Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-15 00:00:00

Позивач вернувся до суду звернулося до суду з позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідно до укладеного між ним та [PERSON] договору б\\н від 14.02.2012 р., останній отримав кредит у розмірі 2000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Оскільки відповідач взяті на себе зобов'язання по погашенню кредиту та сплаті відсотків за договором кредиту не виконував, станом на 16.07.2015 р. виникла заборгованість в розмірі 4113,49 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача разом з понесеними судовими витратами. Представник позивача в судове засідання не з'явився, про день, час і місце розгляду справи судом повідомлений належно. До суду подав заяву про слухання справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти заочного розгляду справи та винесення судом заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, про ден, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить зворотне поштове повідомлення з відміткою про вручення. За таких обставин суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення, враховуючи, що представник позивача проти цього не заперечує. Суд, дослідивши матеріали справи приходить до наступного висновку. Судом установлено, що 14.02.2012 р. між ПАТ «Акцент-Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір б/н, згідно з умовами якого Банк надав позичальнику кредит у розмірі 2000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредиту у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом (а.с. 6-8). Кредитний договір був укладений шляхом прямої і безумовної згоди позичальника щодо прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановленого банком відповідно до п.3.3 Умов та Правил надання банківських послуг. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою», та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, складає між сторонами Договір, що підписується підписом у заяві (а.с. 6-10). Пунктами 3.1.1 та 3.1.3 розділу 2 Умов та Правил надання банківських послуг передбачено, що строк дії картки вказаний на лицевій стороні картки (місяць, рік). Картка дійсна до останнього календарного дня вказаного місяця. Після закінчення строку дії відповідна картка продовжується банком на новий термін (шляхом надання клієнту картки з новим терміном дії), якщо раніше (до початку місяця перед закінченням строку дії) не надійшла письмова заява клієнта про закриття карткового рахунку, а також за умови наявності грошових коштів на картковому рахунку для оплати послуг по виконанню розрахункових операцій по картковому рахунку (в передостанній день місяця закінчення строку дії) і при дотриманні інших умов, передбачених договором. Відповідно до п. 3.13 та п. 9.12 розділу 1 Умов та правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично пролонгується на такий же термін. Термін вкладу продовжується неодноразово без явки клієнта в банк. Пунктом 3.17 розділу 1 Умов та Правил надання банківських послуг передбачено, що при наявності у клієнта простроченої заборгованості по кредитам і /або кредитним лімітам, отриманим клієнтом в банку, а також по відсотках за їх користування, банк має право на свій розсуд: розірвати даний договір. Відповідно до розрахунку заборгованості за договором б/н від 14.02.2012 р. станом на 16.07.2015 р. за відповідачем [PERSON] значиться заборгованість за кредитом -1653,43 грн., заборгованість за процентами -1787,99 грн., заборгованість по судовим штрафам 672,07 грн., а всього заборгованість [PERSON] складає 4113,49 грн. (а.с.5). Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав . Згідно п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Ст. 509 ЦК України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в яких одна сторона зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від відповідача виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Відповідно до вимог ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив зобов'язання, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Ст. 625 ЦК України передбачає, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Таким чином, на підставі зібраних по справі доказів установлено, що підписанням заяви 14.02.2012 р. сторони фактично уклали кредитний договір та погодили всі його істотні умови, однак взяті на себе зобов'язання за укладеним з банком кредитним договором щодо повернення отриманих коштів відповідач не виконав, розмір заборгованості відповідача підтверджено матеріалами справи, тому суд дійшов висновку про задоволення позову та стягнення з відповідача допущеної грошової заборгованості розмірі 4113,49 грн. в повному обсязі. Крім того, відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути понесені позивачем витрати на оплату судового збору в сумі 243 грн. 60 коп. (а.с.19). На підставі наведеного,

Outcome: approved