Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-29 00:00:00

Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, надіслала на адресу суду заяву, в якій зазначила, що підтримує свої позовні вимоги по розірванню шлюбу та стягненню аліментів на утримання дітей в повному обсязі, уточнила заявлені позовні вимоги по стягненню аліментів на своє утримання, просила розглянути справу у її відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання також не з'явився, надав на адресу суду заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги визнає у повному обсязі, не заперечує проти розірвання шлюбу та стягнення аліментів в розмірі зазначеному у позові, згодний, щоб двоє їх сумісних дітей залишились проживати разом з позивачем, просить розглянути справу у його відсутності. Судом в ході судового розгляду справи були досліджені: - копія паспорту громадянина України на ім'я позивача [PERSON], серії [NUMBER], виданого Ізмаїльським МВ ГУМВС України в Одеській області 20.04.2010 р.; - копія довідки Озерненської сільської ради № 1789 від 08.05.2014 р., з якої вбачається, що діти [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], проживають разом з матір'ю - позивачем [PERSON] за адресою: [ADDRESS]; - копія свідоцтва про народження доньки [PERSON], [INFO], серії [NUMBER] від 18.01.2013 року, виданого відділом ДРАЦС РС Ренійського районного управління юстиції в Одеській області, в якому матір`ю дитини вказана позивач по справі, а батьком відповідач; - копія свідоцтва про народження доньки [PERSON], [INFO], серії [NUMBER] від 27.09.2010 року, виданого Плавнінською сільською радою Ренійського району Одеської області, в якому матір`ю дитини також вказана позивач, а батьком відповідач; - свідоцтво про шлюб, серії [NUMBER] від 05.03.2010 р., укладений між [PERSON] та [PERSON], який був зареєстрований 05.03.2010 р. Плавнінською сільською радою Ренійського району Одеської області, актовий запис № 1, після укладення шлюбу чоловікові та дружині були присвоєні прізвища «[PERSON]». Судом встановлено, що позивач [PERSON] 10.06.2014 року звернулась до Ренійського районного суду Одеської області з позовом до [PERSON], в якому просить розірвати шлюб з відповідачем та стягнути з нього аліменти на утримання неповнолітніх дітей - доньок [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 10.06.2014 року і до [INFO], тобто до досягнення повноліття донькою [PERSON], далі на утримання доньки [PERSON], [INFO], у розмірі ? частини заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до [INFO], тобто до досягнення повноліття донькою [PERSON]. Також позивачем були заявлені вимоги на стягнення аліментів з відповідача [PERSON] на її утримання на період відпустки по догляду за дитиною [PERSON], [INFO], до виповнення дитині віку 3 років у розмірі ? частини доходів відповідача. В ході судового розгляду [PERSON] уточнила свої позовні вимоги, просить стягнути з відповідача аліменти на своє утримання у розмірі 1/6 доходів відповідача, також просить стягнути з відповідача [PERSON] судовий збір у розмірі 243 грн.60 коп. В обґрунтування заявлених вимог в позові вказано, що 05.03.2010 року Плавнінською сільською радою Ренійського району Одеської області був зареєстрований шлюб між позивачем та відповідачем, актовий запис № 1. Після реєстрації шлюбу чоловіку та дружині було присвоєно прізвище «[PERSON]». Позивач та відповідач сумісно прожили 3 роки, впродовж яких позивачу стало зрозуміло, що укладення шлюбу з [PERSON] було помилкою, оскільки, на думку [PERSON], вони є чужими людьми, яких нічого не пов'язує. Від шлюбу сторони мають двох доньок: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які на теперішній час проживають разом з позивачем. Вихованням та матеріальним забезпеченням дітей займається лише позивач, ніякої матеріальної допомоги на утримання дітей з боку відповідача позивач не отримує, утримувати дітей допомагають батьки позивача. Крім того, в позові вказано, що відповідач [PERSON] не бажає працювати, зловживає спиртними напоями, не цікавиться здоров'ям дітей та не приймає ніякої участі у їх вихованні. У зв'язку з тим, що позивач знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею віку 3 років, їй дуже важко забезпечувати дітей, тому вона потребує матеріальної допомоги на їх утримання. Крім того, позивач вподальшому має намір налагодити своє особисте життя, але цьому заважає юридично існуючий брак. У попередньому судовому засіданні позивач повністю підтримала заявлені вимоги, також вказавши, що сумісно з відповідачем вони не проживають вже впродовж 4 місяців. До цього, вони жили у батьків відповідача [PERSON] у с. Плавні Ренійського району Одеської області. Відповідач ніде не працював, зловживав спиртними напоями, грошей додому не приносив, родиною не дорожив, гуляв, місяць не приходив додому. На теперішній час позивач разом з малолітніми дітьми проживає у своїх батьків у с. Озерне Ізмаїльського району Одеської області. Відповідач грошей на утримання дітей так і не надає, родиною не цікавиться. За ствердженням позивача, почуття до відповідача втрачені, у зв'язку з чим вона просить існуючий з ним шлюб розірвати. Після розірвання шлюбу позивач просить відновити їй дошлюбне прізвище «[PERSON]», дітей залишити жити із нею. В поданій до суду заяві про розгляд справи за її відсутністю позивач також наполягає на задоволенні всіх заявлених нею позовних вимог, додатково зазначивши, що відповідач по справі працездатний, не працездатних батьків не має, інших неповнолітніх дітей також. Вивчивши матеріали справи, надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу, стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей та на себе, як матір, до досягнення молодшою донькою 3-х років обґрунтовані і підлягають задоволенню. Згідно зі ст. 51 СК України дружина та чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань. Відповідно до ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ст. 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення ( ст.112 СК України). Встановивши обставини припинення шлюбних відносин сторін, фактичні взаємини подружжя, суд приходить до висновку, що сім`я сторін фактично розпалася, оскільки вони не живуть сумісно, припинили шлюбні стосунки і ведення спільного господарства, мають неприязні стосунки. Як випливає із ситуації, яка склалася, між позивачем і відповідачем втратилися почуття любові і пошани, взаємодопомоги і підтримки, тобто морально-правові підстави шлюбу. За таких обставин шлюб сторін існує суто формально і підлягає розірванню. Приходячи до такого висновку, суд враховує фактичні обставини справи та інтереси кожного з подружжя, а також їх неповнолітніх дітей. Застосування заходів щодо примирення подружжя при даних обставинах, суд вважає недоцільним, оскільки ні позивач, ні відповідач, проживаючи певний час роздільно, зацікавленості в збереженні сім`ї не проявили, якихось заходів щодо примирення чи збереження сім`ї не приймали, обидва згодні на розірвання шлюбу. Згідно положень ст. 113 СК України особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу і надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки заявлена вимога позивача про відновлення їй дошлюбного прізвища не суперечить діючому законодавству, суд задовольняє її та вважає за можливе відновити позивачу після розірвання шлюбу її дошлюбне прізвище «[PERSON]». Відповідно до ч. 1 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Враховуючи означені вимоги діючого законодавства та встановлені обставини справи на момент розірвання шлюбу, суд визначає, що за домовленістю позивача та відповідача малолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], треба залишити проживати разом із матір`ю [PERSON] Ст. 115 цього ж Кодексу передбачено, що документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Згідно ст. 19 Конвенції про права дитини, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27.02.1991 року та набула чинності в Україні з 27.09.1991 року і відповідно до ст. 9 Конституції України означена Конвенція є складовою національного законодавства, держави-учасниці, які її підписали, взяли на себе зобов'язання вживати усіх необхідних законодавчих та інших заходів з метою захисту дитини від неналежного піклування з боку батьків чи інших осіб. Згідно зі ст. 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Ст. 180 СК України також встановлює обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Даний обов'язок покладений як на матір дитини, так і на батька. Означений обов'язок є особистим і індивідуальним для кожного з батьків. Одним із способів захисту прав неповнолітньої дитини при ухиленні батьків від обов`язку її утримувати є законодавчо передбачена можливість судового стягнення коштів на її утримання. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч.3 ст.181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку ( доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі ( ст.184 СК) і виплачуються щомісячно. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч.2 ст.182 СК України. Відповідно до ч.1 та 2 ст. 183 СК України частка заробітку ( доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку ( доходу) другого з подружжя і ( або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.3 цієї ж статті розмір аліментів, визначений судом, може бути згодом змінений за рішенням суду за позовною заявою платника або одержувача аліментів у разі зміни їхнього матеріального і ( або) сімейного стану. Відповідно до ч. 2 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Оскільки відповідачем в добровільному порядку матеріальна допомога позивачу на її утримання та на утримання їх сумісних дітей не надається, а домовленість про способи надання утримання на позивача та дитину між сторонами не досягнута, то суд, враховуючи обставини справи, матеріальне положення сторін ( позивач не має змоги працювати у зв'язку з доглядом за дитиною, не має додаткових доходів, відповідач працездатний, мешкає окремо, має змогу працювати, непрацездатних батьків, інших дітей не має ), а також інтереси малолітніх дітей сторін, задовольняє позовні вимоги позивача в повному обсязі. Статтею 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, тому, враховуючи те, що позивачем позов до суду пред'явлено 10.06.2014 року, аліменти з відповідача слід присудити з зазначеної дати.

Outcome: approved