Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-16 00:00:00

Позивач Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» звернулось до суду із позовом до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. На обґрунтування позову зазначено, що [PERSON] звернувся до ПАТ КБ «ПриватБанк» з метою одержання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву б/н від 23.11.2005 року, згідно якої отримав кредит у розмірі 7300,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. [PERSON] підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується його підписом у заяві. Відносини між банком та клієнтом, які регулюються договором про надання банківських послуг, можуть вирішуватися як шляхом підписання окремих договорів або додаткових угод до цього договору, так і шляхом обміну інформацією/узгодження по питанням банківського обслуговування з клієнтом через веб-сайт банку. ПАТ КБ «ПриватБанк» свої зобов`язання за договором про надання банківських послуг виконав в повному обсязі, надавши [PERSON] можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. [INFO] [PERSON] помер. З посиланням на статті 608, 1218, 1219 ЦК України, позивач зазначає, що у зв`язку зі смертю боржника припиняються лише ті зобов`язання, які нерозривно пов`язані з його особою і не можуть бути виконані іншою особою, у той час як у результаті спадкування до спадкоємця переходять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцю на час відкриття спадщини й не припинилися у наслідок смерті. Спадкоємці мали право подати заяву про прийняття або відмову від спадщини у строк з 23 листопада 2016 року по 23 травня 2017 року. Спадкоємцями, які постійно проживали із спадкодавцем на час відкриття спадщини, є [PERSON] , [PERSON] . На виконання вимог ч.2 ст. 1281 ЦК України, позивачем 15.01.2019 року була направлена претензія кредитора до Першої кам`янської державної нотаріальної контори, яка 04 лютого 2019 року надала відповідь. Позивач вважає, що відповідачі прийняли спадщину, до складу якої входять в тому числі кредитні зобов`язання померлого [PERSON] , оскільки вони не відмовився від спадщині у передбачені законом строки, а відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. 29 серпня 2019 року відповідачам було направлено лист претензію про пред`явлення своїх вимог, але ніяких дій відповідачами виконано не було. Станом на дату смерті [PERSON] його заборгованість за кредитним договором б/н від 23 листопада 2005 року становила 7 533,18 грн., яка складається з наступного: 7 533,18 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредита. Ухвалою суду від 25 травня 2020 року відкрито провадження у справі у спрощеному порядку. Ухвалою суду від 18 вересня 2020 року, за клопотанням представника позивача про витребування доказів, витребувані наступні докази: з Центру надання адміністративних послуг за адресою останнього місця реєстрації проживання померлого [INFO] позичальника [PERSON] : довідку про склад сім`ї та реєстрацію осіб за адресою: [ADDRESS] , станом на дату смерті померлого [INFO] . Витребувано від Першої кам`янської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області копію спадкової справи після померлого [PERSON] , дата народження [INFO] , ідентифікаційний номер [NUMBER] . Представник позивача просить суд розглядати справу за відсутністю представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечував проти винесення заочного рішення по справі. Відповідачі в судове засідання не з`явились, про дату, час і місце судового засідання повідомлялись належним чином, про причини неявки суд не повідомили, не подали відзив на позовну заяву та клопотання про розгляд справи за їх відсутності. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази у справі та встановивши фактичні обставини і зміст спірних правовідносин, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] звернувся до ПАТ КБ «ПриватБанк» з метою одержання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву б/н від 23.11.2005 року, згідно якої отримав кредит у розмірі 7300,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. [PERSON] підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується його підписом у заяві. Відносини між банком та клієнтом, які регулюються договором про надання банківських послуг, можуть вирішуватися як шляхом підписання окремих договорів або додаткових угод до цього договору, так і шляхом обміну інформацією/узгодження по питанням банківського обслуговування з клієнтом через веб-сайт банку. ПАТ КБ «ПриватБанк» свої зобов`язання за договором про надання банківських послуг виконав в повному обсязі, надавши [PERSON] можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим 23 листопада 2016 року Заводським районним у місті Дніпродзержинську відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 1297. Як вбачається із розрахунку заборгованості, заборгованість [PERSON] перед ПАТ КБ «ПриватБанк» за кредитним договором 23 листопада 2005 року на дату смерті складає 7 533,18 грн., яка складається з наступного: 7 533,18 грн. - за простроченим тілом кредита. Згідно статей 526, 527, 530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ст. 608 ЦК України, зобов`язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконано іншою особою. 15.01.2019 року ПАТ КБ «ПриватБанк» направив на адресу Першої Кам`янської державної нотаріальної контори претензію кредитора, яка 04 лютого 2019 року надала відповідь. 29 серпня 2019 року ПАТ КБ «ПриватБанк» направив відповідачам лист-претензію, в якій банк повідомив відповідачів про необхідність сплатити заборгованість за договором про надання кредиту після смерті [PERSON] , розмір якої станом на дату смерті спадкодавця становить 7 533,18 грн. Проте, відповідачі заборгованість за кредитним договором не сплатили. Як вбачається із копії паспорту [PERSON] з 07 липня 1972 року він перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] .. Законодавець зберігає за кредитором право вимоги у разі смерті боржника. Загальні правила пред`явлення кредитором спадкодавця вимог до спадкоємців визначається нормами статті 1281 ЦК України. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За правилами ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч.2 ст.1220 ЦК України). Згідно ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. За змістом ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Зі смертю боржника зобов`язання з повернення кредиту входять до складу спадщини, тому умови кредитного договору щодо строків повернення кредиту чи сплати його частинами не застосовуються, а підлягають застосуванню норми ст.1282 ЦК України щодо обов`язку спадкоємців задовольнити вимоги кредитора у порядку, передбаченому частиною другою цієї статті. Згідно ст. 1282 ЦК України, спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен зі спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора вони зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцем і кредитором не встановлено інше. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передано спадкоємцям у натурі. Таким чином, обов`язок задовольнити вимогу повернути заборгованість, яка на думку банку виникла внаслідок неповернення відповідачем боргу за кредитним договором згідно зі статтею 1219 ЦК України не є таким, що нерозривно пов`язаний з особою спадкодавця, а тому відповідно до вимог чинного ЦК України з його смертю цей обов`язок не припинився і спадкується його спадкоємцями, тобто є таким, що входить до складу спадщини. Зазначене узгоджується із правовою позицією, що викладена у постанові Верховного Суду України від 12 квітня 2017 року у справі № 6-2962 цс16. Відповідно до ч.2 п. 32 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року F 5, з урахуванням положення статті 1282 ЦК України, спадкоємці боржника за умови прийняття спадщини є боржниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину. При цьому спадкоємці несуть зобов`язання погасити нараховані відсотки і неустойку тільки в тому випадку, якщо вони вчинені позичальником за життя. Інші нараховані зобов`язання фактично не пов`язані з особою позичальника і не можуть присуджуватися до сплати спадкоємцями. Таким чином, до спадкоємців боржника обов`язок перед позикодавцями (кредиторами) спадкодавця виникає лише у межах, передбачених статтею 1282 ЦК України, тобто в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Також судом встановлено, що відповідач [PERSON] є спадкоємцем першої черги за законом після смерті свого чоловіка [PERSON] , вони постійно проживали разом за адресою: [ADDRESS] на час відкриття спадщини. Також на час відкриття спадщини разом з ними за адресою: [ADDRESS] проживав відповідач [PERSON] . Відповідачі не звертались до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Згідно ч. 3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно ч.5 ст. 1268 ЦК, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Отже, відсутність у відповідачів свідоцтва про право на спадщину, яка є процесуальним документом, що підтверджує перехід прав та обов`язків (спадщини) від спадкодавця до спадкоємця, не позбавляє їх права на спадщину (ч. 3 ст. 1296 ЦК). Враховуючи вищевикладене та не доведення відповідачами того, що сума боргу спадкодавця перевищує вартість спадкового майна, відповідачі, як спадкоємці боржника, повинні виконати боргові зобов`язання [PERSON] , які входять до складу спадщини. З урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що з відповідачів на користь банку необхідно солідарно стягнути 7 533,18 грн. заборгованості за кредитним договором, що був укладений між позивачем та [PERSON] .. Відповідно ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача має бути стягнуто сплачений судовий збір.

Outcome: approved