Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-02 00:00:00

Позивач вказує на те, що [INFO] в с. Іванківці Любарського району у віці 72 роки помер [PERSON] . У відповідності до чинного цивільного законодавства вона являється спадкоємцем майна померлого серед якого є будинок з господарськими будівлями за [ADDRESS] . Зазначене домогосподарство 1938 року забудови по завершенню будівництва було зареєстровано у Стрижівської сільській раді шляхом відкриття особового рахунку в погосподарській книзі Стрижівської сільської ради. Іншої процедури реєстрації новоствореної будівлі на той час не було. За даними органу місцевого самоврядування, зазначений будинок до самочинно збудованих не відноситься. На даний час вона не має змоги оформити своє право власності на вищевказаний будинок через відсутність правовстановлюючих документів, а видача свідоцтва про право власності покійному законодавством не передбачено. Саме тому вона звернувся до суду з проханням ухвалити рішення про визнання за нею в порядку спадкоємства за законом по смерті [PERSON] , право власності на вищевказаний будинок з господарськими будівлями. Позивач у підготовче засідання на розгляд справи не з`явилась, але подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. Представник Стрижівської сільської ради у підготовче засідання на розгляд справи не з`явився, однак надав заяву про розгляд справи у його відсутності, позо визнає. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Розглянувши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно записів погосподарської книги Стрижівської сільської ради Любарського району № 13 за 1964-1966 роки, [PERSON] як голові двору належав житловий будинок [ADDRESS] , 1938 року забудови, до складу її сім`ї входив син [PERSON] , 1944 року народження. Згідно записів по господарської книги № 2 за 2006-2010 роки головою домогосподарства значиться [PERSON] , 1944 року народження. Як вбачається із виписки з рішення Стрижівської сільської ради від 28 лютого 1996 року, [PERSON] для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель та для ведення особистого селянського господарства були передані земельні ділянки розміром 0,25 га., та 0,35 га. [INFO] в селі Стрижівка Любарського району Житомирської області померла [PERSON] , що стверджується свідоцтвом серії [NUMBER] , актовий запис № 24. [INFO] в селі Іванківці Любарського району Житомирської області помер [PERSON] , що стверджується свідоцтвом серії [NUMBER] , актовий запис № 22. Рішенням Любарського районного суду Житомирської області від 25 жовтня 2018 року по справі № 282/1470/18 встановлено факт постійного проживання [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] в [ADDRESS] понад п`ять років (з грудня 2011 року по 25.12.2014 року без реєстрації, з 25.12.2014 року по 06.08.2017 року з реєстрацією місця проживання) до дня смерті спадкодавця [PERSON] , [INFO] який помер в с. Іванківці Любарського району Житомирської області [INFO] , актовий запис № 22 від 08.08.2017 року. Відповідно до ч. 1 ст. 1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Згідно постанови приватного нотаріуса Любарського районного нотаріального округу Соляра В.М., № 214/02-31 від 08.05.2019 року, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок [ADDRESS] по смерті [PERSON] у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують право власності спадкодавці на дане майно. Як вбачається з довідки № 828 Бердичівського міжміського бюро технічної інвентаризації від 31.05.2019 року, на житловий будинок [ADDRESS] станом на 31.12.2012 року право власності не зареєстровано. Згідно інформаційної довідки № 171445875 від 24.06.2019 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна за параметрами запиту: [ADDRESS] , - відомості відсутні. Відповідно до ст. 346 ЦК України, однією з підстав припинення права власності є смерть власника, а відповідно до ст. 331 ЦК України - право власності на нерухоме майно виникає з моменту його державної реєстрації. Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст.1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцям з часу її відкриття. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. У п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 04.10.1991 року «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», зазначено, що право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній йому в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради. Оскільки в судовому засіданні встановлено, що житловий будинок [ADDRESS] належав спадкодавцю, а позивач є його спадкоємцем за законом суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення в повному обсязі.

Outcome: approved