Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-19 00:00:00

Позивач [PERSON] пред`явив до суду позов до відповідача [PERSON] , Виконавчого комітету Тернопільської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Перша Тернопільська державна нотаріальна контора, у якому просить визнати за ним право власності на квартиру [ADDRESS] , в порядку спадкування за заповітом після померлого [PERSON] . В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що є спадкоємцем за заповітом після померлого [INFO] батька [PERSON] . До складу спадкового майна входить квартира [ADDRESS] . Однак, у заповіті, складеному спадкодавцем [PERSON] 26 липня 2002 року, зазначено, що при одержанні свідоцтва про право на спадщину [PERSON] зобов`язаний сплатити [PERSON] одну доларів США по курсу на день посвідчення заповіту. З метою отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом, позивач звернувся у нотаріальну контору. Однак, нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом та рекомендовано звернути до суду. З цих підстав, позивач позбавлений можливості у нотаріальному порядку реалізувати свої спадкові права, тому змушений звернутися до суду із позовом. Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 03 лютого 2020 року відкрито провадження у вказаній цивільній справі та призначено її до розгляду за правилами загального позовного провадження. 06 березня 2020 року від відповідача Виконавчого комітету Тернопільської міської ради надійшов до суду відзив на позов, у якому відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог, покликаючись на те, що спадкодавцем було здійснено добудову балкону до квартири [ADDRESS] , за відсутності дозвільних документів. Таким чином, майно, яке було створене батьком позивача належним чином не введено в експлуатацію, а тому просили відмовити у задоволенні позову. Представник позивача [PERSON] адвокат Черкалюк Л.Д. подала до суду відповідь на відзив, згідно якого заперечує проти викладених представником відповідача обставин, та вказує, що здійснена спадкодавцем добудови балкону, площею 1 кв.м. не позбавляє позивача права на спадкування квартири, яка належала його батькові. Просила позов задовольнити. Від відповідачки [PERSON] відзиву на позовну заяву до суду не надходило. 15 липня 2020 року судом закрито підготовче провадження у вказаній цивільній справі та призначено її до судового розгляду, про що постановлено ухвалу, занесену до протоколу судового засідання. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, однак, його представник, адвокат Черкалюк Л.Д. подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить задовольнити. Представник відповідача Виконавчого комітету Тернопільської міської ради у судове засідання не з`явилася, хоча про дату,час та місце розгляду справи була належним чином повідомленою. Відповідачка [PERSON] , будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи повторно у судове засідання не з`явилася, заяв про розгляд справи за її відсутності чи відкладення розгляду справи до суду не подавала. Від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Першої тернопільської державної нотаріальної контори надійшла до суду заява про розгляд справи за відсутності їх представника, при ухваленні рішення покладаються на думку суду. Судом установлено: Згідно свідоцтва про право власності на житло виданого 07 липня 1993 року Міським бюро технічної інвентаризації м. Тернопіль, згідно з розпорядженням №2661 від 26 травня 1993 року, квартира [ADDRESS] , загальною площею 36 кв.м. належить на праві приватної власності [PERSON] . Також, довідкою №749 виданою 16 березня 2018 року Товариством з обмеженою відповідальністю «Міське бюро технічної інвентаризації», стверджується, що згідно обліку технічної інвентаризації ТзОВ «Міське бюро технічної інвентаризації» станом на 29 грудня 2012 року власником квартири [ADDRESS] є [PERSON] . [INFO] помер [PERSON] , про що складено актовий запис 15 виконавчого комітету Озернянської сільської ради Зборівського району Тернопільської області, якою 13 березня 2017 року видане свідоцтво про смерть серії [NUMBER] . Згідно заповіту, складеного 26 липня 2002 року, посвідченого державним нотаріусом Першої тернопільської державної нотаріальної контори, зареєстрованого в реєстрі за №3-3049, [PERSON] заповів належну йому на праві власності квартиру [ADDRESS] [PERSON] та зобов`язав [PERSON] при одержанні свідоцтва про право на спадщину за заповітом сплатити [PERSON] 1000 доларів США по курсу на день посвідчення заповіту. Із наданої Першою тернопільською державною нотаріальною конторою копії спадкової справи №636/2017, заведеної після померлого [INFO] [PERSON] , убачається, що у встановлений законом строк, а саме 05 вересня 201 року [PERSON] звернувся у нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини після померлого батька [PERSON] . Із матеріалів вказаної спадкової справи слідує, що державним нотаріусом направлявся [PERSON] виклик у Першу тернопільську державну нотаріальну контору протягом місяця з дня отримання вказаного листа, для оформлення спадщини після померлого [INFO] [PERSON] . Однак, вказаний лист повернувся на адресу Першої тернопільської державної нотаріальної контори із позначенням «за закінченням встановленого строку зберігання». 23 грудня 2019 року Першою тернопільською державною нотаріальною конторою надано письмову відмову за №4768/01-16, якою відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлого [PERSON] , оскільки відповідно до Глави 21 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року №296/5, унесення особою грошових сум у депозит нотаріуса проводиться будь-яким шляхом внесення переказу готівки через банки або безготівковим перерахуванням сум з рахунку особи на окремий поточний рахунок приватного нотаріуса, тощо. На даний час депозитний рахунок Першої тернопільської державної нотаріальної контори закритий. З цих підстав [PERSON] рекомендовано звернутися до суду. Як убачається із довідки №117.22-23-125 виданої 19 березня 2018 року Філією Тернопільське обласне управління АТ «Ощадбанк», станом на 26 липня 2002 року Національним банком України був встановлений офіційний курс гривні до долара США у розмірі 532,8800 гривень за 100 доларів. З огляду на зазначений курс гривні до долара США, 23 грудня 2019 року [PERSON] через ТД АТ «Укрпошта» здійснив відправлення коштів у сумі 5329 гривень на ім`я отримувача [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , із зазначенням у повідомленні «Сплата коштів згідно умови в заповіті», що підтверджується службовим чеком ТД АТ «Укрпошта» від 23 грудня 2019 року (а.с.14). Згідно наданої на запит суду відповіді Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Тернопільській області від 20 лютого 2020 року [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Як убачається із технічного паспорта на квартиру [ADDRESS] , загальна площа квартири становить 37 кв.м., житлова площа 20 кв.м. Квартира складається із: однієї житлової кімнати, кухні, ванни об`єднаної із вбиральнею, коридору, балкону. Із плану квартири, що є додатком до технічного паспорта слідує, що у квартирі було здійснено перепланування шляхом добудови балкону площею 1 кв.м. (а.с. 12 (зворот)). Проаналізувавши в сукупності досліджені докази, встановлені ними обставини та визначені відповідно до них правовідносини сторін, суд приходить до переконання, що позовні вимоги підлягають до задоволення. Відповідно до ч.1, 2 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно ст. 10 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Вимогами ст. 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 1216-1217 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно із ч.1 ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У ст.1218 ЦК України зазначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відтак, позивач [PERSON] як спадкоємець за заповітом майна померлого, який у встановлений законом строк звернувся у нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини набув права на спадкування квартири [ADDRESS] . Відповідно до ч. 1 ст. 1242 ЦК України заповідач може обумовити виникнення права на спадкування у особи, яка призначена у заповіті, наявністю певної умови, як пов`язаної, так і не пов`язаної з її поведінкою (наявність інших спадкоємців, проживання у певному місці, народження дитини, здобуття освіти тощо). Умова, визначена у заповіті, має існувати на час відкриття спадщини. Позивач [PERSON] виконав умови заповіту, перерахувавши [PERSON] грошові кошти у розмірі 5329 гривень, що еквівалентно 1000 доларів США станом на день посвідчення заповіту 26 липня 2002 року. Щодо доводів представника відповідача Виконавчого комітету Тернопільської міської ради про відсутність підстав для визнання за позивачем права власності на спадкове майно квартиру [ADDRESS] , оскільки спадкодавцем було добудовано балкон до вказаної квартири, без дозвільних документів, суд зазначає наступне. Згідно із ч. 1 ст. 376 ЦК України самочинне будівництво визначається через сукупність ознак, що виступають умовами або підставами, за наявності яких об`єкт нерухомості вважається самочинним, а саме, якщо: 1) він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена в установленому порядку для цієї мети; 2) об`єкт нерухомості збудовано без належного дозволу чи належно затвердженого проекту; 3) об`єкт нерухомості збудований з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Отже, наявність хоча б однієї із трьох зазначених у ч. 1 ст. 376 ЦК України ознак свідчить про те, що об`єкт нерухомості є самочинним. Статтею 332 ЦК України регулюється набуття права власності на перероблену річ, зокрема права на об`єкт на який набувається право власності в результаті переробки, визначається, як новою річчю, виникнення права власності на нову річ (новостворене нерухоме майно) врегульовано ч. 2 ст. 331 ЦК України, відповідно до якої право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Відповідно до ч. 2 ст. 383 ЦК України власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого, - за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку. Водночас, згідно із ч. 5 ст. 319 ЦК України власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. Аналіз норм ч. 5 ст. 319 ЦК України дає підстави для висновку про те, що в даному випадку основною підставою для визнання права власності на самочинно реконструйований об`єкт нерухомості є встановлення факту не порушення прав інших осіб. Стороною відповідача не надано суду жодних доказів щодо того, що добудова балкону, площею 1,0 кв.м. до спірної квартири порушує прав третіх осіб, в тому числі, сусідів . На даний час, власник квартири спадкодавець [PERSON] помер, у зв`язку із чим, позивач позбавлений можливості узаконити добудову до квартири, а саме, балкону, площею 1,0 кв.м. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, визнання права. Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За вказаних обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, оскільки зазначені позивачем обставини унеможливлюють іншим способом захистити його права та інтереси, а тому за позивачем слід визнати право власності на квартиру [ADDRESS] , в порядку спадкування за заповітом після померлого [INFO] [PERSON] . На підставі викладеного та

Outcome: approved