Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася з позовом до суду про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 21.11.2018 відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження, визначено відповідачу п'ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що відповідно до ордеру на право користування жилою площею в гуртожитку на [ADDRESS], виданого Філіалом «Енергосервіс» ПАТ «Київенерго» від 03.08.2012. [PERSON] із сім'єю з однієї особи надано право на користування жилого приміщення кімнати [ADDRESS] Відповідно рішення Київської міської ради від 26.01.2012 N 32/7369 «Про прийняття гуртожитку, який не увійшов до статутного капіталу публічного акціонерного товариства «Київенерго», до комунальної власності територіальної громади міста Києва та надання дозволу на приватизацію жилих приміщень», прийнято рішення про передачу ПАТ «Київенерго» у власність територіальної громади м. Києва гуртожитку - по [ADDRESS] та надано дозвіл на приватизацію жилих приміщень мешканцями гуртожитку. Розпорядження Київської міської державної адміністрації № 1681 від 26 вересня 2012 року «Про затвердження акта приймання-передачі гуртожитку на [ADDRESS] в комунальну власність територіальної громади міста Києва до сфери управління Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації», було затверджено відповідний акт прийому-передачі та передано гуртожиток у власність територіальної громади м. Києва. Вказана кімната гуртожитку на даний час не приватизована та має жилу площу 5.9 кв.м., в даній кімнаті зареєстрована та постійно проживає лише позивач. Також вказаній кімнаті зареєстровані [PERSON] та [PERSON], які свого часу отримали від роботи право на користування житловим приміщенням кімнати [ADDRESS] Відповідачі без поважних причин більше шести місяців не проживають за місцем своєї реєстрації в кімнаті [ADDRESS] підтверджується актом складеним комісії ю Житлово-експлуатаційної дільниці № 303 від 15.08.2018 року засвідченого підписами мешканців цього гуртожитку (сусідами): [PERSON] (кім. [NUMBER]) га [PERSON] (кім. [NUMBER]). Враховуючи викладе вище позивач просить суд визнати осіб [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право на користування жилим приміщенням кімнати [ADDRESS] Позивач [PERSON] та представник позивача-адвокат Карпенко Д.О. в судові засідання не з»явились, до суду надійшла заява від представник позивача-адвокат КарпенкоД.О. про розгляд справи за відсутності позивача та представника позивача, позовні вимоги підтримують та просять суд задовольнити. Відповідач [PERSON] в судові засідання не з'явивилась, про дату, час та місце розгляду справи своєчасно сповіщена у встановленому законом порядку, а саме судовою повісткою, направленою рекомендованим листом за адресою реєстрації місця проживання та повідомлялась через офіційний веб-портал «Судова влада України». Відповідач [PERSON] в судові засідання не з'явивилась, про дату, час та місце розгляду справи своєчасно сповіщена у встановленому законом порядку, а саме судовою повісткою, направленою рекомендованим листом за адресою реєстрації місця проживання та повідомлялась через офіційний веб-портал «Судова влада України». Представник третьої особи Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації в судове засідання не з'явився, до суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника третьої особи. Відповідно до ч. 6 ст. 128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. Згідно п.2 ч. 7 ст. 128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається: фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Відповідно до ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. У зв'язку з чим, суд вважає за необхідне розглянути справу без участі відповідача, виходячи з вимог ст.128 ЦПК України та рішення Конституційного суду України від 13.12.2011 року № 17-рп/2011, згідно яких в разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за адресою, вказаної в матеріалах справи (зокрема, позовна заява), вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. За згодою позивача суд ухвалив рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ордеру № 186 від 03.08.2012, який виданий [PERSON] на право з сім'єю з одної особи користування жилою площею в гуртожитку кімнати № 151 за адресою: вул. Волкова буд. 10-А. Ордер виданий Філіалом «Енергосервіс» ПАТ «Київенерго». Відповідно рішення Київської міської ради від 26.01.2012 року N 32/7369 «Про прийняття гуртожитку, який не увійшов до статутного капіталу публічного акціонерного товариства «Київенерго», до комунальної власності територіальної громади міста Києва та надання дозволу на приватизацію жилих приміщень», прийнято рішення про передачу ПАТ «Київенерго» у власність територіальної громади м. Києва гуртожитку - по [ADDRESS] та надано дозвіл на приватизацію жилих приміщень мешканцями гуртожитку. Розпорядження Київської міської державної адміністрації № 1681 від 26 вересня 2012 року «Про затвердження акта приймання-передачі гуртожитку на [ADDRESS] в комунальну власність територіальної громади міста Києва до сфери управління Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації», було затверджено відповідний акт прийому-передачі та передано гуртожиток у власність територіальної громади м. Києва. У відповідності до приписів ст. 127 ЖК України та п. 2 Примірного положення про гуртожитки - гуртожитки призначені для проживання робітників, службовців, студентів, учнів, а також інших громадян у період роботи або навчання. Відповідно до ч. 2 ст. 127 ЖК України жилі будинки реєструються як гуртожитки у виконавчому комітеті районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів. Відповідно до статей 128 та 129 ЖК Української РСР жила площа в гуртожитку надається за спільним рішенням адміністрації підприємства, установи, організації чи органу кооперативної або іншої громадської організації та відповідного профспілкового комітету і комітету комсомолу. На підставі рішення про надання жилої площі в гуртожитку адміністрація підприємства, установи, організації видає громадянинові спеціальний ордер, який є єдиною підставою для вселення. Судом встановлено, що в кімнати № [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Відповідачі без поважних причин більше шести місяців не проживають за місцем своєї реєстрації в кімнаті [ADDRESS], що підтверджується актом складеним комісії ю Житлово-експлуатаційної дільниці № 303 від 15.08.2018 року засвідченого підписами мешканців цього гуртожитку (сусідами): [PERSON] (кім. [NUMBER]) га [PERSON] (кім. [NUMBER]). Разом із тим, окрім відповідної глави ЖК України, зазначене питання врегульоване у Примірному положенні про гуртожитки. У розділі VIII Примірного положення про гуртожитки, яким передбачено відповідальність за порушення правил надання жилої площі в гуртожитку, користування гуртожитками та їх утримання, зазначено, що особи, винні у порушенні правил користування гуртожитками, несуть відповідальність відповідно до законодавства. Оскільки правовий режим відповідної категорії гуртожитків згідно з Законом України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» та Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду» прирівняно до правового режиму житлових приміщень в будинках державного і громадського житлового фонду, то до мешканців таких гуртожитків у разі їх тимчасової відсутності поширюються вимоги статей 71, 72 ЖК України. Відповідно ст. 71 ЖК України передбачає, що у разі відсутності наймачаабо членів його сім'ї у житловому приміщенні понад шість місяців, він втрачає право користування ним. Статтею 72 ЖК України визначено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до роз'яснень, викладених в п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.04.1985 року (з наступними змінами) «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» у справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст. 71 ЖК України) необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. У разі їх поважності (перебування у відрядженні; у осіб, які потребують догляду; внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім'ї тощо) суд може продовжити пропущений строк. Відповідачі не зверталися до суду з вимогою про продовження строку на відсутність у спірній кімнаті, не надали доказів поважних причин відсутності за зареєстрованим місцем проживання. Вищевикладені обставини свідчать про те, що відповідачі не проживають у квартирі за місцем реєстрації без поважних причин та не мають наміру там проживати, а отже є підстави для визнання їх такими, що втратили право користування в кімнатою [ADDRESS] Факт реєстрації відповідачів завдає додаткових матеріальних витрат на оплату комунальних послуг, що завдає позивачу матеріальної шкоди. Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими і вони підлягають задоволенню. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідачів на користь позивача підлягають понесені судові витрати в розмірі 704,80грн, а саме з кожного по 352,4 грн.

Outcome: approved