overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду позовом в якому просить розірвати шлюб з [PERSON], зареєстрований 30 вересня 1995 року виконкомом Нововасилівської селищної ради Приазовського району Запорізької області, про що в Книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис №19, посилаючись на те, що на протязі останніх років сімейне життя між ними поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб, сім'ю. Вони не змогли створити нормальну моральну атмосферу в сім'ї, не піклувалися про побудову сімейних відносин між ними на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. На даний момент ведення між ними спільного господарства та сумісне проживання припинено, та за її глубоким переконанням подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає, так як у неї є інший чоловік, з яким має намір створити сім'ю. Від даного шлюбу неповнолітніх дітей не мають. У зв'язку з тим, що відповідач категорично відмовляється добровільно розірвати шлюб в органах державної реєстрації актів цивільного стану і тому вона вимушена звернутися до суду з позовом про розірвання шлюбу. Прізвище після розірвання шлюбу змінювати не бажає. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] яка діє за довіреністю, в судове засідання не з'явилися, будучи належним чином повідомленими про день та час розгляду справи, надавши заяву від позивача про розгляд справи в її відсутність, позов підтримує та просить його задовольнити, не заперечує проти розгляду справи заочно (а.с.26). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомленим про день та час розгляду справи, надавши заяву про розгляд справи у його відсутність, з позовом згоден (а.с. 22). Відповідно до ст. 197 ЦПК України в зв'язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних обставин: [PERSON] перебуває в шлюбі з [PERSON], зареєстрований 30 вересня 1995 року виконкомом Нововасилівської селищної ради Приазовського району, про що в Книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис №19 (а.с.5). Згідно ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. З матеріалів справи видно, що між [PERSON] та [PERSON] ведення спільного господарства та сумісне проживання припинено. При таких обставинах, суд знаходить позов обґрунтованим, який підлягає задоволенню, оскільки подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду позовом в якому просить розірвати шлюб з [PERSON], зареєстрований 31.03.2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Приазовського районного управління юстиції у Запорізькій області, про що складено відповідний актовий запис №09, посилаючись на те, що на даний час шлюбні відносини з відповідачем припинені. З 2016 року вони мешкають окремо, не повязані спільним побутом. Вона з дитиною орендує житлове приміщення, відповідач мешкає у своїх батьків. Під час шлюбу виявилися глибокі розбіжності у їх поглядах на сумісне проживання, побут, ведення домашнього господарства. Вона втратила почуття любові до чоловіка. Вважає що подальше збереження шлюбу неможливе. Від даного шлюбу мають дитину [PERSON], [INFO], яка в даний час мешкає з нею. Рішенням приазовського районного суду Запорізької області у справі № 2/325/523/2016 з відповідача стягнуті аліменти на утримання дитини. Шлюб вона розриває вперше. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, будучи належним чином повідомленою про день та час розгляду справи, надавши заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримує та просить його задовольнити, не заперечує проти розгляду справи заочно (а.с.16). Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, належним чином повідомлений про день та час розгляду справи, надавши заяву про розгляд справи у його відсутність, з позовом згоден (а.с.17). Відповідно до ст. 247 ЦПК України в зв'язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних обставин: [PERSON]О перебуває в шлюбі з [PERSON] зареєстрований 31.03.2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Приазовського районного управління юстиції у Запорізькій області, про що складено відповідний актовий запис №09 (а.с.5). Згідно ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. З матеріалів справи видно, що [PERSON] та [PERSON] мешкають окремо, спільним побутом не повязані. При таких обставинах, суд знаходить позов обґрунтованим, який підлягає задоволенню, оскільки подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. Згідно п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому судовий збір у сумі 640,00 грн., який був сплачено позивачем при подачі позовної заяви підлягає стягненню з відповідача на її користь. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду, посилаючись на те, що вона зареєструвала шлюб з відповідачем 19 липня 2013 року. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Спільне життя з відповідачем не склалось, оскільки кожен має діаметрально протилежні погляди на шлюб, сім»ю. У позивача та відповідача різні характери, виникають постійні сварки, сумісне життя і збереження сім*ї стали неможливими. Сторони не проживають разом, шлюбні відносини між ними припинені, спільне господарство сторонами не ведеться, спільного сімейного бюджету не мають. Дитина знаходиться на утримані позивачки, чоловік матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Позивач вважає, що шлюб поновлений бути не може, у зв'язку з чим просить шлюб розірвати . У судовому засіданні позивач не з»явилась надавши суду заяву про відмову позовних вимог у частині стягнення аліментів з відповідача, у іншій частині позовні вимоги просила задольнити, розглядати справу у її відсутності . Відповідач у судовому засіданні не з»явився, надавши до суду заяву розгладати справу у його відсутності. Позов про розірвання шлюбу визнав в повному обсязі. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню . Як встановлено в судовому засіданні, сторони зареєстрували шлюб 19 липня 2013 року у Червонозаводському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстрації служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 275 (а.с.3). Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] (а.с.6), батьком якої є відповідач. Відповідно до довідки, наданої начальником Комунального підприємства «Жилкомсервіс» № 61 Червонозаводського району м.Харкова дитина проживає разом з позивачем (а.с.4) Сторони не підтримують шлюбні відносини, спільне господарство не ведеться, взаємні почуття любові та поваги втрачені, вважають що шлюб зберегти не можливо, у зв'язку з чим суд приходить до висновку, що їх шлюб розпався остаточно і підлягає розірванню. Сума судового збору відповідно до ст.88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду, посилаючись на те, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 08 вересня 2007 року. Від шлюбу сторони мають дочку [PERSON], [INFO]. На теперішній час сторони не проживають однією сім»єю, не ведуть спільного господарства, тому позивачка просила стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку на утримання дитини. У судовому засіданні позивачка підтримала заявлені позовні вимоги, надала судові аналогічні пояснення. Відповідач заявлені позовні вимоги визнав, пояснив судові, що не заперечує проти виплати аліментів на утримання дочки в розмірі 1 / 4 з усіх видів заробітку. Також пояснив, що надає матеріальну допомогу на утримання дитини. Суд, вислухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Як встановлено у судовому засіданні сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 08 вересня 2007 року / а. с. 7/. Від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO] / а. с. 6/. На теперішній час сторони однією сім»єю не проживають, дитина проживає разом із позивачкою / а. с. 3/. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов»язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач, як батько дитини, повинен виплачувати аліменти на її утримання. Визначаючи розмір аліментів, суд враховує стан здоров»я та матеріальне становище дитини та відповідача, відсутність у останнього інших дітей, тому вважає за можливе стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1 / 4 частини з усіх видів його заробітку до досягненню дитиною повноліття. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду, посилаючись на те, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 10 травня 1997 року, від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO]. Останнім часом відповідач припинив матеріально забезпечувати дитину та на неодноразові прохання позивача надавати допомогу не реагує. Позивач прикладає усі зусилля для забезпечення потреб дитини, але це не дозволяє їй повністю забезпечити та задовольнити потреби неповнолітнього сина на його повноцінне харчування, купівлю необхідного одягу та взуття, на інші життєві потреби. Тому позивач просила стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частин з усіх видів його заробітку щомісячно, починаючи з дня предявлення позову до суду до повноліття дитини. У судове засідання позивач [PERSON] не прибула, подала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, підтримала заявлені позовні вимоги, просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився з невідомих суду причин, про день та час слухання справи повідомлений належним чином, про що свідчить поштове повідомлення про вручення судової повістки, про причини неявки до судового засідання суд не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Як встановлено у судовому засіданні сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 10 травня 1997 року / а. с. 3/. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO] / а. с. 4/, який фактично знаходиться на утриманні матері. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов»язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Враховуючи, що відповідач [PERSON] є батьком дитини [PERSON], він зобовязаний утримати його до повноліття. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів враховується : 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Вирішуючи питання про визначення розміру аліментів, суд враховує матеріальне становище платника аліментів, відсутність у нього інших дітей та утриманців. Також суд приймає до уваги матеріальне становище дитини, його вік, потреби неповнолітньої дитини на повноцінне харчування, купівлю необхідного одягу та взуття та інші життєві потреби, той факт, що доходів позивача не вистачає на повноцінне утримання дитини. Враховуючи вищезазначені обставини, розмір прожиткового мінімуму, визначеного законом для дітей віком від 6 до 18 років, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку, оскільки вважає такий розмір аліментів достатнім та необхідним для утримання неповнолітньої дитини. Крім того, з відповідача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 640 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-31 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду, посилаючись на те, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 12 липня 2002 року. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. З 2011 року сторони проживають окремо від одного і дитина знаходиться на утриманні позивачки, відповідач належним чином не виконує свої батьківські обовязки щодо утримання дитини, оскільки матеріальну допомогу на утриманні дитини не надає, тому позивачка просила стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1000 грн. щомісячно. В судове засідання позивач не з»явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, підтримала заявлені позовні вимоги. Відповідач в судове засідання не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Як встановлено у судовому засіданні сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 12 липня 2002 року / а. с. 3/. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO] / а. с. 4/. З 2011 року сторони не проживають однією сім»єю і з того часу дитина проживає разом із позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов»язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач як батько дитини повинен виплачувати аліменти на її утримання. Визначаючи розмір аліментів, суд враховує стан здоров»я та матеріальне становище дитини та відповідача, відсутність у останнього інших дітей, той факт що відповідач не має постійного місця роботи і тому вважає за можливе стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1000 грн. щомісячно з дня звернення позивача до суду і до досягненню дитиною повноліття. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду, посилаючись на те, що вона разом з відповідачем має спільну дитину [PERSON], [INFO]. Дитина проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні, відповідач належним чином не виконує свої батьківські обовязки щодо утримання дитини, оскільки матеріальну допомогу на утриманні дитини не надає, тому позивачка просила стягнути з відповідача аліменти в розмірі ? частини зі всіх видів доходів відповідача. В судове засідання позивач не з»явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, підтримала заявлені позовні вимоги. Відповідач в судове засідання не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Як зі свідоцтва про народження серії 1-ВЛ № 108781, виданого 30.01.2008р. Орджонікідзевським відділом реєстрації актів цивільного стану ХМУЮ, [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO] / а. с. 5/. Дитина проживає разом із позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов»язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач як батько дитини повинен виплачувати аліменти на її утримання. Визначаючи розмір аліментів, суд враховує стан здоров»я та матеріальне становище дитини та відповідача, відсутність у останнього інших дітей, той факт що відповідач не має постійного місця роботи і тому вважає за можливе стягнути з відповідача аліменти в розмірі ? частини зі всіх видів доходів відповідача, але не менш ніж 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно з дня звернення позивача до суду і до досягненню дитиною повноліття. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду та свої вимоги мотивує тим, що є власником 3/4 частини будинку №23 по вул.5-й Продольна у м.Суми. У даному житловому приміщенні вона проживає разом з двома дочками. Також, у вказаному будинку зареєстрований колишній її чоловік, [PERSON] Фактично у вищезазначеному приміщенні [PERSON] не проживає з 13.01.2015 р., відколи він перебрався на інше постійне місце проживання у належне йому домоволодіння за адресою: м.Суми, вул.Щорса,42. Однак, переїхавши на нове місце проживання, відповідач не знявся з реєстрації. Реєстрація відповідача у будинку перешкоджає у повній мірі володіти, користуватися і розпоряджатися належним майном. Крім того, вона позбавлена можливості оформити субсидію. У звязку з цим, позивач просить суд визнати [PERSON] таким, що втратив право на користування будинком №23 по вул.5-й Продольна в м.Суми. Відповідач в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, враховуючи наступні обставини. Судом встановлено, що рішенням Ковпаківського райсуду м.Суми від 08.06.2015 р. шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано (а.с.12). Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченим 12.10.2015 р. приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу, 3/4 частин житлового будинку, що розташований за адресою: Суми, вул. 5-а Продольна, 23, належить на праві власності [PERSON] (а.с.5). Факт не проживання відповідача за адресою: м.Суми, вул. 5-а Продольна, 23, підтверджується актом від 26.07.2016 р., в якому зазначено, що дійсно [PERSON] не проживає за вказаною адресою з 13.01.2015 р. (а.с.15). З довідки, наданої Управлінням «Центр надання адміністративних послуг у м.Суми» СМР №5852 від 13.06.2016 р., вбачається, що за адресою: м.Суми, вул. 5-а Продольна, 23, зареєстровані: позивач [PERSON]; її дочки: [PERSON] та [PERSON], а також відповідач - [PERSON] (а.с.7). Відповідач не проживає в [INFO] з 13 січня 2015 р. та не приймає участі в сплаті комунальних платежів. Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України, - член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. У відповідності з ч. 1 ст. 405 ЦК України,- право на користування житлом відповідно до закону мають члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним. Суд вважає, що реєстрація відповідача у будинку, 3/4 частини якого належить позивачеві, порушує права останньої, оскільки перешкоджає здійсненню нею права користування та розпорядження своїм майном, як складовими частинами права власності. Оскільки [PERSON] з 13 січня 2015 р. не проживає без поважних причин за адресою реєстрації, тому необхідно визнати [PERSON] таким, що втратив право на користування житловим приміщенням - будинком №23 по вул.5-й Продольна в м.Суми, у звязку з відсутністю його в указаному будинку без поважних причин понад один рік.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Теребовлянського районного суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу В позовній заяві зазначила, що 04.10.2012 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб Струсівською сільською радою Теребовлянського району Тернопільської області. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що подружнє життя не склалося, через непорозуміння, різні характери, позивач вважає за недоцільне зберегти шлюб. На підставі викладеного позивач просить суд розірвати шлюб з відповідачем. Під час спільного подружнього життя у них народилися: донька [PERSON], [INFO]. Позивач в судове засідання не з'явилася, надала через канцелярію суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала та просила справу розглянути без її участі. Відповідач в судове засідання не з'явився, однак надав через канцелярію суду заяву, в якій позов визнав та просив справу розглянути без його участі. Справа розглянута відповідно до ч. 2 ст.197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, підтвердженими належними доказами та підлягають до задоволення. Судом встановлено, що 04.10.2012 року Струсівською сільською радою Теребовлянського району Тернопільської області було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], актовий запис №10 (свідоцтва про шлюб [NUMBER]). Під час спільного подружнього життя у них народилася донька [PERSON], [INFO] що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] виданого Струсівською сільською радою Теребовлянського району Тернопільської області 22.04.2013 року. Згідно вимог ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд вправі постановити рішення про розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що дійсно, позивач та відповідач не підтримують шлюбних відносин, проживають окремо, шлюб носить формальний характер, спроби нормалізувати відносини, позитивного результату не дали. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, приходить до висновку, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки шлюб носить формальний характер, а подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved