Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-27 00:00:00

Позивач [PERSON] \~улютому\~2020\~року звернулася\~до суду\~з позовом до\~ [PERSON] \~пророзірвання шлюбу, в якому просила розірвати шлюб між нею та [PERSON] , зареєстрований 09.10.2013 року Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Полтавського міського управління юстиції, актовий запис №1527. В обґрунтування вимог позивач вказала, що 09.10.2013 року сторони зареєстрували шлюб. [INFO] у них народився син [PERSON] . На протязі останніх місяців сімейне життя між подружжям погіршилось настільки, що позивач змушена поставити питання про розірвання шлюбу. Ревнощі та негідна і образлива поведінка чоловіка по відношенню до дружини почала впливати на психічне здоров`я їх неповнолітнього сина, який бачив як чоловік кричить на неї та ображає її. Внаслідок таких дій чоловіка по відношенню до неї, сварок на очах у сина, позивач змушена була переїхати до своїх батьків, де і зараз проживає разом з сином. Позивач вважає, що шлюб розпався та збереження його неможливе. Ухвалою Октябрського районного суду м.Полтави від 17.03.2020 року відкрито провадження у цивільній справі, вирішено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін. 28.04.2020 року через канцелярію відповідач [PERSON] звернувся до суду з клопотанням про надання строку для можливості примирення та збереження сім`ї. Ухвалою суду від 28.04.2020 року призначено [PERSON] та [PERSON] строк для примирення в 3 місяці. Зупинено провадження по справі до закінчення строку на примирення. Ухвалою суду від 17.07.2020 року поновлено провадження по справі та призначено до розгляду на 28.07.2020 року. Позивач надала до суду заяви про розгляд справи за її відсутності. Просила розглянути справу по суті. Зазначила, що в строк наданий судом примирення між подружжям не відбулося, позов підтримала. Вказала на зловживання відповідачем правами, безпідставне затягування ним справи, умисне перешкоджання відправленню судочинства в розумні строки. Через канцелярію суду після поновлення провадження у справі 27.07.2020 року, 17.08.2020 року, 21.09.2020 року, 07.10.2002 року, 27.10.2020 року від відповідача [PERSON] надійшли заяви про відкладення розгляду справи, в зв`язку зі службовою необхідністю та хворобою. У судове засідання позивач не з`явилась, про день та час розгляду справи повідомлена належним чином, надала на адресу суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги позивач підтримує в повному обсязі. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторони позивача відповідно до ч.3\~ст. 211 ЦПК України, враховуючи, що остання скористалася своїми процесуальними правами. Відповідач [PERSON] у судове засідання неодноразово не з`являвся (18.08.2020 року, 03.09.2020 року, 22.09.2020 року, 08.10.2020 року, 28.10.2020 року), про місце та час слухання справи повідомлений належним чином. Відповідач неодноразово надавав до суду заяви про відкладення розгляду справи по різним причинам (за станом здоров`я, службовою необхідністю). 28.10.2020 року [PERSON] в черговий раз в судове засідання не з`явився, надав заяву, в якій просить відкласти розгляд справи у зв`язку з його тимчасовою непрацездатністю. На підтвердження зазначеного медичних документів не надав. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутністю відповідача, оскільки останній не надав доказів про те, що його інтереси буде представляти інша особа і що ця особа з поважних причин не може з`явитися в судове засідання. Крім того, суд зазначає, що з серпня 2020 року по жовтень 2020 року відповідач жодного разу до суду не з`явився. Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментарія Сандерс С.А. проти Іспанії», на осіб, які беруть участь у справі, покладається обов`язок демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосується безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення слухання. З урахуванням матеріалів цивільної справи, є підстави вважати, що відповідач зловживає своїми процесуальними правами. Тому, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача, на підставі наявних у справі даних і доказів. Фіксація судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалась, відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, знаходить позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню за такими підставами. Із свідоцтва про шлюб (а.с.4), що було видане Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Полтавського міського управління юстиції, вбачається, що сторони 09.10.2013 року зареєстрували шлюб у Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Полтавського міського управління юстиції, актовий запис №1527. Згідно свідоцтва про народження (а.с.5) сторони є батьками неповнолітнього сина: [PERSON] , [INFO] . В судовому засіданні було встановлено, що подружжя сімейно-шлюбних стосунків не підтримують, у визначений судом строк примирення між сторонами не досягнуто. Судом, також, встановлено, що спір про майно між сторонами відсутній, суперечок про визначення місця проживання дитини немає. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст.114 Сімейного кодексу України - у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Беручи до уваги, що фактично шлюб між подружжям розпався, сімейні стосунки припинені, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам обох сторін та їх неповнолітнього сина, примирення у визначений строк не досягнуто, суд вважає, що позов заявлено обґрунтовано, його було підтверджено протягом судового розгляду, тому він підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved