Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася з позовом про визнання права власності на частку у спільному майні подружжя до відповідача [PERSON] В позові посилаються на те, що вона розлучилася з [PERSON] у судовому порядку 10.12.2012 року. Під час шлюбу 30 січня 2013 року вона разом із чоловіком купили незавершений будівництвом житловий будинок (67 % готовності) для сумісного проживання. Подружжя добудували даний будинок у 2004 році із належними до нього господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою [ADDRESS] та складається з двоповерхового житлового будинку літ.А, загальною площею 168,70 кв.м., житловою площею 83,60 кв.м., гаражу літ.Б, загальною площею 30.80 кв.м., вбиральні діт.В, криниці - І, огорожі 1,2 та вигрібної ями. Позивач зазначає, що до розлучення питання про здачу будинку в експлуатацію та оформлення права власності на будинок піднімався неодноразово, але навмисно цей процес затягувався відповідачем, тому будинок не був зданий в експлуатацію в період шлюбу. Всі дозвільні документи знаходились у відповідача, однак він тягнув з реєстрацією права власності на їхній будинок. Позивач зазначає, що одразу після розлучення у 2013 році відповідач зареєстрував право власності на їхній спільний будинок і вказав себе єдиним власником та приховав від позивача факт здачі будинку в експлуатацію і оформлення право установчих документів на будинок, відмовляється тепер взагалі розмовляти з позивачем про визначення порядку користування будинку та наполягає на тому, що він є єдиним власником будинку за документами. У 2008 році на ім'я відповідача була зроблена приватизація належної подружжя земельної ділянки на підставі купівлі -продажу незавершеного будівництвом житлового будинку та отримав державний акт серії ЯЕ№334680 від 12.08.2008 року кадастровий номер 7310136900:58:001:0043. Позивач зазначає, що техпаспорт та інвентаризаційна справа на будинок у неї відсутні, оскільки їх зберігає у себе відповідач. Просить визнати за нею право власності на 1/2 частку у житловому будинку із господарськими будівлями та спорудами, розташованому за адресою [ADDRESS], який складається із двоповерхового житлового будинку літ.А, загальною площею 168,70 кв.м., житловою площею 83,60 кв.м., гаражу літ.Б, загальною площею 30,80 кв.м.. вбиральні літ.В, криниці - І, огорожі 1,2 та вигрібної ями та визнати за нею право власності на 1/2 частку земельної ділянки кадастровий номер 7310136900:58:001:0043, яка знаходиться за адресою [ADDRESS]. Позивач до суду не з'явилася, однак спрямувала заяву з проханням розглядати справу у її відсутність, позов підтримує та просить задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, однак спрямував до суду заяву з проханням розглядати справу у його відсутність, позов визнає та просить задовольнити. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному об'ємі. Із копії договору купівлі - продажу незавершеного будівництва житлового будинку серія №502661 від 30.01.2003 року встановлено, що [PERSON] 30.01.2003 року купив незавершений будівництвом житловий будинок, що розташований в [ADDRESS] (а.с.6). Згідно довідки №2051 від 02.11.2006 році Чернівецького міського БТІ встановлено, що житловий будинок [ADDRESS] завершений, але не зданий в експлуатацію (а.с. 7). Із копії рішення Шевченківського районного суду м.Чернівці від 10.12.2012 року встановлено, що шлюб який був укладений 24.12.1999 року між [PERSON] та [PERSON] розірвано - 10.12.2012 року (а.с.8). Із копії декларації про готовність об'єкта до експлуатації, даний будинок побудовано у 2004 році, тобто під час шлюбу подружжя, та загальна вартість будинку складає 626 886 гривень. Земельна ділянка площею 0,0588 га за адресою [ADDRESS] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯЕ №334680 від 12.08.2008 році належить на приватній формі власності [PERSON].(а.с. 10-12). Згідно ст. 60 СК України вбачається, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Згідно ст.63 СК України вбачається, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Згідно ст. 65 СК України вбачається, що дружина, чоловік розпоряджається майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. При укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за загодою другого з подружжя. Згідно ст.70 ч.1 СК України вбачається, що у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Згідно ст. 368 ЦК України вбачається, що спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Суд вважає, що можливо визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частку у житловому будинку із господарськими будівлями та спорудами, розташованому за адресою [ADDRESS], який складається із двоповерхового житлового будинку літ.А, загальною площею 168,70 кв.м., житловою площею 83,60 кв.м., гаражу літ.Б, загальною площею 30,80 кв.м.., вбиральні літ.В, криниці - І, огорожі 1,2 та вигрібної ями та визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частку земельної ділянки кадастровий номер 7310136900:58:001:0043, яка знаходиться за адресою [ADDRESS].

Outcome: approved