Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася з позовною заявою в суд, яку в подальшому уточнила, та вказала, що рішенням Новоушицького районного суду від 27 грудня 2012 року присуджено до стягнення з [PERSON] на її користь 48 620 грн. Відповідач кошти не повертає, від виконання рішення ухиляється. Відділом ДВС Новоушицького РУЮ з відповідача в примусовому порядку стягнуто 6 088,20 гривень, а 13 березня 2014 року виконавче провадження закінчено. Посилаючись на ч.2 ст. 625 ЦК України позивач просить стягнути з відповідача на її користь за час прострочення з 01.012013 року по 16.09.2014 року 3 % річних від простроченого платежу - 2 107,30 грн., суму втрат від інфляції - 5863,49 грн., моральну шкоду - 5 000 гривень та 243,60 гривень судових витрат. Позивач та її представник, посилаючись на ст.625 ЦК України , позов підтримали. Відповідач та її представник позов не визнали, посилаючись на те, що ст. 625 ЦК України регулює зобов»язальні відносини, тобто поширюється на порушення грошового зобов»язання, яке існувало між сторонами до ухвалення рішення суду, проте, із рішення суду зобов»язальні правовідносини не виникають. Заслухавши сторони, дослідивши докази по справі, суд прийшов до наступного. Судом встановлено, що рішенням Новоушицького районного суду від 27 грудня 2012 року, яке набрало законної сили 23 жовтня 2013 року, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] суму авансу у розмірі 48 000 гривень та 620 гривень судових втрат. Даним рішенням встановлено, що [PERSON] 20 грудня 2007 року було написано розписку про отримання суми попереднього платежу за будинок від [PERSON] В рішенні суд дав оцінку виниклим між сторонами правовідносинам - отримання авансового платежу в рахунок виконання майбутньої домовленості сторін укласти договір купівлі продажу нерухомості. Сторонами не заперечується, що з відповідача в примусовому порядку відділом ДВС Новоушицького РУЮ на користь позивача стягнуто 6088,20 гривень, виконавче провадження закінчено 13 березня 2014 року. Статтею 625 ЦК України встановлено відповідальність за порушення грошового зобов'язання. Так, ч. 1 цієї статті визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. У ч. 2 зазначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Дія цієї статті поширюється на всі види грошових зобов'язань, якщо інше не передбачено спеціальними нормами, що регулюють суспільні відносини з приводу виникнення, зміни чи припинення окремих видів зобов'язань. При цьому важливим виявляється питання, які зобов'язання є грошовими. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплати гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. За змістом статей 524 та 533 ЦК грошовим є зобов'язання, яке виражається в грошовій одиниці України (або грошовому еквіваленті в іноземній валюті). Статтею 625 ЦК регулюються зобов'язальні правовідносини, тобто її дія поширюється на порушення грошового зобов'язання, яке існувало між сторонами до ухвалення рішення суду. Зобов'язання виникають з підстав встановлених ст.11 ЦК України ( ч.2 ст.509 ЦК України). Однією з встановлених ч. 2 ст.11 ЦК підстав виникнення цивільних прав та обов'язків є, зокрема, договори. Згідно з ч. 1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. У відповідності до ч. 1 ст. 635 ЦК України попереднім є договір, сторони якого зобов'язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Рішенням Новоушицького районного суду від 27.12.2012 року встановлено , що між [PERSON] та [PERSON] була домовленість про укладення договору купівлі-продажу житлового будинку, проте сторони в установленому законом порядку з часу написання розписки від 20.12.2007 року такий договір не уклали. Отримана [PERSON] від [PERSON] сума 8000 доларів США була, відповідно до ч.2 ст. 571 ЦК України, авансом і підлягала поверненню [PERSON] Рішення Новоушицького районного суду, на невиконання якого послався позивач, ухвалено не за грошовими зобов'язаннями сторін , а тому ст. 625 ЦК в даному випадку не може застосовуватись.

Outcome: dismissed