Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-29 00:00:00

Позивач [PERSON] у квітні 2015 року звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON], у якому просила суд визнати його таким, що втратив право користування житловим будинком №10, по вулиці Кременчуцькій, в селі Чечелеве, Кременчуцького району Полтавської області. В обґрунтування позову вказувала, що 24 березня 2006 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, який рішенням суду був розірваний. Згідно договору купівлі-продажу від 14 листопада 2006 року нею було набуто у власність житловий будинок з господарськими будівлями за вище вказаною адресою. В належному їй будинку зареєстровані вона, її син [PERSON],[INFO], її мати [PERSON] та колишній чоловік [PERSON], що підтверджується довідкою Білецьківської сільської ради Кременчуцького району. Відповідач виїхав з даного будинку та протягом більше трьох років в ньому не проживає, його речей в будинку не залишилось, засобів звязку з ним не має, а тому вона вважає, що він втратив право користування житловим будинком. Його реєстрація позбавляє її можливості володіти, користуватися і розпоряджатися своїм майном, а також оформити субсидію на комунальні послуги, оскільки вона вимушена кожного року для її оформлення надавати акт про те, що відповідач лише зареєстрований, але фактично не проживає за вказаною адресою. В звязку з цим вона вимушена звернутися з вказаним позовом до суду. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим будинком та стягнути з нього на її користь судові витрати, повязані з оплатою судового збору в сумі 243,60 гривень, в обґрунтування позовних вимог пояснила так, як викладено вище в описовій частині рішення, не заперечувала проти розгляду справи в заочному провадженні. Відповідач [PERSON] на виклик у судове засідання не з'явився, згідно поштової довідки останній не проживає за адресою його місця проживання, а відтак в силу ч.5 ст.74 ЦПК України вважається, що судовий виклик вручений йому належним чином (а.с. 24). Представник третьої особи Управління державної міграційної служби України в Полтавській області у судове засідання не з'явився, хоч був належним чином повідомлений, своїх пояснень чи заперечень проти позову не подав (а.с.23). Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази у справі, суд прийшов до наступного висновку. Судом установлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом установлено, підтверджується наявними у справі доказами і не заперечується сторонами, що позивач [PERSON] 14 листопада 2006 року уклала шлюб з відповідачем [PERSON] (а.с.8), який 12 січня 2012 року заочним рішенням Кременчуцького районного суду Полтавської області між ними був розірваний (а.с.7). Нотаріально посвідченим договором купівлі-продажу від 14 листопада 2006 року, витягом з Державного реєстру правочинів та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно підтверджується, що позивач [PERSON] є власницею житлового будинку №10, розташованого по вулиці Кременчуцькій, в селі Чечелеве, Кременчуцького району Полтавської області (а.с.13-15). Згідно довідки Білецьківської сільської ради Кременчуцького району [PERSON] має такий склад сімї: мати - [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO] та колишній чоловік [PERSON], [INFO] (а.с.4). Відповідно до актів обстеження комісії в складі депутата Білецьківської сільської ради Кременчуцького району та інших осіб від 15.04.2015 року за адресою: село Чечелеве, будинок №10, вулиця Кременчуцька, Кременчуцького району Полтавської області проживають [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Відповідач [PERSON], [INFO], зареєстрований, але фактично за вказаною адресою не проживає з 28 березня 2012 року (а.с.5,6). Факт не проживання відповідача [PERSON] понад один рік без поважних причин у належному позивачу будинку жодними належними та допустимими доказами відповідачем не спростовано. Згідно статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до статті 405 ЦК України члени сімї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. За таких обставин суд визнає відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування житловим будинком, оскільки він не проживає в ньому понад три роки. З підстав статті 88 ЦПК України суд стягує з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] судові витрати, повязані з оплатою судового збору в сумі 243 гривень 60 копійок (а.с.1). На підставі викладеного,

Outcome: approved