (а.с.9), проте відповідач залишив повідомлення без уваги. Відповідно до ст. 20 п. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобовязаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно ст. 625 ч. 2 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з врахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З досліджених розрахунків МКП «Чернівцітеплокомуненерго» на підставі ст.625 ЦК України, за період з 01.02.2013 року по 31.01.2017 року, витрати від інфляційних процесів становлять 648,60 грн., три відсотки річних від простроченої суми становить 94,18 грн. (а.с. 15). Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Будь яких заперечень боку відповідача щодо заявлених вимог в суд не поступало. Згідно положень ст. 10 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Вимогами ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ст.ст. 212, 213 ЦПК України, законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно ї законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Повно і всебічно зясувавши обставини справи, оцінивши докази, суд вважає, що заявлені позовні вимоги грунтуються на законі і підлягають задоволенню. Згідно ст. 79 ч.1 ЦПК України судові\~ витрати\~ складаються\~ з\~ судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. Відповідно ст. 79 ч. 2 п. 6\~ ЦПК України до\~\~ витрат,\~\~ повязаних\~\~ з\~ розглядом\~ судової\~ справи, належать: витрати,\~ повязані\~ з публікацією в пресі оголошення про виклик\~ відповідача. У відповідності до ст. 88 ч.1 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої\~ сторони\~ понесені\~ нею і документально підтверджені судові витрати.\~ Якщо\~\~ позов\~\~ задоволено\~\~ частково,\~\~ судові\~\~ витрати присуджуються\~\~ позивачеві\~\~ пропорційно\~ до\~ розміру\~ задоволених позовних вимог,\~ а відповідачеві -\~ пропорційно\~ до\~ тієї\~ частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Таким чином з відповідача підлягають стягненню судові витрати по справі, в повернення оплаченого позивачем судового збору, належним чином підтвердженого відповідним платіжним дорученням від 15.03.2017 року, в розмірі 1600,00 грн. та витрати повязані з викликом в суд відповідача через засоби масової інформації в розмірі 200,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved