Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою та відшкодування матеріальної та моральної шкоди . Свої позовні вимоги, які позивач та його представник підтримали в судовому засіданні, та такі вимоги мотивують тим, що, [PERSON], являється власником житлового будинку по вул.Зеленій,42 в с.Добросин на підставі свідоцтва про право власності на будівлі від 21.08.1997 року виданого [PERSON] сільською радою та земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель; ведення особистого підсобного господарства в с.Добросин по вул. Зеленій,42, на підставі державного акту на право приватної власності на землю ІІІ- ЛВ № 050986 виданого [PERSON] сільською радою від 13.07.1999 року. Багато років її сусіди, Відповідачі по справі чинять перешкоди у користуванні земельною ділянкою іншим нерухомим майном, що є на цій ділянці, нищать її майно, наносять їй та її рідним матеріальну та моральну шкоди. В липні 2014 року Позивач звернулася до [PERSON] сільської ради із заявою про встановлення меж земельної ділянки між Позивачем та її сусідом, [PERSON] 09.07.2014 року [PERSON] сільською радою було складено акт №304 відповідно до якого межі земельної ділянки Позивача відповідають Державному акту ІІІ- ЛВ № 050986 виданого [PERSON] сільською радою від 13.07.1999 року. Лише після згаданого вище акту Позивач вирішила встановити огорожу по межі земельної ділянки між нею та Відповідачем [PERSON] та встановили стовпці для огорожі по довжині земельної ділянки. Однак в період з 18.07.2014 року по 20.07.2014 року Відповідачі по справі повиривали стовпці разом з бетоном і порозкидали по нашій земельній ділянці. 21.07.2014 року [PERSON] звернулася до Жовківського РВ ГУМВС України у Львівській області із повідомленням про злочин. Відповідно до листа Жовківського РВ ГУ МВС України у Львівській області від 08.09.2014р. № 6774 по даному матеріалу гр. [PERSON], [PERSON], [PERSON] винесено офіційне застереження про неприпустимість протиправної поведінки. Однак, такі дії міліції не заспокоїли сусідів і вони уже в котрий раз починають сварки та не дають можливості встановити огорожу. Це заставило повторно звернутися до правоохоронних органів із заявою на що було отримано постанову про закриття кримінального провадження від 16.08.2014 року. Із згаданої постанови вбачається, що під час огляду місця події 08.09.2014 року, що за господарство розміщене в с.Добросин по вул.Зеленій,42, Жовківського району Львівської області. Під час огляду встановлено, що місцем огляду являються металеві стовпці, які розміщені на території вищевказаного господарства із яких складається огорожа. На час огляду стовпці в кількості 16 штук, довжиною 2 м. кожен, розміщені на земельній ділянці. Вартість кутника та цементу відповідно до товарного чеку становить 7810,00 грн., оплата робітникам 1800,00 грн., оренда бетономішалки 200,00 грн. Всього Позивачем на роботи і матеріали по встановленню металевих стовпців затрачено 9810,00 грн. 02.10.2014 року Позивач звернулася до [PERSON] сільської ради із заявою у якій виклала усі обставини через які не можем належно користуватися земельною ділянкою. 29.10.2014 року [PERSON] сільською радою було складено акт відповідно до якого гілки на деревах гр.[PERSON], які перетинають межу земельної ділянки в сторону гр.[PERSON] не обрізані, пивниця [PERSON] знаходиться 0,25 см. від огорожі гр.[PERSON] дощові води з даху пивниці стікають до огорожі [PERSON] та руйнують огорожу. Через необрізані гілки дерев огорожа покрилася мохом та руйнується, а стічні води руйнують фундамент. Сусіди все це роблять спеціально, щоб не було меж земельної ділянки та можна було ще частину земельної ділянки захопити собі. Позивач є інвалідом ІІ групи, людиною похилого віку, і сварки негативно впливають на її здоров»я, крім того, переживає за марно потрачені кошти, які в наш час так нелегко заробити. Просять задоволити позов. Позивач в судовому засіданні свої позовні вимоги пітримала та просила суд її позов задоволити в повному розмірі. Представник позивача в судовому засіданні надала суду аналогічні пояснення як в позовній заяві, просила суд позовні вимоги позивача задоволити. Відповідачі щодо позову заперечили, та суду пояснили, що дійсно між сторонами по справі існує конфлікт з приводу користування земельними ділянками через відсутність виносу в натуру межі між будинковолодіннями. Позивач постійно захоплює їх частину земельної ділянки, огорожу встановлює на належній Відповідачам земельній ділянці. Позивач на межі побудував двоповерхову будівлю вода з даху якої стікає до Відповідачів на подвір»я. У позивача відсутня технічна документація на приватизацію земельної ділянки. Представник відповідача в судовому засіданні щодо позовних вимог позивача заперечила, про що подала письмові заперечення окрім того додатково повідомила , що наданий товарний чек не відповідає вимогам законодавства, а тому не може бути належним доказом по справі. Позивач повністю огородила свою земельну ділянку а відтак відсутній предмет спору .Просить в позові відмовити . Представником третьої особи [PERSON] сільської ради в судовому засіданні було повідомлено, що межі земельної ділянки [PERSON] відповідають її державному акту на землю. Огорожа встановлена відповідно до державного акту на право власності на землю. Однак впродовж тривалого часу між сторонами існує спір щодо меж земельних ділянок сторін по справі. Окрім того , допитана в якості свідка [PERSON] в судовому засіданні суду пояснила, що позивач є її матір»ю, та що вона пам»ятає , що з самого дитинства з сусідами іде спір про межі земельної ділянки . Вона особисто , проти сусідів нічого не має, однак вони її часто ображають та принижують . Вважає, що огорожа встановлена правомірно, оскільки у них є державний акт на земельну ділянку. Окрім того повідомила, що кошти на огорожу та на встановлення огорожі їй надавала мати позивачка по справі, так як її мати, в силу свого віку такими справами уже займатися не в силі. Допитана в якості свідка [PERSON] суду пояснила, що в с.Добросин по вул.Зеленій вона проживає з самого дитинства з народження. З усіма сусідами в добрих відносинах, також повідомила, що її тато і відповідачки мама є брата і сестрою, тобто вони між собою родичі . Пам»ятає що колись був дерев»яний паркан, а зараз встановлений позивачем [PERSON] бетонний паркан , огорожу підсунуто блище до [PERSON]. У сусідів [PERSON] є гараж, літня кухня, пивниця була побудована в 1960 році. Також з приводу огорожі сусіди дуже часто сваряться. Допитана в якості свідка [PERSON] суду пояснила, що з обома сусідами нормальні відносини, між собою вони не спілкуються , та не сваряться. Знає що сусіди сваряться за межу , кажуть, що відповідачі [PERSON] підкопали пивницю, яка була побудована 1964 року, два роки тому була в пивниці, ніхто не підкопував, я не бачила хто викопував стовпці, люди говорили що [PERSON] повикопував стовці. Також судом в якості свідків було допитано відповідачів по справі. Допитана в якості свідка [PERSON] суду повідомила, що предметом спору є межа, вони завжди між собою сваряться, свою землю сусіди позивачі по справі приватизували проте межі між сусідами не погоджували . Допитаний в якості свідка [PERSON] суду повідомив, що предметом спору є межа, вони завжди між собою сваряться , свою землю сусіди позивачі по справі приватизували проте межі між сусідами не погоджували . [PERSON] забивала палі в нашу сторону а ми їх з сестрами витягували . Допитаний в якості свідка [PERSON] суду повідомив, що предметом спору є межа, вони завжди між собою сваряться , свою землю сусіди позивачі по справі приватизували проте межі між сусідами не погоджували , коли почали ставити загорожу то посунулись на його город. Заслухавши пояснення сторін по справі , дослідивши матеріали даної цивільної справи, суд приходить до наступних висновків. Статтями 11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до положень ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Судом встановлено, що Позивач [PERSON], являється власником житлового будинку , який знаходиться по вул.Зеленій,42 в с. Добросин на підставі свідоцтва про право власності на будівлі від 21.08.1997 року виданого [PERSON] сільською радою . Позивач також є власником земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель; ведення особистого підсобного господарства в с.Добросин по вул. Зеленій,42 на підставі державного акту на право приватної власності на землю ІІІ- ЛВ № 050986 виданого [PERSON] сільською радою від 13.07.1999 року. Земельним ділянкам зазначеним у державному акті на право приватної власності на землю ІІІ- ЛВ № 050986 виданого [PERSON] сільською радою від 13.07.1999 року, позивачем було присвоєно кадастрові номери та внесено до державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності про реєстрацію право власності, що підтверджено відповідними витягами. Відповідно до акту [PERSON] сільської ради від 09.07.2014 року № 304 межі належної [PERSON] земельної ділянки відповідають Державному акту ІІІ- ЛВ № 050986 виданого [PERSON] сільською радою від 13.07.1999 року. З пояснень Позивача вбачається, що лише після згаданого вище акту Позивач вирішила встановити огорожу по межі земельної ділянки між будинковолодінням Позивача та Відповідача [PERSON] та встановили стовпці для огорожі по довжині земельної ділянки. Згідно акту [PERSON] сільською радою від 29.10.2014 року гілки на деревах гр.[PERSON] які перетинають межу земельної ділянки в сторону гр. [PERSON] не обрізані, пивниця [PERSON] знаходиться 0,25 см. від огорожі гр.[PERSON] дощові води з даху пивниці стікають до огорожі [PERSON] та руйнують огорожу. Із заяви [PERSON] від 21.07.2014 року адресованої до Жовківського РВ із повідомленням про злочин вбачається, що в період з 18.07.2014 року по 20.07.2014 року Відповідачі по справі повиривали стовпці огорожі разом з бетоном і порозкидали по земельній ділянці Позивача. З листа Жовківського РВ ГУ МВС України у Львівській області від 08.09.2014 року № 6774 вбачається, що звернення [PERSON] зареєстровано в журналі єдиного обліку заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події за № 2923 від 21.07.2014р. По даному матеріалу гр. [PERSON], [PERSON], [PERSON] винесено офіційне застереження про неприпустимість протиправної поведінки. З пояснень відповідача [PERSON], які містяться в матеріалах кримінального провадження № 12014140240000767 вбачається, що дійсно останній повитягував стовпці, які були закопані в його городі де росла картопля, оскільки вони були закопані на його території. Поясненнями свідків [PERSON], [PERSON] стверджується наявність земельного спору між сторонами по справі . З пояснень свідка [PERSON] вбачається, що остання зверталася до правоохоронних з повідомленням про злочин стосовно її сім»ї, а кошти на придбання цементу та кутника їй надала її мати, оскільки сама є похилого віку і займатися такими покупками не має можливості. Відповідно до свідоцтва про право особистої власності на будівлі від 25.09.1988 року будинковолодіння по вул. Зеленій, 44 в с.Добросин належить колгоспному двору головою якого є [PERSON]. Поясненнями Відповідачів стверджується, що [PERSON] померла, а Відповідачі спадщину після смерті [PERSON] не переоформили. Із листа відділу Держземагенства у Жовківському районі Львівської області від 20.05.2015р. № 9-1310-0.3-3492\\2-15 вбачається, що згідно земельно-кадастрових даних відсутня інформація, щодо наявності у власності чи користуванні громадянина [PERSON] земельної ділянки в с. Добросин по вул. Зеленій, 44. [PERSON] сільської ради від 10.06.2015 року № 210 стверджується, що земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель та споруд по вул. Зеленій,44 в с. Добросин Жовківського району не приватизована [PERSON] З пояснень Відповідачів вбачається, що державний акт на право приватної власності на землю ІІІ-ЛВ № 050989 від 13.07.1999 року відповідачами не оспорювався. Тому, суд не приймає до уваги твердження Відповідачів про те, що відсутнє встановлення межі внатурі між домогосподарствами по вул.Зеленій, 42 та вул.Зеленій,44 в с.Добросин. Відповідачі по справі не надали суду доказів конфігурації та розмірів земельної ділянки по вул. Зеленій, 44 в с.Добросин Жовківського району. Згідно ст. 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку виникає з моменту державної реєстрації цього права. Таким чином, право власності на земельну ділянку в [PERSON] виникло з 13.07.1999 року. Відповідно з ч. 1 ст. 321 ЦК України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності або\~ обмежений у його здійсненні. У разі порушення цього права власник має право на підставі ст. 391 Цивільного кодексу України вимагати усунення перешкод у здійсненні права користування своїм майном. У відповідності з ч. 2 ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не повязані з позбавленням права володіння земельною ділянкою. Як випливає з положень п. «а» ч.1 ст. 95 ЗК України, землекористувачі, якщо інше не передбачено законом або договором, мають право самостійно господарювати на землі, та як наслідок вільно володіти та користуватись земельною ділянкою. А тому, суд приходить до переконання, що саме діями Відповідачів чиняться Позивачу перешкоди у користуванні земельною ділянкою, а саме влаштування огорожі, оскільки Відповідачами не визнається межа земельної ділянки яка встановлена державними актом на право приватної власності на землю ІІІ ЛВ № 050989. Щодо позовної вимоги Позивача про стягнення з відповідачів матеріальної шкоди суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ст.22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Відповідно до ст.1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Як вбачається із позовної вимоги позивача остання просила суд стягнути з Відповідачів в рівних частинах на її користь компенсацію за заподіяну їй матеріальну шкоду в розмірі 9\~810, 00 грн. Відповідно до копії товарного чеку від 31.05.2014 року та оглянутого оригіналу в судовому засіданні вартість кутника та цементу, які були використані для встановлення стовпців становить 7 810,00 грн. Суд не бере до уваги твердження Відповідача, що товарний чек не є розрахунковим документом, оскільки на підставі Законів №1023-ХІІ від 12.01.1991 року «Про захист прав споживачів» та Закону №265, зазначено, що у товарному чеку повинен бути напис «Товарний чек», а зміст чека повинен відповідати вимогам підпункту 3.2 Положення «Про форму та зміст розрахункових документів» №614 від 02.03.2010 року та такий товарний чек повинен містити певну інформацію враховуючи побажання податківців. У наданому позивачем товарному чеку міститься відбиток печатки на якому зазначено: прізвище ім»я по батькові; ідентифікаційний номер; адресу суб»єкта господарювання; найменування товару; кількість; ціна; сума; дата видачі чеку. Суд приходить до висновку що, саме діями Відповідачів було знищено встановлені Позивачем стовпці, на які Позивач затратив кошти в сумі 7 810,00 грн., які підлягають стягненню з Відповідачів. Однак Позивач не довела витрати коштів в сумі 2 000,00 грн. а саме, оплата робітникам 1800,00 грн. оренда бетономішалки 200,00 грн., а тому такі не підлягають до стягнення з Відповідачів, а тому в цій частині позовних вимог позивачу слід відмовити. Щодо позовної вимоги позивача про стягнення моральної шкоди суд приходить до наступного висновку. Зокрема , відповідно до ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та страждання, яких фізична особа зазнала у звязку з каліцтвом або іншими ушкодженнями здоровя; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сімї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не повязана з розміром цього відшкодування. Відповідно до постанови Пленуму Верховного суду України Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди № 4 від 31 березня 1995 року розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини душевних страждань, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Однак, позивач під час розгляду справи позивач не довів факту заподіяння їй моральної шкоди. Статтями 11, 60 ЦК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. При цьому кожна із сторін зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. \~ Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв'язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для часткового задоволення позовних вимог [PERSON].

Outcome: dismissed