Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-20 00:00:00

Позивач [PERSON], що зареєстрована за адресою: [INFO], звернулась до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ПОЛТАВАМОЛПРОД» та просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на її користь нараховану, але не виплачену заробітну плату за період з 01.05.2017 по 01.03.2018 у сумі 33 037,32 грн., а також просить стягнути з відповідача судові витрати та витрати на юридичну допомогу. На обґрунтування позовних вимог вказувала, що з 11 листопада 2016 року на підставі наказу №56-к від 10.11.2016 року прийнята на роботу до Товариства з обмеженою відповідальністю «ПОЛТАВАМОЛПРОД» бухгалтером у Віховський приймальний пункт, де і працює до цього часу. За період з 01.05.2017 по 01.03.2018 заробітна плата відповідачем їй не виплачувалась у звязку з відсутністю коштів. Станом на 01.03.2018 року заборгованість відповідача по заробітній платі перед позивачем становить 33037,32 грн. З посиланням на норми ст. 115 КЗпП України, вважає, що відповідачем порушені її права на своєчасне одержання заробітної плати, що і стало підставою звернення до суду з даним позовом. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача судові витрати та витрати на юридичну допомогу. У судове засідання позивач [PERSON] не прибула, подала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує (а.с.38). Представник відповідача ТОВ «ПОЛТАВАМОЛПРОД» у судове засідання не прибув, про день і час розгляду справи повідомлявся завчасно та належним чином, про причини неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надійшло, своїм правом на подання відзиву та заперечень на позовну заяву не скористався. Враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про час і місце судового засідання, суд вважає за можливе вирішити справу без його участі на підставі наявних у справі доказів. Згідно ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди позивача, відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд ухвалює рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивач [PERSON] наказом №56-к від 10.11.2016 року прийнята на роботу до Товариства з обмеженою відповідальністю «ПОЛТАВАМОЛПРОД» бухгалтером у Віховський приймальний пункт, де і працює до цього часу, що підтверджуються копією трудової книжки позивача [PERSON] (а.с.7-12). За період з 01.05.2017 по 01.03.2018 заробітна плата відповідачем позивачу не виплачувалась у звязку з відсутністю коштів. Станом на 01.03.2018 року заборгованість відповідача по заробітній платі перед позивачем становить 33037,32 грн., що підтверджується розрахунковими листками, наданими позивачем (а.с.13). Ухвалою суду від 05.04.2018 за клопотанням позивача витребувано у відповідача ТОВ «ПОЛТАВАМОЛПРОД» наказ про прийняття [PERSON] на роботу та довідку з інформацією про наявну заборгованість по виплаті їй заробітної плати станом на день видачі довідки. Однак, указана ухвала суду відповідачем не виконана. Відповідно до статті 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Згідно ч. 1 ст. 21 Закону України «Про оплату праці» працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору. Відповідно до ч. 2 ст. 233 КЗпП України у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком. З огляду на викладене, порушене право позивача підлягає захисту, тому суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити, стягнувши з відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю «ПОЛТАВАМОЛПРОД» на користь позивача [PERSON] заборгованість по заробітній платі в сумі 33037,32 грн. Вирішуючи питання про стягнення судових витрат, суд виходить з такого. Позивача, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнено від сплати судового збору за вимогу про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати, тому, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 704 грн. 80 коп. Що стосується витрат позивача на юридичну допомогу, то відповідно до вимог ст.ст. 133, 137, 141 ЦПК України, з урахуванням доказів на їх підтвердження (довідка-розрахунок та квитанція щодо наданої позивачу [PERSON] приватним підприємцем [PERSON], згідно свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи підприємця серія ВОЗ № 952929 від 15.03.2011 року, юридичної допомоги по консультуванню та складанню позовної заяви про стягнення боргу із заробітної плати, в сумі 500 грн. (а.с.16-17)), суд вважає за необхідне залишити дані витрати за позивачем і не стягувати їх з відповівдача, оскільки вказаними нормами передбачено судові витрати на професійну правничу допомогу, надану адвокатом. Відшкодування ж витрат, наданих приватним підприємцем по складанню позовної заяви, чинним цивільним процесуальним законодавством не передбачено. На підставі викладеного,

Outcome: approved