Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-25 00:00:00

Позивач АТ «Правекс-банк» звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] заборгованість за кредитним договором №6-038/07Р від 14.09.2007 у розмірі 1 024913,08 грн. та судовий збір у розмірі 15 373,69 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 14.09.2007 року між АКБ «Правекс-Банк», правонаступником якого є АТ «Правекс-Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір №6-038/07Р, за умовами якого банк надав позичальнику кредит у розмірі 70 000,00 доларів США строком до 14.09.2027 року зі сплатою 12,49 % річних. В якості забезпечення належного виконання позичальником своїх зобов`язань за кредитним договором, між банком та [PERSON] було укладено договір поруки № 6-038/07Р від 14.09.2007, за умовами якого поручитель зобов`язується нести солідарну майнову відповідальність перед банком за виконання позичальником в повному обсязі зобов`язань за кредитним договором. Позивач зазначає, що свої зобов`язання виконав у повному обсязі. В порушення умов договору відповідач належним чином взяті на себе зобов`язання не виконує, у зв`язку з чим станом на 10.09.2018 має заборгованість у розмірі 1 024 913,08 грн., яка складається з: 989 688,75 грн. - заборгованість по сплаті основної суми кредиту; 35 224,33 грн. - заборгованість по сплаті процентів за користування кредитними коштами. З урахуванням наведеного, просить позовні вимоги задовольнити. 07.11.2018 згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, вищезазначену справу було передано до провадження головуючому судді Букіній О.М. 29.11.2018 та 05.03.2019 до суду надійшла інформація про зареєстроване місце проживання відповідачів. Ухвалою суду від 07.03.2019 у відкритті провадження в цивільній справі в частині заявлених вимог Акціонерного товариства «Правекс банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості, відмовлено. Ухвалою суду від 07.03.2019 в цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «Правекс банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості відкрито провадження та призначено справу до розгляду в підготовчому засіданні за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 21.06.2019 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, проте як вбачається з матеріалів справи, представником подано заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує та проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином у порядку, визначеному ч. 1 ст. 130 ЦПК України. Про причину неявки суд до відома не поставила. Судова повістка, що направлялася на її адресу за зареєстрованим місцем проживання, повернулася до суду без вручення з відміткою поштового відділення про повернення в зв`язку з закінченням встановленого терміну зберігання. Відповідно до ч. 3, 5, 8 ст. 128 ЦПК України судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання. У разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду. Враховуючи вимоги даної норми закону суд вважає повідомлення відповідача про час розгляду справи належним. Згідно ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Виходячи з цього, враховуючи думку представника позивача, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 14 вересня 2007 року між АКБ «Правекс-Банк», правонаступником якого є АТ «Правекс-Банк», та [PERSON] було укладено кредитний договір № 6-038/07Р, згідно умов якого, позивач надав відповідачу кредит у розмірі 70 000,00 доларів США для споживчих цілей, зі сплатою 12,49 % річних строком до 14 вересня 2027 року. Погашення кредиту та відсотків за його користування повинно було здійснюватись відповідно до умов договору (а.с.а.с. 9-14). Пунктами 4.1, 4.2 передбачено, що позичальник зобов`язується погашати заборгованість за кредитом рівними частинами в сумі 292 долари США щомісячно, до 10 числа наступного місяця. Відсотки за користування кредитом підлягають сплаті щомісячно в термін до 10 числа місяця, наступного за місяцем нарахування відсотків, а також в момент повернення кредиту. Відповідно до п. 1.3 кредитного договору у разі не виконання або неналежне виконання позичальником своїх зобов`язань, розмір відсоткової ставки збільшується на 1 % річних, починаючи з розміру який встановлений у договорі. У разі наступного невиконання позичальником своїх зобов`язань за цим договором, розмір відсоткової ставки збільшується з урахуванням збільшення відсоткових ставок, які були раніше. Новий розмір відсоткової ставки встановлюється з дня наступного за днем, в якому позичальник повинен був виконати свої зобов`язання, але не виконав їх або виконав неналежним чином. Видача кредиту банком здійснена шляхом видачі готівкою грошових коштів із каси Банку (п. 2.1 договору). Отже, свої зобов`язання позивач виконав повністю, надавши відповідачу кредит у вищевказаному розмірі, натомість [PERSON] всупереч умов кредитного договору здійснювала свої зобов`язання не належним чином. Як убачається із розрахунку заборгованості за договором кредиту № 6-038/07Р від 14.09.2007 у [PERSON] станом на 10 вересня 2018 року утворилась заборгованість яка становить 1 024 913,08 грн., з яких: 989 688,75 грн. - заборгованість по сплаті основної суми кредиту; 35 224,33 грн. - заборгованість по сплаті процентів за користування кредитними коштами (а.с. 25-26). Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного законодавства. За нормою статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно із ч.1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст.ст. 610, 611 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. За змістом ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно із ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. За нормою ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України). Згідно вимог ст. ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Відповідач не надала суду будь-яких доказів, які б підтверджували виконання нею зобов`язань за договором належним чином. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення заборгованість по Кредитному договору № 6-038/07Р від 14.09.2007 у розмірі 1 024 913,08 грн. Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сума судового збору в розмірі 15 373,69 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved