Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Уманського міськрайонного суду Черкаської області з позовом до [PERSON] міської ради Черкаської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом . В позові вона вказала , що вона є єдиним спадкоємцем після смерті свого батька [PERSON], який помер 12 вересня 2004 року. Після смерті батька відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки № 276 в [PERSON] садовому товаристві « Держустанови » площею 0,0634 га , що належала померлому на праві власності. Однак, так як відомості про земельну ділянку не внесені до державного земельного кадастру про земельну ділянку та відсутні у базі даних Державного земельного кадастру, нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. За таких підстав позивач змушена звернутись до суду. Позивач в судове засідання не зявилась, надавши на адресу суду заяву в якій просила справу за її позовом розглядати у її відсутність, позов підтримала. Представник відповідача [PERSON] міської ради Черкаської області в судове засідання не зявився. Згідно поданого до суду листа, відповідач просить справу розглядати у відсутності їх представника стосовно позову не заперечує, якщо це не порушує права інших осіб. Суд, беручи до уваги процесуальну позицію сторін по справі, розглянувши подані документи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. 12 вересня 2004 року помер батько позивача [PERSON] ( свідоцтво про смерть серії І-СР № 254615 від 13.09.2004 року (а.с. - 7). [PERSON] за життя належала на праві власності земельна ділянка № 276 площею 0,0634 га, що розташована в [PERSON] садовому товаристві « Держустанови» в м. Умані Черкаської області, та була надана для ведення садівництва (Державний акт на право приватної власності на землю, виданий [PERSON] міською радою Черкаської області від 22 грудня 1997 року та зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за ЧР23 № 542, а.с.-9 ). Згідно спадкової справи № 524/2004 спадкоємцем померлого 12 вересня 2004 року [PERSON] , визнана дружина померлого [PERSON] і останній видано 07.10.2005 р. за реєстраційним номером № 2- 2698 державним нотаріусом [PERSON] міської державної нотаріальної контори Черкаської області [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру [ADDRESS] (спадкова справа № 524/2004, а.с.- 23-28 ). [PERSON] померла 09 жовтня 2012 року (свідоцтво про смерть а.с.- 8). Відповідно до листа управління Держземагенства в [PERSON] районі Черкаської області адресованому державному нотаріусу [PERSON] міської державної нотаріальної контори Черкаської області [PERSON] відомості про земельну ділянку [PERSON] площею 0, 0634 га, що розташована на території [PERSON] міської ради садового товариства « Держустанови » відсутні у Державному земельному кадастрі. У разі якщо відомості про земельні ділянки не внесені до Державного реєстру земель, їх державна реєстрація здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) за заявою їх власників. Провести державну реєстрацію вищезгаданої земельної ділянки неможливо, тому що власник, а саме [PERSON] помер і не може звернутися з відповідною заявою (спадкова справа № 524/2004). Відповідно до постанови державного нотаріуса [PERSON] міської державної нотаріальної контори Черкаської області [PERSON] про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 31.07.2013 року відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 0,0634га, надану для ведення садівництва , кадастровий номер відсутній, що розташована на території садового товариства « Держустанови» в м. Умань Черкаської області після померлого [PERSON] (а.с.- 5). У Конституції України Україну проголошено демократичною, соціальною, правовою державою ( ст.. 1) і визнано, що найвищою соціальною цінністю в Україні є людина , її права і свободи та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, а їх утвердження і забезпечення є головним обовязком держави (ст. 3), права та свободи людини є невідчужуваними і непорушними ( ст. 21). В статті 13 визначено, що земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об'єктами права\~ власності\~Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією.\~Земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності\~на землю гарантується. Це\~право\~набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону(ст.. 14). Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно з положеннями п. 1 ч. 1 ст. 15 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. Згідно із ст.ст.1216,1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла(спадкодавця), до інших осіб(спадкоємців), до складу спадщини входять всі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст.1261-1265 ЦК України. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Згідно з ст. 1261 ЦК України позивач відноситься до першої черги спадкоємців за законом. Відповідно до п.2 « Прикінцевих та перехідних положень ЗУ « Про державний земельний кадастр » земельні ділянки, право власності ( користування ) на які виникло до 2004 року, вважаються сформованими незалежно від присвоєння їм кадастрового номера. Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обовязків від фізичної особи, яка померла ( спадкодавця ) до інших осіб ( спадкоємців ). Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року « Про судову практику у справах про спадкування » відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування ( зі збереженням її цільового призначення ) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Крім того, суд звертає увагу, що відповідно до ст. 182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість і право чинів щодо нерухомості є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов'язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом. Відмова у державній реєстрації права на нерухомість або право чинів щодо нерухомості, ухилення від реєстрації, відмова від надання інформації про реєстрацію можуть бути оскаржені до суду. Порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови в ній встановлюються законом. Статтею 4 Закону України «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обмежень», від 01.07.2004 року передбачено, що обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права на нерухоме майно, що знаходиться на території України, фізичних та юридичних осіб, держави, територіальних громад, іноземців та осіб без громадянства, іноземних юридичних осіб, міжнародних організацій, іноземних держав, в тому числі й право власності на нерухоме майно. В ст.331 ЦК України зазначено, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Згідно ч.1 ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. За частиною 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.\~Підстав для неприйняття визнання позову не встановлено. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно - підлягають задоволенню.

Outcome: approved