Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-31 00:00:00

Позивачами, [PERSON] та [PERSON] , пред`явлено до суду позов до відповідача, Семенівської міської ради Чернігівської області, в якому позивачі просили: визнати за нею - [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційний код [NUMBER] право власності на 1/2 частину земельної ділянки площею 4,45 га, кадастровий номер 7424781700:02:001:0119, яка знаходиться на території Семенівської міської ради Семенівського району Чернігівської області і належала померлому [PERSON] на підставі Державного акту серії ЯБ № 916990, виданого згідно розпорядження Семенівської районної державної адміністрації Чернігівської області № 60 від 15.03.2002 р.; визнати за нею - [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційний код [NUMBER] право власності на 1/2 частину земельної ділянки площею 4,45 га, кадастровий номер 7424781700:01:001:0119, яка знаходиться на території Семенівської міської ради Семенівського району Чернігівської області і належала померлому [PERSON] на підставі Державного акту серії ЯБ № 916990, виданого згідно розпорядження Семенівської районної державної адміністрації Чернігівської області № 60 від 15.03.2002 р. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачі у позовній заяві зазначили про те, що [INFO] помер їхній батько, [PERSON] . Батьку на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 916990 належало право власності на земельну ділянку кадастровий номер 7424781700:02:001:0119 площею 4,45 гектара, на землях сільськогосподарського підприємства асоціації «Янжуловка» на території Семенівської міської ради Семенівського району Чернігівської області (колишня Янжулівська сільська рада). Після смерті батька вони прийняли спадщину, так як на час його смерті проживали разом. Пунктом 113 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 18/5 від 14.06.94, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 7 липня 1994 р. за № 152/361, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин визначено, що свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям, що прийняли спадщину, тобто таким, які фактично вступили в управління або володіння спадковим майном чи подали заяву в державну нотаріальну контору про прийняття спадщини (ст. 549 Цивільного кодексу (1963 p.). Доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів чи відповідної місцевої державної адміністрації про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним, або про те, що спадкоємцем було взято майно спадкодавця. Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу (1963 р.) прийнята спадщина визнається належною спадкодавцеві з моменту відкриття спадщини. Позивачі не змогли оформити право власності на цю ділянку в зв`язку з тим, що втрачений оригінал державного акту на право власності на земельну ділянку, що є перешкодою для вчинення нотаріальної дії. Ухвалою судді від 12 лютого 2020 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито загальне позовне провадження у даній справі та призначено підготовче судове засідання. Позивачі [PERSON] та [PERSON] , у підготовче судове засідання не з`явилися, належним чином були повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, у позовній заяві просили розглянути справу без їхньої участі протягом всіх судових засідань. Представник відповідача, Семенівської міської ради Чернігівської області, Семенівський міський голова Чернігівської області Деденко Сергій Іванович у підготовче судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, надав до суду письмову заяву, згідно даних якої просить розглянути справу без участі представника Семенівської міської ради, позовні вимоги Семенівська міська рада Чернігівської області визнає повністю. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Семенівської районної державної нотаріальної контори Чернігівської області, завідувач Семенівської районної державної нотаріальної контори Чернігівської області Доля Наталія Миколаївна у підготовче судове засідання не з`явилась, будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце розгляду справи, подала до суду письмову заяву, у якій просить суд розглянути справу без присутності представника Семенівської районної державної нотаріальної контори на розсуд суду, та надала інформаційну довідку зі Спадкового реєстру, згідно даних якого інформація про спадкову справу після померлого [INFO] [PERSON] та видані на її підставі свідоцтва про право на спадщину відсутня. Представник третьої особи - Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області, головний спеціаліст відділу представництва в судах та інших органах юридичного управління Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області Шелест Сергій Юрійович, у судове засідання не з`явився, подав до суду письмову заяву, згідно даних якої просив розглянути дану справу без участі представника Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області, у вирішенні даної цивільної справи покладається на розсуд суду. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, розглянувши справу у відповідності до ч. 3 ст. 200 Цивільного процесуального кодексу України вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Ч. 4 ст. 200 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що ухвалення в підготовчому судовому засіданні рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтею 206 цього Кодексу. Відповідно до ч. 4 ст. 206 Цивільного процесуального кодексу України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. У справі встановлено, що [INFO] помер батько позивачів, [PERSON] . Батьку на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 916990 належало право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 7424781700:02:001:0119 площею 4,45 гектара на землях агропромислової комерційної асоціації «Янжуловка» на території Семенівської міської ради Чернігівської області (колишня територія Янжулівської сільської ради Семенівського району Чернігівської області). Після смерті батька позивачі прийняли спадщину, так як на час його смерті проживали разом з ним. Пунктом 113 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 18/5 від 14 червня 1994 року, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 7 липня 1994 року за № 152/361, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин визначено, що свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям, що прийняли спадщину, тобто таким, які фактично вступили в управління або володіння спадковим майном чи подали заяву в державну нотаріальну контору про прийняття спадщини (ст. 549 Цивільного кодексу (1963 p.). Доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів чи відповідної місцевої державної адміністрації про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним, або про те, що спадкоємцем було взято майно спадкодавця. Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу (1963 р.) прийнята спадщина визнається належною спадкодавцеві з моменту відкриття спадщини. Позивачі не змогли оформити право власності на цю ділянку в зв`язку з тим, що втрачений оригінал державного акту на право власності на земельну ділянку, що є перешкодою для вчинення нотаріальної дії. В силу правил ст. 125 Земельного кодексу України та через втрату чинності згідно з наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 09 вересня 2013 року № 537 Інструкції про заповнення бланків державних актів на право власності на земельну ділянку і на право постійного користування земельною ділянкою, затвердженої наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 22 червня 2009 року № 325, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 06 серпня 2009 року за № 735/16751 (пункт 4.11 цієї Інструкції раніше регламентував видачу нового державного акту на ім`я спадкодавця взамін зіпсованого, втраченого чи пошкодженого спадкоємцеві на запит нотаріуса), на даний час неможливо здійснити належну державну реєстрацію права власності на земельну ділянку вже після смерті померлого. Відповідно до ст. 328 Цивільного кодексу України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Визнання права власності передбачено ст. 392 Цивільного кодексу України, ст. 152 Земельного кодексу України. Позивачі не мають іншої можливості ніж через суд визнати право власності. Оскільки визнання відповідачем позову у даному випадку не суперечить закону, тому що позивачі [PERSON] , та [PERSON] є спадкоємцями за законом першої черги щодо майна померлого [PERSON] , та не порушують права, свободи та інтереси інших осіб, суд приходить до висновку про прийняття визнання позову відповідачем та про винесення рішення по суті справи у підготовчому судовому засіданні. Виходячи з викладеного, позовні вимоги позивачів підлягають повному задоволенню.

Outcome: approved