Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-30 00:00:00

Позивач [PERSON] через представника [PERSON] звернувся до суду із позовом, позовні вимоги за яким в ході судового розгляду справи було збільшено. Позивач зазначив, що рішенням Пологівського районного суду Запорізької області від 20.10.2014 року у справі №324/1640/14-ц було стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] заборгованість за договором позики в сумі 113255грн., судові витрати в сумі 1147,55грн., а разом грошові кошти в сумі 114402,55грн. Вказана сума була стягнута без врахування збитків від інфляції та трьох відсотків річних. 14.11.2014 року судом у справі №324/1640/14-ц було видано виконавчий лист, який 01.12.2014 року було предявлено до виконання до відділу ДВС Пологівського РУЮ. 28.04.2015 року заступником начальника відділу ДВС Пологівського РУЮ [PERSON] винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п.10 ч.1 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження» і в цей же день направлено виконавчий лист за належністю до управління ДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області. 15.05.2015 року старшим держаним виконавцем Бабушкінського відділу ДВС Дніпропетровського МУЮ [PERSON] винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. Відповідач частково здійснив погашення боргу у розмірі 47733,29грн. наступними платежами: 1) 08.12.2015 року на суму 15004,4грн.; 2) 18.02.2016 року на суму 2360,56грн.; 3) 31.03.2016 року на суму 1890,5грн.; 4) 18.10.2016 року на суму 6948,74грн.; 5) 28.10.2016 року на суму 21529,09грн. Зобовязання відповідача перед позивачем зі сплати решти суми боргу в розмірі 66669,26грн. по теперішній час залишається невиконаним. З дати набрання законної сили рішенням суду з 31.10.2014 року і по теперішній час відповідач прострочив виконання грошового зобовязання. З таких умов, відповідач, окрім сплати основного боргу, зобовязаний відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України сплатити позивачу збитки від інфляції та три відсотки річних. Станом на 01.10.2017 року розмір збитків від інфляції та трьох процентів річних за прострочення виконання відповідачем грошових зобовязань перед позивачем складає: розмір збитків від інфляції складає 71493,27грн., розмір трьох процентів річних складає 8003,76грн. Загальний розмір збитків від інфляції та трьох процентів річних за прострочення виконання відповідачем грошових зобовязань перед позивачем станом на 01.10.2017 року складає 79497,03грн. У звязку із цим, просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] 71493,27грн. збитків від інфляції та 8003,76грн. трьох процентів річних, а разом 79497,03грн., а також витрати на оплату судового збору у розмірі 794,99грн. В судове засідання позивач [PERSON] не зявився, однак подав до суду клопотання про розгляд справи за участі представника [PERSON] та за його відсутності. Представник позивача [PERSON] подав до суду заяву про проведення судового засідання за відсутності позивача та його представника, позовні вимоги просить задовольнити в повному обсязі. В судове засідання відповідач [PERSON] не зявився, про причини неявки суд не повідомив, викликався до суду належним чином. Представник відповідача [PERSON] подав до суду заяву про розгляд справи за відсутності відповідача та його представника за наявними матеріалами у справі, позов визнає частково, просить застосувати ч.3 ст.551 ЦК України, а саме зменшити суму збитків. Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Таким чином, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у справі матеріалів. Дослідивши матеріали справи та давши оцінку доказам, суд знаходить позов таким, що підлягає частковому задоволенню із наступних підстав. Встановлено, що рішенням Пологівського районного суду Запорізької області від 20.10.2014 року у справі №324/1640/14-ц, яке набрало законної сили 31.10.2014 року, було стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] заборгованість за договором позики в сумі 113255грн., судові витрати в сумі 1147,55грн. Вказана заборгованість за договором позики була стягнута без врахування збитків від інфляції та трьох відсотків річних. На виконання рішення суду 14.11.2014 року Пологівським районним судом Запорізької області у справі №324/1640/14-ц було видано виконавчий лист, який було предявлено для виконання до виконавчої служби. При цьому, позивачем не було враховано, що станом на час винесення заступником начальника відділу ДВС Пологівського РУЮ [PERSON] постанови про закінчення виконавчого провадження №45696569 від 28.04.2015 року у зв'язку із направленням виконавчого листа за належністю за адресою фактичного місця проживання боржника [PERSON], тобто до Бабушкінського відділу ДВС Дніпропетровського МУЮ, боржником [PERSON] було частково погашено борг в сумі 5115,56грн., що підтверджується копією вказаної постанови про закінчення виконавчого провадження. Таким чином, відповідач частково здійснив погашення боргу у розмірі 52848,85грн., а не в розмірі 47733,29грн. як зазначено позивачем, наступними платежами: 1) 18.02.2015 року на суму 552,9грн.; 2) 23.03.2015 року на суму 4536,27грн.; 3) 08.12.2015 року на суму 15004,4грн.; 4) 18.02.2016 року на суму 2360,56грн.; 5) 31.03.2016 року на суму 1890,5грн.; 6) 18.10.2016 року на суму 6948,74грн.; 7) 28.10.2016 року на суму 21529,09грн., що підтверджується виписками ПАТ КБ «ПриватБанк» по картці/рахунку і додатковим рахункам договору позивача за періоди 01.01.2015 31.03.2015, 01.04.2015 13.10.2017. Залишок заборгованості відповідача за рішенням Пологівського районного суду Запорізької області від 20.10.2014 року у справі №324/1640/14-ц станом на 01.10.2017 року становить 61533,7грн. Відповідно до ч.1, ч.2 ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11\~цього Кодексу. Відповідно до ч.5 ст.11 ЦК України у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки можуть виникати з рішення суду. Відповідно до ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ст.599 ЦК України зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином. З дати набрання законної сили рішенням Пологівського районного суду Запорізької області від 20.10.2014 року у справі №324/1640/14-ц, тобто з 31.10.2014 року і по теперішній час відповідач прострочив виконання грошового зобовязання. Згідно із ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом цієї норми Закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов'язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов'язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Отже, положення зазначеної норми права передбачають, що зобов'язання можуть виникати безпосередньо з договорів та інших\~\~правочинів, передбачених законом, а також\~угод, які не передбачені\~\~законом, але йому не суперечать, а в окремих випадках встановлені актами цивільного законодавства цивільні права та обов'язки можуть виникати\~з рішення суду. Таким чином, відповідач, окрім сплати основного боргу, зобовязаний відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України сплатити позивачу збитки від інфляції та три відсотки річних. Станом на 01.10.2017 року розмір збитків від інфляції та трьох процентів річних за прострочення виконання відповідачем грошових зобовязань перед позивачем складає: розмір збитків від інфляції 62891,75грн., розмір трьох процентів річних 7624,11грн. Загальний розмір збитків від інфляції та трьох процентів річних за прострочення виконання відповідачем грошових зобовязань перед позивачем станом на 01.10.2017 року складає 70515,86грн., що підтверджується наданим представником позивача розрахунком збитків від інфляції та трьох процентів річних за період з 31.10.2014 року по 01.10.2017 року з урахуванням часткового погашення боргу платежами від 18.02.2015 року на суму 552,9грн. та від 23.03.2015 року на суму 4536,27грн., які не були враховані позивачем під час здійснення вказаного розрахунку. В письмових запереченнях проти позову представник відповідача зазначає, що збиток - це грошова оцінка шкоди, він підлягає відшкодуванню за неможливості, недоцільності або у разі відмови потерпілого від відшкодування шкоди в натурі. Для застосування такої міри відповідальності, як стягнення збитків, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: 1) протиправної поведінки; 2) збитків; 3) причинного звязку між протиправною поведінкою боржника та збитками; 4) вини. Відповідачем по справі неналежне виконання своїх зобовязань за договором і трапилося з підстав, що не залежали від відповідача, а саме мати відповідача [PERSON] є інвалідом II групи та тяжко хворіє, на її лікування відповідачем витрачаються значні кошти, так як її пенсії недостатньо для лікування. Крім того, неповнолітня донька відповідача [PERSON], [INFO], також хвої реактивний панкреатит і міопатію середнього ступеню, рефраційна амбліопія слабкої ступені обох очей, на що відповідачем також витрачають значні кошти. Тому, вини відповідача в тривалому поверненні грошових коштів, що отримані за договором позики, викликано обєктивними обставинами, а саме витрачання коштів на лікування матері та неповнолітньої доньки. Відповідач не ухиляється від виконання свого зобовязання за договором позики, а тим більш від виконання рішення суду, однак виконати свої зобовязання, сплативши одноразово суму грошових коштів, що стягнуті за рішення суду не має можливості, а тому відсутня вина відповідача у спричинені збитків від інфляції. Розмір збитків від інфляції значно перевищує розмір боргу, що залишився після час сплати за рішенням суду в порядку виконавчого провадження, а тому суд може їх зменшити. У звязку із цим, представник відповідача просить позовну заяву [PERSON] про стягнення збитків від інфляції та трьох процентів задовольнити частково, зменшивши розмір збитків від інфляції, тобто застосувати положення ч.3 ст.551 ЦК України. Факти хвороби [PERSON] та [PERSON] підтверджуються наданими копіями медичних документів. Відповідно до ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ч.3 ст.551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Згідно роз'яснень, викладених в п.27 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ\~\~«Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» №5 від 30.03.2012 року, положення ч.3\~статті 551 ЦК України\~про зменшення розміру неустойки може бути застосовано судом лише за заявою відповідача до відсотків, які нараховуються як неустойка, і не може бути застосовано до сум, які нараховуються згідно з частиною другою статті 625 ЦК, які мають іншу правову природу. З огляду на викладене, вимоги представника відповідача щодо зменшення розміру збитків від інфляції на підставі ч.3 ст.551 ЦК України є необґрунтованими, оскільки положення ч.3\~ст.551 ЦК України\~не може бути застосовано до сум, які нараховуються згідно з ч.2 ст.625 ЦК, які мають іншу правову природу Таким чином, суд дійшов висновку, що з відповідача [PERSON], який прострочив виконання грошового зобов'язання, належить стягнути на користь позивача [PERSON] збитки від інфляції в розмірі 62891,75грн. та три проценти річних в розмірі 7624,11грн. за весь час прострочення, а разом грошові кошти в сумі 70515,86грн., а також понесені судові витрати, які складаються із витрат по оплаті судового збору, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 705,17грн., в задоволенні позовних вимог в іншій частині слід відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: partial