Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-14 00:00:00

Позивач в лютому 2019 року звернувся до суду з позовом до [PERSON] та просить ухвалити рішення, яким розірвати шлюб, зареєстрований між ним та відповідачем 15 березня 2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану Святошинського районного управління юстиції у м. Києві, про що зроблено актовий запис № 321. В обґрунтування заявлених вимог вказуючи на те, що 15 березня 2003 року між ним та відповідачем зареєстровано шлюб відділом реєстрації актів громадянського стану Святошинського районного управління юстиції у м. Києві, про що зроблено актовий запис № 321, від даного шлюбу мають спільних дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , позивач вказує, що спільне життя з відповідачем не склалося, стосунки з дружиною фактично припинилися, він з відповідачем проживають окремо, не ведуть спільне господарство, не підтримують фактичних шлюбних відносин, а тому подальше збереження шлюбу не можливе та суперечитимете інтересам кожного та інтересам дітей, враховуючи викладене, посилаючись на ст.ст. 105, 110 СК України просив заявлені позовні вимоги задовольнити. Ухвалою судді від 12 лютого 2019 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Позивач в підготовчому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити, посилаючись на обставини справи викладені в позовній заяві, вказував, що останні два роки він з відповідачем проживають окремо, не ведуть спільного господарства, рішення про розірвання шлюбу є зваженим та обміркованим. Відповідач в підготовчому засіданні не заперечувала щодо задоволення позовних вимог. Згідно з ч.3, 4 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про одруження серія [NUMBER] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 15 березня 2003 року, про що є актовий запис № 321 (а.с. 9 - копія свідоцтва про одруження). Як вбачається з матеріалів справи, від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с. 8, 7 - копія свідоцтва про народження ). Відповідно до ст. 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч.3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно до ч.2 ст. 112 СК України, суд, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено в судовому засіданні, в родині позивача та відповідача втрачена основа сім`ї, почуття довіри, поваги та любові один до одного, а тому суд не може примусити сторони до збереження подружніх відносин, оскільки шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки та може бути припинено внаслідок волевиявлення як одного так і обох з подружжя шляхом його розірвання. Суд дослідивши матеріали справи, вважає, що причини, що спонукали сторони на розірвання шлюбу є обґрунтованими, оскільки судом достовірно встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження сім`ї не можливе, сторони фактично з 2016 року проживають окремо, не ведуть спільного господарства не підтримують шлюбних стосунків, спільного бюджету не мають, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved