Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася з позовом до ТОВ «Фінансова компанія управління активами», треті особи Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гуревічов О.М., Приватний виконавець виконавчого округу Київської області Говоров П.В. про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Свої вимоги мотивує тим, що у вересні 2019 року позивач від приватного виконавця виконавчого округу Київської області Говорова П.В. дізналася про наявність виконавчого провадження, де вона є боржником, відкритого на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гуревічова О.М. від 29.08.2019 за № 8715. Виконавчий напис вчинено за зверненням ТОВ «Фінансова компанія управління активами» щодо стягнення з позивача заборгованості за кредитним договором зі страхування життя позичальника (пошта) № 611/7117CLBPS від 02.08.2013, укладеним між нею та ПАТ «Платинум Банк», правонаступником за яким нібито є відповідач. За виконавчим написом стягнуто заборгованість на суму 20086,98 грн. за період з 29.07.2014 по 17.07.2019. Вважає, що вказаний виконавчий напис вчинено нотаріусом за відсутності ознак безспірності вимог щодо стягнення заборгованості, оскільки відповідач не є правонаступником банку за кредитним договором, та поза межами строків позовної давності, просить визнати виконавчий напис № 8715 від 29.08.2019 року таким, що не підлягає виконанню. Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 12.11.2019 року по справі відкрите загальне позовне провадження, призначено підготовче судове засідання по справі та зобов`язано приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гуревічова О.М. надати заяву ТОВ «Фінансова компанія управління активами» про вчинення виконавчого напису та додані до неї документи. Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 12.11.2019 року, заяву [PERSON] про забезпечення позову - задоволено, зупинено стягнення за оскаржуваним виконавчим написом. 09.12.2019 року на виконання ухвали суду від 12.11.2019 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гуревічов О.М., надіслав належним чином завірені копії документів, на підставі яких був вчинений виконавчий напис № 8715 від 29.08.2019 року. 14.01.2020 року [PERSON] подано додаткові пояснення у справі, в яких зазначено, що матеріали виконавчого напису не містять доказів належності відповідачу права вимоги за кредитним договором, що свідчить про відсутність ознак безспірності вимог відповідача та безпідставності вчиненого виконавчого напису. Ухвалою суду від 21.02.2020 року закрито підготовче провадження по справі та призначено судове засідання для розгляду справи по суті. Представник позивача [PERSON] , в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій просив розгляд справи здійснювати за його відсутності, позовні вимоги підтримує, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Представник відповідача, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, до судового засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов не надав. Третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гуревічов О.М., до судового засідання не з`явився, раніше надав суду заяву про розгляд справи без його участі, просив відмовити в задоволенні позову про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню в повному обсязі. Третя особа приватний виконавець виконавчого округу Київської області Говоров П.В., належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, до судового засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, пояснень не надав, в зв`язку з чим, на підставі ч.3 ст. 223 ЦПК України справу розглянуто у його відсутність. Відповідно до ст. 280 ч.1 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1)відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи вищевказане, суд вважає, що представник відповідача не з`явився до суду без поважних причин, відзив на позовну заяву суду не надав, тому, при відсутності заперечень зі сторони представника позивача, суд вирішує справу на підставі наявних в ній доказів та матеріалів і ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню у зв`язку з наступним. Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Судом встановлено, що 02.08.2013 року між ПАТ «Платинум Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір зі страхування життя позичальника (пошта) № 611/ 7117CLBPS , згідно якого банк надав позичальнику суму кредиту 9912,00 грн. зі сплатою платежів за тілом кредиту та процентів за користування ним щомісячними платежами згідно графіку строком дії до 09.08.2016 року. 29.08.2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим О.М. було вчинено виконавчий напис № 8715, щодо стягнення заборгованості з [PERSON] в розмірі 20 086,98 гривень. На підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гуревічова О.М. № 8715 від 29.08.2019 року, приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Говоровим П.В. відкрито виконавче провадження № 60070932 та 24.09.2019 року було винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, якою постановлено здійснювати відрахування з заробітної плати в розмірі 20%. Процедура вчинення нотаріусами виконавчих написів визначена у Главі 14 Закону «Про нотаріат» та Главі 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року (далі - Порядок). Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку, для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі, якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). З матеріалів справи не вбачається, що [PERSON] отримувала письмову вимогу про усунення порушення кредитних зобов`язань із зазначенням суми боргу та у ході розгляду справи в суді відповідачем ТОВ «Фінансова компанія управління активами» не було надано доказів отримання [PERSON] такої вимоги. Крім того, нотаріусу відомості про отримання боржником вказаного повідомлення надані не були, тому суд приходить до висновку про відсутність належного повідомлення позивача про існування заборгованості, що була заявлена до стягнення шляхом вчинення виконавчого напису нотаріуса, що виключає можливість вчинення виконавчого напису. Підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (надалі - Перелік документів). На момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Відповідно до пункту 1 Переліку документів, для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Так, належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Такими доказами можуть бути, зокрема, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо. Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду 06.06.2019 року по справі № 750/1627/18. З матеріалів справи вбачається, що ТОВ «Фінансова компанія управління активами» надано нотаріусу виписку за кредитним договором № 611/7117CLBPS із зазначенням сум заборгованості, однак з наданої виписки неможливо встановити наявність безспірної заборгованості, оскільки первинні облікові документи, оформлені у порядку, визначеному ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» нотаріусу надані не були, тому відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості позивача перед стягувачем, а також розмір пені та процентів за користування кредитними коштами, зазначених у виконавчому написі, є безспірним. Також, у зазначеній виписці відсутня достатня і безспірна інформація щодо строку прострочення та періоду, за який виникла заборгованість, а також інформація, яка б підтверджувала, що заборгованість, яку пропонується стягнути з позичальника, виникла виключно в межах строку позовної давності. Стаття 12 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ч. 3 ст. 13 ЦПК України). Відповідно до вимог ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. У той же час доказів, які б спростовували позовні вимоги позивача, відповідачем суду не надано. Своїм правом на подання відзиву ТОВ «Фінансова компанія управління активами» не скористався. Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач ТОВ «Фінансова компанія управління активами» розпорядилися своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про те, що виконавчий напис було вчинено нотаріусом Гуревічовим О.М. передчасно, з порушенням вимог статті 88 Закону України «Про нотаріат» та Глави 16 розділу ІІ Порядку, оскільки відсутні докази того, що позивач отримала письмову вимогу про усунення порушення кредитних зобов`язань, а також відсутні підстави для визнання суми заборгованості за кредитним договором безспірною, у зв`язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню. Крім того, суд також доходить до висновку, що нотаріус не перевірив, чи не минуло більше трьох років з дня виникнення права вимоги. Згідно статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Статтею 11 Цивільного кодексу України передбачено, що однією з підстав виникнення зобов`язання є договір (кредитний договір). Крім того, суд виходить із висновків щодо застосування норм права, наведених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 02 липня 2019р. по справі № 916/3006/17, відповідно до яких строк для звернення до нотаріуса за вчиненням виконавчого напису, передбачений статтею 88 Закону України «Про нотаріат», безпосередньо пов`язаний з позовною давністю, встановленою ЦК України. Загальна позовна давність установлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Отже, загальний строк для звернення стягувача до нотаріуса за вчиненням виконавчого напису становить не більше трьох років з дня виникнення у стягувача права вимоги до боржника незалежно від суб`єктного складу сторін у правовідносинах, тобто цей строк підлягає застосуванню й у відносинах між юридичними особами. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено іншу позовну давність, виконавчий напис видається у межах цього строку. В даному випадку нотаріус також не перевірив, чи виникло у відповідача право вимоги, у разі, якщо таке право виникло, то скільки часу минуло з цього моменту. За таких обставин суд доходить до висновку, що позов підлягає задоволенню повністю. На підставі викладеного та

Outcome: approved