Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-16 00:00:00

Позивач [PERSON] у жовтні 2018 року звернулася до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Мотивує свої вимоги тим, що з 1971 року вони з відповідачем перебували у шлюбі. 26.04.1985 року на підставі рішення суду сторони розірвали шлюб, але 26.02.1999 року вона з [PERSON] повторно зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів громадського стану виконкому Індустріальної районної ради м. Дніпропетровська. У 1999 році її чоловік із сином виїхав до Ізраїлю, а вона залишилася жити в Україні. Чоловік просив її прихати до нього, але вона не наважилась. 31 травня 2002 року в Ізраїлі помер їх син [PERSON] і її з чоловіком перестало повязувати будь-що. Позивач зазначила, що з 1999 року між позивачем та відповідачем припинені шлюбні стосунки, з цього періоду сторони проживають окремо, не мають єдиного бюджету та не ведуть спільного господарства, шлюб має формальний характер. Вона спілкується з чоловіком в телефонному режимі. Де він фактично офіційно проживає та зареєстрований, та де працює чи не працює їй не відомо. Вона пропонувала відповідачу приїхати у м. Дніпро та розірвати шлюб через органи РАЦС, але він не бажає приїжджати в Україну. Останнє відоме їй місце реєстрації відповідача [ADDRESS]. Як стало їй відомо від знайомих її чоловік проживає з іншою жінкою, тому вона вимушена звернутися з даним позовом до суду. Ухвалою суду від 02.11.2018 року позовну заяву прийнято до провадження та ухвалено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого судового засідання на 29.11.2018 року. Ухвалою суду від 29.11.2018 року закрито підготовче провадження у справі та призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні на 17.12.2018 року, встановлено загальний порядок дослідження доказів. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] у судове засідання з'явилися, позов підтримали та просили задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про розгляд справи був повідомлений належним чином. До суду надано Апостиль, датований 05.09.2005 року, засвідчений адвокатом, який виконує функцію нотаріуса, [PERSON], ліцензія № 16244, в місті Беер-Шева, держави Ізраїль. Апостилем засвідчена заява та довіреність відповідача про надання згоди на припинення шлюбу з позивачкою та розгляд цього питання у його відсутність, а також відсутність спору щодо поділу майна. Суд, заслухавши позивача та її представника, дослідивши письмові докази, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи судом встановлено, що 26 лютого 1999 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, який зареєстрований відділом реєстрації актів громадського стану виконкому Індустріальної районної ради м. Дніпропетровська, актовий запис № 100. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу - «Кесарєва», що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-КИ № 073212, виданого 26.02.1999 року відділом реєстрації актів громадського стану виконкому Індустріальної районної ради м. Дніпропетровська (а.с. 6). Також, встановлено, що між сторонами фактично припинені шлюбні стосунки, тривалий час сторони не ведуть спільного господарства, примирення між ними неможливе. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст.\~120\~СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги інші обставини життя подружжя. Суд враховує, що шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, сторони не бажали поновлювати стосунки, будь-яких заходів до примирення не приймають, оскільки збереження шлюбу суперечить інтересам сім`ї, а тому надання сторонам строку для примирення суд вважає недоцільним. Причиною розпаду сімї є втрата почуття любові один до одного. При постановленні рішення суд враховує те, що сімейно-шлюбні відносини припинені, спір щодо поділу майна відсутній, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому суд дійшов висновку, що сімя сторін розпалася остаточно та не може бути відновлена. Відповідно до ч. 2 ст.\~112\~СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що має суттєве значення. Згідно з ч. 3 ст.\~105\~СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Outcome: approved