Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-20 00:00:00

Позивач [PERSON] з обмеженою відповідальністю «Преса» звернулося до Пустомитівського районного суду Львівської області з позовом до відповідача [PERSON], в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість в розмірі 232 325,00 грн., суму втрат від інфляції у розмірі - 96 098,86 грн., 3% річних у розмірі - 6 282,32 грн. та пеню у розмірі - 2 094,11 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач у позовній заяві покликається на такі обставини справи: 10 грудня 2014 року між ТзОВ «Преса» (як кредитором) та [PERSON] (як боржником) укладено Договір № 1 про визнання та розтермінування погашення заборгованості. Згідно з цим договором (абзацом 3) [PERSON] визнає суму заборгованості, яка виникла внаслідок укладення Договорів про відступлення права вимоги укладеними між ТзОВ «Преса» та [PERSON] (від 30 вересня 2014 р.), [PERSON] (від 09 грудня 2014 р.) та [PERSON] (09 грудня 2014 р.). Згідно умов даного договору відповідач зобовязаний погасити суму заборгованості в загальному розмірі 232 325,00 грн. частинами до 15 числа кожного місяця. Кінцевий термін виконання зобовязання 15 листопада 2027 року. Умови розтермінування платежів також визначені у Договорі про визнання та розтермінування погашення заборгованості. На момент звернення позивача до суду відповідачем заборгованість не погашена та становить 232 325,00 грн. На підставі наведеного позивач просить позов задоволити. В судове засідання представник позивача не зявився, подав клопотання про розгляд справи за його відсутності та зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі і не заперечує проти заочного розгляду справи. До заяви представником позивача додано оголошення розміщене у газеті Високий Замок, про виклик відповідача в судове засідання, що відбулось 21.10.2016р. Відповідач, який належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, не з'явився в судове засідання та не повідомив причини неявки, не надав свої докази та заперечення на позов і від нього не надійшло заяви про розгляд справи у його відсутності. В попередніх судових засіданнях представниками відповідача [PERSON] та [PERSON] визнавався факт наявності заборгованості, її розмір не заперечувався. Зауважень з приводу правовідносин між сторонами не заявлялось. Тому, суд ухвалює заочне рішення в порядку ст.224 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів, у відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, та згідно ст.197 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Зясувавши дійсні обставини справи на підставі наявних у справі та перевірених в судовому засіданні доказів та давши їм оцінку, суд вважає, що заявлений позов підлягає до часткового задоволення. Судом встановлено, що 10 грудня 2014 року між ТзОВ «Преса» (як кредитором) та [PERSON] (як боржником) укладено Договір № 1 про визнання та розтермінування погашення заборгованості. Згідно з цим договором (абзацом 3) [PERSON] визнає суму заборгованості, яка виникла внаслідок укладення Договорів про відступлення права вимоги укладеними між ТзОВ «Преса» та [PERSON] (від 30 вересня 2014 р.), [PERSON] (від 09 грудня 2014 р.) та [PERSON] (09 грудня 2014 р.). Згідно умов даного договору відповідач зобовязаний погасити суму заборгованості в загальному розмірі 232 325,00 грн. частинами до 15 числа кожного місяця. Кінцевий термін виконання зобовязання 15 листопада 2027 року. Умови розтермінування платежів також визначені у Договорі про визнання та розтермінування погашення заборгованості. Судом встановлено, що незважаючи на неодноразові вимоги позивача про повернення коштів, відповідач не виконує взятих на себе зобовязань, проте повернув позивачу після подання позовної заяви 40\~000,00 грн., однак не вчинив жодних дій на повернення всієї суми боргу в добровільному порядку. Згідно представленого суду розрахунку, сума заборгованості враховуючи проведену проплату в розмірі 40\~000,00 грн становить 192 325,00 грн. З врахуванням встановленого суд вважає, що між сторонами існували договірні відносини, відповідач не виконав належним чином свої зобовязання з повернення отриманих коштів. Статтями 526, 599, 625 ЦК України визначено, що зобовязання має виконуватися належним чином згідно умов договору, що зобовязання припиняється виконанням, і що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Відповідно до статті 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. За правилами статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 550 ЦК України право на неустойку (штраф, пеню) виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Згідно зі ст. 610 ЦК України : Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Положенням ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом даної норми закону, нарахування 3% річних входить до складу грошового зобовязання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобовязання, оскільки виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним коштами, належними до сплати кредитору. Як вище встановлено судом, відповідач [PERSON] взяті на себе зобовязання за Договорами про визнання та розтермінування погашення заборгованості не виконав, у звязку з чим, з відповідача в користь позивача підлягає стягненню пеня, яка згідно представленого суду розрахунку заборгованості становить 2 094,11 грн. та штрафні санкції у виді 3 - % річних від простроченої суми у розмірі 6 282,32 грн. та інфляційних втрат у розмірі 96 098,86 грн. Також з відповідача в силу ст.88 ЦПК України необхідно стягнути понесені позивачем судові витрати. На підставі наведеного та

Outcome: partial