Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-30 00:00:00

Позивач [PERSON] районна державна адміністрація, як орган опіки і піклування, звернувся до суду з позовом в якому просить позбавити відповідача [PERSON] батьківських прав відносно її малолітньої доньки [PERSON], [INFO], та стягнути з відповідача на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], в розмірі не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мотивуючи свої вимоги, позивач вказує, що відповідач є матір»ю неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], яка має статус дитини, позбавленої батьківського піклування та перебуває на первинному обліку служби у справах дітей районної державної адміністрації. Статус дитині надано в зв»язку з тим, що відповідач [PERSON], будучи засудженою вироком Комсомольського районного суду м. Херсон від 05 березня 2014 року, перебувала в місцях позбавлення волі, де відбувала покарання. Батько дитини [PERSON], [INFO], рішенням Каланчацького районного суду Херсонської області від 07 травня 2009 року визнаний недієздатним. За таких обставин, на підставі розпорядження голови [PERSON] районної державної адміністрації від 14 серпня 2014 року № 259, [PERSON] було влаштовано до прийомної сім»ї, створеної на базі родини [PERSON], де дівчинка проживає та виховується до цього часу. Відповідач [PERSON] після повернення з місць позбавлення волі, а саме: з 28 серпня 2015 року, до служби у справах дітей [PERSON] районної державної адміністрації із заявою про повернення їй на виховання доньки не звернулася, що свідчить про самоусунення її від утримання та виховання дитини, що є підставою для позбавлення її батьківських прав. Представник позивача [PERSON] районної державної адміністрації [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила задовольнити їх з підстав викладених у позові, оскільки відповідач фактично самоусунулась від виховання та утримання доньки. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала. Вивчивши матеріали справи, заслухавши думку прокурора, який наполягав на задоволенні позову та позбавлення відповідача батьківських прав, суд дійшов висновку, що позову підлягає задоволення з огляду на наступне. Відповідно до ст.\~ 150,\~ 164,\~ 166 СК України, батьки зобовязані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сімї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобовязані піклуватися про здоровя дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобовязані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобовязані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обовязку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства»,передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обовязків по вихованню дітей. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач [PERSON] є матір»ю неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO]. Вироком Комсомольського районного суду Херсонської області від 05 березня 2014 року, який набрав чинності 30 березня 2014 року, відповідача [PERSON] було засуджено за скоєння злочину передбаченого ч.2 ст. 190 КК України до одного року восьми місяців позбавлення волі. Згідно довідки про звільнення серії ОДС №13356 відповідач [PERSON] відбувала покарання призначеного на підставі вказаного вироку з 03 липня 2014 року по 28 серпня 2015 року. Батько дитини [PERSON], [INFO], рішенням Каланчацького районного суду Херсонської області від 07 травня 2009 року визнаний недієздатним. За таких обставин, на підставі розпорядження голови [PERSON] районної державної адміністрації від 14 серпня 2014 року № 259, [PERSON] було влаштовано до прийомної сім»ї, створеної на базі родини [PERSON], де дівчинка проживає та виховується до цього часу. Як вбачається з матеріалів справи, під час перебування відповідача [PERSON] в місцях позбавлення волі, службою у справах дітей, за місцем відбуття нею покарання, було направлено лист від 15 січня 2015 року з роз»ясненням про порядок звернення до служби для повернення їй на виховання дитини, після відбуття покарання. Однак, в ході розгляду справи, було встановлено, що відповідач [PERSON] звільнившись з місць позбавлення волі, ще в серпні 2015 року до цього часу не звернулася до служби у справах дітей [PERSON] районної державної адміністрації із заявою про повернення їй на виховання доньки [PERSON], [INFO], що свідчить про самоусунення її від утримання та виховання дитини, що є підставою для позбавлення її батьківських прав. Згідно характеристики наданою Олександрівською сільською радою відповідач [PERSON] у 2015 році повернулася з місць позбавлення волі, постійної роботи не має, працює по найму, на обліку в службі зайнятості не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо. Згідно акту обстеження житлово-побутових умов за зареєстрованим місцем проживання відповідача [PERSON] [ADDRESS], від 01 березня 2016 року квартира не придатна для проживання, потребує ремонту, а саме: перекриття покрівлі, зміни вікон, дверей, підлоги, підведення води, відновлення опалення. Крім того, необхідно придбати меблі, посуд, пральну машину, газову плиту, покриття для підлоги, тюль та штори для вікон. Згідно акту обстеження житлового-побутових умов за місцем фактичного проживання відповідача [PERSON] від 10 лютого 2016 року, відповідач проживає на квартирі у [PERSON] та допомогає їй по господарству. [PERSON] згодна взяти до себе на проживання доньку відповідача [PERSON]. Умови для проживання належні. З огляду на викладене, судом встановлено, що відповідач [PERSON] власного житла з належними умовами проживання не має. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що відповідач дійсно самоусуналася від виховання доньки, її вихованням займається [PERSON], яка проживає в достатку, спиртні напої не вживає. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона працює директором школи, вихованням дівчинки [PERSON] займається [PERSON], а відповідач самоусунулася від виховання дитини. Дівчминка дуже активна та психічно урівноважена. Свідок [PERSON] в судовому засідання пояснив, що він працює головою селищної ради і знає сімю відповідача. Спочатку відповідачка з донькою проживала у гр.. [PERSON] , але на даний час вони посварилася і відповідачка там не проживає. Приміщення в якому відповідач зареєстрована не придатне для проживання. [PERSON] виховує інша жінка [PERSON], оскільки відповідач самоусунулася від виховання доньки. Згідно висновку [PERSON] районної державної адміністрації, як органу опіки і піклування, відповідача визнано доцільним позбавити батьківських прав відносно її неповнолітньої дитини. З урахуванням якнайкращих інтересів дитини, оскільки беззаперечно є факт свідомого нехтування відповідачем своїми батьківськими обов'язками по відношенню до доньки, суд приходить до висновку, про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав. Відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Враховуючи вищевикладене, той факт, що відповідач не надає доньці будь-якої матеріальної допомоги, майновий стан, яка працює по найму, суд вважає за можливе стягувати з відповідача аліменти на утримання доньки в розмірі ? частини усіх видів заробітку( доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 24 листопада 2015 року, до досягнення дитинною повноліття. Крім того, відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 551,20 грн.

Outcome: approved