Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-15 00:00:00

Позивач [PERSON] у січні 2015 року звернувся до суду з позовом до Білоцерківської сільської ради Пирятинського району Полтавської області про виділення майнового паю натурою. В обґрунтування позовних вимог вказує, що 19 січня 2008 року помер його батько [PERSON]. Батько мав на праві власності майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства імені [PERSON], ПСП «Білоцерківське» с. Білоцерківці Пирятинського району Полтавської області. Частка [PERSON] у загальній вартості пайового фонду становить 5216 грн, у тому числі обігових коштів на суму 2468 грн. На сьогоднішній день від майнового паю підприємства залишилися безхазяйні будинки, які перебувають на балансі Білоцерківської сільської ради. Тому просив постановити рішення, яким зобовязати Білоцерківську сільську раду Полтавської області виділити йому майновий пай натурою у вигляді 4 безхазяйних будинків у с.Білоцерківці Пирятинського району Полтавської області та визнати за ним право власності на майновий пай у вигляді цих будинків. У подальшому позивач уточнив позовні вимоги та просив зобовязати Білоцерківську сільську раду виділити йому майновий пай натурою у вигляді будівельних матеріалів незавершеного будівництвом житлового будинку №467 по вул. Шевченка у с.Білоцерківці Пирятинського району Полтавської області. Представник відповідача - Білоцерківської сільської ради Пирятинського району Полтавської області у судовому засіданні заперечував щодо заявлених вимог, посилаючись на те, що спірне майно, яке було передане сільській раді після ліквідації ПСП «Білоцерківське» не входило до пайового фонду колишнього КСП імені [PERSON], оскільки незавершені будівництвом житлові будинки рішенням зборів колгоспу були передані окремим громадянам для добудови. Просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. Відповідач [PERSON], залучена до участі у розгляді справу ухвалою суду від 25.02.2015, у судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] визнала, пояснивши, що вони з позивачем прийняли спадщину після смерті батька та оформили свої права на спадщину у вигляді житлового будинку у с. Верхоярівка Пирятинського району та земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, а від майнового паю вона відмовляється на користь брата. Треті особи, що не заявляють вимог на предмет спору [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] у судовому засіданні пояснили, що недобудовані будинки по вул. Шевченка у с.Білоцерківці Пирятинського району які знаходяться на балансі сільської ради виділялися їм колишнім КСП імені [PERSON] під забудову. Вони за свій рахунок проводили там ремонті роботи, а потім були вимушені їх припинити у звязку з тим, що були відрізане електропостачання до будинків. На даний час у будинках ніхто не проживає, проте вони планують у майбутньому відремонтувати їх та використовувати за призначенням. Третя особа [PERSON] пояснила, що при розпаювання майна колишнього КСП імені [PERSON] їм пояснили, що ці будинки не підлягають розпаюванню.При винесенні рішення поклалися на розсуд суду. Інші треті особи, залучені до участі у розгляді справи ухвалою суду від 19.03.2015, у судове засідання не зявилися, про розгляд справи були повідомлені у встановлений законом спосіб через оголошення у пресі. Заслухавши сторін та їх представників, третіх осіб, дослідивши усі наявні докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] не підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до абз. 2 ч.1 ст. 7 Закону України «Про колективні сільськогосподарські підприємства» майно у підприємстві належить на праві спільної часткової власності його членам. Згідно із ст. ст. 358,364 Цивільного кодексу України (далі- ЦК України) право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласник майна має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. За правилами ст. 31 (в редакції, що діяла на момент реорганізації КСП імені [PERSON]) Закону України «Про колективні сільськогосподарські підприємства» реорганізація (злиття, приєднання, поділ, виділення, перетворення) та ліквідація підприємства провадяться за рішенням загальних зборів (зборів уповноважених) його членів або за рішенням суду. Підприємство може бути ліквідовано у разі визнання його банкрутом та на інших підставах, передбачених законодавчими актами України. При перетворенні одного підприємства в інше до новоствореного підприємства переходять усі майнові права і обов'язки колишнього підприємства. Указом Президента України «Про невідкладні заходи щодо прискорення реформування аграрного сектора економіки» від 03.12.1999, органам державної влади рекомендовано здійснити організаційні заходи щодо реформування протягом грудня 1999 - квітня 2000 року колективних сільськогосподарських підприємств на засадах приватної власності на землю та майно шляхом забезпечення всім членам колективних сільськогосподарських підприємств права вільного виходу з цих підприємств із земельними частками (паями) і майновими паями та створення на їх основі приватних (приватно-орендних) підприємств, селянських (фермерських) господарств, господарських товариств, сільськогосподарських кооперативів, інших суб'єктів господарювання, заснованих на приватній власності (далі - приватні формування). Указом Президента України від 29.01.2001 №62 « Про заходи щодо забезпечення захисту майнових прав селян у процесі реформування аграрного сектора економіки» постановлено здійснити протягом поточного року комплекс організаційних заходів щодо уточнення складу і вартості пайових фондів майна членів колективних сільськогосподарських підприємств, у тому числі реорганізованих, з урахуванням майна, що призначалося, але не використано для погашення заборгованості зі сплати податків і зборів (обов'язкових платежів) до бюджетів і державних цільових фондів у зв'язку зі списанням цієї заборгованості відповідно до законодавства. Відповідно до рішення загальних зборів уповноважених співвласників майнових паїв ПСП «Білоцерківське» від 02.04.2001 було визначено дату фактичної реорганізації КСП імені [PERSON] 01.04.2001, затверджено перелік та вартість активів та пасивів підприємства, перелік майна підприємства, визначено структуру та план розподілу пайового фонду майна, списки осіб, які мають право на майновий пай, вирішено інші питання реорганізації підприємства ( а. с. 46-48). На підставі вказаного вище рішення 14.04.2002 батьку позивача [PERSON] було видано свідоцтво про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства імені [PERSON], ПСП «Білоцерківське» с. Білоцерківці Пирятинського району Полтавської області серії ПО18 №259736. Згідно свідоцтва частка [PERSON] у загальній вартості пайового фонду становить 5216 грн, у тому числі обігових коштів на суму 2468 грн (а.с.7). Правонаступником КСП імені [PERSON] стало нове підприємство - ПСП «Білоцерківське», яке у встановленому порядку одержало в оренду майно, що складається із майнових паїв колишніх членів КСП імені [PERSON] і є їх спільною частковою власністю. Вказане майно підприємство прийняло на свій баланс на підставі договору із співвласниками майнових паїв, у тому числі свій майновий пай передав в оренду підприємству [PERSON]А.(а.с.71-85). Відповідно до ст. 9 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство» у разі виходу з колективного підприємства його члени мають право на отримання майнового паю натурою, грішми чи іншими паперами або в іншій, за згодою сторін, формі. Згідно з приписами ч. 7 ст. 31 ЗУ «Про колективні сільськогосподарські підприємства» у разі реорганізації підприємства паї його членам або їх спадкоємцям видаються правонаступниками цього підприємства за рахунок майна, яке було віднесене до складу пайового фонду підприємства на дату його реорганізації і передане на баланс правонаступникам. Визначення структури (складу) майнового паю та відповідного юридичного оформлення ґрунтуються на принципі рівності прав і обовязків сторін. Отже, праву члена КСП вимагати виділення майнового паю відповідає право цього підприємства вирішувати питання складу і структури майнового паю, способу його виділення. Під час реалізації зазначених прав мають враховуватися інтереси обох сторін. При цьому спосіб одержання пайовиком майнового паю (натурою, грішми або цінними паперами) обирається в кожному конкретному випадку з урахуванням як побажань пайовика, так і можливостей підприємства. Матеріалами справи встановлено, що власник майнового паю [PERSON] із заявою до правонаступника колишнього КСП імені [PERSON] ПСП «Білоцерківське» про виділ із складу пайового фонду колишнього КСП належного йому майнового паю в натурі не звертався, а разом із іншими співвласниками майнових паїв передав його в оренду ПСП «Білоцерківське». Крім того, судом встановлено, що до переліку майна пайового фонду ПСП «Білоцерківське» станом на 01.04.2001 обєкти незавершеного будівництва житлові будинки по вул.Шевченка с.Білоцерківці Пирятинського району (а.с.67-70) не входили. 27.12.2007 ПСП «Білоцерківське» на підставі постанови господарського суду Полтавської області було визнано банкрутом та ліквідоване. Згідно актів приймання-передачі від 30 червня 20108 року ПСП «Білоцерківське» передало до комунальної власності територіальної громади с.Білоцерківці Пирятинського району обєкти соціальної сфери та житлового фонду, у тому числі 5 житлових будинків незавершеного будівництва (а.с.86). Згідно довідок Білоцерківської сільської ради від 02.02.2016 та від 13.03.2015 на балансі сільської ради знаходяться незавершені будівництвом житлові будинки по вул..Шевченка №№463,464,465,466,467, рішенням 25 сесії пятого скликання ради від 24.10.2008 будинки по вул.Шевченка під №№463,464,465,466 передані на добудову громадянам [PERSON],[PERSON] [PERSON]Г та [PERSON] Будинок по вул..Шевченка,467 було надано [PERSON] рішенням загальних зборів КСП ім.К.Маркса (а.с.30,92,197). Таким чином, позивач не навів належних та достовірних доказів, що свідчили б про те, що спірний обєкт незавершеного будівництва по вул.Шевченка,467 у с.Білоцерківці Пирятинського району належав до складу пайового фонду майна КСП імені [PERSON], що підлягало розпаюванню після реорганізації. Судом також встановлено, що спадкоємцями померлого [PERSON] є його діти [PERSON] та [PERSON]А, які прийняли спадщину після смерті батька у встановленому законом порядку та уклали договір про розподіл спадкового майна (а.с.216). Установлено також, що позивач свідоцтва про право на спадкове майно у вигляді майнового паю після смерті [PERSON] не отримував. Указане спадкове майно не було обєктом розподілу між спадкоємцями, а тому за правилами ст..1267 ЦК України спадкоємці успадкували його у рівних частинах. Відповідач [PERSON] про свою відмову від спадщини у вигляді майнового паю заявила у ході судового розгляду. Приписами ст..1267 ЦК України встановлено, що спадкоємці вправі домовитись між собою щодо зміни розміру частки у спадщині когось із них, але така угода стосовно нерухомого майна має бути укладена з додержанням обов'язкової письмової форми та нотаріально посвідчена. Матеріали справи такої угоди сторін щодо майнового паю не містять. Заява іншого спадкоємця - відповідача [PERSON] про визнання нею позову не замінює собою угоди щодо зміни розміру частки позивачки у спадщині [PERSON] та не є доказом досягнення такої угоди. Відповідно до ч. 2 ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. З огляду на викладене, за відсутності належних письмових доказів, суд не приймає до уваги доводи представника позивача про те, що є загальновідомим фактом дані про те,що спірний обєкт незавершеного будівництва будинок по вул.Шевченка, 467 у с.Білоцерківці Пирятиського району Полтавської області входив до складу майна колишнього КСП імені [PERSON], що підлягало розпаюванню. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] є недоведеними у встановленому законом порядку та не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed