Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-06 00:00:00

Позивач Більмацька районна державна адміністрація в інтересах малолітнього [PERSON], [INFO], звернулася до суду з позовом до [PERSON], треті особи: служба у справах дітей Більмацької райдержадміністрації Запорізької області, Гусарівська сільська рада, про позбавлення батьківських прав. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [PERSON], [INFO], перебуває на обліку у справах дітей Більмацької райдержадміністрації, як такий, що опинився в складних життєвих обставинах. Мати - [PERSON], [INFO], на даний час перебуває у відпустці по догляду за дитиною, проживає за адресою: [ADDRESS], та має такий склад сім'ї: син - [PERSON], 2006 року народження, син - [PERSON] 2009 року народження, син - [PERSON], 2011 року народження, донька - [PERSON], 2002 року народження, донька - [PERSON], 2008 року народження, донька - [PERSON], 2014 року народження. Батько [PERSON] записаний згідно ч. 1 ст. 135 СК України. [PERSON] ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, неодноразово притягувалася до адміністративної відповідальності за неналежне виконання батьківських обов'язків, а тому позивач просив позбавити її батьківських прав у відношенні малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Сторони в останнє судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Представники позивача та третіх осіб звернулися до суду із заявами про розгляд справи без їх участі, просять задовольнити позовні вимоги з підстав зазначених у позові. Від відповідача заперечень на позов, заяв про відкладення розгляду справи не надходило, під час судового засідання 11 жовтня 2017 р. відповідач просила не позбавляти її батьківських прав, обіцяючи покращити своє ставлення до дітей та умови їх проживання. Враховуючи вищевикладене, а також положення ч. 2 ст. 158, ст. 169 ЦПК України, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні судового засідання за відсутності сторін. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв'язку з чим, на підставі ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути заяву у відсутності сторін. Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін та їх представників, допитавши свідків [PERSON], [PERSON], всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, приходить до наступного висновку. Відповідно до ст. 51 Конституції України, ст.ст. 150, 155, 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності встановленої законом. Згідно ст.ст. 8, 12 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. На батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов'язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров'я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов'язків відповідно до закону. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO] є матір'ю малолітнього [PERSON], [INFO], батько дитини записаний відповідно до ч.1 ст. 135 Сімейного кодексу України, що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER], яке видане Орджонікідзевським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції та витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян № 00017903826 від 11 квітня 2017 р. відповідно (а.с. 8-9). Малолітній [PERSON], [INFO], перебуває на обліку служби у справах дітей Більмацької районної державної адміністрації Запорізької області, як такий, що опинився в складних життєвих обставинах, що підтверджується наказом № 14 від 16 липня 2015 р. (а.с. 14). Працівниками Більмацького районного центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді спільно з іншими фахівцями проведено неодноразові відвідування сім'ї [PERSON] з метою перевірки умов проживання, в ході яких встановлено наступні факти: [PERSON] зовсім не піклується про свого сина [PERSON], не контролює його місце перебування, не займається його вихованням. На території с. Гусарка малолітній [PERSON] постійно тікав з дому і займався бродяжництвом. До сільської ради часто зверталися мешканці с. Гусарка про те, що тим, що дома його б'є мати разом зі своїм співмешканцем [PERSON] Мати [PERSON] нацькувала своїх дітей проти [PERSON], тому у [PERSON] залишилися добрі відносини тільки з старшою сестрою [PERSON], 2002 року народження. Неодноразово сільським головою разом з працівниками служби у справах дітей Більмацько РДА, працівниками УСЗН і працівниками Більмацького відділу поліції, проводилися бесіди і складалися акти обстеження (а.с. 10, 12, 17), але це не дає позитивного результату у відносинах між матір'ю і сином. Школу [PERSON] відвідує регулярно, із задоволенням, але програмовий матеріал засвоює слабо, бо вдома завдання не виконує і має малий словниковий запас. Постановами Куйбишевського районного суду Запорізької області від 25 травня 2015 р., від 1 серпня 2016 р., від 3 лютого 2017 р., 26 червня 2017 р. в справах про адміністративні правопорушення передбачених ч. 1 та ч. 2 ст. 184 КУпАП встановлено факти ухилення [PERSON] від виконання передбачених законодавством обов'язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання своїх малолітніх дітей, її визнано винною у вчиненні цих порушень та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу за кожне порушення. 22 червня 2017 р. Гусарківської сільської ради Більмацького району Запорізької області прийнято рішення № 8 яким вирішено вилучити малолітнього [PERSON], [INFO], із сім'ї (а.с. 18). Органом опіки та піклування Більмацької районної державної адміністрації Запорізької області 29 серпня 2017 р. складено висновок, в якому визнано доцільним прийняти рішення щодо позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього сина [PERSON] (а.с. 4-5). Як випливає з довідки-характеристики Гусарківської сільської ради Більмацького району Запорізької області від 23 червня 2017 р. за час проживання на території Гусарівської сільської ради [PERSON] зарекомендувала себе з негативної сторони. На протязі тривалого часу до сільської ради від жителів села надходили скарги на непристойну поведінку [PERSON], а саме вона зловживає алкогольними напоями, часто залишає малолітніх дітей самих без догляду, належним чином не виконує своїх батьківських обов'язків. Груба, конфліктна, жорстоко поводиться із своїми дітьми. На зауваження оточуючих не реагує (а.с. 19). Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Згідно приписів статті 3 Конвенції про права дитини, ратифікованою Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 р. № 789-ХІІ, у всіх діях відносно дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється найкращому забезпеченню інтересів дитини, а також дитині забезпечується такий захист i пiклування, якi необхiднi для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків. Відповідно до статей 25, 27, 29 Конвенції про права дитини, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Держави-учасниці визнають права дитини, яка віддана компетентними органами на піклування з метою догляду за нею, її захисту або фізичного чи психічного лікування, на періодичну оцінку лікування, наданого дитині, і всіх інших умов, пов'язаних з таким піклуванням про дитину. Держави-учасниці погоджуються щодо того, що освіта дитини має бути спрямована на: розвиток особи, талантів, розумових і фізичних здібностей дитини в найповнішому обсязі; виховання поваги до прав людини та основних свобод, а також принципів, проголошених у Статуті Організації Об'єднаних Націй; виховання поваги до батьків дитини, її культурної самобутності, мови і національних цінностей країни, в якій дитина проживає, країни її походження та до цивілізацій, відмінних від її власної; підготовку дитини до свідомого життя у вільному суспільстві в дусі розуміння, миру, терпимості, рівноправності чоловіків і жінок та дружби між усіма народами, етнічними, національними і релігійними групами, а також особами з корінного населення. Таким чином, найважливіший обов'язок матері та батька - це обов'язок виховувати, ростити дитину. Це обов'язок не лише перед дитиною, а й перед всім суспільством та державою. Аналізуючи зібрані по справі докази та оцінюючи їх в сукупності, суд вважає, що позивачем суду надано достатньо доказів, які свідчать про те, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного Кодексу України, підставою для позбавлення батьківських прав, являється ухилення батьків від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Статтею 165 СК України передбачено, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в пунктах 15, 16 постанови від 30 березня 2007 р. № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Згідно зі ст.ст. 10, 11 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється виключно на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, користуються рівними правами щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Відповідно до ст.ст. 59, 60 ЦПК України доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши до суду належні та допустимі докази на їх підтвердження, крім випадків встановлених ст. 61 ЦПК України, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Відповідачем в порушення вищевказаних положень закону не доведено належного виконання своїх обов'язків по вихованню сина [PERSON], [INFO], натомість матеріали справи містять достатньо доказів на підтвердження такої винної поведінки відповідача та свідомого нехтування своїми обов'язками відносно дитини. Враховуючи викладене, суд вважає позовні вимоги щодо позбавлення [PERSON] батьківських прав по відношенню до сина [PERSON], [INFO]. доведеними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. При цьому, суд вважає за необхідне роз'яснити відповідачу, що відповідно до ст.ст. 168, 169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду із заявою про надання їм права на побачення з дитиною. Суд може дозволити разові, періодичні побачення з дитиною, якщо це не завдасть шкоди її життю, здоров'ю та моральному вихованню, за умови присутності іншої особи. Мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Суд перевіряє, наскільки змінилася поведінка особи, позбавленої батьківських прав, та обставини, що були підставою для позбавлення батьківських прав, і постановляє рішення відповідно до інтересів дитини. Оскільки суд дійшов висновку щодо задовольння позову Більмацької державної адміністрації, яка була звільнена від сплати судових витрат при поданні позову, то у відповідності з вимогами, передбаченими статтею 88 ЦПК України, судові витрати підлягають стягненню з відповідача [PERSON] в дохід держави в розмірі 640 грн. 00 коп., згідно із Законом України «Про судовий збір». На підставі викладеного,

Outcome: approved