Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-17 00:00:00

Позивач [PERSON] , інтереси якої представляє адвокат Свида В.І., звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] про визнання права власності на нерухоме майно у порядку спадкування. Свої позовні вимоги мотивує тим, що [INFO] помер [PERSON] , який був бездітним і за життя заповідального розпорядження не залишав. Об`єктом спадщини є земельна ділянка площею 0,051 га з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування житлового будинку у [ADDRESS] . Земельна ділянка належала на праві власності [PERSON] згідно Державного акту від 26.09.2001 року. Мати спадкодавця - [PERSON] померла у 2002 році, а батько - [PERSON] , помер у 2004 році, рідний брат померлого - [PERSON] помер у 2016 році. На даний час спадкоємцями за законом до майна померлого є його рідні сестри - відповідачі по справі, які відмовляються від спадщини, а саме земельної ділянки, яка належала спадкодацю за життя на користь племінниці та позивачки по справі [PERSON] . Оскільки правовстановлюючий документ на земельну ділянку втрачено, позивачка просить суд визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 0,051 га у [ADDRESS] . Позивач у підготовче судове засідання не з`явилася, її представником подано до суду письмову заяву про те, що підтримують позовні вимоги і просять справу розглянути за їх відсутності. Відповідачі у підготовче судове засідання не з`явилися. Від них до суду надійшли письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, підтримують заявлені вимоги та не заперечують відносно їх задоволення. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого судового провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідачами позов визнано, що не суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому в порядку ст.206 ЦПК України визнання ними позову прийнято судом. Обстеживши матеріали справи та клопотання сторін, визнаючи в порядку ст.223 ЦПК України необов`язковим відібрання особистих пояснень від учасників процесу, і враховуючи, що у справі наявні достатні матеріали про права і взаємовідносини сторін та визнання позову відповідачами, суд вважає за можливе у підготовчому судовому засіданні ухвалити рішення про задоволення позовних вимог з огляду на наступне. У судовому засіданні належними та допустимими доказами встановлено наступне. [INFO] помер дядько позивачки за матір`ю - [PERSON] . Вказане підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 20.11.2000 року. Останнє місце проживання спадкодавця [PERSON] - [ADDRESS] . Після смерті дядька позивачки залишилося спадкове майно, зокрема, що складається із земельної ділянки площею 0,051 га з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування житлового будинку у [ADDRESS] . Спірна земельна ділянка належала спадкодавцю [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] від 26.09.2001 року, виданого на підставі рішення виконкому Виноградівської міської ради №323 від 27.12.1994 року. Згідно довідки Виноградівської міської ради №02-9/862 від 05.06.2019 року, земельна ділянка, яка надана [PERSON] для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд у [ADDRESS] , площею 0,051 га - вільна від забудови. На випадок своєї смерті, спадкодавець [PERSON] заповідального розпорядження не залишив. Спадкоємцями до майна померлого є позивачка та рідні сестри спадкодавця, відповідачі по справі, які претензій до спадкового майна не мають. [PERSON] за життя був самотнім та бездітним. Мати спадкодавця - [PERSON] , померла у 2002 році, а батько - [PERSON] , помер у 2004 році, рідний брат померлого - [PERSON] , помер у 2016 році. Інших спадкоємців на спадкове майно немає. Верховний суд України в п. 23 Постанови Пленуму «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за № 7 роз`яснив, що Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження. У зв`язку з необхідністю прийняття спадщини, що залишилася після смерті дядька, позивачка звернулася до нотаріуса Виноградівської державної нотаріальної контори для подачі документів на оформлення спадщини, однак нотаріусом їй було запропоновано з вирішенням даного питання звернулись до суду, оскільки оригінал правовстановлюючого документу втрачено, що унеможливлює видачу свідоцтва про право на спадщину на вказане, належне спадкодавцю право. У відповідності до ч.1 ст.131 ЗК України громадяни та юридичні особи України, а також територіальні громади та держава мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод. За змістом ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, тобто зміна власника майна, що підлягає державній реєстрації, неможлива без перереєстрації права власності. Тому свідоцтво про право на спадщину є обов`язковим, коли об`єктом спадкування є нерухоме майно, що підлягає обов`язковій державній реєстрації. Для підтвердження наявності спадкового майна, яке підлягає державній реєстрації та місця його знаходження, нотаріусу слід подати документ, що підтверджує право власності спадкодавця на майно з відміткою органу, що проводить реєстрацію, або реєстраційного посвідчення, яке є невід`ємною частиною правовстановлюючого документа. Право власності на нерухоме майно може бути оформлене на ім`я особи, яка померла у разі наявності документів, які б підтвердили право власності на майно цієї особи. У випадку відсутності таких документів порушене питання вирішується у судовому порядку. Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов`язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до вимог п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Відповідно до ч.1 ст.125 ЗК України право власності на земельну ділянку та право постійного користування нею виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Згідно із ч.3 ст.152 ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів. Таким чином, враховуючи ті обставини, що позивач надав суду достатньо доказів, які підтверджують позов, а визнання відповідачами позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що позивач [PERSON] як спадкоємець після смерті спадкодавця [PERSON] має законне право на визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом після смерті дядька.

Outcome: approved