Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-08 00:00:00

Позивач - [PERSON] звернулася до суду Ужгородського міськрайонного суду з позовною заявою до [PERSON], про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначила наступне: 02 вересня 2004 року між позивачем та відповідачем був укладений шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ФМ № 157268, виданим Ужгородським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області 22.06.2017 року (видане повторно). Позивач та відповідач мають спільних дітей [PERSON] [INFO] та [PERSON], [INFO]. На даний момент сімейні відносини між позивачем та відповідачем припинено, спільного господарства вони не ведуть, разом не проживають більше трьох років. Позивач зазначає, що вже три роки проживає з іншим чоловіком, і має намір створити нову сімю. Позивач [PERSON] в судове засідання не прибула, хоча про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Проте, подала до суду заяву про можливість розгляду справи у її відсутності, у якій зазначила, що позов підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не зявився, хоча про час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений. Судове засідання у справі було призначене на 29.12.2017 року на 11 год. 00 хв., однак через неявку в судове засідання всіх учасників справи судом у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. У відповідності до ч. 6 ст. 259 ЦПК України складання рішення суду було відкладено на строк не більш як десять днів, тому у відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які є у справі в їх сукупності, суд прийшов до наступних висновків. Як вбачається із матеріалів справи, 02 вересня 2004 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON], був укладений шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ФМ № 157268, виданим Ужгородським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області 22.06.2017 року (повторно). Позивач та відповідач мають спільних дітей [PERSON] [INFO] та [PERSON], [INFO]. На даний момент сімейні відносини між позивачем та відповідачем припинено, спільного господарства вони не ведуть, разом не разом не проживають більше трьох років. Позивач вже три роки проживає з іншим чоловіком, і має намір створити нову сімю. Подальше знаходження у шлюбі та примирення між ними неможливе. Згідно ст. 24 Сімейного кодексу України - шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 109 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Із ст. 55 СК України вбачається, що дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Враховуючи наведене, та з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини даного позову, суд вважає, що примирення та подальше подружнє життя сторін є неможливим, сім'я розпалася остаточно, збереження шлюбу може суперечити інтересам позивача, а отже, укладений між сторонами по справі шлюб підлягає розірванню. Витрати із сплати судового збору у відповідності до\~ст. 141 ЦПК України\~слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved