Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-23 00:00:00

Позивач [PERSON] міська рада звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] районної державної адміністрації Вінницької області, [PERSON] Держгеокадастру у Вінницькому районі Вінницьої області, [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання недійсними державних актів на право власності на земельні ділянки,мотивуючи свої вимоги тим, що розпорядженням [PERSON] районної державної адміністрації Вінницької області №789 від 05.07.2012 року «Про передачу у власність земельних ділянок громадянам для ведення садівництва на території Якушинецької сільської ради, за межами населеного пункту» передано громадянам у власність земельні ділянки, загальною площею 2,0000 га, з них 2,0000 га рілля, для ведення садівництва, за рахунок земель сільськогосподарського призначення, які ненадані у власність та користування (землі запасу), на території Якушинецької сільської ради, за межами населеного пункту. На підставі вищезазначеного розпорядження [PERSON] районною державною адміністрацією та [PERSON] Держкомзему у Вінницькому районі 13.07.2012 року видано наступні державні акти: державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯМ №723294, на земельну ділянку, площею 0,1000 га у межах згідно з планом, що розташована на території Якушинецької сільської ради Вінницького району Вінницької області (за межами населенного пункту), цільове призначення якої для індивідуального садівництва, кадастровий номер 0520688900:01:004:0170, на ім'я [PERSON]; державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯМ №723287, на земельну ділянку, площею 0,1000 га у межах згідно з планом, що розташована на території Якушинецької сільської ради Вінницького району Вінницької області (за межами населенного пункту), цільове призначення якої для індивідуального садівництва, кадастровий номер 0520688900:01:004:0163, на ім'я [PERSON]; державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯМ №723284, на земельну ділянку, площею 0,1000 га у межах згідно з планом, що розташована на території Якушинецької сільської ради Вінницького району Вінницької області (за межами населенного пункту), цільове призначення якої для індивідуального садівництва, кадастровий номер 0520688900:01:004:0160, на ім'я [PERSON]; державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯМ №723289, на земельну ділянку, площею 0,1000 га у межах згідно з планом, що розташована на території Якушинецької сільської ради Вінницького району Вінницької області (за межами населенного пункту), цільове призначення якої для індивідуального садівництва, кадастровий номер 0520688900:01:004:0175, на ім'я [PERSON]. [PERSON] Вінницького міського суду Вінницької області від 11.06.2014 року, яка ухвалою Вищого адміністративного суду України від 03.12.2014 року залишена без змін, у адміністративній справі №127/27702/13-а за позовом [PERSON] міської ради до [PERSON] районної державної адміністрації Вінницької області за участю третіх осіб, що не заявлять самостійних вимог на предмет спору [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання протиправним та скасування розпорядження, позов задоволено, визнано протиправним та скасовано розпорядження районної державної адміністрації Вінницької області №789 від 05.07.2012 року «Про передачу у власність земельних ділянок громадянам для ведення садівництва на території Якушинецької сільської ради, за межами населеного пункту». Окрім того, постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 11.06.2014 року та ухвалою Вищого адміністративного суду України від 03.12.2014 року, встановлено, що територія якою розпорядилась [PERSON] РДА межує з м. Вінниця. Згідно Генерального плану розвитку м. Вінниці, затвердженого [PERSON] Міністрів УРСР від 25.07.1987 року №259 та Генерального плану 2007 року, затвердженого рішенням [PERSON] міської ради від 23.11.2007 року №1498, зі змінами від 01.02.2013 року №1140, та Плану зонування міста Вінниці, затвердженого рішенням [PERSON] міської ради від 04.07.2008 року №2012, територія, на якій знаходиться земельна ділянка, запроектована під розширення міських територій, а саме для розміщення багатоквартирної та громадської забудови Х мікрорайону м. Вінниці. 13.05.2015 року на 2 сесії VІІІ скликання Верховною [PERSON] України прийнято [PERSON] «Про зміну і встановлення меж міста Вінниці і Вінницького району Вінницької області» за №401-VІІІ, згідно якої передбачається зміна межі м. Вінниці та Вінницького району Вінницької області, збільшивши територію міста на 4 448,97 гектара земель. До складу земель за рахунок яких здійснюється збільшення меж міста входить і земельна ділянка надана на підставі скасованого зазначеного вище розпорядження [PERSON] районної державної адміністрації. Зважаючи на те, що підставою для видачі оскаржуваних державних актів на право власності на земельну ділянку було розпорядження №789 від 05.07.2012 року, що скасоване постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 11.06.2014 року, відтак підлягають визнанню недійсними зазначені державні акти від 13.07.2012 року. Враховуючи викладені обставини, позивач посилаючись на ст.ст. 15, 16, ч.3 ст.215 ЦК України, ст.ст.116, 158 ЗК України, ст.ст.10, 16 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» звернувся до відповідачів з даною позовною заявою. В судовому засіданні представник позивача за довіреністю [PERSON] позовні вимоги підтримав повністю та просив суд останні задовольнити з підстав, зазначених у позові. Представник відповідача [PERSON] Держгеокадастру у Вінницькому районі Вінницької області за довіреністю [PERSON], представник відповідача [PERSON] за довіреністю [PERSON] позовні вимоги не визнали та просили суд в задоволенні останніх відмовити у звязку з безпідставністю. Представник [PERSON] районної державної адміністрації Вінницької області, відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] до судового засідання не з`явились із невідомих суду причин, хоча про день, час та місце судового розгляду повідомлялись належним чином. Заслухавши пояснення сторін, всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, давши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Так, в судовому засіданні достовірно встановлено, що розпорядженням [PERSON] районної державної адміністрації Вінницької області №789 від 05.07.2012 року «Про передачу у власність земельних ділянок громадянам для ведення садівництва на території Якушинецької сільської ради, за межами населеного пункту» вирішено затвердити проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок загальною площею 2,1805 га, з них, 2,0000 га у власність громадянам для ведення садівництва; 0,1793 га проектні дороги; 0,0012 га інші землекористувачі (опори ЛЕП), на території Якушинецької сільської ради, за межами населеного пункту. Пунктами 2 та 3 вказаного розпорядження також вирішено передати громадянам, згідно додатку, у власність земельні ділянки загальною площею 2,0000 га, з них 2,0000 га рілля, для ведення садівництва, за рахунок земель сільськогосподарського призначення, які не надані у власність та користування (землі запасу), на території Якушинецької сільської ради, за межами населеного пункту. Видати громадянам, згідно додатку, державні акти на право власності на земельні ділянки для ведення садівництва на території Якушинецької сільської ради, за межами населеного пункту (а.с.9 т.1). На підставі вказаного розпорядження від 05.07.2012 року №789 та на його виконання [PERSON] районною державною адміністрацією та [PERSON] Держкомзему у Вінницькому районі 13.07.2012 року видано наступні державні акти: державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯМ №723294, на земельну ділянку, площею 0,1000 га у межах згідно з планом, що розташована на території Якушинецької сільської ради Вінницького району Вінницької області (за межами населенного пункту), цільове призначення якої для індивідуального садівництва, кадастровий номер 0520688900:01:004:0170, на ім'я [PERSON] (а.с.12 т.1); державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯМ №723287, на земельну ділянку, площею 0,1000 га у межах згідно з планом, що розташована на території Якушинецької сільської ради Вінницького району Вінницької області (за межами населенного пункту), цільове призначення якої для індивідуального садівництва, кадастровий номер 0520688900:01:004:0163, на ім'я [PERSON] (а.с.14 т.1); державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯМ №723284, на земельну ділянку, площею 0,1000 га у межах згідно з планом, що розташована на території Якушинецької сільської ради Вінницького району Вінницької області (за межами населенного пункту), цільове призначення якої для індивідуального садівництва, кадастровий номер 0520688900:01:004:0160, на ім'я [PERSON] (а.с.16 т.1); державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯМ №723289, на земельну ділянку, площею 0,1000 га у межах згідно з планом, що розташована на території Якушинецької сільської ради Вінницького району Вінницької області (за межами населенного пункту), цільове призначення якої для індивідуального садівництва, кадастровий номер 0520688900:01:004:0175, на ім'я [PERSON] (а.с.18 т.1). [PERSON] Вінницького міського суду Вінницької області від 11.06.2014 року, яка ухвалою Вищого адміністративного суду України від 03.12.2014 року залишена без змін, у адміністративній справі №127/27702/13-а за позовом [PERSON] міської ради до [PERSON] районної державної адміністрації Вінницької області за участю третіх осіб, що не заявлять самостійних вимог на предмет спору [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання протиправним та скасування розпорядження, позов задоволено, визнано протиправним та скасовано розпорядження районної державної адміністрації Вінницької області №789 від 05.07.2012 року «Про передачу у власність земельних ділянок громадянам для ведення садівництва на території Якушинецької сільської ради, за межами населеного пункту» (а.с.20-21, 22-23 т.1). Окрім того, постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 11.06.2014 року та ухвалою Вищого адміністративного суду України від 03.12.2014 року, встановлено, що територія якою розпорядилась [PERSON] РДА межує з м. Вінниця. Згідно Генерального плану розвитку м. Вінниці, затвердженого [PERSON] Міністрів УРСР від 25.07.1987 року №259 та Генерального плану 2007 року, затвердженого рішенням [PERSON] міської ради від 23.11.2007 року №1498, зі змінами від 01.02.2013 року №1140, та Плану зонування міста Вінниці, затвердженого рішенням [PERSON] міської ради від 04.07.2008 року №2012, територія, на якій знаходиться земельна ділянка, запроектована під розширення міських територій, а саме для розміщення багатоквартирної та громадської забудови Х мікрорайону м. Вінниці. Згідно ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Враховуючи вищевикладене та те, що постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 11.06.2014 року скасовано розпорядження [PERSON] районної державної адміністрації Вінницької області №789 від 05.07.2012 року, на підставі якого, в тому числі і відповідачі отримали державні акти на право власності на земельні ділянки, вказані обставини не підлягають доказуванню під час розгляду даної цивільної справи, оскільки вказані обставини встановлені щодо відповідача у даній справі [PERSON] районної державної адміністрації. Таким чином, суд дійшов обґрунтованого висновку, що в результаті скасування постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 11.06.2014 року розпорядження [PERSON] районної державної адміністрації Вінницької області №789 від 05.07.2012 року правова підстава для видачі державних актів [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] на спірні земельні ділянки відпала. Більше того, постановою Верховної [PERSON] України від 13.05.2015 року №401-VІІІ «Про зміну і встановлення меж міста Вінниця і Вінницького району Вінницької області» вирішено змінити межі міста Вінниця і Вінницького району Вінницької області, збільшивши територію міста на 4 448,97 гектара земель, з поміж інших у тому числі і за рахунок 956,46 гектара земель Якушинецької сільської ради Вінницького району. Як вбачається з довідки Департаменту архітектури, містобудування та кадастру [PERSON] міської ради від 08.06.2015 року №050123822 повідомлено Департамент правової політики та якості [PERSON] міської ради, що відповідно до наведеної вище [PERSON] Верховної [PERSON] України від 13.05.2015 року, з поміж інших до території міста Вінниці також відносяться земельні ділянки з кадастровими номерами: 0520688900:01:004:0170, 0520688900:01:004:0163, 0520688900:01:004:0160, 0520688900:01:004:0175, на які відповідачам було видано оспорювані державні акти (а.с.24 т.1). Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в абзаці другому пункту 2 постанови від 16.04.2004 року №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», виходячи з положень статей 8, 124 Конституції України, статей 26, 30, 87-90, 97, 100, 102, 118, 123, 128, 143-146, 149, 151, 153-158, 161, 210, 212 ЗК України, глав 27, 33, 34 ЦК України, статті 15 ЦПК України, статті 12 Господарського процесуального кодексу України судам підвідомчі (підсудні) справи за заявами, зокрема, з приводу володіння, користування, розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян чи юридичних осіб, і визнання недійсними державних актів про право власності та право постійного користування земельними ділянками; про визнання недійсними угод купівлі-продажу, дарування, застави, обміну, ренти земельних ділянок, договорів довічного утримання, за якими набувачеві передаються у власність земельні ділянки, укладених із порушенням встановленого законом порядку. У спорах, пов'язаних із правом власності на земельні ділянки, недійсними можуть визнаватись як зазначені рішення, угоди, на підставі яких видано відповідні державні акти, так і самі акти на право власності на земельні ділянки. Визнання недійсними тільки державних актів на право власності може мати місце у разі їх видання з порушенням вимог закону, усупереч рішень чи угод. У цьому разі таке визнання є належним та самостійним способом поновлення порушених прав у судовому порядку. Аналогічна правова позиція була висловлена Судовою палатою у цивільних справах Верховного Суду України в постанові від 26.09.2012 року у справі №6-103цс12 та у постанові від 04.06.2014 року у справі №6-46цс14. Статтею 152 ЗК України встановлено, що держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів. Верховний Суд України у своїї постановах від 18.09.2013 року (справа №6-12цс13) та від 23.10.2013 року (справа №6-93цс13) зазначив, що держаний акт про право власності на землю видається на підставі рішення органу місцевого самоврядування або органу виконавчої влади, тому вирішення питання про правомірність видачі державного акта безпосередньо залежить від законності рішення органу, на підставі якого такий акт видано. Відповідно до ст.ст.125, 126 ЗК України (у редакції від 06.05.2012 року, яка була чинною на момент прийняття [PERSON] районною державною адміністрацією скасованого на даний час рішенням суду розпорядження) право власності відповідачів на земельні ділянки виникло з моменту державної реєстрації цього права та відповідно посвідчувалось державним актом на право власності на земельну ділянку. Таким чином, оскільки зазначені норми встановлювали нерозривний звязок між виникненням права власності на земельну ділянку з обовязковим одержанням її власником державного акта, який посвідчував право власності, та, відповідно, обовязковою державною реєстрацією свого права власності, оскільки право власності виникало та виникає саме з моменту державної реєстрації цих прав, то суд на підставі зазначених норм приходить до висновку про визнання недійсними державних актів, виданих відповідачам, оскільки право власності останніх в момент реєстрації виникло на підставі виданого згідно скасованого на даний час судовим рішенням розпорядження [PERSON] районної державної адміністрації Вінницької області №789 від 05.07.2012 року державного акту. Тобто відпала правова підстава для видачі державних актів відповідачам. Тому, суд, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що вимоги позивача знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а тому підлягають задоволенню. В силу ч.1 ст.88 ЦПК України суд вважає за можливе стягнути в рівних частках з відповідачів на користь позивача витрати щодо сплати судового збору у розмірі 1\~339 грн. 80 коп., що підтверджується платіжними дорученнями №1756 від 01.07.2015 року (а.с.1 т.1), №1377 від 28.05.2015 року (а.с.2 т.1), №1380 від 28.05.2015 року (а.с.25 т.1). На підставі викладеного,

Outcome: approved