Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-06 00:00:00

Позивач Акціонерне товариство «Альфа-Банк» звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки. Просить суд в рахунок погашення заборгованості [PERSON] перед Акціонерного товариства «Альфа-Банк», за кредитним договором 11320141000 від 24.03.2008 року, яка складається з строкової заборгованість у розмірі 80213,12 дол. США.; Простроченої заборгованості у розмірі 34558,95 дол. США.; Строкової заборгованості по нарахованих % у розмірі 819,00 дол. США.; Простроченої заборгованості по нарахованих % у розмірі 176 707,76 дол. США, звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме на квартиру, загальною площею 45,1 кв.м, житловою площею 27.2 кв.м, що знаходиться за адресою [ADDRESS] , що належить на праві власності [PERSON] , шляхом реалізації предмета іпотеки на прилюдних торгах за ціною, яку буде визначено при його примусовому виконанні на рівні, не нижчому за звичайні ціни на такий вид майна на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій. Крім того, позивач просить стягнути з [PERSON] на користь Акціонерного товариства «Альфа-Банк» суму сплаченого судового збору у розмірі 16 836,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 08 грудня 2011 року укладено договір купівлі-продажу прав вимоги між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» за кредитним договором №11320141000. 09 грудня 2019 року між Акціонерним Товариством «Альфа-Банк» та Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» було укладено Договір про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги, відповідно до якого права вимоги за вказаним Кредитним договором були відступлені на АТ «Альфа-Банк». 24.03.2008 року Акціонерний комерційний банк «УкрСиббанк», надалі за текст «Кредитор» та громадянин України [PERSON] , надалі за тексті «Позичальник» уклали договір кредиту № 11320141000. З метою забезпечення належного виконання зобов`язання за Кредитним договором» 11320141000 від 24.03.2008 року між Кредитором та Іпотекодавцями, яким є - [PERSON] , укладено Іпотечний договір № 80710 від 24.03.2008 року, відповідно до якого останній передав Кредитору в іпотеку нерухоме майно, а саме: двокімнатну квартиру, загальною площею 45,1 кв.м, житловою площею 27.2 кв.м, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до Кредитного Договору, Відповідач зобов`язується в порядку т умовах, що визначені Договором повертати Кредит, виплачувати проценти за користування Кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на уме що передбачені Договором. Позивач свої зобов`язання за Договором виконав, надавши позичальнику кредит. В свою чергу, у порушення умов Договору, позичальник [PERSON] , зобов`язання належним чином не виконав, в результаті чого станом на 11.11.2020 року утворилась заборгованість за вище вказаним кредитним договором. Ухвалою судді Дніпровського районного суду м. Києва від 16.01.2021 року провадження у зазначеній справі було відкрито та призначено справу до підготовчого засідання. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 13 квітня 2021 року, закрито підготовче провадження у справі за позовом Акціонерного товариства «Альфа-Банк» до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки та призначено справу до судового розгляду по суті. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. До початку розгляду справи подав заяву про розгляд справи без його участі, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити з підстав викладених у ньому. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Поважність причин неявки в судове засідання не надав. Разом з тим стороною відповідача за весь період часу розгляду справи не використано право на подання відзиву на позовну заяву із запереченнями на доводи викладених в позовній заяві та не надано письмових пояснень та доказів, що спростовують наявності заборгованості за кредитним договором. Стаття 233 ЦПК України передбачає наслідки неявки в судове засідання. Конституцією України передбачено, що всі рівні перед законом і судом; змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (статті 24 та 129). Виходячи зі змісту ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків. Рішенням Європейського суду з прав людини визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням її справи, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, оскільки одним із критеріїв «розумності строку» є саме поведінка заявника. Так, суд покладає на заявника лише обов`язок демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, які безпосередньо його стосуються, утримуватися від виконання заходів, що затягують провадження у справі, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для пришвидшення процедури слухання. Одним із таких прикладів, коли поведінка заявників стала однією з причин затягування розгляду справи, є рішення Європейського суду з прав людини «Чікоста і Віола проти Італії». Відповідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положення цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов:1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За наведених обставин, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 281 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити у справі заочне рішення. Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази,

Outcome: approved