Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-26 00:00:00

Позивач АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом, де просить стягнути з [PERSON] на його користь заборгованість за кредитним договором б/н від 23.02.2018 в сумі 22537 грн. 46 коп. та та судові витрати в розмірі 2102 грн. На обґрунтування позову зазначено, що відповідно до укладеного договору б/н від 23.02.2018 [PERSON] отримав кредит у розмірі 10000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом. Підписання даного Договору є прямою безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно до умов та правил надання банківських послуг. Відповідач не виконує належним чином зобов`язання за кредитним договором, що укладений між ним та ПАТ КБ «ПриватБанк», в результаті чого виникла прострочена заборгованість. Таким чином, станом на 25.12.2019 за відповідачем по укладеному з АТ КБ «ПриватБанк» кредитному договору рахується заборгованість на загальну суму 22537 грн. 46 коп., яка складається із заборгованості за тілом кредиту в розмірі 15569 грн. 64 коп., заборгованості за простроченими відсотками в розмірі 1142 грн. 66 коп., заборгованості за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України в розмірі 4275 грн. 76 коп., штрафу (фіксованої частини) в розмірі 500 грн. та штрафу (процентної складової) в розмірі 1049 грн. 40 коп. Враховуючи те, що відповідач ухиляється від виконання своїх зобов`язань за кредитним договором та заборгованість за договором не погашає, представник позивача звернувся до суду за захистом прав АТ КБ «ПриватБанк». В судове засідання представник АТ КБ «ПриватБанк»» не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Згідно заяви, що міститься в матеріалах справи, АТ КБ «ПриватБанк» не заперечує проти розгляду справи за відсутності представника банку та винесення заочного рішення судом. Відповідач [PERSON] повторно до судового засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся у порядку, встановленому ЦПК. Відзиву на позову заяву та будь-яких клопотань, в тому числі про застосування строку позовної давності, до суду від відповідача не надходило, у зв`язку з чим суд, відповідно до положень ч.8 ст. 178 ЦПК України вирішує справу за наявними матеріалами. Згідно ч.1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвали заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. На підставі наявних у справі доказів, зі згоди представника позивача, який не заперечує проти заочного розгляду справи, суд ухвалив розгляд справи, відповідно до ст. 280 ЦПК України, проводити заочно. У зв`язку з неявкою сторін в судове засідання, на підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Вивчивши матеріали справи, дослідивши і оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд приходить до висновку, що позов АТ КБ «ПриватБанк» підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до положень ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 23.02.2018 між АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір шляхом підписання сторонами анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у АТ КБ «ПриватБанк». Згідно із вказаним договором [PERSON] своїм підписом підтвердив, що він ознайомлений і згоден із правилами надання банківських послуг, а також тарифами банку, які йому були надані для ознайомлення в письмовому вигляді. Відповідно до зазначеного кредитного договору [PERSON] отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, що підтверджується письмовими доказами. Таким чином, позивач свої зобов`язання за вказаним договором виконав, надавши відповідачу картку з установленим лімітом кредитної лінії. Згідно п.2.1.1.2.1. Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку банк за наявності вільних грошових коштів та на підставі аналізу кредитоспроможності клієнта надає йому споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та інші платежі на умовах, встановлених договором. Відповідно до п.2.1.1.2.4. Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку строк кредиту - 20 років, при цьому сторони узгодили, що строком повернення кредиту є останній день відповідного календарного місяця останнього року дії строку договору. Пунктом 2.1.1.2.5. Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку встановлено, що загальний розмір кредиту - сума коштів, які надані та/або можуть бути надані клієнту на умовах цього договору. Сторони узгодили, що загальний розмір кредиту за цим договором становить розмір кредитного ліміту, встановлений банком клієнту. При цьому сторони узгодили, що протягом строку кредиту розмір кредитного ліміту може бути змінений банком в односторонньому порядку, як в сторону збільшення, так і в сторону зменшення на підставі аналізу кредитоспроможності клієнта в рамках розміру у абз.1 цього пункту та не потребує додаткового погодження з клієнтом. У відповідності до п.2.1.2.8. Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку розмір кредиту, реальна річна процентна ставка та загальна вартість кредиту на дату укладення договору, усі припущення, використанні для обчислення процентної ставки зазначені в паспорті споживчого кредиту, який є невід`ємною частиною договору. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ч.1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. В силу ст. 530 ЦПК якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 1054 ЦК України, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК, якщо інше не випливає із суті кредитного договору. Частиною 1 ст. 1049 ЦК України передбачено що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст.536 ЦПК за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Статтею 546 ЦПК встановлено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов`язання. У відповідності до ст.549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 614 ЦК України). Частиною 2 статті 625 ЦК України передбачено що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З розрахунку заборгованості за кредитним договором б/н від 23.02.2018 вбачається, що станом на 25.12.2019 відповідач має заборгованість за кредитним договором в розмірі 22537 грн. 46 коп., яка складається із заборгованості за тілом кредиту в розмірі 15569 грн. 64 коп., заборгованості за простроченими відсотками в розмірі 1142 грн. 66 коп., заборгованості за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України в розмірі 4275 грн. 76 коп., штрафу (фіксованої частини) в розмірі 500 грн. та штрафу (процентної складової) в розмірі 1049 грн. 40 коп. Враховуючи те, що відповідач належним чином не виконує обов`язки за договором, що підтверджується розрахунком заборгованості, не надав суду жодного доказу на спростування вказаної заборгованості, не надав суду доказів, що прострочення виконання грошового зобов`язання сталося не з його вини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь позивача сплачений ним судовий збір при подачі позову до суду у розмірі 2102 грн.

Outcome: approved