Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-30 00:00:00

Позивач [PERSON] пред`явив до суду позов до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 09 вересня 2010 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що від шлюбу у народився син [PERSON] , [INFO] , який зареєстрований та проживає разом із ним . Однак, їх із відповідачкою сімейне життя не склалося через повну відсутність взаєморозуміння та взаємоповаги, розходженням поглядів на сімейні цінності, виховання дитини, розподілу обов`язків та ведення спільного господарства між ними виникали постійні сварки. На даний час вони проживають окремо, не підтримують сімейних стосунків та не ведуть спільного господарства. З цих підстав просить шлюб розірвати, оскільки перебування у шлюбі суперечить його інтересам та інтересам дитини, що мають істотне значення. Ухвалою судді від 14 червня 2019 року у цивільній справі відкрито провадження та призначено підготовче судове засідання. Відповідач відзиву на позов не подавала. Ухвалою суду від 22 липня 2019 року підготовче провадження закрито та цивільну справу призначено до судового розгляду по суті . У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив задовольнити, не заперечив проти заочного розгляду справи. Вказав, що понад два роки разом із відповідачем не проживає та не підтримує ніяких відносин . Представник позивача адвокат Степанов В.В. у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив розірвати шлюб. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, повторно до суду не з`явилася, не повідомивши про причини неявки. Відзиву на позовну заяву не подавала. За вказаних обставин, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи в порядку статті 280 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів. Судом установлено: Позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] вступили у зареєстрований шлюб 09 вересня 2010 року, про що складено актовий запис №1407 Відділу реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції та 05 грудня 2018 року Тернопільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області повторно видане свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . Від шлюбу сторін [INFO] народився син [PERSON] , про що складено актовий запис №2989 Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області України, яким 20 грудня 2011 року видане свідоцтво про народження серії [NUMBER] . Неповнолітній син сторін [PERSON] , [INFO] зареєстрований та проживає разом із батьком (позивачем по справі) [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , що стверджується довідкою №66 виданою 29 травня 2019 року ПП «Сонячне». Сімейне життя сторін не склалося. У зв`язку із відсутністю порозуміння сторони понад два роки разом не проживають, не підтримують сімейних стосунків та не ведуть спільного господарства, між ними втрачені почуття любові та взаємоповаги. Як убачається із пенсійного посвідчення № [NUMBER] виданого 16 березня 2011 року Пенсійним фондом України, [PERSON] отримує пенсію по інвалідності, у зв`язку із інвалідністю третьої групи з дитинства, довічно. Дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, суд приходить до переконання,що позов підлягає до задоволення виходячи із наступних підстав : Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно із вимогами ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Натомість позивачем зазначено, що перебування у шлюбі суперечить його інтересам та інтересам неповнолітнього сина, що мають істотне значення. Відповідно до вимог ст. 112 Сімейного кодексу України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з роз`ясненнями, викладеними у п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя, суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Статтею 51 Конституції України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. За вказаних обставин, суд приходить до переконання, що сім`я сторін фактично розпалася і шлюб носить формальний характер. Таким чином, суд, оцінивши всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо досліджені докази у справі, прийшов до переконання, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу сторін є таким, що суперечить інтересам позивача, що мають істотне значення, тому відповідно до вимог ст.112 Сімейного кодексу України, шлюб підлягає до розірвання, відтак позов [PERSON] підлягає до задоволення. Окрім цього, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України із відповідача на користь позивача підлягають до стягнення понесені судові витрати зі сплати судового збору при зверненні до суду із позовною заявою. На підставі наведеного та статтями 4, 5, 89,141, 264, 265,268, 280, 282, 352,354 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

Outcome: approved