Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-28 00:00:00

Позивач [PERSON], що діє у власних інтересах та інтересах малолітньої [PERSON] звернулася до суду з позовом, з урахуванням уточнених вимог, до [PERSON], третя особа: Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики ХМР, про встановлення факту постійного проживання з 04.12.2004 року її, як члена сім'ї (дружини) [PERSON] та з [INFO] року [PERSON], як члена сім'ї (доньки) [PERSON] за адресою: [ADDRESS], а також визнання права користування зазначеною квартирою за нею та [PERSON], в обґрунтування позовних вимог зазначила, що 04.12.2004 року між нею та відповідачем [PERSON] у міському відділі реєстрації актів цивільного стану №1 ХОУЮ було зареєстровано шлюб, актовий запис №2346, який в послідуючому було розірвано рішенням Червонозаводського районного суду міста Харкова від 15.05.2013 року, від шлюбу у них [INFO] року народилася донька - [PERSON], рішенням Червонозаводського районного суду міста Харків від 19.06.2013 року з стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 3о відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 16.05.2013 року і до досягнення [PERSON] повноліття. Як зазначає позивач, з часу реєстрації шлюбу між нею та відповідачем, вона того ж дня переїхала проживати за адресою реєстрації свого чоловіка як член його сім'ї і, незважаючи на юридичне та фактичне припинення шлюбу, подовжує разом з донькою проживати у [ADDRESS], яка належить відповідачеві на праві власності на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 16.02.2009 року Основ'янською дистанцією колії Південної залізниці, також з цього часу в цій квартирі припинила своє проживання мати відповідача - [PERSON], яка участі у приватизації зазначеної квартири у 2009 році не приймала. З часу переїзду для постійного проживання до чоловіка за адресою: [ADDRESS], як вказує позивач вона приймала безпосередню участь у спільному з відповідачем і самостійному веденні домашнього господарства, в оплаті комунальних платежів та квартирної плати, які позивач продовжує сплачувати і по нині, у ремонті квартири, який було завершено вже без участі відповідача, в оплаті витрат з послуг телефонного зв'язку, які безпосередньо відраховуються із її заробітної плати, у вихованні та матеріальному забезпеченні спільної з відповідачем доньки, яка з моменту народження проживає та обслуговується в медичних і освітніх закладах за адресою фактичного місця проживання матері і юридичного батька та інших витратах і реалізації своїх прав та виконанні обов'язків. Натомість відповідач [PERSON], з моменту припинення шлюбу переїхав проживати до своєї нової дружини за адресою: місто Харків, вулиця Гвардійців Широнінців, 39 А, кв.278. У зв'язку з відмовою відповідача протягом усього часу проживання у зареєстрованому шлюбі та після його припинення, відповідач здійснити реєстрацію місця поживання позивача та їх спільної малолітньої доньки у належній йому на праві власності квартирі [ADDRESS], вона вимушена звернутися до суду. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про слухання справи за його відсутності, уточнені позовні вимоги підтримав, просив розглянути справу без участі сторони позивача. Відповідач в судове засідання не з'явився, через канцелярію суду надав заяву про слухання справи за його відсутності, а також зазначив, що проти задоволення позову не заперечує та просить його задовольнити. Представник третьої особи Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради - Титаренко Т.Г., до судового засідання не з'явилася, надала до суду заяву про слухання справи за її відсутності, а також просила позов задовольнити. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Судом достовірно встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії 1-ВЛ №002436 виданого міським відділом реєстрації актів цивільного стану №1 Харківського обласного управління юстиції [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 04.12.2004 року, актовий запис №2346; даний шлюб було розірвано 15.05.2013 року Рішенням Червонозаводського районного суду міста Харкова. Від шлюбу [PERSON] та [PERSON] мають малолітню доньку - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER]. Як вбачається з копії свідоцтва про право власності від 16 лютого 2009 року, реєстраційний №110 посвідченого Основ'янською дистанцією колії Південної залізниці, квартира за адресою: [ADDRESS] належить [PERSON]. Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 17.04.2015 року ? зазначеної квартири належить [PERSON] на підставі нотаріально посвідченого ПНХМНО [PERSON] договору дарування від 17.04.2005 року, серія та номер: 387. Згідно довідки в.о головного лікаря С.О. Новікова ДЗ «Вузлова лікарня станції Харків СТГО «Південна залізниця» від 22.08.2014 року, №358 [PERSON] обслуговується в зазначеній лікарні з липня 2004 року, з моменту працевлаштування на підприємство ПЧ-7, за паспортними даними частини амбулаторної картки остання зареєстрована за адресою: [ADDRESS], за час обслуговування виклик лікаря-терапевта до дому здійснювався лише 07.02.2005 року, за адресою: місто Харків, вулиця Вешенська, 97/1. Відповідно до актів від 20.08.2014 року складеного сусідами [PERSON], [PERSON], [PERSON] та засвідченого заступником начальника Основянської дистанцією колії [PERSON] вбачається, що [PERSON] мешкає за адресою: [ADDRESS] з 2004 року, а також з нею мешкає її донька [PERSON] 2005 року народження.; від 20.08.2014 року складеного сусідами [PERSON], [PERSON], [PERSON], засвідченого головою вуличного комітету №23 [PERSON] [PERSON] починаючи з грудня 2004 року та по теперішній час за адресою: [ADDRESS], не мешкає. Згідно копій квитанцій за сплату комунальних послуг платежі за утримання квартири [ADDRESS] здійснює [PERSON]. Відповідно до ч. 2 , з ст. 64 ЖК України, до членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім'ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов'язки, як наймач та члени його сім'ї. Згідно ч. 1, 4 ст. 156 ЖК України, члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають, разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. До членів сім'ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. Відповідно ст. 405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Частиною 1 та 4 ст. 29 ЦК України встановлено, що місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров'я, в якому вона проживає. У відповідності з ч.1, п. 5 ч. 2 ст. 234. ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Отже, оцінюючи обставини справи у їх сукупності, враховуючи положення ст.174 ЦПК України щодо позиції відповідача про відсутність заперечень стосовно позовних вимог, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги є доведеними та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved