Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-24 00:00:00

Позивач Військова частина [NUMBER] Міністерства оборони України (далі В/Ч [NUMBER] МОУ) 30.09.2020р звернувся до суду із дійсним позовом, указуючи, що згідно з вироком Краматорського міського суду Донецької області від 11.11.2019р [PERSON] , відповідач у справі, був визнаний винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст.407 та ч.2 ст.121 КК України та йому призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк 8 років. Оскільки військова частина [NUMBER] не володіє інформацією стосовно місця відбування відбуття покарання відповідачем, позов пред`являється за місцем реєстрації позивача. Свої вимоги мотивує тим, що згідно наказу командира військової частини [NUMBER] (по стройовій частині) від 31.08.2018р №182, водія-заправника автомобільного відділення взводу забезпечення зенітного ракетно-артилерійського дивізіону, солдата військової служби за контрактом [PERSON] , який прибув із Дружківського МВК Донецької області, з 31 серпня 2018 року було зараховано до списків особового складу військової частини [NUMBER] та всі види забезпечення, в тому числі і речове. Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, гарантії військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни врегульовані Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Під час проходження служби у військовій частині [NUMBER] , у відповідності до вимог наказу Міністерства оборони України від 29.04.2016 року №232 «Про речове забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України», зі змінами, солдат [PERSON] , згідно роздавальної відомості №959 від 22.08.2018ру, №1003 від 31.08.2018р, №1197 від 10.10.2018р, №291 від 29.03.2019р забезпечувався форменим одягом за рахунок державних коштів. Згідно наказу командира В/Ч [NUMBER] (по стройовій частині) від 22.05.2020р №101, відповідача звільненого наказом командира В/Ч [NUMBER] (по особовому складу) від 22.05.2020р №56-РС у відповідності до пункту два частини п`ятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 04.04.2006р №3597-IV у запас за підпунктом «е» (у зв`язку з набранням законної сили обвинувальним вироком суду, яким призначено покарання у виді позбавлення волі, обмеження волі, позбавлення військового звання чи позбавлення права займати певні посади) з 14 травня 2019 року було виключено із списків особового складу В/Ч [NUMBER] , знято з усіх видів забезпечення та направлено для зарахування на військовий облік до Дружківського МВК Донецької області. Зазначає, що відповідно до п.4 Розділу III Інструкції про організацію речового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України в мирний час та особливий період, затвердженої наказом Міністерства оборони України №232 від 29.04.2016р, у разі звільнення з військової служби осіб офіцерського складу, сержантського і старшинського складу та рядового складу, які проходили військову службу за контрактом, за службовою невідповідністю, у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту, засудженням особи до позбавлення волі або обмеженням волі за вироком суду, що набрав законної сили, вартість виданих їм предметів речового майна, строки носіння яких не закінчилися, утримується з урахуванням зносу та проводяться взаєморозрахунки в разі неотримання військовослужбовцем речового майна, право на отримання якого наступило за час проходження служби. Вказує, що згідно довідки-розрахунку №678 при звільненні з солдата [PERSON] , за речове майно строк носіння якого не закінчився з урахуванням зносу підлягала утриманню сума коштів в розмірі 9130,36грн, Під час виключення із списків особового складу В/Ч [NUMBER] та зняття усіх видів забезпечення, на підставі наказу командира В/Ч [NUMBER] (по стройовій частині) від 22.05.2020р №101, з відповідача згідно розрахункової платіжної відомості №191 та книги грошових стягнень і нарахувань військової частини [NUMBER] (Форма №35) було утримано частково кошти в сумі 7124,97грн в якості відшкодування майнової шкоди за речове майно строк носіння якого не закінчився з урахуванням зносу. Розмір невідшкодованої [PERSON] вартості виданих йому предметів речового майна строк носіння яких не закінчився з урахуванням зносу складає 2005,39грн. Просить стягнути з [PERSON] на користь В/Ч [NUMBER] кошти в сумі 2005,39грн, в якості відшкодування майнової шкоди та витрати, пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 2102,00грн. Ухвалою судді від 14.06.2021 року позовна заява була прийнята до розгляду та було відкрито провадження по справі\~в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Справа розглянута судом у відповідності до ч.ч.3, 5\~ст.279 ЦПК України\~без проведення судового засідання та повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, так як від сторін не надійшло клопотань про інше. Всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважаю за необхідне задовольнити позовні вимоги, виходячи з наступного. Судом встановлено, що згідно з наказом командира військової частини [NUMBER] (по стройовій частині) від 31.08.2018р №182, водія-заправника автомобільного відділення взводу забезпечення зенітного ракетно-артилерійського дивізіону, солдата військової служби за контрактом [PERSON] , який прибув із Дружківського МВК Донецької області, з 31 серпня 2018 року було зараховано до списків особового складу військової частини [NUMBER] та всі види забезпечення, в тому числі і речове. Під час проходження служби у військовій частині [NUMBER] солдат [PERSON] , згідно роздавальної відомості №959 від 22.08.2018ру, №1003 від 31.08.2018р, №1197 від 10.10.2018р, №291 від 29.03.2019р забезпечувався форменим одягом за рахунок державних коштів. Вироком Краматорського міського суду Донецької області від 11 листопада 2019 року (справа 234/11928/19, провадження №1-кп/234/984/19), який набрав законної сили 04.02.2020р, [PERSON] визнаний виним у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст.407 та ч.2 ст.121 КК України та останньому призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк 8 років. З наказу командира В/Ч [NUMBER] (по стройовій частині) від 22 травня 2020 року №101, убачається, що відповідача [PERSON] звільненого наказом командира В/Ч [NUMBER] (по особовому складу) від 22.05.2020р №56-РС у відповідності до пункту два частини п`ятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 04.04.2006р №3597-IV у запас за підпунктом «е» (у зв`язку з набранням законної сили обвинувальним вироком суду, яким призначено покарання у виді позбавлення волі, обмеження волі, позбавлення військового звання чи позбавлення права займати певні посади) з 14 травня 2019 року було виключено із списків особового складу В/Ч [NUMBER] , знято з усіх видів забезпечення та направлено для зарахування на військовий облік до Дружківського МВК Донецької області. Під час виключення зі списків особового складу В/Ч [NUMBER] з [PERSON] було наказано утримати грошові кошти за речове майно у розмірі 9130,36грн, що підтверджується наказом командира В/Ч [NUMBER] від 22.05.2020р №101, але відповідно до книги грошових стягнень і нарахувань В/Ч [NUMBER] (форма 35) було утримано частково кошти в сумі 7124,97грн, в якості відшкодування майнової шкоди за речове майно строк носіння якого не закінчився з урахуванням зносу, тому згідно довідки №1601, вбачається, що у В/Ч [NUMBER] за солдатом [PERSON] рахується дебіторська заборгованість за недонос речового майна на суму в розмірі 2005,39грн. Відповідно до абз.2 п.1\~ст.9-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»\~речове забезпечення військовослужбовців здійснюється за нормами і в терміни, що визначаються відповідно Міністерством оборони України, Міністерством інфраструктури України для Державної спеціальної служби транспорту, іншими центральними органами виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні військові формування. Відповідно до п.4 Розділу III Інструкції про організацію речового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України в мирний час та особливий період, затвердженої\~наказом Міністерства оборони України №232 від 29.04.2016, у разі звільнення з військової служби осіб офіцерського складу, сержантського і старшинського складу та рядового складу, які проходили військову службу за контрактом, за службовою невідповідністю, у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту, засудженням особи до позбавлення волі або обмеженням волі за вироком суду, що набрав законної сили, вартість виданих їм предметів речового майна, строки носіння яких не закінчилися, утримується з урахуванням зносу та проводяться взаєморозрахунки в разі неотримання військовослужбовцем речового майна, право на отримання якого наступило за час проходження служби. Статтею 1212 ЦК України\~визначено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. Зважаючи на ті обставини, що відповідач був звільнений з військової служби у зв`язку із засудженням його до позбавлення волі за вироком суду, що набрав законної сили, та виключений із списків особового складу військової частини [NUMBER] , кошти за видані йому предмети речового майна строк носіння яких не закінчився з урахуванням зносу в сумі 2\~005,39грн, не відшкодував, суд вважає необхідним позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Відповідно до ч.1\~ст.141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд дійшов висновку про необхідність повного задоволення позову, а позивачем були понесені судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 2006,79грн, суд також вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму понесених останнім судових витрат. На підставі викладеного,

Outcome: approved