Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-30 00:00:00

Позивач - Акціонерне товариство «Акцент-Банк» (далі - АТ «Акцент-Банк», Банк, позивач) звернулося до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач, [PERSON] ) про стягнення заборгованості. Позовна заява обґрунтована тим, що 25.11.2019 року [PERSON] підписав анкету-заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у Акцент-Банку, та в подальшому, отримав від АТ «Акцент-Банк» кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на Картковий рахунок. Банк свої зобов`язання виконав та надав відповідачу кредитні кошти. Відповідач не виконує взятих на себе обов`язків за кредитним договором, не здійснює щомісячне погашення заборгованості за простроченим тілом кредиту, заборгованості за простроченим відсотками за користування кредитом та штрафними санкціями, внаслідок чого утворилася вказана заборгованість. На підставі викладеного, позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 16804,68 грн., з яких: 10597,99 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 5956,69 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом, 250,00 грн. штрафних (фінансових) санкцій та судові витрати в розмірі 2270,00 грн. Ухвалою суду від 14.05.2021 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином. Згідно поданої заяви, позивач просив справу розглядати без його участі, заявлені вимоги підтримує, просить їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. Відзиву чи письмових заперечень від відповідача до суду не надходило. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки представник позивача та відповідач не з`явилися до зали судового засідання. Суд, дослідивши матеріали справи в межах заявлених вимог та доведених обставин, приходить до такого висновку. З матеріалів справи вбачається та встановлено судом, що 25.11.2019 року між АТ «Акцент-Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір, б/н, шляхом підписання сторонами анкети - заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в Акцент-Банку. У заяві зазначено, що [PERSON] згоден з тим, що ця заява разом із Паспортом споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка», Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між ним та Банком договір про надання банківських послуг, а також, що він ознайомився та погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді. До кредитного договору Банк додав Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт « [INFO] », Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в Акцент-Банку. Відповідно до укладеного договору, позивачем відкрито картковий рахунок та надано [PERSON] кредитну картку з терміном дії до травня 2021 року. З виписки, наданої Банком по рахунку клієнта вбачається що за період часу з 25.11.2019 року відповідач користувався вказаною карткою, знімав кошти з рахунку, здійснював покупки, тощо. Виписка по рахунку згідно Переліку типових документів, затверджених наказом Міністерства юстиції України № 578/5 від 12 квітня 2012 року, має статус первинного документу, а отже є належним та допустимим доказом по справі. За такого, з наданої Банком виписки по картковому рахунку чітко прослідковується факт користування кредитними коштами. Згідно з наданим позивачем розрахунком, заборгованість відповідача перед Банком станом на 30.01.2021 року становить 16804,68 грн., з яких: 10597,99 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 5956,69 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом та 250,00 грн. штрафних (фінансових) санкцій. Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірах та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку позивачу не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. У Анкеті-заяві позичальника від 25.11.2019 року, яка підписана сторонами, відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді стягнення відсотків за користування кредитом, в тому числі простроченими, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту. Пред`являючи вимоги про погашення кредиту, позивач просив у тому числі, стягнути заборгованість за відсотками за користування кредитом. Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором б/№ від 25.11.2019 року, посилався на витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт « [INFO] » та витягу з Умов та правил надання банківських послуг в Акцент-Банку. При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Витяг з Тарифів та Витяг з Умов розумів відповідач, ознайомився і погодився з ними підписуючи заяву-анкету про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг Акцент-Банку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови щодо сплати відсотків за користування кредитом, штрафів, за несвоєчасне погашення кредитута зокрема, саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування. Крім того, роздруківка із сайту позивача вищенаведених Витягів з Тарифів обслуговування кредитних карт « [INFO] » та Умов та правил надання банківських послуг в Акцент-Банку, належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження № 6-16цс15) і не спростовано позивачем. За таких обставин, без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у Анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків (прострочених) за користування кредитом, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Такий висновок суду відповідає правовій позиції Великої Палати Верховного Суду України, висловленій при ухваленні постанови за наслідками розгляду цивільної справи №342/180/17 (провадження № 14-131цс1) від 03 липня 2019 року. Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт « [INFO] », Умови та правила надання банківських послуг, які містяться в матеріалах даної справи, не містять підпису відповідача, тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 25.11.2019 року шляхом підписання Анкети-заяви. Отже відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі відповідальності у вигляді стягнення заборгованості по відсотках за користування кредитом, а також пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту. Судом не встановлено наявність належних і допустимих доказів, які б підтверджували, що саме ці Умови розумів позичальник, підписуючи заяву позичальника. Отже матеріали справи не містять доказів, які підтверджують факт ознайомлення позичальника з усіма істотними умовами договору. Відсутність підпису відповідача на умовах та правилах споживчого кредиту фактично надає можливість банку надавати умови в будь якій редакції та стверджувати, що зазначені умови погоджені відповідачем. Зазначена в Анкеті-заяві на видачу кредиту про ознайомлення відповідача з умовами надання кредиту без ідентифікації самих умов, як таких, що погоджені підписом відповідача, не може бути належним доказом ознайомлення та погодження відповідачем саме з тією редакцією умов, на якій наполягає банк. З огляду на все наведене вище, суд приходить до висновку про те, що з відповідача слід стягнути на користь позивача заборгованість за кредитним договором у розмірі 10597,99 грн., яка складається з заборгованості за тілом кредиту. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача згідно розміру задоволених вимог також підлягають стягненню понесені останнім судові витрати. Згідно з платіжним дорученням № 1236652268 від 30.01.2021 року позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 2270,00 грн. Частина задоволених позовних вимог складає 63,06 % від заявлених вимог позивача, у зв`язку з чим з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в розмірі 1431,46 грн.

Outcome: partial