Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-21 00:00:00

Позивач [PERSON] пред'явила позов до [PERSON] та просить суд постановити рішення, яким розірвати укладений між сторонами шлюб, посилаючись на те, що стосунки між ними погіршились, спільного господарства сторони не ведуть, шлюб носить суто формальний характер. Позивач зазначає, що сторони спільно не проживають. Місце знаходження відповідача невідомо. Позивач вважає, що подальше збереження шлюбу є неможливим. За вказаною позовною заявою провадження у справі відкрито 18.07.2018 року. Розгляд справи призначено провести в порядку загального позовного провадження, почавши підготовче провадження з дня постановлення цієї ухвали. Датою початку підготовчого засідання визначено 01.08. 2018 року. В підготовче засідання сторони не зявилися. Позивач надала через канцелярію суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує, на примирення не згодна (вхід. № 27341 від 26.07.2018р.). Відповідач будь-яких заяв з процесуальних питань чи по суті справи не надавав. Ухвалою суду від 01.08.2018 р. підготовче провадження у цивільній справі закрито та справу призначено до розгляду по суті на 22 серпня 2018 року. На розгляд справи по суті сторони також не зявилися. Від позивача [PERSON] надійшла заява про проведення розгляду за її відсутності. Позивач заявила про підтримку позовних вимог та не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] жодних заяв не надавав, причини неявки суду не повідомив. У відповідності до\~статті 280 ЦПК України\~розгляд справи проводиться в заочному порядку за наявними матеріалами справи. Судом встановлено, що шлюб між громадянами України [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], зареєстровано 18 грудня 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Малиновському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції за актовим записом № 2477 (свідоцтво про шлюб серія І-ЖД №201979). Дружина після реєстрації шлюбу змінила прізвище на «Дідуренко». 17 липня 2018\~року позивач\~[PERSON] подала до суду позов про розірвання шлюбу з [PERSON]. Станом на 22 серпня 2018 року позивач заяву не відізвала, що свідчить про незміну намірів позивача щодо розлучення. У п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» розяснено, що проголошена Конституцією України охорона сімї державою полягає, зокрема, у тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. При вирішенні справи за позовом [PERSON] суд наголошує на праві кожної із сторін на повагу до свого приватного життя, передбачене й частиною першою статті 8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод. У пункті 126 рішення Європейського суду з прав людини по справі «Фернандес Мартінес проти Іспанії» (заява 56030/07) від 12 червня 2014 року наголошено на важливості для осіб мати можливість вільно приймати рішення з приводу того, як вести своє приватне та сімейне життя. В силу статті 51Конституції України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно до статті 24 Сімейного кодексу України, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з частиною другою статті 112Сімейногокодексу України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Outcome: approved