Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-17 00:00:00

Позивач в особі представника [PERSON] звернувся в суд із позовом про визнання права власності на частки у майні колишнього колгоспного двору та на спадкове майно за законом, посилаючись на те, що станом на 15.04.1991 р. двір в [ADDRESS] відносився до категорії колгоспних дворів, співвласниками якого були: голова колгоспного двору [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. [INFO] голова колгоспного двору [PERSON] померла. Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається із 1/5 будинковолодіння по вказаній вище адресі. [PERSON] за життя не зробила розпорядження на випадок своєї смерті щодо майна. Тому при спадкуванні за законом спадкоємцями першої черги є діти померлого спадкодавця [PERSON] та [PERSON]. Сторони по справі - діти спадкодавця до нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право власності на спадщину за законом не зверталися. Позивач [PERSON] постійно проживав в даному будинковолодінні на момент смерті спадкодавця та проживає і на даний час. Та вважається таким що прийняв спадщину згідно вимог ст.1268 ч.3 ЦК України. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] на спадщину не претендують та від своїх часток відмовилися на користь позивача. Позивач просив визнати за ним право власності на будинковолодіння яке колишнього колгоспного двору, яке знаходиться по [ADDRESS]. В судове засідання представник позивача [PERSON] направив заяву про розгляд справи у його відсутності та у відсутності позивача. Позовні вимоги підтримав та просив суд задоволити позов. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, однак направила заяву про розгляд справи у її відсутності, визнавши позовні вимоги, від своєї частки у майні колишнього колгоспного двору відмовилася на користь позивача. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, однак направив заяву про розгляд справи у його відсутності, визнавши позовні вимоги, від своєї частки у майні колишнього колгоспного двору відмовився на користь позивача. Відповідач [PERSON] в судове засідання двічі не з'явилася, причини неявки суду не повідомила хоча була належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду справи. Судом встановлено, що станом на 15.04.1991 р. двір в [ADDRESS] відносився до категорії колгоспних і там були зареєстровані голова колгоспного двору [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. За господарством закріплена земельна ділянка площею 0,29 га в тому числі для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що підтверджується довідкою Великокучурівської сільської ради від 20.07.2015 року за №2519 (а.с.20). Згідно ч.1 ст.120 ЦК України (в редакції 1963р) майно колгоспного двору належить його членам на праві спільної сумісної власності. Право власності на будинковолодіння зареєстроване не було. Згідно Свідоцтва серії [NUMBER] про смерть виданого 15.05.2015 р., встановлено, що [INFO] в с.Великий Кучурів, Сторожинецького району померла [PERSON] (а.с.10). Після її смерті відкрилася спадщина на 1/5 частину майна колишнього колгоспного двору. Позивач прийняв спадщину, так як залишився проживати в спадковому будинковолодінні після смерті [PERSON], що підтверджується довідкою Великокучурівської сільської ради від 02.06.2015 року за № 1913 (а.с.11). Згідно ст.1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків від фізичної особи, яка померла до інших осіб. Крім позивача спадкоємцями першої черги являються відповідачі [PERSON] та [PERSON] однак вони на спадщину не претендують, та від своїх часток у спільному майні колишнього колгоспного двору відмовилися на користь позивача [PERSON], що підтверджується заявами відповідачів [PERSON] та [PERSON] (а.с.22, 23) посвідчених нотаріально, тобто позивач набув право на 4/5 частки майна колишнього колгоспного двору. За таких обставин та зважаючи на визнання відповідачами [PERSON] та [PERSON] позову, суд вважає, що за позивачем слід визнати право власності на 4/5 майна, що розташоване в [ADDRESS]. Разом з тим судом не встановлено підстав для визнання за позивачем права власності на все майно колишнього когоспного двору. Положеннями ст.ст.316, 321 ЦК України визначено що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно статті 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Виходячи з цього, суд знаходить, що оскільки відповідач [PERSON], являючись членом вказаного колгоспного двору і маючи право на 1/5 частку цього двору не відмовилась від своєї частки, позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають так як вони є безпідставними. У випадку ухвалення судом позитивного рішення по розглядуваному позову в повному об'ємі, таке рішення буде незаконним з огляду на порушення права власності відповідача [PERSON] При ухваленні цього рішення суд керується як нормами ЦК України в редакції 1963 р. так і нормами ЦК України в редакції 2004 р. Виходячи з викладеного, на підставі ст.ст. 1216, 1220, 1220, 1258, 1268, п.5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, ст.ст.120 ЦК України (в редакції 1963 року), та

Outcome: partial