Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-22 00:00:00

Позивач в особі представника гр. Осовської Ю.С. 22.10.2014 року звернувся до суду з позовною заявою в якій просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № LGXRF135950059 від 04.07.2011 року в загальній сумі 10832,00 гривень, яка складається з розрахованого позивачем боргу станом на 08.09.2014 року в розмірі 3533,30 гривень заборгованості за кредитом, 3,58 гривень заборгованості за несплаченими відсотками, 6303,12 гривень пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, 500,00 гривень штрафу (фіксована частина) і 492,00 гривень штрафу (процентна складова) та 243,60 гривень судових витрат. В судове засідання представник позивача не з'явилася. В заяві, наданій суду, просить розглянути цивільну справу за її відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує, в газеті «Урядовий кур'єр» здійснив виклик відповідача в судове засідання та надіслав відповідні докази про це, додатково заявив про стягнення як судових витрат на виклик відповідача в розмірі 462 гривні, надавши про ці витрати рахунок № 422 від 15 січня 2015 року. Відповідач в судове засідання не з'явився. Про дату, місце та час слухання справи повідомлений належним чином через оголошення в газеті «Урядовий кур'єр». У зв'язку з неявкою відповідача в судове засідання 23 січня 2015 року постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до статті 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (ст.1049 ЦК України). Судом встановлено, що 04.07.2011 року гр. [PERSON] уклав з ПАТ КБ «Приватбанк» кредитний договір № LGXRF135950059, і виходячи з розрахунку заборгованості станом на 08.09.2014 року відповідач по кредиту заборгував позивачу відповідно 3533,30 гривень заборгованості за кредитом, 3,58 гривень заборгованості за несплаченими відсотками, а заборгованість за штрафами стягнута бути не може відповідно до ст.2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02.09.2014 року за № 1669-VII, оскільки законодавцем введено мораторій на стягнення цих сум (пені та /або штрафів) на час проведення антитерористичної операції. Гр. [PERSON] значиться зареєстрованим в місті Свердловськ Луганської області, де зараз проводиться активна фаза вищевказаної операції. Щодо пені в розмірі 6303,12 гривень, суд приходить до висновку про її часткове стягнення в розмірі 200 гривень, (як нарахована в розмірі відповідно до 14.04.2014 року), виходячи з того, що розмір пені в сумі 6303,12 є досить суттєвою сумою в порівнянні з боргом відповідача перед кредитором, і її розмір значно перевищує суму збитків, яких зазнає позивач у справі, що надає право суду для зменшення розмір пені до її справедливого розміру. Відповідно до статті 526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 610 ЦК України, передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Частиною 1 статті 612 ЦК України встановлено, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України за договором позики передбачено повернення боргу (позики) частинами (в розстрочку). Згідно із ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Таким чином, позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» в цілому, виходячи з боргу перед позивачем за самою кредиту, ґрунтуються на вимогах закону, а тому підлягають повному задоволенню, врахувавши, що відповідач в судове засідання не прибув, заперечень не надіслав та про можливе застосування строків позовної давності суду не заявляв. Таким чином, в порушення вказаних умов кредитного договору, гр. [PERSON] своєчасно і в повному обсязі не сплачував грошові кошти за користування кредитом, згідно якого заборгованість складає 3533,30 гривень заборгованості за кредитом, 3,58 гривень заборгованості за несплаченими відсотками, або станом на 08.09.2014 року включно та 200 гривень пені. Відповідно до ст.88 ЦПК України, судові витрати понесені позивачем при розгляді цивільної справи підлягають стягненню з відповідача в розмірі: 243,60 гривень судового збору; 462,00 гривні витрат на виклик відповідача в судове засідання за рахунком № 422 від 15 січня 2015 року. На підставі викладеного,

Outcome: partial