Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-04 00:00:00

Позивач в листопаді 2014 року звернулася до суду із зазначеним вище позовом. Свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідач по справі є її батьком. На даний час вона є студенткою четвертого курсу денного відділення Краснолиманського медичного коледжу Донецького НМУ ім. М.Горького. У зв'язку з продовженням навчання вона потребує матеріальної допомоги від батька. В добровільному порядку надавати таку матеріальну допомогу відповідач відмовляється. Вона ніде не працює, так як весь день занята навчанням, стипендію не отримує. Інших доходів вона не отримує. Всі витрати, пов'язані з її навчанням, а також придбанням їй одягу, продуктів харчування, проїздом, тощо несе її мати та дід, але вони не в змозі самостійно забезпечити її всім необхідним. Відповідач є інвалідом другої групи та пенсіонером, отримує пенсію, розмір якої складає близько 3000 грн. щомісяця, але матеріальної допомоги на період навчання не надає. Вважає, що він має можливість сплачувати аліменти на її утримання на період навчання в розмірі 1/4 частини щомісяця. Позивач у судове засідання не з'явилася, надавши письмову заяву, в якій просила розглянути справу у її відсутності, заявлені вимоги підтримує повністю. Відповідач у судове засідання не з'явився, надавши суду письмову заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутності, заявлені вимоги визнає повністю, проти їх задоволення не заперечує. Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні діти продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що відповідач по справі [PERSON] є батьком [PERSON] (а.с. 6). Згідно довідки № 199 від 29.10.2014 року (а.с. 4) позивач по справі [PERSON] навчається на четвертому курсі за денною формою в Краснолиманському медичному коледжі Донецького НМУ ім. М.Горького. Позивач по справі не працює, стипендію не отримує, інших доходів не має. Із повідомленої позивачем в своєму позові інформації, яка ні ким і ні чим не спростована (а.с.2-3) встановлено, що всі затрати, пов'язані з навчанням, проїздом, тощо несуть її мати та дід, що потребує від них додаткових зусиль та затрат для організації свого життя. Отже, [PERSON] потребує матеріальної допомоги від батька на період навчання. Відповідно до ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, а відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Виходячи з принципу змагальності сторін, суд не може за власною ініціативою збирати докази або роботи інші процесуальні дії, направлені на збирання доказів, а лише оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Із змісту позовної заяви вбачається, що відповідач по справі є інвалідом другої групи та пенсіонером, але матеріальної допомоги в добровільному порядку надавати відмовляється. Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач, як батько зобов'язаний надавати донці, яка продовжує навчання матеріальну допомогу. При визначенні розміру аліментів суд відповідно до ст. 182 СК України враховує стан здоров'я та матеріальне становище дітей, вік дітей, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних членів сім'ї, батьків, дітей. Отже, при визначенні розміру цієї допомоги суд враховує, що [PERSON] матеріально доньку не підтримує, на утриманні має ще одну дитину, інших непрацездатних членів сім'ї не має, отримує пенсію. З урахуванням зазначеного суд вважає, що відповідач може надавати донці допомогу у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу до припинення навчання. Сплачуючи аліменти саме в такій частині відповідач, як зможе надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітньої донці, так і вирішувати свої особисті питання матеріального характеру. Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України однією із засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведеність перед судом їх переконливості. Виходячи із цього принципу, суд не може за власною ініціативою збирати докази або робити інші процесуальні дії, направлені на збирання доказів, а лише оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Таким чином, суд приходить до висновку про доведеність заявлених вимог, тому вони підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: partial