Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-23 00:00:00

Позивач [PERSON] «Страхова компанія «Уніка» звернулось до Києво-Святошинського районного суду Київської області з даним позовом, мотивуючи його тим, що 12.10.2015 року між [PERSON] «СК «Уніка» та [PERSON] був укладений договір добровільного страхування наземних транспортних засобів № 011095/4600/0000027, предметом якого є страхування транспортного засобу «HONDA ACCORD», державний реєстраційний номер [NUMBER]. 19.01.2016 року у с. Білогородка по вул. Сосніних вул. Леніна відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого транспортного засобу, під керуванням водія [PERSON] та транспортного засобу «MAZDA 6», державний реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням водія [PERSON]. Відповідно до довідки про дорожньо-транспортну пригоду та довідка ДАІ та постанови Києво-Святошинського районного суду Київської області від 02.02.2016 року по справі № 369/645/16-п, вищезазначена дорожньо-транспортна пригода відбулась внаслідок порушення [PERSON] Правил дорожнього руху України. У результаті ДТП відбулось повне фізичне знищення застрахованого автомобіля. [PERSON] «СК «Уніка» на підставі Рахунку № 703902/250120161 від 25.01.2016 року було складено акт № 00185205 та [PERSON] «СК «Уніка» здійснила виплату страхового відшкодування в розмірі 138\~941,55 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 005613 від 19.02.2016 року та № 013627 від 19.02.2016 року. Договором страхування передбачено франшизу у розмірі 2\~535,00 грн. До [PERSON] «СК «Уніка» у порядку регресу перейшло право на отримання від [PERSON] як винуватця ДТП, компенсації шкоди, завданої власнику застрахованого автомобіля. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована у [PERSON] «СК «Європейський Страховий Союз»» згідно полісу АІ/4928992. [PERSON] «СК «Європейський Старховий Союз» зобовязалось сплатити на користь позивача відшкодування в розмірі 49\~500,00 грн. Тому позивач просив стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] «Страхова компіня «Уніка» заборгованість у розмірі 89\~441,55 грн. та судовий збір в розмірі 1\~378 грн. Представник позивача направив до суд письмову заяву в якій вимоги позову підтримав та просив позов задоволити. Проти ухвалення по справі заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. За письмовою згодою представника позивача суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи та зібрані в ній докази, приходить до висновку що позовні вимоги підлягають до задоволення виходячи з наступного. Як встановлено в судовому засіданні, 12.10.2015 року між [PERSON] «СК «Уніка» та [PERSON] був укладений договір добровільного страхування наземних транспортних засобів № 011095/4600/0000027, предметом якого є страхування транспортного засобу «HONDA ACCORD», державний реєстраційний номер [NUMBER]. 19 січня 2016 року близько 22 год. 00 хв., гр.. [PERSON] в с. Білогородка на перехресті нерівнозначних доріг керуючи автомобілем [NUMBER] рухаючись по другорядній дорозі не надав перевагу автомобілю «Хюндай акорд» д.н.з. [NUMBER] внаслідок чого сталося ДТП. 02 лютого 2016 року постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області, [PERSON] за наслідками вищезазначеного дтп, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу. Ч. 4 ст. 61 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, що набрала законної сили є обов'язковою для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Зазначена вище ДТП відповідно до норм чинного законодавства України та Договору страхування була визнана страховим випадком. У результаті ДТП був пошкоджений застрахований автомобіль. [PERSON] «СК «Уніка» на підставі Рахунку № 703902/250120161 від 25.01.2016 року було складено акт № 00185205 та [PERSON] «СК «Уніка» здійснила виплату страхового відшкодування в розмірі 138\~941,55 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 005613 від 19.02.2016 року та № 013627 від 19.02.2016 року. До [PERSON] «СК «Уніка» у порядку регресу перейшло право на отримання від [PERSON] як винуватця ДТП, компенсації шкоди, завданої власнику застрахованого автомобіля. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована у [PERSON] «СК «Європейський Страховий Союз»» згідно полісу АІ/4928992, із страховим лімітом в розмірі 50\~000,00 грн. франшиза 500 грн. Відповідно до ст. 16 Закону України «Про страхування» договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Як вбачається з положень ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Стаття 1194 ЦК України визначає що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до ч. 1 ст. 11 та ст. 60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову, оскільки відповідач [PERSON] несе відповідальність за завдану ним шкоду відповідно до вимог ст. 993 та ст. 1191, 1194 ЦК України. У відповідності до ст. 88 ЦПК України судові витрати суд покладає на відповідача.

Outcome: approved