Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-21 00:00:00

Позивач Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» 10.08.2018 року звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення недоотриманого доходу. В позовній заяві позивач зазначив, що Відкрите акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» відповідно до Кредитного договору № 116 від 18.07.2006 року надав [PERSON] кредит в розмірі 14500,00 доларів США зі сплатою 12% річних за користування кредитом із кінцевим терміном повернення 07.07.2009 року. Відповідач перестав виконувати свої зобов`язання перед позивачем. 14 травня 2009 року Артемівським міськрайонним судом Донецької області було винесено рішення на користь позивача, яким було розірвано кредитний договір № 116 від 18.07.2006 року та стягнуто з [PERSON] заборгованість станом на 14.05.2009 року в сумі 24103.35 грн. з яких 21224,95 грн. заборгованість за кредитом, 711.80 грн.- заборгованість за відсотками, 2166.60 грн. - пеня. Станом на дату винесення рішення 14.05.2009 року офіційний курс НБУ становив 7,63 грн. за купівлю 1 долара США. Частиною 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом Таким чином не підлягає доказуванню факт отримання відповідачем кредиту та порушення відповідачем умов Договору. Оскільки рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 14.05.2009 року по справі № 2-3526/09 була стягнена заборгованість станом на день розрахунку позивачем своїх позовних вимог у 2009 році у гривневому еквіваленті, на теперішній час заборгованість відповідача збільшилась перед позивачем у вигляді недоотриманих доходів. АТ «Ощадбанк» вважає, що рішення суду про стягнення боргу в розмірі 24103.35 грн., не виконується з 2009 р. до теперішнього часу, а за цей час курс долара США виріс втричі, а тому філія - Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» понесла збитки пов`язані із знеціненням валюти на день платежу в розмірі різниці між гривневим еквівалентом заборгованості суми. За офіційним курсом НБУ станом 06.06.2018 борг в розмірі 24103,35 грн. становить 921,52 доларів США. Загальна сума заборгованості відповідача, що обліковується на рахунках відкритих в АТ «Ощадбанк» на його ім`я станом на 06.06.2018 р. за Договором складає 2916,33 доларів США, а саме: заборгованість за основним боргом - 2730,77 доларів США, заборгованість за нарахованими відсотками 101,45 дол. США, пеня 84,11 доларів США. Враховуючи те, що рішенням від 14.05.2009 р. по справі № 2-3526/09 було стягнуто заборгованість в сумі 24103,35 грн. (станом на 06.06.2018 р. 921,52 доларів США) заборгованість відповідача станом на 06.06.2018 р. становить 1994,81 доларів США. Що становить, відповідно до курсу валют у відношенні до української гривні, встановленні Національним банком України станом на 06.06.2018 року - 52176,67 грн. Як вбачається з умов договору, кредит відповідачу надавався в доларах США і повертатися також мав у валюті кредитування. Ухвалою судді Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 13.08.2018 року позовна заява Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» до [PERSON] про стягнення недоотриманого доходу прийнята до розгляду, відкрито спрощене провадження з викликом сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав заяву в якій просив розглядати справу у відсутність представника позивача, позов просив задовольнити. Відповідач та його представник у судове засідання не з`явилися, надали заяву про розгляд справи в їх відсутність. Від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить відмовити в задоволенні позову позивачу, посилаючись на те, що ВАТ « Державний ощадний банк України» в особі філії - Артемівське відділення № 21 відповідно до кредитного договору № 116 від 18.07.2006 року надав [PERSON] кредит в розмірі 14500 доларів США зі сплатою 12% відсотків річних за користування кредитом із кінцевим терміном повернення 07.07.2009 року. В квітні 2009 року позивач звернувся до Артемівського міськрайонного суду з первісним позовом до [PERSON] про розірвання кредитного договору № 116 від 18.07.2006 року з кінцевим терміном повернення 07.07.2009р. та дострокове стягнення всієї суми виниклої станом на 14.05.2009 р. заборгованості у сумі 24103.35 грн., з яких 21224.95 грн. заборгованість за кредитом, 711.80 грн.- заборгованість за відсотками, 2166.60 грн. - пеня. Первісний позов був задоволений у повному обсязі відповідно до заочного рішення Артемівського міськрайонного суду від 14.05.2009 року по справі № 2-3526-2009, яке набуло чинності 25.05.2009 року, тобто відповідно до чинного рішення суду кредитний договір № 116 від 18 липня 2006 року розірваний з 25 травня 2009 року, а кредитна заборгованість підлягає дострокову стягненню з відповідача повністю, у розмірі заявленої первісної позовної вимоги в сумі 24103.35 грн. Позивач у повторно позові зазначив, що оскільки відповідач не виконав заочне рішення № 2-3526-2009 року, то в наслідок зростання курсу іноземної валюти - долара США і відповідного знецінення національної валюти - гривні, позивачу заподіяні збитки у вигляді недоотриманих доходів, які з урахуванням, встановленого НБУ на 06.06.2018 року курсу валют, дорівнюють сумі 1994.81 долар США, що в гривневому еквіваленті становить 52176,67 грн. Згідно положення про встановлення офіційного курсу гривні до іноземних валют та курсу банківських металів до розрахунку довідкового значення курсу гривні до долара США, що затверджено Постановою НБУ від 19 липня 2018 року № 80 « Про деякі питання встановлення офіційного курсу гривні до іноземних валют та внесення змін до Класифікатора іноземних валют та банківських металів» офіційний курс гривні до іноземних валют та банківських металів установлюється щоденно - для конвертованих валют, які широко використовуються для здійснення платежів за міжнародними операціями. Курси іноземної валюти не є постійно встановленою величиною, його показники змінюються щохвилини, встановлюється середньо збільшений або зменшений добовий курс на мирових фінансових ринках та валютних біржах. Також, позивачем не надано суду бухгалтерських документів та розрахунку очікуваного приросту в майні з врахуванням постійних та перемінних витрат, відповідно до положення (стандарту) бухгалтерського обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31 грудня 1999 року № 318. Повторний позов, поданий до суду 10.08.2018 року та додані до нього документи не містять жодних відомостей про заходи, вжиті позивачем, щодо одержання присудженого заочним рішенням № 2-3526-2009 на його користь боргу за кредитним договором № 116 від 18 липня 2006 року у сумі 24103.35 грн. Відповідач в своєму запереченні, просить застосувати до позову строк позовної давності, оскільки, для обчислення позовної давності застосовують, загальні положення про обчислення строків. Відповідно до ст.. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок, тобто новий строк позовної давності (після його переривання) починає свій перебіг з наступного дня після пред`явлення первісного позову, а саме з квітня 2009 року, та спливає в квітні 2012 року. З урахуванням ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв`язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд встановив, що відповідно договору № 116 від 18.07.2006 року банк надав [PERSON] кредит в розмірі 14500,00 доларів США зі сплатою 12% річних за користування кредитом із кінцевим терміном повернення 07.07.2009 року. Позивачем всі зобов`язання за Кредитним договором були виконані належним чином. Відповідачу було надано кредит у сумі 14500,00 доларів США. У зв`язку з порушенням відповідачем своїх зобов`язань позивач звернувся до Артемівського міськрайонного суду Донецької області з позовом до відповідача про розірвання кредитного договору та про стягнення заборгованості за кредитним договором. Як вбачається з рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 14 травня 2009 року з [PERSON] стягнуто заборгованість в сумі 24103,35 грн. на користь Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України». Філія - Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» вважає, що рішення суду про стягнення боргу в розмірі 24103,35 грн., не виконується з 2009 року. до теперішнього часу, а за цей час курс долара США виріс втричі, а тому філія - Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» понесла збитки пов`язані із знеціненням валюти на день платежу в розмірі різниці між гривневим еквівалентом суми заборгованості. За офіційним курсом НБУ станом 06.06.2018 боргу в розмірі 24103,35 грн. становить 921,52 доларів США. За розрахунком позивача загальна сума заборгованості відповідача, що обліковується на рахунках відкритих в АТ «Ощадбанк» на його ім`я станом на 06.06.2018 р. за Договором складає 2916,33 дол. США, а саме: заборгованість за основним боргом - 2730,77 доларів США, заборгованість за нарахованими відсотками 101,45 доларів США, пеня 84,11 доларів США. Враховуючи стягнуту рішенням від 14.05.2009 р. по справі № 2-3526/09 заборгованість в сумі 24103,35 грн. (станом на 06.06.2018 р. 921,52 доларів США) заборгованість відповідача станом на 06.06.2018 р. становить 1994,81 доларів США. Проте з таким розрахунком суд погодитися не може з урахуванням наступного. Рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 14.05.2009 р. по справі № 2-3526/09 розірвано кредитний договір від 18.07.2006, укладений між ВАТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] . Стягнуто з [PERSON] на користь ВАТ «Державний ощадний банк України» заборгованість по кредиту в сумі 24103,35 грн. Рішення набрало законної сили. Після набрання рішенням законної сили, яким розірвано договір та стягнуто всю суму заборгованості позивач не вправі нараховувати відсотки та пеню за розірваним кредитним договором. Припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України, передбачає, щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Дослідивши матеріали справи, враховуючи те, що позивачем не надано даних про курс долара, який встановлено НБУ, станом на день розрахунку позову про розірвання договору та стягнення заборгованості, суд розраховує розмір заборгованості в доларовому еквіваленті, який вже стягнуто з відповідача. Викладене приводить суд до висновку, що донарахування позивачем 101,45 дол. США відсотків, та донарахування 84,11 доларів США пені є неправомірним після розірвання кредитного договору. Таким чином заборгованість позивача становить 2730.77 дол. США - 921,52 доларів США, стягнутих рішенням Артемівським міськрайонним судом Донецької області, що дорівнює 1809.25 доларів США. Статтею 1046 Цивільного кодексу України визначено, що кредитний договір за своєю правовою природою є договором позики, згідно з яким одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Загальні умови виконання зобов`язань визначені нормами Цивільного кодексу України. Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 1054 Цивільного кодексу України встановлено, що за кредитним договором Банк або інша фінансова установа (Кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовується положення параграфу 1 глави 71 цього кодексу, а саме положення про позику. Частиною 1 ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом. Статтею 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має права на їх відшкодування. Збитками є: доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються в повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Статтею 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Частиною 2 статті 533 ЦК України визначено, якщо у зобов`язання визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок не встановлений договором або законом чи іншим нормативно - правовим актом. У тому разі, коли на час виконання рішення про відшкодування шкоди, виправлення пошкодження за одержані за рішенням кошти, збільшились ціни на майно або роботи, на придбання чи проведення яких воно було присуджено, потерпілий з цих підстав може заявити додаткові вимоги до особи, відповідальної за шкоду, якщо не було його вини в тому, що виконання проводилося вже після збільшення цін і тарифів (абзац 5 пункт 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 року за № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди»). Пунктом 12 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних відносин» передбачено, що у разі, якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам частини третьої статті 533 ЦК. Заперечення відповідача, стосовно того, що позивач пропустив строк звернення до суду з повторним позовом , який поданий до суду 10.08.2018 року, суд не може прийняти до уваги, оскільки, вважає, що позивачем не пропущений строк, з наступних підстав. Відповідно до постанови про відкриття виконавчого провадження від 12.06.2009 року, виконавчий лист про стягнення заборгованості з [PERSON] було пред`явлено до виконання у відділ державної виконавчої служби Артемівського (Бахмутського) міськрайонного управління юстиції. Також, відповідно до постанови про відкриття виконавчого провадження № 56720639 від 09 липня 2018 року, виконавчий лист про стягнення заборгованості з [PERSON] було пред`явлено до виконання у Бахмутський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області. Виходячи з наведеного, наявність судового рішення про задоволення вимог позивача, яке не виконано відповідачем, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною 2 статті 625 ЦК України, оскільки зобов`язання залишається невиконаним належним чином відповідно до ст.. 526,599 ЦК України. Тому, звернення позивача з позовом про стягнення недоотриманого доходу за розрахунковий період в межах первісного позову, не є порушенням строків позовної давності, в межах трирічного строку встановлено ст.. 253 ЦК України. Таким чином, вимоги позивача законні, обґрунтовані та підлягають частковому задоволенню. У відповідності до ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: partial