Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-19 00:00:00

Позивач, акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» (далі - АТ КБ «Приватбанк»), звернувся в суд з позовом до відповідачки [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором б/н, укладеним 04 жовтня 2010 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачкою, посилаючись на те, що у відповідності до умов вищевказаного кредитного договору банк надав відповідачці кредит у розмірі 4000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідачка зобов'язання за вказаним договором не виконала, внаслідок чого має заборгованість за кредитним договором, яку позивач просить стягнути з відповідачки в розмірі 16244,54 грн., з яких 10243,60 грн. - заборгованість за процентами за користування кредитом, 7119,71 грн. - заборгованість за пенею; штрафи: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 749,74 грн. - штраф (процентна складова), а також понесені судові витрати. Ухвалою Борщівського районного суду Тернопільської області від 19 вересня 2018 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви. Ухвалою суду від 06 листопада 2018 року розгляд справи постановлено провести в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні. Представник позивача в судове засідання не з'явився. Від нього поступила письмова заява, в якій просить справу слухати у його відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачка у судове засідання не з'явилася, викликалася шляхом направлення судової повістки разом з копією ухвали про відкриття провадження у справі та позовною заявою з копіями документів рекомендованим листом з повідомленням про вручення, які нею було отримано 09 листопада 2018 року. Відзиву на позовну заяву не подавала. Суд ухвалив провести заочний розгляд справи за відсутності відповідачки. Дослідивши та оцінивши докази по справі суд встановив такі факти. 04 жовтня 2010 року між Публічним акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» та відповідачкою на підставі її заяви разом з пам'яткою клієнта, умовами та правилами надання банківських послуг та тарифами банку укладено договір про надання банківських послуг. Зазначене підтверджується доданою до матеріалів справи копією анкети-заяви відповідачки від 04 жовтня 2010 року про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку, Умовами і правилами надання банківських послуг, з якими ознайомилась та погодилась відповідачка та довідкою про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна» 55 днів пільгового періоду». Згідно умов вищезазначеного договору банк надав відповідачці кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, який станом на 24 жовтня 2013 року становив 4000,00 грн., що підтверджується довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки клієнта [PERSON] від 03 жовтня 2018 року. Згідно Довідки про умови кредитування встановлено строк внесення щомісячних платежів до 25 числа місяця, наступного за звітним, з визначенням їх розміру (включаючи плату за використання кредитних коштів в звітному періоді) в 7 % від заборгованості, але не менше 50 грн. та не більше залишку заборгованості. Базова процентна ставка в місяць, яка нараховується на залишок заборгованості виходячи з розрахунку 360 днів у році становить 2,5 %. У випадку несвоєчасного погашення заборгованості, позичальник зобов'язаний сплатити банку неустойку у вигляді пені, яка складається з добутку пені (1) (базова процентна ставка по договору / 30 нараховується за кожен день прострочки) та пені (2) (1% від заборгованості, але не менше 10 грн. в місяць, яка нараховується 1 раз в місяць при наявності прострочки по кредиту чи процентам 5 чи більше днів при виникненні прострочки на суму більше 50 грн.). Відповідно до п.2.1.1.5.5 вищезазначених Умов та Правил надання банківських послуг позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. За користування кредитом протягом пільгового періоду клієнт сплачує банку проценти в розмірі 0,01% від суми операцій за рахунок кредиту. В разі непогашення клієнтом боргових зобов'язань за кредитом до 25 числа місяця, що слідує за місяцем, в якому були здійснені трати, за користування кредитом клієнт сплачує банку відсотки в розмірі, зазначеному в тарифах, що діють на дату нарахування, що передбачено п.2.1.1.12.2 Умов та Правил надання банківських послуг. Погашення кредиту - поповнення картрахунку, здійснюється шляхом внесення коштів в готівковій або безготівковій формі і зарахування їх банком на картрахунок держателя, а також шляхом договірного списання коштів з інших рахунків клієнта на підставі договору (п.2.1.1.12.3). На підставі п.1.1.3.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, банк має право на зміну тарифів, а також інших умов обслуговування рахунків. При цьому банк, за виключенням випадків зміни розміру наданого кредиту (кредитного ліміту), зобов'язаний не менш як за 7 днів до введення змін, проінформувати клієнта, в тому числі у виписці по картрахунку згідно п.1.1.3.1.9 договору. Якщо протягом 7 днів банк не отримає повідомлення від клієнта про незгоду зі змінами, то вважатиметься, що клієнт приймає нові умови. У відповідності до п.1.1.3.1.9 банк зобов'язаний не рідше як один раз в місяць способом, вказаним в заяві надавати держателю виписки про стан рахунків та про проведені за минулий місяць операції по картрахунках. При підключенні держателя до системи Internet-bankinq (Приват-24) чи Mobile-bankinq банк надає виписки та можливість доступу до інформації про стан рахунку через дані комплекси. По закінчення терміну дії картка банком випускається картка на новий термін. Згідно заяви позичальника [PERSON] від 04 жовтня 2010 року вона зобов'язалась виконувати вимоги Умов та Правил надання банківських послуг, а також регулярно ознайомлюватися з їх змінами на сайті ПриватБанку. Як слідує з вимог п.1.1.5.20 та п.2.1.1.7.6 Умов та Правил надання банківських послуг, при порушенні клієнтом термінів платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених договором, більше як на 30 днів, клієнт зобов'язаний заплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості по кредитному ліміту, з урахуванням нарахованих і прострочених процентів та комісій. Згідно п.1.1.5.21, якщо в других розділах не передбачено іншого, при непогашенні кредиту в термін, встановлений графіком погашення кредиту, процентів та винагороди, заборгованість в частині своєчасно непогашеної суми кредиту вважається простроченою, на яку нараховується пеня. П.1.1.5.25 передбачено, що за несвоєчасну оплату послуг, передбачених договором, Умовами та правилами надання банківських послуг, клієнт сплачує банку по кожному з порушень пеню в розмірі 0,1 % від суми заборгованості, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, дійсної на період, за який сплачується пеня, за кожен день прострочення. Згідно п.2.1.1.12.6.1 у випадку виникнення прострочених зобов'язань заборговими зобов'язаннями на суму від 100 грн. клієнт сплачує банку пеню, відповідно до встановлених тарифів. Пеня нараховується в день нарахування процентів по кредиту. Відповідно до п.2.1.1.3.5. Умов та правил надання банківських послуг клієнт доручає банку списання грошових коштів з рахунків клієнта, відкритих в валюті кредитного ліміту, в межах сум підлягаючих сплаті Банку за даним договором, при настанні строків платежів, а також списання грошових коштів з картрахунку у разі настання строків платежів за іншими договорами клієнта в межах, встановлених цими договорами (договірне списання), в межах платіжного ліміту картрахунку. Відповідно до п.1.1.7.11 Умов договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий же строк. Статтею 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі статтями 526 , 530 , 610 , частиною першою статті 612 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки. Підставою, яка породжує обов'язок сплатити неустойку, є порушення боржником зобов'язання, яке визначене ст.610 ЦК України. Відповідно до ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Банк свої зобов'язання за кредитним договором виконав у повному обсязі, надавши відповідачці [PERSON] кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту у сумі 4000,00 грн. Відповідачкою [PERSON] не виконуються зобов'язання за кредитним договором. Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості, за відповідачкою рахується заборгованість за кредитним договором станом на 05 серпня 2018 року у розмірі 16244,54 грн., з яких 10243,60 грн. - заборгованість за процентами за користування кредитом, 7119,71 грн. - заборгованість за пенею; штрафи: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 749,74 грн. - штраф (процентна складова). За загальним правилом (ч.1 ст.13 ЦПК України) суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи, або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках і, відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Виходячи з вищенаведеного, суд встановив, що заявлені позивачем вимоги в частині стягнення з відповідачки [PERSON] 7119,71 грн. - заборгованості за пенею підтверджуються відповідним розрахунком і підлягають до задоволення. Проте, суд не може погодитися із наданим позивачем ПАТ КБ «ПриватБанк» розрахунком заборгованості за процентами за користування кредитом. Згідно із статтею 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно зі статтею 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до частини першої статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. За змістом статей 525, 526 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином згідно з умовами договору та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається. У відповідності до частин першої та третьої статті 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок або реального повернення коштів позикодавцеві. Статтею 536 ЦК України встановлено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно довідки ПАТ КБ «Приватбанк» про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки від 03 жовтня 2018 року та довідки про надання кредитних карток за кредитним договором від 04 жовтня 2010 року на ім'я відповідачки відкрито кредитну картку та видано кредитні картки, зі строком дії останньої з виданих карток по липень 2017 року. З огляду на наведене суд приходить до висновку, що відповідно до правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. Умови укладеного договору між сторонами не містять положення про розмір відсотків після закінчення строку його дії. Отже, припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Враховуючи викладене, право позивача нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припинилося після спливу визначеного договором строку кредитування (строку дії картки). Отже, суд приходить до висновку, що у період строку дії кредитного договору, що відповідає строку дії картки, тобто з 04 жовтня 2010 року по 31 липня 2017 року позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» має право на отримання від відповідачки відсотків за користування кредитними коштами, передбачених умовами укладеного договору, які за даними розрахунку заборгованості за кредитним договором від 04 жовтня 2010 року станом на дату закінчення строку дії картки 31 липня 2017 року становлять 7011,67 грн. Оскільки умови укладеного договору не містять положення про розмір відсотків після закінчення строку його дії, то в стягненні решти процентів у сумі 3231,93 грн. слід відмовити. Що стосується позовних вимог про стягнення з відповідачки штрафних санкцій, зокрема штрафів відповідно до п.2.1.1.7.6 умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 749, 74 грн. - штраф (процентна складова), то в цій частині позовні вимоги до задоволення не підлягають, виходячи з наступного. Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов'язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов'язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до ст.549 ЦК неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові в разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (ч.2 ст.549 ЦК). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч.3 ст.549 ЦК). За положеннями ст.61 Конституції, ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Умовами спірного договору, а саме - пп.1.1.5.21, 1.1.5.25, передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань по даному договору, внаслідок чого нарахування пені відбувається за кожний день прострочення. У той самий час згідно з пп.1.1.5.20, п.2.1.1.7.6, 2.1.1.12.7.4, 2.1.1.12.8.1 умов та правил надання банківських послуг передбачена сплата штрафів як виду цивільно-правової відповідальності за невиконання або неналежне виконання грошових зобов'язань за кредитним договором, процентів за користування кредитом, комісії за обслуговування. Враховуючи вищевикладене та відповідно до ст.549 ЦК штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у ст.61 Конституції щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне й те саме порушення. Аналогічні правові позиції висловлені ВСУ у постановах від 21.10.2015 №6-2003цс15 та від 11 жовтня 2017 року №347/1910/15-ц, які в силу вимог ст.263 ЦПК України мають враховуватися судами при застосуванні таких норм права. На підставі наведеного в задоволенні позовних вимог в частині стягнення штрафів за порушення умов договору слід відмовити. У відповідності до ст.141 ЦПК України понесені позивачем судові витрати на сплату судового збору в сумі 1762,00 грн. підлягають стягненню з відповідачки. На підставі ст.61 Конституції України, ст.ст. 526, 530, 549, 610 - 612, 1050, 1054 ЦК України та

Outcome: partial