Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-20 00:00:00

Позивач [PERSON] , інтереси якої представляє [PERSON] , звернулася в суд із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, який зареєстрований 01.04.2014 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернівецького міського управління юстиції, актовий запис №388. Вказує, що від шлюбу у них є малолітній син: [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося у зв`язку з несумісністю характерів. Відповідач проявляє агресію по відношенню до неї та малолітнього сина, постійні спалахи психологічного та фізичного насильства, різного роду маніпуляції та залякування призвели до частих сварок та конфліктів, що в свою чергу погіршило відносини та стало причиною розладу в сім`ї. На даний момент ведення спільного господарства припинено і за її глибоким переконанням подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини не має. На примирення із відповідачем [PERSON] позивачка не згідна, а тому просила шлюб між ними розірвати. В судове засідання сторони не з`явились, представник позивача [PERSON] , адвокат Софяк В.В., подала заяву про розгляд справи у її відсутності та відсутності позивача. Позов підтримує в повному обсязі. Не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи. Заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надходило. Відзиву на позов відповідач не подав. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 223 ЦПК України. Статтею 280 ЦПК України передбачається, що у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, а також якщо відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 01.04.2014 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернівецького міського управління юстиції, актовий запис № 388, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.9). Від шлюбу у сторін є син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а. с. 10) Як встановлено, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе, так як у них різні погляди на шлюб та сім`ю, суперечить інтересам позивача, позивач не бажає зберегти шлюб, на розірванні шлюбу наполягає, а тому шлюб між ними може бути розірвано. Відповідно до ч. 3 ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного кодексу України. Відповідно до ст. 112 ч.2 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно частини 2 ст. 114, ст. 115 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Розірвання шлюбу, здійснене за рішенням суду, повинно бути зареєстроване в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та постановлення відмітки в актовому записі про шлюб. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Таким чином, суд вважає встановленим, що позовна заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання. Згідно ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Відповідно ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Оскільки в даному випадку син [PERSON] , [INFO] , є малолітнім, то суд вважає за необхідне визначити його місце проживання біля матері. На підставі ст. ст. 105, 110, 112, 114, 115,141,160 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved