Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-12 00:00:00

Позивач АТ «Райффайзен Банк Аваль» звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про захист порушеного права шляхом стягнення заборгованості, яка виникла за договором про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування №014/0443/82/0492499 від 03.04.2017 року. Вимоги позовної заяви мотивовані тим, що 03.04.2017 року між позивачем та відповідачем по справі був укладений договір про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування №014/0443/82/0492499, за умовами якого відповідач отримала кредит в розмірі 87067 грн. 44 коп. строком до 03.04.2023 року під 35.3% річних. Відповідач зобов`язувалася повернути вказану суму кредиту, сплатити відсотки за користування ним у порядку та в строки, які обумовлені умовами договору. Позивач наполягає, що з укладенням вказаних кредитних договорів у позичальника виник обов`язок повернути банку кредити та відсотки за кредитними договорами у строки та у розмірах, встановлених графіком погашення кредитної заборгованості. Банк свої зобов`язання за договорами виконав у повному обсязі, а саме: надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Однак відповідач свої зобов`язання порушила та належним чином не виконує, що стало причиною виникнення у останньої заборгованості по кредитному договору в сумі 95414 грн. 45 коп., яка складається з наступного: заборгованості за кредитом у розмірі 79305 грн. 74 коп. та заборгованості за відсотками у розмірі 16108 грн. 71 коп.. Таким чином банк виконав свої зобов`язання, надав можливість користування кредитними коштами у сумі, строки і на умовах, передбачених договором, а відповідач свої зобов`язання порушила, кредитні кошти не повертає, їх повернення в подальшому сумнівне, тому виникла необхідність у примусовому стягненні коштів. За таких підстав позивач вимушений був звернутися з позовною заявою до суду. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. В ухвалі про відкриття спрощеного позовного провадження від 02.07.2019 року відповідачу був наданий строк в 15 днів з дня отримання даної ухвали суду на подачу відзиву на позовну заяву та роз`яснено право подати заяву із обґрунтованими запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. Відповідач належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, що стверджується відповідними повідомленнями про вручення поштового відправлення, яке містяться в матеріалах справи. Від відповідача на адресу суду відзив на позовну заяву не надходив. Згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. У судове засідання представник позивача не прибув, скерував до суду заяву про розгляд справи без його участі, де позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явилась і від неї не надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, хоча про день та час розгляду справи була повідомлена належним чином, про що в матеріалах справи мається підтвердження. Відповідно до вимог ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1 відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2)відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; З відповідач не подав відзив; 4)позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Так як відповідач належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання, але у судове засідання не з`явилася без поважних причин, не подала відзив, суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що у справі мається достатньо доказів для розгляду справи за відсутності сторін, та приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення виходячи з наступних підстав. Відповідно до п.1.1 договору про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування №014/0443/82/0492499 від 03.04.2017 року (далі Кредитний договір), який був укладений між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» (правонаступником якого є АТ «Райффайзен Банк Аваль») та відповідачем [PERSON] , кредитор зобов`язався надати позичальнику кредит, а позичальник зобов`язався використати кредит за цільовим призначенням, повернути кредитору основну суму кредиту, сплатити проценти за користування кредитом, а також виконати інші обов`язки, визначені договором. Надання кредитних коштів проводилось згідно вимог п.1.3 кредитного договору, шляхом перерахування кредитних коштів з позичкового рахунку на поточний рахунок позичальника. Згідно з п.2.1 Кредитного договору, сторони встановили, що проценти за користування кредитом сплачуються позичальником кредитору у складі ануїтетного платежу, вказаного у графіку, і розраховуються, виходячи з процентної ставки передбаченої кредитним договором. Проценти нараховуються щомісяця на фактичний залишок заборгованості за весь строк користування кредитом, включаючи день надання кредиту, виходячи з фактичної кількості днів в місяці та році (метод факт/факт). Проценти підлягають сплаті позичальником у складі ануїтетних платежів в порядку, визначеному статтею 3 договору (п. 2.2 кредитного договору). Відповідно до умов п. 3.1 Кредитних договорів, позичальник зобов`язався здійснювати погашення кредиту та сплату процентів щомісячно ануїтетними платежами відповідно до умов кредитного договору. Ануїтетний платіж включає в себе погашення частини основної суми кредиту та процентів за його користування. Щомісячний ануїтетний платіж розраховується за формулою, передбаченою в кредитному договорі. Аналізуючи вказані договори суд встановив, що сторони при їх укладені визначили всі істотні умови договору, зокрема розмір кредиту, строки та порядок погашення кредиту та процентів за користування кредитом, а також графік повернення суми кредиту та погашення процентів за ним, які є додатками до вказаного кредитного договору та містяться в матеріалах справи. Відповідач отримала обумовлену сторонами суму коштів, що стверджується доданою до матеріалів справи випискою по рахунку. Таким чином банк виконав свої зобов`язання, надав можливість користування кредитними коштами у сумі, строки і на умовах, передбачених договором. Відповідно до розрахунку заборгованості за вказаним вище кредитним договором у відповідача наявна заборгованість станом на 01.04.2019 року в сумі 95414 грн. 45 коп., яка складається із заборгованості за кредитом у розмірі 79305 грн. 74 коп., та заборгованості за відсотками у розмірі 16108 грн. 71 коп.. Вказаний розрахунок перевірений судом та сумнівів у собі не викликає, а відповідач не надав до суду жодних доводів чи спростувань щодо наведених вище сум заборгованості, хоча мав можливість це зробити та був належно повідомлений про розгляд справи в суді та суть позовних вимог. Згідно з ч.,ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім Випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Будь-яких доказів на спростування доводів позивача матеріали справи не містять. Згідно вимог банку від 25.03.2019 року про дострокове виконання грошових зобов`язань за вказаним вище кредитним договором, яка направлена відповідачу, остання залишилась позичальником-відповідачем без належного реагування. При вирішенні спору суд виходить з вимог ст. 509 ЦК України, якою передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст.,ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно із ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини, позикодавець має право вимагати повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно дост.1048 цього Кодексу. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд визнає їх належними, допустимими, достовірними, а позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки достовірно встановлено, що відповідач неналежним чином виконувала договірні зобов`язання. При розгляді вказаної справи суд бере до уваги, що відповідач користувалася вказаними коштами, частково здійснювала погашення заборгованості, що стверджується відповідним розрахунком заборгованості за договором, тобто використовувала їх на власний розсуд, а тому суд вважає, що відповідач знала, що кошти взяті в борг та підлягають поверненню на умовах визначених позивачем, які до того ж самим відповідачем не оспорювались та не заперечувались. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Позивач просить суд стягнути із відповідача витрати по оплаті судового збору у розмірі 1921 грн.. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1921 грн. Ухвалою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 02.07.2019 року були застосовані заходи забезпечення позову та накладено арешт на житловий будинок, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Між тим, забезпечення позову у вигляді арешту нерухомого майна, застосованого відповідно до ухвали суду від 02.07.2019 року, продовжує діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання цим рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження, заходи забезпечення позову діють до повного виконання рішення, що визначено ч., ч. 7, 8 ст. 157 ЦПК України. На підставі зазначеного та

Outcome: approved