Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом і просить стягнути із відповідача на свою користь неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів в розмірі 18913 грн. 38 коп., яка утворилася за період із 01.12.2016 по 08.02.2018. Посилається на те, що на підставі виконавчого листа № 2-365/16, виданого 30.06.2016 Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області, із відповідача на її користь стягуються аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходу щомісячно. Відповідач аліменти сплачує нерегулярно, іншої матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. В даний час відповідач проходить військову службу у Військовій частині [NUMBER] ( [ADDRESS] ). Аліменти з нього стягуються в примусовому порядку. Заборгованість по сплаті аліментів утворилася за період із 01.12.2016 по 08.02.2018 та становить 18913 грн. 38 коп. Вважає, що має право на отримання пені за прострочення сплати відповідачем аліментів. 04.06.2018 від представника відповідача [PERSON] надійшов відзив на позов, в якому він просить справу розглядати у судовому засіданні з викликом сторін та у задоволенні вимог позивача відмовити. Посилається на те, що стягнення за виконавчим документом проводилося і у вищезазначений період у розмірах, встановлених законодавством України. Заборгованість по аліментах стягуються із нього бухгалтерією військової частини у розмірі 50% від його доходів щомісячно. Позивачем не надано ніяких доказів несплати відповідачем аліментів та наявності заборгованості. Розрахунок пені, зроблений позивачем станом на 31.03.2018, вчинений позивачем особисто та не може вважатися належним та допустимим доказів по справі. Крім того, рішенням Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 20.05.2016 розмір аліментів, які стягуються із відповідача було зменшено із 1/3 частини до 1/4 частини, потім до 1/5 частини у зв`язку із зміною сімейного стану відповідача та народженням у другому шлюбі двох дітей. Вважає позовні вимоги необгрунтованими та безпідставними. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON] позовні вимоги підтримали і просили їх задовольнити. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] позовні вимоги не визнали, заперечували проти їх задоволення. Судом встановлено наступне. Сторони по справі від сумісного проживання у шлюбі мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.с.7). Рішенням Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 13.10.2011 із відповідача на користь позивача стягувалися аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини всіх видів його доходу щомісячно, але не менше 30% встановленого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття дитини (а.с.42). Рішенням Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 20.05.2016 було зменшено розмір аліментів, які стягуються із відповідача на користь позивача на утримання сина [PERSON] , [INFO] , до 1/4 частини всіх видів його доходу щомісячно, але не менше 30% встановленого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття дитини (а.с.8, 43). 06.07.2016 старшим державним виконавцем Переяслав-Хмельницького міськрайонного відділу ДВС була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження на виконання виконавчого листа, виданого на виконання вищезазначеного рішення суду (а.с.46). Рішенням Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 04.05.2018 розмір вищезазначених аліментів був зменшений до 1/5 частини всіх видів доходів відповідача (а.с.44-45). Згідно довідки-розрахунку № 2306 від 13.02.2018, зробленого старшим державним виконавцем Переяслав-Хмельницького міськрайонного відділу державної виконавчої служби заборгованість [PERSON] по аліментах за період із 01.12.2016 по 08.02.2018 становить 18913 грн. 38 коп. (а.с.9). На підстави постанови старшого державного виконавця № 51577775/5 від 11.08.2016 бухгалтерією Військової частини-польова пошта [NUMBER] із 01.06.2016 із заробітної плати відповідача стягуються аліменти в розмірі 50% до повного погашення боргу (а.с.41). Відповідно до звітів про здійснені відрахувань та виплати заробітної плати [PERSON] за період із вересня 2016 року по грудень 2018 року здійснювалося відрахування 50 % на сплату заборгованості по аліментах (а.с.47-51, 61). Відповідно до копії довідки військової частини [NUMBER] № 396 від 08.02.2018 на підставі постанови № 51577775/5 від 11.08.2016 із заробітної плати [PERSON] на користь [PERSON] відраховуються аліменти в розмірі 50% від грошового забезпечення. Заборгованість станом на 08.02.2018 складає 18913 грн. 38 коп.(а.с.52). Згідно поданої представником позивача виписки по картковому рахунку [PERSON] їй щомісячно за період із вересня 2016 року по квітень 2018 року надходять аліменти, які вираховуються із заробітної плати відповідача (а.с.21-27 ). До позовної заяви позивачем був доданий розрахунок суми заборгованості з урахуванням пені в розмірі 1 % за кожен прострочений день за період із 01.04.2017 по 31.03.2018, відповідно до якого сума заборгованості становить 84869 грн. 34 коп. (а.с.10). Із поданих представником відповідача документів, вбачається, що відповідач перебуває у зареєстрованому шлюбі із [PERSON] із 10.05.2014 (а.с.38). Від сумісного проживання у шлюбі вони мають двох неповнолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] (а.с.39-40). Переяслав-Хмельницький міськрайонний відділ ДВС відмовив відповідачу у видачі довідку-розрахунку заборгованості із сплати аліментів в зв`язку із перебуванням виконавчого листа на виконанні у Військовій частині [NUMBER] . Суд приймає до уваги подані позивачем та відповідачем докази, на підставі яких встановлені дані обставини справи, та вважає їх належними, допустимими, достовірними, а їх сукупність достатньою для встановлення обставин, що мають значення для справи. Зважаючи на те, що правовідносини, що виникли між сторонами по справі, регулюються нормами глави 15 Сімейного кодексу України, суд дійшов висновку про необхідність їх застосування. Статтею 180 СК України встановлений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. Відповідно до ч.1 ст.196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Постановою Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 «Про застосування судом окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у п. 22 роз`яснено, що передбачена ст.196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. Розмір заборгованості зі сплати аліментів визначається державним виконавцем за місцем виконання рішення суду у порядку встановленому СК України. Державний виконавець обчислює розмір заборгованості зі сплати аліментів, складає відповідний розрахунок та повідомляє про нього стягувачу і боржнику. Відповідно до ч.2 ст.70 Закону України «Про виконавче провадження» із заробітної плати боржника може бути утримано за виконавчими документами до погашення у повному обсязі заборгованості у разі стягнення аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю особи, у зв`язку із втратою годувальника, майнової та/або моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, - 50 відсотків; Згідно ч.3 ст.70 вищезазначеного Закону загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків. Згідно з ч. 3 ст. 12 та ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обгрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до положень ст. 83 ЦПК України позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. Як передбачено ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обгрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до положень ст. 83 ЦПК України позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. Як передбачено ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Заслухавши прояснення сторін та їх представників, дослідивши докази по справі, суд дійшов наступних висновків. Із відповідача щомісяця із вересня 2016 року по грудень 2018 року відраховують аліменти та заборгованість по них у розмірі 50 %, як це передбачено чинним законодавством України. Крім того, відповідач має на утриманні ще двох неповнолітніх дітей від другого шлюбу. Стягнення аліментів на утримання дитини від попереднього шлюбу не повинно завдавати шкоди їх інтересам, оскільки вони також потребують коштів на утримання. З огляду на вищезазначене, оцінивши всі докази в їх сукупності, суд дійшов про відмову в задоволенні позовних вимог. В силу ст. 141 ЦПК України судові витрати не підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного, відповідно до ст.180, 196 СК України, ст.70 Закону України «Про виконавче провадження»,

Outcome: dismissed