Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-27 00:00:00

Позивач [PERSON] підприємства «Харківські теплові мережі» звернувся в суд з позовом до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості з опалення та гарячу воду за період з 01.12.2015 року по 31.10.2017 року в розмірі 17543,61 гривен. В обґрунтування своїх вимог представник позивач посилається на те, що відповідачі є споживачами послуг центрального опалення та підігріву холодної води для потреб гарячого водопостачання. Відповідачі проводили розрахунки не в повному обсязі, що призвело до утворення заборгованості за період з 01.12.2015 року по 31.10.2017 року в розмірі 17543,61 гривен. Представник позивача - [PERSON] підприємства «Харківські теплові мережі» в судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву, якою позов підтримала, просила його задовольнити, розглядати справу у відсутності представника позивача та не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідачі [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явились, про час і місце судового розгляду повідомлялись належним чином, про причини неявки в судове засідання не повідомили. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. У зв'язку з тим, що розгляд справи відбувався за відсутності сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що відповідачі зареєстровані за адресою: [ADDRESS] .Згідно відомості нарахувань та оплат за послуги теплопостачання, заборгованість відповідачів за період з 01.12.2015 року по 31.10.2017 року в розмірі 17543,61 гривен. Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 22.12.2017 року, у прийнятті заяви КП «Харківські теплові мережі» про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з [PERSON], [PERSON] заборгованості за опалення та гарячу воду було відмовлено. До обов'язків споживача комунальних послуг, які встановлено ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», входить, в тому числі, оплата за житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку (ст.32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У відповідності до ч.2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, що становить інфляційні витрати в сумі 3898,89 гривен та три відсотки річних від простроченої сумі 847,20 гривен. З огляду на вищевикладене можна зробити висновок, що вимоги про стягнення заборгованості є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню. Окрім того, у відповідності зі ст.141 ЦПК України з відповідачів підлягає стягненню на користь держави судовий збір. Враховуючи викладене,

Outcome: approved