Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-26 00:00:00

Позивач [PERSON] , яка діє в інтересах неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, в якій просять суд стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] у рахунок відшкодування матеріальної шкоди 3 984, 00 грн та моральної шкоди у розмірі 15 000, 00 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 04 квітня 2019 року за адресою; [ADDRESS] , її неповнолітньому сину- [PERSON] , [INFO] , малолітнім [PERSON] , [INFO] були нанесені тілесні ушкодження. 04 квітня 2019 року, в результаті нанесених тілесних ушкоджень, малолітня дитина потрапила до КНП «Міська клінічна лікарня № 30» ХМР, де лікарем діагностовано у нього травму носа, а саме закритий перелом кісток носу із зміщенням. 11 квітня 2019 року [PERSON] було проведено операцію - редресацію і репозицію кісток носа. Після операції проведений курс медикаментозного лікування. Зазначене підтверджується медичними документами та випискою № 2518 з медичної картки стаціонарного хворого. Після виписки з лікарні, дитина ще продовжував амбулаторне лікування і за станом здоров`я не відвідував школу з 05 квітня 2019 року по 26 квітня 2019 року, що підтверджено довідкою. На лікування сина та його реабілітацію позивачем було витрачено 3 984, 00 грн, в які входять кошти на проведення необхідних обстежень, затрати на придбання призначених лікарем ліків, придбання автомобільного пального на поїздки до лікарні , що підтверджуються квитанціями та медичною довідкою. Крім того, своїми діями [PERSON] , 2006 р.н. , завдав [PERSON] моральну шкоду, яка полягає у фізичному болі, моральних та душевних страждань, якій останній зазнав у зв`язку з ушкодженням здоров`я, порушенням налагодженого стану життя. Тривалий час, із - за отриманої травми носу син не міг нормально дихати , вести привичний йому спосіб життя. Після проведеної операції на обличчі у дитини були синці та набряки, що позначилось на його психічному та емоційному стані. Дитина довгий час змушена була сидіти вдома, не могла проводити час зі своїми друзями, відвідувати школу, ходити на спортивні секції та інше. Спричинивши [PERSON] тілесні ушкодження [PERSON] , принизив його честь та гідність, що призвело до створення переживання, емоційної напруженості, порушенню життєвих планів , нормального ритму життя дитини. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди позивач оцінює в 15 000, 00 грн. За даним фактом, слідчим СВ Слобідського ВП ГУНП в Харківській області було відкрито кримінальне провадження, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 1219220540000912 від 05.04.2019 року за ч. 1 ст. 125 КК України - умисне легке тілесне ушкодження. Відповідно до ст. 55 КК України неповнолітній - [PERSON] , [INFO] , визнаний потерпілим по зазначеному кримінальному проваджені. 21 травня 2019 року рамках кримінального провадження призначено проведення судово - медична експертиза в Комунальному закладі Харківського обласного бюро судово - медичної експертизи. Відповідно до висновку експерта № 09-643/2019 від 27 травня 2019 року у [PERSON] , 2005 р.н., мали місце ушкодження у вигляді перелому носової кістки в середній третині без зміщення. Це ушкодження утворились від ударної травматичної дії твердого предмету та могло бути отримане не пізніше дати звернення та встановлення ушкодження у лікувальному закладі рентгенологічно, 04 квітня 2019 року. За ступенем тяжкості: закрита травма носу у вигляді перелому носової кістки в середній третині без зміщення належить до легких тілесних ушкоджень. В ході проведення досудового слідства встановлено вину малолітнього - [PERSON] , [INFO] , у спричиненні тілесних ушкоджень [PERSON] , 2005 р.н. Між тим, 18 червня 2019 року кримінальне провадження №1219220540000912 від 05.04.2019 року за ч. 1 ст. 125 КК України закрито оскільки малолітній [PERSON] , не досяг віку, з якого наступає кримінальна відповідальність. Відповідно до ст.. 255 КУпАП, слідчим СВ Слобідського ВП ГУНП в Харківській області складний протокол про адміністративне правопорушення серії АПР 18 № 609304 від 24 червня 2019 року про притягнення до адміністративної відповідальності відповідача , за невиконання батьками або особами, що їх замінюють, обов`язків щодо виховання дітей ( ст.. 184 КУпАП). Постановою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 16.10.2019 року, в рамках розгляду адміністративної справи № 641/5143/19, встановлена вина відповідача у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, однак у зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення на час розгляду справи, у відношенні [PERSON] , провадження у справі було закрито. Між тим, при розгляді даної справи судом, відповідач зазначила, що розуміє , що закриття провадження у справі не є реабілітуючою обставиною. З урахуванням зазначеного, відповідач, як мати малолітньої дитини, повинна відшкодовувати матеріальну та моральну шкоду, за вчинене її сином кримінального правопорушення відносно сина позивача, що призвело до ушкодження його здоров`я та порушення звичного ритму життя. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 13 січня 2020 року позовна заява прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомлення ( викликом) сторін. Відповідач [PERSON] надала до суду відзив на позовну заяву, яким просить в задоволені позову відмовити у повному обсязі. Вважає, що з наведених в позові обставин недоведена вина її сина у вчиненні ситуація, яка сталось 04 квітня 2019 року. Також, відсуне обґрунтування розрахунку матеріальної шкоди, додані до позовної заяви чеки не підтверджують того, що придбані за ними препарати були необхідні і призначені саме для потерпілого сина позивача. З довідки Харківської ЗОШ № 90 про відсутність [PERSON] на заняттях з 04 квітня 2019 року по 26 квітня 2019 року не зазначено причини його відсутності. Характеристика на сина відповідача з зазначеної школи також не підтверджує обставин по даній справі. Отже, відсутність у позовній заяві обґрунтованого розрахунку заподіяної шкоди не дає можливості зробити висновок про реальний розмір витрат на лікування. Розмір моральної шкоди також є необґрунтованим. Крім того, позивачем сплачений судовий збір не в повному обсязі, позов підписаний представником позивача, між тим не додані документи, що підтверджують його повноваження, позивачем не зазначено щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви, а тому при таких обставинах позов необхідно залишити без руху. Представником позивача [PERSON] - адвокатом Бабіч Л.В. надана відповідь на відзив , яким просить позовну заяву задовольнити у повному обсязі, з відзивом та зазначеними в ньому аргументами, не погоджується виходячи з наступного. При зверненні до суду позивачем сплачений судовий збір відповідно до вимог пп 1 п 1 ч.2 ст. 4 Закону України «Про сплату судового збору». Повноваження представника позивача адвоката Бабіч Л.В. підтверджено ордером виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», оригінал якого додано до позовної заяви. Позивачем відповідно до норм ст. ст. 77-81 ЦПК України у повному обсязі доведено належними , достовірними та допустимими доказами, вину сина відповідача у скоєні ним кримінального правопорушення, що в подальшому і стало підставою звернення позивача до суду з даною позовною заявою. У позовній заяві позивачем обґрунтовано як матеріальна так і моральна шкода. При цьому, відповідач жодним чином та жодними доказами не довела, що заподіяна шкода її малолітнім сином [PERSON] , не є наслідком несумлінного здійснення або ухилення нею від здійснення виховання та нагляду за своєю дитиною. Представником позивача [PERSON] - адвокатом Бабіч Л.В. надано клопотання про витребування доказів по справі, в якій просить витребувати з Комінтернівського районного суду м. Харкова копію Постанови від 16 жовтня 2019 року по справі № 641/5143/19 про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 184 КУпАП. Відповідачем [PERSON] надано заперечення на відповідь на відзив на позовну заяву про відшкодування шкоди, яким просить в задоволені позову відмовити з підстав зазначених у відзиві, та відмовити у задоволені клопотання про витребування доказів , оскільки позивачем не зазначено про прийняті з її боку заходів, як законного представника потерпілого , спрямованих на отримання копії постанови суду. Відповідачем надано до суду клопотання про залучення до матеріалів справи копії документів , які підтверджують виконання нею обов`язків по вихованню сина та стан здоров`я дитини, а також характеризують особистості дитина. Позивачем [PERSON] та представником позивача адвокатом Бабіч Л.В. надана заяву, якою проти долучених відповідачем документів, які підтверджують виконання нею обов`язків по вихованню сина та стан здоров`я дитини, а також характеризують особистості дитина , оскільки надані докази не є належними, допустимими і не можуть слугувати підставою для відмови в задоволенні позовних вимог. На підставі викладеного просять суд позовні вимоги задовольнити. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 16 червня 2021 року в задоволені клопотання представника позивача [PERSON] - адвоката Бабіч Л.В. про витребування доказів, а саме копії постанови Комінтернівського районного суду м. Харкова від 16 жовтня 2019 року по справі № 641/5143/19 про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 184 КУпАП відмовлено. В судове засідання сторони не з`явились. Позивачем [PERSON] надана до суду заяву про розгляд справи у її відсутність та відсутність її представника, позовні вимоги просить задовольнити в повному обсязі та надала до заяви копію постанови Комінтернівського районного суду м. Харкова від 16 жовтня 2019 року по справі № 641/5143/19 про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 184 КУпАП . Відповідач [PERSON] надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги не визнає та заперечує щодо її задоволення. Враховуючи, що розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до частин другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, розглянувши матеріали справи і оцінивши наявні в справі письмові докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні, вирішуючи справу, виходить з наступного. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 04 квітня 2019 року близько 07 годину 30 хвилин за адресою: м. Харків, вул. Безлюдівська, 6 у ході мовного конфлікту з малознайомим гр. [PERSON] , [INFO] , останній наніс [PERSON] тілесні ушкодження. За даним фактом, слідчим СВ Слобідського ВП ГУНП в Харківській області було відкрито кримінальне провадження, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 1219220540000912 від 05.04.2019 року за ч. 1 ст. 125 КК України - умисне легке тілесне ушкодження. Відповідно до ст. 55 КК України неповнолітній - [PERSON] , [INFO] , визнаний потерпілим по зазначеному кримінальному проваджені. Факт родинних відносин [PERSON] та [PERSON] , підтверджуються копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Постановою слідчого СВ Слобідського ВП ГУНП в Харківській області про закриття кримінального провадження від 18 червня 2019 року, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудового розслідування за №12019220540000912 від 05 квітня 2019 року за ч. 1 ст. 125 КК України, закрити у зв`язку з відсутністю події кримінального правопорушення. З зазначеного постанови вбачається, що допитаний у якості потерпілого неповнолітній [PERSON] , [INFO] , повідомив, що 04 квітня 2019 року близько 07 годину 30 хвилин за адресою: м. Харків, вул. Безлюдівська, 6 у ході мовного конфлікту з малознайомим гр. [PERSON] , [INFO] , останній наніс [PERSON] тілесні ушкодження. Допитана у якості свідка [PERSON] , [INFO] , матір [PERSON] , [INFO] , пояснила, що 04 квітня 2019 року зустрівшись із своїм сином [PERSON] , останній розповів про мовний конфлікт , який відбувся 04 квітня 2019 року в ході якого [PERSON] вдарив [PERSON] в область обличчя. Факт нанесення тілесних ушкоджень [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] повністю підтверджує. Висновком судово - медичного експерта Комунального закладу Харківське обласне бюро судово - медичної експертизи № 09-643/2019 у [PERSON] встановлені легкі тілесні ушкодження. [PERSON] , [INFO] не є суб`єктом злочину за ч. 1 ст. 125 КК України, оскільки не досягла віку, з якого може настати кримінальна відповідальність. Як вбачається із висновку висновку судово - медичного експерта Комунального закладу Харківське обласне бюро судово - медичної експертизи № 09-643/2019 від 27 травня 2019 року, проведеного на підставі ухвали судді Комінтернівського районного суду м. Харкова за клопотанням слідчого Слобідського ВП ГУНП України в Харківській області про проведення судово - медичної експертизи та залучення експерта у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудового розслідування за № 12019220540000912 від 05 квітня 2019 року за ч. 1 ст. 125 КК України, на момент звернення до лікувального закладу, у громадянина [PERSON] встановлені наступні тілесні ушкодження: закрита травма носу у вигляді перелому носової кістки в середній третині без зміщення. Дане ушкодження утворилося від ударної травматичної дії тупого твердого предмету (ів) та могло бути отримане не пізніше дати звернення та встановлення ушкодження у лікувальному закладі рентгенологічно, 04.04.19р. За ступенем тяжкості: закрита травма носу у вигляді перелому носової кістки в середній третині без зміщення належить до легких тілесних ушкоджень, що спричинили за собою короткочасний розлад здоров`я тривалістю понад 6-ти днів, але не більше 3-х тижнів (21дня), згідно п.п. 2.3.1. а , 2.3.3 «Правил судово - медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом № 6 МОЗ України від 17.01.95 р. Показання [PERSON] дані ним при проведенні слідчого експерименту в цілому не суперечить наявним судово - медичним даним в частості способу спричинення та механізму утворення встановлених у нього тілесних ушкоджень. Згідно виписки із медичної карти стаціонарного хворого КНП «Міська клінічна лікарня №30» ХМР за № 2518, [PERSON] , [INFO] знаходився в стаціонарі з 04 квітня 2019 по 15 квітня 2019 року, діагноз: травма носа, закритий перелом кісток носу зі зміщенням. 11 квітня 2019 року [PERSON] проведена операція редресація та репозиція кісток носа, також проведено медичне лікування та надані рекомендації після виписки. Як вбачається з протоколу допиту свідка [PERSON] від 08 травня 2019 року, вона повідомила , що [INFO] її син [PERSON] вдарив [PERSON] в область обличчя , у якого після удару почала йти кров з носу. Конфлікт почався після того, як [PERSON] прохав у [PERSON] начебто 10 копійок, в зв`язку з чим [PERSON] схопив [PERSON] за шию, а останній в свою чергу ударив його в обличчя. Гадає, що [PERSON] не хотів бити [PERSON] , але її син гіперактивний і знаходиться на обліку у невропатолога та на будь який подразник реагує різко і це був той самий випадок. Постановою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 16 жовтня 2021 року встановлена вина [PERSON] у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, однак провадження по справі відносно [PERSON] за ч. 1 ст. 184 КУпАП закрито, у зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення на момент розгляду справи. Зі змісту постанови вбачається, що в судовому засіданні [PERSON] просила закрити провадження по справі, зазначивши, що їй зрозумілі наслідки закриття провадження у справі та не заперечувала фактичні обставини у справі. Крім того, вказала, що розуміє, що закриття провадження у справі не є реабілітуючою обставиною. [PERSON] , [INFO] є учнем 9-А класу Харківської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 90 Харківської міської ради Харківської області, на уроках з 05 квітня 2019 року по 26 квітня 2019 року був відсутній, що підтверджується довідкою директора Харківської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 90 Харківської міської ради Харківської області №313/01-43/19 від 19.06.2019 року Відповідно до характеристики на [PERSON] , складеною директором Харківської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 90 Харківської міської ради Харківської області, класним керівником, [PERSON] навчається у ХЗОШ № 90 з 1 класу, навчальним матеріалом оволодівав на середньому рівні, добре читає. У Хлопчика середній рівень з розвитку мовлення, пам`яті. Марк на уроках не завжди уважний, але усно працює активно. Не завжди старанно виконує домашні завдання. З начальних предметів віддає перевагу інформатиці. Громадські доручення виконує добровільно. Хлопчик задерикуватий, впертий, не завжди відповідає за свої вчинки. Хоче завжди бути у центрі уваги. Має численні пропуски уроків за станом здоров`я. В результаті спричинених малолітнім [PERSON] тілесних ушкоджень малолітньому [PERSON] позивачем на лікування та реабілітацію останнього витрачені грошові кошти у розмірі 3 984, 00 грн., які [PERSON] просить стягнути з відповідача у якості матеріальної шкоди. На підтвердження зазначених витрат [PERSON] надано копії чеків про придбання ліків та допоміжних засобів за період з 04 квітня 2019 року по 19 квітня 2019 року. Пунктом третім частини другої статті 11 Цивільного кодексу України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі. Загальні підстави відповідальності за завдану майнову та моральну шкоду передбачені нормами статей 1166, 1167 ЦК України, відповідно до яких шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини. Згідно частини 1 статті 1178 ЦК України шкода, завдана малолітньою особою (яка не досягла чотирнадцяти років), відшкодовується її батьками (усиновлювачами) або опікуном чи іншою фізичною особою, яка на правових підставах здійснює виховання малолітньої особи, - якщо вони не доведуть, що шкода не є наслідком несумлінного здійснення або ухилення ними від здійснення виховання та нагляду за малолітньою особою. Відповідно до статті 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Згідно із частиною першою статті 1166 ЦК України майнова шкода,завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода,завдана майну фізичної або юридичної особи,відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до статті 1195 ЦК України фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі, зобов`язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо. Ця норма збігається із правилом частини третьої статті 22 ЦК України, яка також передбачає, що збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. З аналізу вищенаведених цивільно-правових норм можна зробити висновок, що особа, якій заподіяно шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, має право вимагати від фізичної або юридичної особи, яка завдала такої шкоди, відшкодування витрат, у тому числі, й на лікування, в межах витрат, які вона понесла (реальні збитки). Як вбачається з матеріалів справи, з вини малолітнього [PERSON] , [INFO] малолітньому [PERSON] , [INFO] були спричинені легкі тілесні ушкодження, що спричинили за собою короткочасний розлад здоров`я, тривалістю понад 6-ти днів, але не більше 3-х тижнів ( 21 дня). Зазначені обставини відповідачем не спростовані. Відповідно до виписки із медичної карти стаціонарного хворого КНП «Міська клінічна лікарня № 30» ХМР за № 2518, [PERSON] з 04 квітня 2019 року по 15 квітня 2019 року перебував на стаціонарному лікуванні. 11 квітня 2019 року проведена операція редресація та репозиція костей носу, обстеження. Проведено лікування: зіоміцін 500 мг, фармозолін, троксевазін гель, лоратадін, аскорутин, кейвер 2, 0 в /м, суп ростин 1,0в /м, нейровітан. З 20 квітня 2019 року призначено лікування та трудові рекомендації: нагляд ЛОР - лікаря в динаміці по місту проживання, нейровітан 1 таб, звільнення на один місяць від фізкультури. Згідно листа призначення лікаря до історії хвороби № 258 , для проведення [PERSON] 11 квітня 2019 року операції - редресація та репозиція костей носу, були придбані медичні припар та та допоміжні засоби. З урахуванням зазначеного, суд приходить до висновку про доведеність завданої матеріальної шкоди у розмірі 3 984, 00 грн та наявність підстав її відшкодування, оскільки позивачем документально підтверджено чеками придбання ліків, які призначені лікарем для лікування та витрати пов`язанні з проїздом до медичного закладу. Щодо вимог позивачки про відшкодування моральної шкоди колегія суддів виходить з наступного. За змістом статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав; моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Згідно з частиною першої статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. У пунктах 3, 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року № 4 судам роз`яснено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Тобто суд повинен з`ясувати усі доводи позивача щодо обґрунтування ним як обставин спричинення, так і розміру моральної шкоди, дослідити надані докази, оцінити їх та визначити конкретний розмір моральної шкоди, зважаючи на засади верховенства права, вимоги розумності, виваженості і справедливості. У рішенні від 12 липня 2007 року у справі «Stankov v. Bulgaria» Європейський суд з прав людини зазначив, що оцінка моральної шкоди, за своїм характером, є складним процесом, за винятком випадків, коли сума компенсації встановлена законом. Чинне законодавство не містить методики чи способівобчислення моральної шкоди, та при оцінці розміру відшкодування моральної шкоди необхідно враховувати, що моральну шкоду не можна відшкодувати в повному обсязі, так як немає (і не може бути) точних критеріїв майнового виразу душевного болю та спокою особи, а будь-яка компенсація моральної школи не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз. Вирішуючи спір в частині відшкодування моральної шкоди, суд виходить з того, що неправомірними діями малолітнього [PERSON] заподіяно моральну шкоду малолітньому потерпілому [PERSON] , яка полягає у фізичних та душевних стражданнях, яких він зазнав у зв`язку з ушкодженням його здоров`я внаслідок спричинення легких тілесних ушкоджень. Враховуючи, що при розгляді справи було встановлено факт заподіяння малолітнім сином відповідача тілесних ушкоджень малолітньому сину позивача, які кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, а також стан здоров`я та вік малолітнього [PERSON] , характер спричинених йому ушкоджень, також, з урахуванням тяжкості та тривалості вимушених змін у його житті, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає обґрунтованим та справедливим стягнення з відповідача на користь позивача у рахунок відшкодування завданої моральної шкоди 5 000, 00 грн. З наведених доводив, суд приходить до висновку що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди підлягають частковому задоволенню та стягує з [PERSON] на користь [PERSON] , яка діє в інтересах неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] матеріальну шкоду у розмірі 3 984, 00 грн та моральну шкоду у розмірі 5 000, 00 грн. Заперечення викладені відповідачем проти позовних вимог не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи судом, а тому суд до уваги не приймаються. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Виходячи з положень, передбачених Законом України «Про судовий збір» та Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» (який діяв станом на день подання позову), сума судового збору, яка підлягала сплаті при пред`явленні позову до суду, складає 768, 40 гривень. Оскільки суд прийшов до висновку про задоволення частини позовних вимог на суму 8 984, 00 гривень, а тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 363, 63 грн.

Outcome: partial