Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-25 00:00:00

Позивач [PERSON] пред`явила до суду позов до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 14 листопада 2008 року Тернопільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області , відповідно до актового запису за № 1897. В обгрунтування заявлених вимог покликається на те, що від шлюбу є неповнолітній син [PERSON] , [INFO] . Однак їх із відповідачем сімейне життя не склалося , з цих підстав вони не підтримують сімейних стосунків та не ведуть спільного господарства. За таких обставин просить шлюб розірвати, оскільки перебування у шлюбі суперечить її інтересам, що мають істотне значення. Також, просить відновити її дошлюбне прізвище [PERSON] . Ухвалою судді від 02 грудня 2019 року у цивільній справі відкрите провадження та призначене підготовче судове засідання . Відповідач відзиву на позов не подавав. Позивач [PERSON] у підготовче судове засідання не прибула, будучи належно повідомленою, однак у позовній заяві, вказала , що просить проводити розгляд справи за її відсутності . Відповідач [PERSON] у підготовче судове засідання будучи належно повідомленим не прибув, однак попередньо подав до суду заяву про проведення судового розгляду за його відсутності. Також, у заяві зазначив, що позовні вимоги про розірвання шлюбу визнає та просить задоволити, ухваливши рішення під час підготовчого судового засідання . Відповідно із вимогами частин 3 та 4 ст. 200 ЦПК України - за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем . Ухвалення у підготовчому судовому засіданні рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Судом установлено : Позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] зареєстрували шлюб 14 листопада 2008 року, про що складено актовий запис за № 1897 Тернопільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, яким 26 лютого 2019 року повторно видане Свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . Від шлюбу сторін [INFO] народився син [PERSON] про що 26 червня 2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області зроблено актовий запис за № 1449 , та повторно видане Свідоцтво про народження серії [NUMBER] . Сімейне життя сторін не склалося , вони разом не проживають, не підтримують сімейних стосунків та не ведуть спільного господарства . Дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, суд приходить до переконання,що позов підлягає до задоволення виходячи із наступних підстав : Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно із вимогами ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до вимог ст. 112 Сімейного кодексу України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з роз`ясненнями, викладеними у п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя, суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. При цьому , передбачене ч. 1 ст. 111 Сімейного кодексу України вжиття судом заходів щодо примирення подружжя застосовується у випадку відсутності згоди одного з них на розірвання шлюбу за ініціативою однієї зі сторін або суду , відповідно до вимог ч. 7 ст. 240 УПК України у формі зупинення розгляду справи і призначення подружжю - сторонам строку для примирення,який не може перевищувати 6 місяців . Статтею 51\~Конституції України\~передбачено,\~що шлюб\~ґрунтується на\~вільній згоді\~жінки і\~чоловіка.\~Кожен із\~подружжя має\~рівні права\~і обов`язки\~у шлюбі\~та сім`ї. Натомість позивач стверджує , що перебування в шлюбі суперечить її інтересам, що мають істотне значення . За вказаних обставин, суд приходить до переконання, що сім`я сторін фактично розпалася і шлюб носить формальний характер. Таким чином, суд, оцінивши всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо досліджені докази у справі , прийшов до переконання , що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу сторін є таким, що суперечить інтересам позивача, що мають істотне значення, тому відповідно до вимог ст.112 Сімейного кодексу України, шлюб підлягає до розірвання, а позов [PERSON] - до задоволення . Відповідно із вимогами ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку із реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу відновити своє дошлюбне прізвище , тому слід відновити дошлюбне прізвище позивачки [PERSON] . Окрім цього, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України із відповідача на користь позивача підлягають до стягнення понесені судові витрати зі сплати судового збору при зверненні до суду із позовною заявою. На підставі наведеного та статтями 4, 5, 89, 141, 200 , 206, 263, 264, 265,268, 352, 354-356 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

Outcome: approved