Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-29 00:00:00

Позивач в особі представника [PERSON] 30.06.2020 року звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , за участі третіх осіб: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , та просить: - заборонити відповідачам вчинення певних дій щодо порушення права власності житлового приміщення квартири [ADDRESS] ; - скасувати реєстрацію відповідачів з житлової квартири [ADDRESS] . Позовні вимоги мотивовані тим, що позивачу та третім особам на праві спільної приватної часткової власності належить квартира [ADDRESS] . В квартирі зареєстровані особи без дозволу власників квартири. Відповідачі незаконно проживають у підсобному приміщенні, яке розташоване у будинку біля квартири позивача. Ухвалою суду від 02.07.2020 року позовну заяву залишено без руху, позивачу надано 10-денний строк для усунення недоліків позову. Після усунення недоліків позову, ухвалою суду від 21.07.2020 року провадження у справі відкрите, справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання на 13.08.2020 року. У зв`язку з відсутністю доказів про належне повідомлення відповідачів, розгляд справи у підготовчому засіданні 13.08.2020 року було відкладено на 19.10.2020 року. В результаті проведених підготовчих дій у підготовчому засіданні 19.10.2020 року було закрито підготовче провадження, справу призначено до розгляду по суті на 19.11.2020 року. У судовому засіданні 19.11.2020 року ухвалено продовжити розгляд справи в заочному провадженні, відкладено розгляд справи на 26.01.2021 року з метою повторного сповіщення відповідачів. У зв`язку з тим, що відповідачі належним чином не були сповіщені про час, дату та місце судового розгляду, розгляд справи у судовому засіданні 26.01.2021 року було відкладено на 30.03.2021 року. У судовому засіданні 30.03.2021 року представник позивача та третіх осіб [PERSON] підтримав заявлені позовні вимоги та просив задовольнити. Суд, у зв`язку з неявкою відповідачів та неповідомленням про поважність причин такої неявки в судове засідання, ненаданням відповідачами відзиву на позов, зі згоди представника позивача, ухвалив слухати справу у відсутності відповідачів, згідно ст.ст.280-281 ЦПК України, при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] належить на правах спільної часткової власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в рівних частках, про що свідчить свідоцтво про право власності на житло від 26.04.2011 року. З відомостей № П1-90316 -ю/л про зареєстрованих осіб у житловому приміщенні Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради вбачається, що в квартирі [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Представник позивача в позові відзначає норму, згідно якої власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню (ч. 2 ст. 386 ЦК України). Про будь-які порушення права власності позивача в позові не йдеться. В судовому засіданні представник позивача пояснив, що відповідачі проживають в приміщенні, яке не ввійшло до складу приватизованої квартири, але має той самий номер, що і квартира. Способи захисту цивільного права та інтересів зазначені в ст. 16 ЦК України. У вказаній нормі визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Власник порушеного права може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права, який прямо визначається законом. Позовною вимогою є заборона вчинення певних дій щодо порушення права власності позивача, втім встановити будь-які порушення з позовних вимог та усних пояснень не можливо. Позивачем не зазначено, за захистом якого порушеного права він звернувся до суду, обставини, що підтверджують його вимоги і докази, на підставі яких, суд може встановити зазначені обставини. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація - це внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації. Відповідно ст. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Системний аналіз ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» дає підстави для висновку про те, що зняття з реєстрації можливе при винесенні судом рішення про позбавлення права користування житловим приміщенням. Згідно п. 26 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Правил реєстрації місця проживання та Порядку передачі органами реєстрації інформації до Єдиного державного демографічного реєстру» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі рішення суду, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про зняття з реєстрації місця проживання особи, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Отже, рішення суду є безумовною підставою для зняття з реєстрації особу, що визнано судом такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Відповідно до п. 28 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Правил реєстрації місця проживання та Порядку передачі органами реєстрації інформації до Єдиного державного демографічного реєстру» реєстрація місця проживання/перебування особи або зняття з реєстрації місця проживання скасовуються в разі їх проведення з порушенням вимог законодавства. Скасування реєстрації проводиться у разі виявлення порушень чинного законодавства при реєстрації. Однією з позовних вимог позивача є скасування реєстрації відповідачів, втім будь-яких порушень чинного законодавства при здійсненні реєстрації місця проживання відповідачів, в позові не наведено. Більше того, скасування реєстрації та зняття з реєстрації є дискреційними повноваженням органу, що здійснює реєстрацію, та суд не може втручатися в дискреційні повноваження інших органів. З огляду на вищевикладене, суд дійшов переконливого висновку про безпідставність та не обґрунтованість позовних вимог, тому у їх задоволенні слід відмовити.

Outcome: dismissed