Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-06 00:00:00

Позивач в липні 2018 року звернулася до суду з вищезгаданим позовом, в якому просить визнати відповідача таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] , посилаючись на те, що останній не проживає в ній з листопада 2017 року, тобто більше шести місяців без поважних причин. З того часу відповідач взагалі не цікавиться спірним житлом, будь-яких обов`язків по утриманню житла не несе. В останнє судове засідання, позивач не з`явилася, надіслала на адресу суду заяву в якій, просила здійснити розгляд справи за її відсутності та не заперечувала щодо заочного розгляду справи. Відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин, хоча був повідомлений належним чином про день, час та місце розгляду справи, про що свідчить розписка про направлення поштового повідомлення рекомендованим відправленням за її місцем реєстрації та оголошення на офіційному веб-порталі судова влада України, від відповідача не надійшло повідомлення про причини неявки, тому суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів у відповідності до вимог ст. визначених ст. 280 ЦПК України, за яких суд може ухвалити заочне рішення, враховуючи думку позивачів. Дослідивши матеріали справи, оцінюючи докази в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді справи в судовому процесі на засадах змагальності, як того вимагає ст. 12 ЦПК України, та у відповідності з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Спірні правовідносини регулюються ст. ст. 71, 72 ЖК України. Судом встановлено, що позивач [PERSON] проживає та є зареєстрованою в квартирі [ADDRESS] . Вказана квартира не приватизована, є фондом Житомирської міської ради. /а.с.5/. Житлова площа квартири становить 37,26 кв.м. Відповідач є колишнім чоловіком позивача, будучи зареєстрованим в квартирі, фактично не проживає в ній з листопада 2017 року, тобто більше шести місяців, тому втратив право користування цією квартирою. Останній не несе будь-яких обов`язків, що передбачені ст. 64 ЖК України, не утримує житло, не сплачує комунальні послуги. Факт не проживання відповідача з листопада 2017 року в спірній квартирі стверджується актом ПП «КВЖРЕП № 8» від 19.05.2018 року /а.с. 9/. Перешкод в користуванні житлом відповідачу не чинилося. Встановлених законом випадків збереження за ним права користування квартирою не вбачається. Згідно із ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», - зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Постановою Верховного Суду України у справі № 6-57цс11 від 16.01.2012 визначено, що вказаний Закон є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов`язані із зняттям з реєстрації місця проживання, а положення статті 7 цього Закону застосовуються до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов`язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання. У разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред`явивши одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою. Вищенаведене є підставою для визнання відповідача, у відповідності до вимог ст.ст. 71, 72 ЖК України, таким, що втратив право користування спірним житлом у зв`язку з відсутністю без поважних причин більше шести місяців. Статтею 141 ЦПК України встановлено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved