Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-06 00:00:00

Позивач [PERSON] та [PERSON] звернулися в суд із позовом до відповідача [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право на користування житловим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] та [PERSON] зазначили, що вона є власниками житлового будинку в смт.Залізці по вул.Садова, буд.№ 1, Зборівського району, Тернопільської області, що стверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 7.08.1998року та свідоцтвом про право на спадщину за законом від 25.01.1995 року. Позивачі подали клопотання про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують, просять їх задоволити. Суд, в силу п.3 ст.211 ЦПК України, вважає за можливе розглянути дану справу за відсутності позивача. Відповідач у судове засідання не зявився, про причини неявки не повідомив, хоча про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, що згідно ст.223 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи по суті. Приймаючи до уваги вимоги ст.ст. 223, 280 ЦПК України, суд вважає за можливе слухати дану справу без особистих пояснень відповідача, оскільки в матеріалах справи є достатньо даних про взаємовідносини сторін, з приводу яких виник спір. \~ Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив наступні обставин справи. Позивачу [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 07.08.1998 року належить ? частини житлового будинку в смт.Залізці по вул.Садова, буд.№ 1, Зборівського району, Тернопільської області, та позивачу [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 25.01.1995 року належить ? частини житлового будинку в смт.Залізці по вул.Садова, буд.№ 1, Зборівського району, Тернопільської області. У даному житловому будинку зареєстровані [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], які за місцем реєстрації не проживають з лютого 2017 року, особистих речей відповідачів у житловому будинку немає, будь яких перешкод у користуванні житлом відповідачам позивачі не чинять, що підтверджується показами свідків [PERSON] та [PERSON] Відповідно до ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Частиною 2 ст.386 ЦК України передбачено, що власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчиненню нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. У відповідності з положеннями ст. 9 ЖК України, ніхто не може бути виселений із займаного приміщення або обмежений у праві користування ним інакше ніж з підстав і в порядку, визначених законом, при незаконному позбавленні права користування жилим приміщенням порушене право підлягає відновленню. Враховуючи викладені обставини, суд вважає, що позов слід задовольнити, визнати [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], такими, що втратили право на користування житловим будинком в смт.Залізці по вул.Садова, буд.№ 1, Зборівського району, Тернопільської області.

Outcome: approved