Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-20 00:00:00

Позивач в 2013 році звернулася до суду з вказаним позовом про стягнення боргу за договором позики. В позові зазначала, що [INFO] померла її мати - [PERSON], [INFO], про що 04.04.2013 року зроблено відповідний актовий запис №446. Вказана обставина підтверджується Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим 04.04.2013 року Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області. Єдиним спадкоємцем першої черги за законом є вона, дочка спадкодавця. Спадщину, що залишилась після смерті моєї матері, вона прийняла, подавши 31.05.2013 року відповідну заяву, за якою [PERSON], приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Полтавської області, була відкрита спадкова справа №40/2013. Вказана обставина підтверджується Витягом № 34143415 від 31.05.2013 року про реєстрацією спадкової справи в спадковому реєстрі. Інших спадкоємців першої черги за законом, передбачених чинним законодавством України, немає. За свого життя її мати - [PERSON], заповітів та спадкових договорів щодо належного їй майна не складала, що підтверджується інформаційною довідкою №34143283 від 31.05.2013 року зі спадкового реєстру. За свого життя мати - [PERSON] уклала з відповідачем [PERSON] три договори позики грошей, а саме: - 31.12.2009 року - в розмірі 200,00 доларів США з обов'язком повернення вищезазначених грошових коштів до 01.02.2010 року; - 05.01.2010 року - в розмірі 830,00 гривень з обов'язком повернення вищезазначеної суми позики до 06.02.2010 року; - 27.06.2010 року - в розмірі 4100,00 гривень з обов'язком повернення вищезазначеної суми позики до 06.08.2010 року. Вказані обставині підтверджуються копіями розписок від 31.12.2009 року, від 05.01.2010 року та від 27.06.2010 року, підписаних власноручно відповідачем [PERSON], оригінали яких знаходяться у мене. За змістом статті 1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно частини другої 1047 Цивільного кодексу України на підтвердження укладання договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до частини першої статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Всупереч вищезазначеним вимогам закону, відповідач [PERSON] у зазначений в розписках строк позичені грошові кошти моїй матері не повернула, завдав таким чином їй збитків. Згідно частини першої статті 1230 Цивільного кодексу України до спадкоємця переходить право на відшкодування збитків, завданих спадкодавцеві у договірних зобов'язаннях. Відповідно до частин другої і третьої статті 22 Цивільного кодексу України збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Відповідно до статті 536 Цивільного кодексу України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Так в статті 1048 Цивільного кодексу України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір встановлюється на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Договір позики вважається безпроцентним, якщо: 1) він укладений між фізичними особами на суму, яка не перевищує п'ятдесятикратного розміру неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, і не пов'язаний із здійсненням підприємницької діяльності хоча б однією із сторін; 2) позичальникові передані речі, визначені родовими ознаками. З огляду на зазначені приписи цивільного законодавства, безпроцентною є лише позика від 05.01.2010 року на суму 830,00 гривень, а тому відповідач [PERSON] має відшкодувати завдані матері збитки за невиконаними позиковими зобов'язаннями у розмірі загальної суми наданих відповідачеві всіх трьох позик: в розмірі 200,00 доларів США, що на день смерті моєї матері 03.04.2013 року за офіційним курсом Національного банку України складає 1598,60 гривень з розрахунку 799,30 гривень за 100,00 доларів США, в розмірі 830,00 гривень та в розмірі 4100,00 гривень, що всього складає 6528,60 гривень (1598,60 + 830,00 + 4100,00), а також додатково відшкодувати проценти за весь час користування позиченими грошовими коштами за позикою від 31.12.2009 року та за позикою від 27.06.2010 року в розмірі, що встановлюється на рівні облікової ставки Національного банку України і станом на день смерті матері 03.04.2013 року складає разом 1241,18 гривень згідно розрахунку. Також відповідно до вимог частини першої статті 1050 Цивільного кодексу України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу, згідно частини другої якої боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З огляду на це, відповідач [PERSON] за порушення нею грошового зобов'язання з повернення позичених грошей має нести встановлену статтею 625 Цивільного кодексу України цивільно-правову відповідальність у вигляді сплати інфляційних нарахувань за весь час прострочення повернення всіх трьох позик по день смерті матері 03.04.2013 року включно в загальному розмірі 712,03 гривні, виходячи з наступного розрахунку. Таким чином, з відповідача [PERSON] на її користь підлягає стягненню відшкодування збитків, завданих її матері [PERSON] невиконання договірних зобов'язань з повернення позик, які складаються з: 6528,60 гривень боргу з неповернутих в строк сум всіх трьох позик; 1241,18 гривень процентів за весь час користування грошовими коштами; 712,03 гривні інфляційних нарахувань за весь час прострочення повернення всіх трьох позик; 557,95 гривень трьох процентів річних з прострочених сум всіх трьох позик за порушення грошового зобов'язання, а всього - 9039,12 гривень (6528,60 + 1240,54 + 712,03 + 557,95). Відповідно до вимог статті 257 Цивільного кодексу України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно частини п'ятої статті 261 Цивільного кодексу України за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Таким чином, строк позовної давності за позиками від 31.12.2009 року та від 05.01.2010 року сплив, відповідно, зі спливом строку повернення позичених грошей, тобто 01.02.2013 року та 06.02.2013 року відповідно. Згідно частини п'ятої статті 267 Цивільного кодексу України якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. При цьому слід зазначити, що за свого життя її мати - [PERSON] 30.01.2013 року, тобто до спливу позовної давності звернулась з позовом до Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області про стягнення боргу за договором позики за встановленою цивільним процесуальним законом підсудністю - за адресою місця проживання відповідача [PERSON], зазначеного нею в розписках. Проте, у зв'язку з тим, що відповідач [PERSON], змінила адресу зареєстрованого місця свого проживання, і згідно відповіді з Полтавського обласного адресного бюро на час прийняття Автозаводським районним судом м. Кременчука Полтавської області вищезазначеного позову була зареєстрована в [ADDRESS], то позовна заява її матері постановленою у цивільній справі №524/690/13-ц ухвалою Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 19.03.2013 року (головуючий - суддя Предоляк О.С.), яка набрала чинності 26.03.2013 року, була повернута для подання до належного суду за зареєстрованим місцем проживання відповідача [PERSON] - Ленінського районного суду м. Полтави. Таким чином, повернення вказаного позову відбулось вже після спливу позовної давності за позиками від 31.12.2009 року та від 05.01.2010 року. Крім цього, слід зазначити, що спадщину після матері - [PERSON] вона прийняла 31.05.2013 року, а тому набула право на звернення до суду з цим позовом лише з цієї дати. З огляду на це, вищезазначена причина пропущення позовної давності має бути визнана судом поважною і порушене право підлягає судовому захисту. Просила стягнути з [PERSON] на її користь 9039,12 гривень, що складається з: - 6528,60 гривень - боргу з неповернутих в строк сум всіх трьох позик; - 1241,18 гривень - процентів за весь час користування грошовими коштами; - 712,03 гривні - інфляційних нарахувань за весь час прострочення повернення всіх трьох позик; - 557,95 гривень - трьох процентів річних за порушення грошового зобов'язання з повернення всіх трьох позик. В судовому засіданні представник позивача позов просив задовольнити та не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явився повторно. Був повідомлений належним чином. Представник відповідача просив розгляд справи відкласти. Доказів поважності неявки в судове засідання не надав. Судом було постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши докази у їх сукупності, встановив наступне. [INFO] померла мати позивача - [PERSON], [INFO], про що 04.04.2013 року зроблено відповідний актовий запис №446. Вказана обставина підтверджується Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим 04.04.2013 року Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області. Єдиним спадкоємцем першої черги за законом є вона, дочка спадкодавця. Спадщину, що залишилась після смерті моєї матері, вона прийняла, подавши 31.05.2013 року відповідну заяву, за якою [PERSON], приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Полтавської області, була відкрита спадкова справа №40/2013. Вказана обставина підтверджується Витягом № 34143415 від 31.05.2013 року про реєстрацією спадкової справи в спадковому реєстрі. Інших спадкоємців першої черги за законом, передбачених чинним законодавством України, немає. За свого життя її мати - [PERSON], заповітів та спадкових договорів щодо належного їй майна не складала, що підтверджується інформаційною довідкою №34143283 від 31.05.2013 року зі спадкового реєстру. За свого життя мати - [PERSON] уклала з відповідачем [PERSON] три договори позики грошей, а саме: - 31.12.2009 року - в розмірі 200,00 доларів США з обов'язком повернення вищезазначених грошових коштів до 01.02.2010 року; - 05.01.2010 року - в розмірі 830,00 гривень з обов'язком повернення вищезазначеної суми позики до 06.02.2010 року; - 27.06.2010 року - в розмірі 4100,00 гривень з обов'язком повернення вищезазначеної суми позики до 06.08.2010 року. Вказані обставині підтверджуються копіями розписок від 31.12.2009 року, від 05.01.2010 року та від 27.06.2010 року, підписаних власноручно відповідачем [PERSON], оригінали яких знаходяться у мене. За змістом статті 1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно частини другої 1047 Цивільного кодексу України на підтвердження укладання договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до частини першої статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Всупереч вищезазначеним вимогам закону, відповідач [PERSON] у зазначений в розписках строк позичені грошові кошти моїй матері не повернула, завдав таким чином їй збитків. Згідно частини першої статті 1230 Цивільного кодексу України до спадкоємця переходить право на відшкодування збитків, завданих спадкодавцеві у договірних зобов'язаннях. Відповідно до частин другої і третьої статті 22 Цивільного кодексу України збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Відповідно до статті 536 Цивільного кодексу України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Так в статті 1048 Цивільного кодексу України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір встановлюється на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Договір позики вважається безпроцентним, якщо: 1) він укладений між фізичними особами на суму, яка не перевищує п'ятдесятикратного розміру неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, і не пов'язаний із здійсненням підприємницької діяльності хоча б однією із сторін; 2) позичальникові передані речі, визначені родовими ознаками. З огляду на зазначені приписи цивільного законодавства, безпроцентною є лише позика від 05.01.2010 року на суму 830,00 гривень, а тому відповідач [PERSON] має відшкодувати завдані матері збитки за невиконаними позиковими зобов'язаннями у розмірі загальної суми наданих відповідачеві всіх трьох позик: в розмірі 200,00 доларів США, що на день смерті моєї матері 03.04.2013 року за офіційним курсом Національного банку України складає 1598,60 гривень з розрахунку 799,30 гривень за 100,00 доларів США, в розмірі 830,00 гривень та в розмірі 4100,00 гривень, що всього складає 6528,60 гривень (1598,60 + 830,00 + 4100,00), а також додатково відшкодувати проценти за весь час користування позиченими грошовими коштами за позикою від 31.12.2009 року та за позикою від 27.06.2010 року в розмірі, що встановлюється на рівні облікової ставки Національного банку України і станом на день смерті матері 03.04.2013 року складає разом 1241,18 гривень згідно розрахунку. Також відповідно до вимог частини першої статті 1050 Цивільного кодексу України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу, згідно частини другої якої боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З огляду на це, відповідач [PERSON] за порушення нею грошового зобов'язання з повернення позичених грошей має нести встановлену статтею 625 Цивільного кодексу України цивільно-правову відповідальність у вигляді сплати інфляційних нарахувань за весь час прострочення повернення всіх трьох позик по день смерті матері 03.04.2013 року включно в загальному розмірі 712,03 гривні, виходячи з наступного розрахунку. Таким чином, з відповідача [PERSON] на її користь підлягає стягненню відшкодування збитків, завданих її матері [PERSON] невиконання договірних зобов'язань з повернення позик, які складаються з: 6528,60 гривень боргу з неповернутих в строк сум всіх трьох позик; 1241,18 гривень процентів за весь час користування грошовими коштами; 712,03 гривні інфляційних нарахувань за весь час прострочення повернення всіх трьох позик; 557,95 гривень трьох процентів річних з прострочених сум всіх трьох позик за порушення грошового зобов'язання, а всього - 9039,12 гривень (6528,60 + 1240,54 + 712,03 + 557,95).

Outcome: approved