Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-03 00:00:00

Позивач Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії Донецького обласного управління АТ «Ощадбанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування заявлених позовних вимог вказав, що відповідно до укладеного договору (підписаної заяви про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки)) №2846367 від 09.02.2016 відповідач отримав від Банку кредит в розмірі 8300 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, з відсотковою ставкою 30% строком на 24 місяці. При укладенні договору відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з пам`яткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами банку складає між ним і банком договір про надання банківських послуг. В порушення умов договору відповідач зобов`язання належним чином не виконав, у зв`язку з чим у нього виникла заборгованість за кредитом в розмірі 13981,31 гривень, з яких 8300 гривень - основний борг, 4782,69 гривень - проценти за користування кредитом, 6,00 гривень - комісія, 71,63 гривень - три проценти річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту); 272,44 гривень - три проценти річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом; 548,55 гривень - інфляційні втрати за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом. Позивач в судове засідання позивач не з`явився, за змістом поданої заяви просив розглянути справу за відсутністю представника банку, позовні вимоги підтримав, проти заочного розгляду справи не заперечує (а.с.36). Відповідач про день та час розгляду справи повідомлявся в порядку ст.128 ЦПК України, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов та заяву про розгляд справи за його відсутності не подав (а.с.42,43,46). Відповідно до ст.280 ЦПК України у справі ухвалено заочне рішення на підставі наявних у ній доказів. Дослідивши матеріали справи і перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін виникає спір. Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору (підписаної заяви про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки)) № [NUMBER] від 09.02.2016 відповідач отримав кредит у розмірі 8300 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, з відсотковою ставкою 30,00%; строк кредитування 24 місяці. При укладенні договору відповідач надав свою згоду на те, що підписана ним заява разом з пам`яткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами банку складає між ним і банком договір про надання банківських послуг (а.с.8-11). Банк свої зобов`язання за зазначеним договором виконав в повному обсязі, а саме, надав відповідачу кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором. З розрахунку заборгованості за вказаним договором та виписки по картковому рахунку вбачається, що відповідач станом на 21.02.2020 має заборгованість в розмірі 13981,31 гривень, з яких 8300 гривень - заборгованість за основним боргом, 4782,69 гривень - проценти за користування кредитом, 6,00 гривень - комісія, 71,63 гривень - три проценти річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту); 272,44 гривень - три проценти річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом; 548,55 гривень - інфляційні втрати за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом (а.с.13-15, 16-32). Відповідно до ст.ст.526-527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. За змістом ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти . Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Положеннями ч.1 ст.625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання; боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Враховуючи викладене, суд доходить висновку, що в порушення норм закону та умов договору відповідач зобов`язання за укладеним ним з Банком договором належним чином не виконав, доказів на спростування чого до суду не надав, відтак, позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а отже, розмір судового збору, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, дорівнює 2102 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved