Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-22 00:00:00

Позивач, [PERSON], через свого повноважного представника, адвоката Голика Євгена Валерійовича, пред'явив до суду позов до відповідача, Жадівської сільської ради Семенівського району Чернігівської області, в якому сторона позивача просить визнати за [PERSON], [INFO], право на земельну частку (пай) розміром 4,69 умовних кадастрових гектарів без визначення меж цієї частки (паю) по колишньому колективному сільськогосподарському підприємству «Світанок» села Жадове Семенівського району Чернігівської області, яке належало померлому [INFO] [PERSON] на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], виданого Семенівською районною державною адміністрацією Чернігівської області 23 серпня 1996 року. В обґрунтування позовних вимог у позові зазначено про те, що [INFO] помер дід позивача - [PERSON]. [INFO] помер батько позивача - [PERSON]. Коли позивач після смерті діда звернувся до Семенівської районної державної нотаріальної контори для оформлення права на земельну частку (пай) розміром 4,69 умовних кадастрових гектари без визначення меж цієї частки (паю), яка входила до складу земель сільськогосподарського підприємства «Світанок» на території Жадівської сільської ради Семенівського району Чернігівської області, що належало померлому дідові позивача на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], виданого Семенівського районною державною адміністрацією Чернігівської області 23 серпня 1996 року, то нотаріус повідомила позивачеві, що отримати свідоцтво про право на спадщину буде не можливим, оскільки втрачено оригінал сертифікату, і в даному випадку оформлення спадкових прав можливо вирішити тільки в судовому порядку. Відповідно до листа Держгеокадастру у Семенівському районі від 29 травня 2017 року дійсно сертифікат на право на земельну частку (пай) було видано на ім'я [PERSON], але оскільки власник сертифіката на даний час є померлим, то видати дублікат цього документа не можливо. Сторона позивача вважає, що позивач має право на земельну частку (пай), що належало його померлому діду на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], виданого Семенівською районною державною адміністрацією Чернігівської області 23 серпня 1996 року. Позивач не має іншої можливості, аніж через суд, визнати право на земельну частку (пай), внаслідок чого вимушений звернутися до суду з позовом. У судове засідання позивач [PERSON] та представник позивача, адвокат Голик Євген Валерійович, не з'явилися, подали суду письмові відомості про розгляд справи за їх відсутності, за змістом яких позов підтримали та просили його задовольнити. Представник відповідача, Жадівської сільської ради Семенівського району Чернігівської області, сільський голова [PERSON], у судове засідання не з'явився, але подав до суду заяву, сутність якої зводиться до того, що він просить розглянути справу за його відсутності, позов відповідачем визнається, наслідки визнання позову відповідачеві зрозумілі. Представник третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області начальник юридичного управління [PERSON], у судове засідання не з'явився, був повідомлений належним чином про час та місце судового засідання, надіслав електронною поштою заяву про розгляд справи за його відсутності із зазначенням даних про необхідність вирішення справи на розсуд суду. Представник третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Семенівської районної державної нотаріальної контори Чернігівської області, державний нотаріус [PERSON], у судове засідання також не з'явилася, надіслала до суду письмову заяву про розгляд справи за відсутності представника нотаріальної контори на розсуд суду із зазначенням даних, що після померлого [INFO] [PERSON] та померлого [INFO] [PERSON] спадкові справи не заводилися. Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, при наявних даних та доказах вважає за необхідне вирішити позов за наступних установлених судом обставин. У справі з'ясовано, що [INFO] помер член колишнього колективного сільськогосподарського підприємства «Світанок» [PERSON], першочерговим претендентом (спадкоємцем) відносно прав та обов'язків якої є позивач [PERSON], оскільки батько позивача, [PERSON], помер [INFO]. За життя [PERSON], поряд з іншим, мав право на земельну частку (пай) розміром 4,69 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки (паю) по колишньому колективному сільськогосподарському підприємству «Світанок», і це право не реалізоване шляхом виділення земельної ділянки в натурі. Вказані обставини підтверджуються даними письмових доказів, зокрема: копії свідоцтва про народження позивача (а.с. 7); копії свідоцтва про смерть [PERSON] (а.с. 8); копії свідоцтва про смерть [PERSON] (а.с. 9); копії довідки відділу у Семенівському районі Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області про документування за життя [PERSON] сертифікатом на право на земельну частку (пай) (а.с. 11). Виходячи з таких наведених обставин, суд убачає за потрібне позов задовольнити повністю з таких підстав. За змістом положень п. 17 розд. X «Перехідні положення» Земельного кодексу України та ст. 13 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» за своєю правовою природою право на земельну частку (пай) є речовим правом вимагати виділення в натурі (на місцевості) земельної ділянки, що за вартістю відповідає частці особи у сільськогосподарських угіддях, переданих у колективну власність відповідної юридичної особи. За правилами Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» моментом виникнення права на земельну частку (пай) є момент виникнення відповідного права колективної власності на земельну ділянку та існує незалежно від його посвідчення сертифікатом. Сертифікат на право на земельну частку (пай) за своєю суттю має не зовсім правовстановлююче, а більш правопосвідчуюче значення. Такий висновок випливає з позиції законодавця, закладеній у норми ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», згідно якої сертифікат на право на земельну частку (пай) є лише основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), і документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: свідоцтво про право на спадщину; посвідчені у встановленому законом порядку договори купівлі-продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай); рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Таким чином, зважаючи на те, що відповідачем позов визнається повністю, за встановлених у справі обставин суд не вбачає жодних правових перешкод для задоволення позову з визнанням відповідного права за позивачем на підставі ст. 2 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», п. «а» ч. 3 ст. 152 Земельного кодексу України, адже попередній правопосвідчуючий документ (сертифікат на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER]) зараз утрачено.

Outcome: approved