Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-25 00:00:00

Позивач в квітні 2019 року звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив скасувати розрахунок заборгованості зі сплати аліментів здійснений державним виконавцем Олександрівського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Мосейко А.І. 21.03.2019 року , згідно якого заборгованість [PERSON] зі сплати аліментів складає 52\~966,23 гривень; зобов`язати відповідача зробити новий розрахунок заборгованості зі сплати аліментів. Позовні вимоги позивач обгрунтував тим, що заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 15.06.2017 року по справі 331/379/17 з нього були стягнуті аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини. 01.04.2019 року на його адресу надійшла постанова про відкриття виконавчого провадження, до якої було додано розрахунок заборгованості зі сплати аліментів здійснений державним виконавцем Олександрівського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Мосейко А.І. 21.03.2019 року. Позивач вважає, що розрахунок заборгованості по аліментам є незаконним та підлягає скасуванню, оскільки при його складанні було порушено п. 7.5.10 «Інструкції про проведення виконавчих дій», затвердженої наказом Мінюсту України № 74/5 від 15.12.1999 року; державним виконавцем не було враховано платежі , що ним особисто сплачувалися на картковий рахунок доньки; розрахунком державного виконавця не враховано, що він працює прибиральником у ФОП [PERSON] та отримує винагороду за працю в розмірі 1500,00 гривень. В судове засідання 26 червня 2019 року представник відповідача надав відзив на позов, в якому в задоволенні позовних вимог [PERSON] просив відмовити, з огляду на те, що розрахунок здійснений державним виконавцем з урахуванням відомостей наявних у виконавчому провадженні, а позивач до державного виконавця із заявою про здійснення перерахунку заборгованості по аліментам не звертався. У вступному слові представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, надавши пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві. Представник відповідача позов не визнала з підстав викладених у наданих запереченнях, вказавши що позовні вимоги є недоведеними та не ґрунтуються на законі. Третя особа в задоволенні позовних вимог просила відмовити. Дослідивши матеріали справи, вислухавши вступне слово учасників справи, оцінивши надані докази у їх сукупності суд приходить до наступних висновків. Відповідно до\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Відповідно до\~ст. 12 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: 1) керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків. Судом встановлено, що на виконанні у Олександрівському відділі державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області з 21.03.2019 року перебуває виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2/331/967/2017 виданого 04.02.2019 Жовтневим районним судом м. Запоріжжя про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів у розмірі 1 /4 всіх видів його заробітку щомісячно , але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, посинаючи з 18.01.2017 року і до досягнення дитиною повноліття. 21.03.2019 року державним виконавцем Олександрівського відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Мосейко А.І. здійснено розрахунок заборгованості по аліментам , у відповідності до якого станом на 21.03.2019 року заборгованість складає 52\~966,233 гривень. У відповідності до положено ч.2\~ст. 195 СК України\~ заборгованість за аліментами платника аліментів, який не працював на час виникнення заборгованості або є фізичною особою-підприємцем і перебуває на спрощеній системі оподаткування, або є громадянином України, який одержує заробіток (дохід) у державі, з якою Україна не має договору про правову допомогу, визначається виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості. Згідно з підпунктом 16 пункту 1 Переліку видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб, затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України від 26.02.1993 №146, утримання аліментів з працівників провадиться з усіх видів заробітку і додаткової винагороди як за основною роботою, так і за роботою за сумісництвом, в тому числі з доходів від підприємницької діяльності. У відповідності до положень підпункту\~14.1.54\~пункту\~14.1\~статті\~14 Податкового кодексу України, дохід з джерелом їх походження з України - будь-який дохід, отриманий резидентами або нерезидентами, у тому числі від будь-яких видів їх діяльності на території України (включаючи виплату (нарахування) винагороди іноземними роботодавцями), її континентальному шельфі, у виключній (морській) економічній зоні, у тому числі, але не виключно, доходи у вигляді доходів від зайняття підприємницькою та незалежною професійною діяльністю. Згідно до частини 1 статті 18 Закону №1404-УІІІ виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим\~Законом\~заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Відповідно до частини 2\~статті 2 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів», правовою основою діяльності органів державної виконавчої служби та приватних виконавців є\~Конституція України, цей Закон, міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, інші закони, нормативно-правові акти, прийняті на їх виконання. Згідно ч.2\~ст. 4 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів», державний виконавець та приватний виконавець повинні здійснювати свою професійну діяльність сумлінно, не розголошувати в будь-який спосіб професійну таємницю, поважати інтереси стягувачів, боржників, третіх осіб, не принижувати їхню гідність. Відповідно до ч.1\~ст. 5 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів», державний виконавець, приватний виконавець під час здійснення професійної діяльності є незалежними, керуються принципом верховенства права та діють виключно відповідно до закону. В ході розгляду справи судом було встановлено , що [PERSON] до державного виконавця із заявою про здійснення перерахунку заборгованості по аліментам не звертався , жодних відомостей щодо погашення заборгованості по аліментам не надавав , а державним виконавце в свою чергу було встановлено, що у органів ДФС та ПФУ відсутні відомості щодо отримання [PERSON] доходів . З огляду на вищенаведене суд не вбачає порушення державним виконавцем вимог\~статті 195 Сімейного кодексу України\~при здійсненні розрахунку заборгованості по аліментам за період з 18.01.2017 року по 28.02.2019 року. Відповідно до частини 1\~статті 74 Закону №1404-VІІІ, рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконаний судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом. При цьому суд вважає, що [PERSON] суду належних та допустимих доказів на підтвердження позовних вимог не надано, оскільки виписка із карти АТ КБ «Приватбанк» не мітсить відомостей про особу, якій було здійснено перерахунок грошових коштів, а наданий договір про надання послуг від 01.01.2017 року, укладений між ФОП [PERSON] та [PERSON] , не свідчить про відсутність підстав для застосування державним виконавцем положень ч.2 ст. 195 СК України, оскільки суду не було надано жодних відомостей про отримання [PERSON] доходу на підставі вказаного договору, та встановлено , що в органах ДФС відсутні відомості щодо отримання будь якого - доходу останнім за період нарахування заборгованості.

Outcome: dismissed