Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-22 00:00:00

Позивач [PERSON] , яка діє в інтересах малолітніх [PERSON] та [PERSON] , звернулася до суду з позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Відділ реєстрації місця проживання особи Міської ради міста Кропивницького про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування позову зазначила, що вона є опікуном малолітніх [PERSON] та [PERSON] 11.10.2010 року вона подарувала їм свою квартиру, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Крім малолітніх [PERSON] та [PERSON] у квартирі зареєстрована їх мати [PERSON] , яка була позбавлена батьківських прав стосовно них. Однак, [PERSON] не проживає у даній квартирі з жовтня 2016 року, участі в утриманні квартири не бере. У зв`язку з цим виникають проблеми з оплатою надмірних комунальних послуг, які нараховуються за відповідачем, але нею не сплачуюються, оформленням субсидії. За таких обставин, просить визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 12.08.2019 року відкрито провадження у справі, вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з викликом (повідомленням) сторін. У судове засідання позивач надала заяву від 23.09.2019 року, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі, виходячи з підстав, викладених у позовній заяві, просить позов задовольнити та розглядати справу без її участі. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Причини неявки суду не повідомила, заяв про відкладення розгляду справи не надала, відзиву на позовну заяву від відповідача до суду не надходило. Третя особа правом на подання до суду пояснень щодо позову не скористалась. Судову повістку, копії ухвали про відкриття провадження та позовної заяви з додатками отримало 09.09.2019 року. Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. За таких обставин, суд визнав за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі матеріалів справи та наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що рішенням Виконавчого комітету Міської ради міста Кропивницького від 12.02.2019 року № 93 [PERSON] та [PERSON] призначено опікунами над малолітніми онуками [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с. 22, 23). При цьому, рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 18.09.2018 року у справі № 405/3295/18 [PERSON] була позбавлена батьківських прав відносно малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с. 33-38). Як вбачається з договору дарування квартири від 11.10.2010 року, посвідченого приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Лебедєвою Н.Л., зареєстрованого в реєстрі за № 466, Витягу ОКП «Кіровоградське ООБТІ» про державну реєстрацію прав від 01.11.2010 року № 27840650 [PERSON] та [PERSON] є співвласниками квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с. 28-29, 30). Згідно відповіді відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Кіровоградській області від 11.07.2019 року [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 40). Відповідно до вимог ст.ст. 319, 321 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, що не суперечать закону. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до довідки КП «ЖЕО № 2 МРМК» від 24.05.2019 року [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , але не проживає там з жовтня 2016 року (а.с. 24). Крім того, як вбачається з письмових пояснень [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] від 27.05.2019 року, відповідач [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , не проживає близько трьох років та її місцезнаходження невідоме (а.с. 25, 26, 27). Згідно ч. 1 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Згідно ч. 3 ст. 12, ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. На підставі викладеного, та приймаючи до уваги, що відповідач не проживає більше двох років у квартирі, яка належить малолітнім [PERSON] та [PERSON] , і місце її перебування невідоме, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про визнання [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] , підлягають задоволенню.

Outcome: approved