Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-09 00:00:00

Позивач Акціонерне\~товариство Комерційний\~банк «Приватбанк»\~звернувся до\~суду з\~позовом про\~стягнення з\~відповідача [PERSON] \~заборгованості за\~договором фінансового\~лізингу,\~мотивуючи свої\~вимоги тим,\~що відповідно\~до укладеного\~договору фінансового\~лізингу №ZP00A+28391485\~від 12.11.2013\~року [PERSON] \~отримала від\~ПАТ КБ\~«Приватбанк» у\~платне користування\~автомобіль марки\~Богдан,\~модель [NUMBER] ,\~рік випуску\~ 2013,\~тип ТЗ:\~Седан,\~№\~кузова/шасі:\~ [NUMBER] ,\~реєстраційний номер:\~ [NUMBER] \~та зобов`язалась\~сплачувати щомісячні\~платежі,\~з переходом\~права власності\~на предмет\~лізингу по\~закінченню строку\~виконання договору. У порушення умов договору, зобов`язання відповідачем [PERSON] належним чином не виконані, в результаті чого 24.04.2014 р. відповідно до акту повернення предмета лізингу відповідач повернула предмет лізингу позивачу. Таким чином утворилась заборгованість, яка станом на 24.01.2019 року складає у загальному розмірі 18697,55 грн. На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов`язання і заборгованість за договором не погашає, а тому позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість по договору фінансового лізингу № ZP00A+28391485 від 12.11.2013 р. у розмірі 18697,55\~грн., а також стягнути понесені судові витрати. Від представника позивача Сороки М.С., в матеріалах справи міститься клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач належним чином повідомлена про дату, час і місце судового розгляду справи, однак до судового засідання повторно не з`явилася, причину своєї неявки суду не повідомила, відзиву не подала, а тому суд прийшов до переконання про можливість розгляду справи за її відсутності. На підставі наявних у справі доказів, суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Судом встановлено, що 12.11.2013 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачем [PERSON] укладено договір № ZP00A+28391485 шляхом заповнення позивачем заяви про приєднання до умов та правил надання фінансового лізингу, згідно з яким позивач як лізингодавець передав відповідачу як лізингоодержувачу в лізинг автомобіль марки Богдан, модель [NUMBER] , рік випуску 2013, тип ТЗ: Седан, №\~кузова/шасі: [NUMBER] , реєстраційний номер: [NUMBER] , строком на 60 місяців зі сплатою щомісячних лізингових платежів з 10 по 15 число кожного місяця згідно графіку, встановленому Додатком №2 до договору. Відповідач [PERSON] зазначила, що згодна з тим, що ця заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, а також тарифами банку складає між нею та банком договір фінансового лізингу (а.с.7). Згідно до ч.1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди усіх істотних умов договору. Істотними умовами є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно ст. 627 ЦК України відповідно до ст. 6 цього кодексу сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору, як зазначено у ст. 628 ЦК України становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Як встановлено судом, договір, що укладений між сторонами, складається із заяви про приєднання до Умов та правил надання фінансового лізингу, додатків до неї, разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами, що разом складають договір фінансового лізингу. Відповідно до ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Згідно ст.6 Закону України «Про фінансовий лізинг» істотними умовами договору лізингу є: предмет лізингу; строк, на який лізингоодержувачу надається право користування предметом лізингу (строк лізингу); розмір лізингових платежів; інші умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди, а статтею 16 цього Закону встановлено, що сплата лізингових платежів здійснюється в порядку, встановленому договором. Відповідно до умов укладеного між сторонами договору, відповідач зобов`язалася щомісяця в період сплати лізингового платежу сплачувати платіж у розмірі 1690,83 грн. та відшкодувати лізингодавцю всі витрати лізингодавця, що пов`язані з виконанням договору, та які виникли у лізингодавця протягом місяця, який передує поточному місяцю. Відповідно до Додатку №2, який є невід`ємною частиною договору фінансового лізингу, дата останнього платежу за договором 30.11.2018 року. Відповідно до розрахунку заборгованості, наданого позивачем, заборгованість за договором фінансового лізингу, укладеним з відповідачем [PERSON] , станом на 24.01.2019 року складає 18697,55 грн., з яких: 1937,37 грн. заборгованість за винагородою за користування предметом лізингу, 3359,99 грн. заборгованість за винагородою за проведення моніторингу предмету лізингу, 12587,70 грн. заборгованість з пені, 812,49 грн. - заборгованість за страховою винагородою (а.с.5-6). Отже, позивачем підтверджено факт того, що у відповідача виникло прострочення по лізинговим платежам, яке до теперішнього часу не погашено. Позивачем 26.12.2018 року за № 31203ZPJ0S0MR на адресу відповідача [PERSON] надіслано письмове повідомлення з вимогою сплатити в десятиденний строк з дня отримання цієї вимоги виниклу станом на 26.12.2018 року заборгованість у розмірі 17654,63 грн. (а.с.11). Доказів того, що вимога позивача була виконана відповідачем, суду не надано. Отже, судом встановлено, що відповідач [PERSON] належним чином не виконала взяті на себе зобов`язання за договором фінансового лізингу, внаслідок чого утворилась заборгованість і у позивача виникло право вимагати її повернення. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання. Відповідно до п.3 ч.2 ст. 11 Закону України «Про фінансовий лізинг» встановлено обов`язок лізингоодержувача своєчасно сплачувати лізингові платежі. Враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги встановлені судом обставини, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, які свідчать про наявність підстав для задоволення позовної заяви, суд вважає позовні вимоги АТ КБ «Приватбанк» законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі ст.ст. 525, 526, 549, 625, 627, 629, 638, 639, 806 ЦК України,

Outcome: approved