Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-14 00:00:00

Позивач [PERSON] у жовтні 2015 року звернувся до суду з позовом до Харківської міської ради, треті особи [PERSON], [PERSON] , який вточнив у судовому засіданні, та просить постановити рішення, на підставі якого визначити йому додатковий строк у два місяці для подання ним заяви про прийняття спадщини в порядку спадкування за законом після смерті його батька, [PERSON], що мешкав за адресою м. Харків, вул. Звенигородська, 40 та помер 28 березня 2005 року. Заповіту батько не залишив. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що після смерті його батька відкрилась спадщина у вигляді нерухомого майна , а саме : житлового будинку , розташованого за адресою: м. Харків, вул. Звенигородська, 40., який належав батькові на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом №428/1990р. Спадкоємцями після смерті батька на час відкриття спадщини були: він, його рідний брат [PERSON] та сестра [PERSON]. Протягом шестимісячного строку,встановленого ст.1270 ЦК України ні він , ні інші спадкоємці не зверталися до нотаріуса з заявами про прийняття спадщини. Його сестрі, [PERSON], рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 13 січня 2006 року по справі №2-791/2006 р. був визначений додатковий строк у 2 місяці для подання заяви про прийняли спадщину після смерті батька. Однак, вона не встигла подати заяву про прийняття спадщини, оскільки покинула територію України, так як одружена з громадянином іншої країни та не проживає в Україні. Про той факт, що його сестра не оформила спадщину після смерті їх батька, він дізнався у 2015 році, після того, як отримав позовну заяву про розподіл спадщини та визнання права власності на житловий будинок. Вказана позовна заява ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 18 червня 2015 року у справі №639/2138/15-ц залишено без розгляду. Тобто на сьогоднішній день відсутні спадкоємці, які прийняли спадщину після смерті його батька в порядку ,визначеному ст.1270 ЦК України. Таким чином, позивач вважає, що він з поважних причин пропустив строк, передбачений законом для прийняття спадщини у звязку з чим і звернувся до суду з даним позовом. В судовому засіданні позивач та представник третьої особи [PERSON], [PERSON],підтримали заявлені позовні вимоги та надали пояснення про обставини, які викладені у рішенні вище. Представник відповідача , Харківської міської ради, у судове засідання не зявився , надав суду письмові пояснення, в яких просив позов розглядати за його відсутність, прийняте законне та обґрунтоване рішення на підставі наявних у справі матеріалів, яке не буде порушувати права Харківської міської ради та третіх осіб ( а.с.22-24). Третя особа, [PERSON] у судове засідання не зявився, повідомлявся належним чином, причини неявки суд не повідомив. Суд, вислухавши пояснення позивача, представника третьої особи,дослідивши матеріали справи та надані письмові докази, вважає необхідним у задоволені позову [PERSON] відмовити, виходячи з наступного. Так, судовим розглядом було встановлено, що позивач [PERSON] є рідним сином [PERSON], що підтверджується копією повторного свідоцтва про народження серії ІІІ-ВЛ №363385, виданого 20 квітня 1982 року Московським відділом державної реєстрації цивільного стану по м. Харкову, актовий запис №264 (а.с.5). Як вбачається з копії свідоцтва про смерть серія 1-ВЛ №482695, виданого, відділом державної реєстрації цивільного стану по м. Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис №3011, [PERSON], батько позивача, помер 27 березня 2005 року (а.с.4). Заповіту померлий не залишив. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді нерухомого майна , а саме : житлового будинку , розташованого за адресою: м. Харків, вул. Звенигородська, 40., який, як вказав позивач у позовній заяві, належав померлому на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом №428/1990р. Але, відповідно інформаційній довідки з Державного реєстру прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно №4388812 від 15.09.2015 року відомості про реєстрацію права власності на вказаний будинок у Державному реєстрі відсутні ( а.с.41). Як встановлено судом спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] на час відкриття спадщини були: позивач по справі [PERSON], його рідний брат [PERSON] та сестра [PERSON]. Згідно відповіді Пятої Харківської державної нотаріальної контори №3603/01-16 від 24.11.2015 року після померлого 27.03.2006 року [PERSON] протягом шестимісячного строку, встановленого ст.1270 ЦК України ніхто зі спадкоємців з заявами про прийняття та про відмову від прийняття спадщини, не зверталися, спадкова справа не заводилась ( а.с.33) . [PERSON], сестрі позивача, дійсно рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 13 січня 2006 року по справі №2-791/2006 р. був визначений додатковий строк у 2 місяці для подання заяви про прийняли спадщину після смерті батька, [PERSON]І.( а.с.6). Однак,як пояснив позивач, вона не встигла подати заяву про прийняття спадщини, оскільки покинула територію України, так як одружена з громадянином іншої країни та не проживає в Україні. Згідно ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Доказів, які б підтверджували, що позивач на час відкриття спадщини зі спадкодавцем, [PERSON], разом не проживав не був зареєстрований за вказаною адресою. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Спадкодавець [PERSON] помер 28.03.2005 року, отже позивач повинна була звернутися до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини до 28.09.2005 року. Однак, як пояснив у судовому засіданні сам позивач та що підтверджено відповіддю нотаріальної контори, він до цього часу не звертався до нотаріальної контори. Причину пропуску звернення до нотаріальної конторі мотивує тим, що про той факт, що його сестра не оформила спадщину після смерті їх батька, він дізнався у 2015 році, після того, як отримав позовну заяву про розподіл спадщини та визнання права власності на житловий будинок. Вказана позовна заява ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 18 червня 2015 року у справі №639/2138/15-ц залишено без розгляду ( а.с.7). Тобто на сьогоднішній день відсутні спадкоємці, які прийняли спадщину після смерті його батька в порядку ,визначеному ст.1270 ЦК України. Таким чином, позивач вважає, що він з поважних причин пропустив строк, передбачений законом для прийняття спадщини, у звязку з чим і просить визначити йому додатковий сирок. Згідно ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 Про судову практику у справах про спадкування , вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Згідно ч.3 ст. 10, ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які посилається як на підставу вимог і заперечень. Відповідно до ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст.. 58 ЦПК України, належними доказами є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Позивачем в супереч вимогам вищезазначених норм Закону не надано суду належних доказів на підтвердження поважності причини пропуску строку для прийняття спадщини, а докази, які надані позивачем та на які вона посилається, не можуть бути судом прийняти до уваги, оскільки вони не є поважними та не пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Всі надані позивачем письмові докази навпаки підтверджують, що у позивача відсутня поважна причина, яка не дала можливості звернутися протягом шести місяців з часу відкриття спадщини до нотаріуса для оформлення спадщини. При вирішенні спорів про надання додаткового строку для прийняття спадщини, суди повинні врахувати крім положень ч. 3 ст. 1272 ЦК України, правовий висновок, викладений у Постанові Верховного Суду України від 26.09.2012р., згідно якого, позовні вимоги можуть бути задоволені , якщо: 1.у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2.ці обставини визнані судом поважними. Правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 26 вересня 2012, відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України. Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у своєму листі від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» звернув увагу на те, що судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім'єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови. З огляду на викладені роз'яснення , наведені Позивачем причини пропуску строку для прийняття спадщини не можуть вважатися поважними, а тому суд вважає необхідним відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed