Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-20 00:00:00

Позивач-відповідач АТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом (а.с.4-6) та вимоги обґрунтовує тим, що [PERSON] звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву №б/н від 27.10.2016 року, згідно якої отримав кредит у розмірі 15000,00грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту Банк керується п.2.1.1.2.3, п.2.1.1.2.4 Договору, де зазначено, що відповідач при укладанні Договору дав свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою Банку. Власник картрахунку зобов`язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту, що передбачено п.2.1.1.5.7 Договору. При укладенні Договору сторони керувались ч.1 ст.634 ЦК України. Відповідно до п.2.1.1.5.5 Договору відповідач зобов`язався погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. Згідно п.2.1.1.12.2 Договору в разі непогашення Клієнтом боргових зобов`язань за Кредитом до 25 числа місяця, що слідує за місцем, в якому були здійснені трати, за користування кредитом клієнт сплачує Банку проценти в розмірі, зазначеному в Тарифах, що діють на дату нарахування та викладені на банківському сайті, з розрахунку 365/366 календарних днів на рік, що підтверджується п.2.1.1.12.6 Договору. АТ КБ «ПриватБанк» свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором. В порушення умов договору відповідач зобов`язання за договором належним чином не виконав, в результаті чого станом на 14.04.2019 року має заборгованість у розмірі 28871грн.33коп., яка складається з наступного: 13333грн.06коп. - заборгованість за кредитом; 5831грн. 45коп. - заборгованість за простроченим тілом кредита; 0,00грн. - заборгованість за нарахованими відсотками; 731грн.76коп. - нараховано пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100грн.; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500грн.00коп. - штраф (фіксована складова), 1351грн.02коп. - штраф (процентна складова). На даний час відповідач продовжує ухилятися від виконання зобов`язання і заборгованість за договором не погашає. Позивач просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором б/н від 27.10.2016 року в розмірі 28871грн.33коп., та судові витрати в сумі 1921,00грн. Відповідач-позивач [PERSON] звернувся до суду з зустрічною позовною заявою (а.с.72-79), і обґрунтовує вимоги тим, що 27 жовтня 2016 року між ним та Акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк» було підписано анкету-заяву на приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку. В Анкеті-заяві не конкретизовано яку саме банківську послугу він виявив бажання отримати. Анкета-заява не містить у собі відомостей про те, з якими саме затвердженими Умовами та Правилами, Тарифами він був ознайомлений та дав згоду, а також відомостей про номер виданої картки, про те, що це саме кредитна картка та терміну її дії. За вищевказаною анкетою-заявою про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в Приватбанку від 27 жовтня 2016 р. умовами даної анкети-заяви між ним та відповідачем не передбачено порядок та умови про передання йому відповідачем будь-яких кредитних грошових коштів та відповідно не передбачено його обов`язок сплачувати відповідачу будь-які платежі. Інших письмових документів між ним та відповідачем не укладалося. Він не заперечує факт підписання анкети-заяви на приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку від 27 жовтня 2016 р. Однак, заперечує факт укладення будь-яких інших договорів, зокрема кредитного договору про який йдеться у первісній позовній заяві АТ КБ «ПриватБанк» за яким начебто у нього виник борг. Він не укладав кредитного договору з АТ КБ «ПриватБанк», а тому договір між ним та АТ КБ «ПриватБанк» є недійсним, оскільки, жодних грошових коштів за анкетою-приєднанням до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку від 27 жовтня 2016 року відповідачем не було передано чи перераховано на його рахунок. За анкетою-приєднанням до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку від 27 жовтня 2016 року не вбачається узгодження всіх істотних умов для кредитного договору: не визначено предмет договору, не визначено ціну договору; умови та строк надання грошових коштів кредитодавцем боржнику, умови та строк погашення кредиту боржником. Під час підписання анкети-приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку від 27 жовтня 2016 року, будь-який договір, в якому зазначалися сума майбутнього надаваного кредиту, процентна ставка, сукупна вартість кредиту, розмір пені та штрафів, між сторонами не укладався та ним не підписувався. Згідно ч.4 ст.203 ЦК України правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. АТ КБ «ПриватБанк» не укладав кредитного договору у письмовій формі з ним, оскільки анкету-приєднання згідно правового висновку Великої Палати Верховного Суду у справі №342/180/17 від 03 липня 2019 року, анкета і заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами банку» не можуть розцінюватись як стандартна (типова) форма кредитного договору. Відповідно до ч.5 ст.203 ЦК України правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Однак, в даному випадку за змістом анкети-приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку від 27 жовтня 2016 року не передбачено, що за даною анкетою йому буде надано у розпорядження саме кредитні кошти, які він буде використовувати на певних умовах, які також не визначені анкетою-приєднанням. Відповідно до положень ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів», передбачено визнання недійсними умов договорів, що обмежують права споживача у разі якщо договір є несправедливим. Згідно ч.2 ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів», умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. В даному випадку умови договору за змістом анкети-приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку від 27 жовтня 2016 року є несправедливими оскільки підпадають під ознаки передбачені п.10, 12 та 16 ч.3. ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів», бо містять: установлення обов`язкових для споживача умов, з якими він не мав реальної можливості ознайомитися перед укладенням договору; надання продавцю (виконавцю, виробнику) права в односторонньому порядку змінювати характеристики продукції, що є предметом договору; встановлення обов`язку споживача виконати всі зобов`язання, навіть якщо продавець (виконавець, виробник) не виконає своїх. Тому, у даному випадку договір від 27 жовтня 2016 року між ним та відповідачем як кредитний договір є недійсним, оскільки під час підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку від 27 жовтня 2016 року не було дотримано вимог ч.1- 3,5,6 ст.203 ЦК України. Підписана ним Анкета-заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг не може вважатись договором в розумінні положень ст.626 ЦК України, оскільки вона не містить відомостей про досягнення згоди з усіх істотних умов договору, зокрема у заяві відсутні відомості про зобов`язання банку надати грошові кошти (кредит), не зазначено розміру кредиту та умови кредитування, зобов`язання позичальника повернути кредит та сплатити проценти, не вказано вид платіжної картки, суму ліміту кредитування. Зміст зазначеної Анкети-заяви зводиться до того, що він лише висловив бажання на отримання банківської послуги, що не може вважатись спільно досягнутою між сторонами згодою на укладення кредитного договору. Просить суд визнати недійсним (нікчемним) договір про надання банківських послуг № б/н від 27 жовтня 2016 сторонами якого зазначені Публічне Акціонерне товариство «Комерційний банк «Приватбанк» та він, [PERSON] , в частині надання кредитної послуги у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок; встановити факт, що має юридичне значення, а саме відсутність укладених кредитних правовідносин між Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Приватбанк» та ним; всі судові витрати стягнути з відповідача. В судове засідання представник Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надана до суду відповідь на відзив [PERSON] , та відзив на зустрічну позовну заяву [PERSON] , в яких зазначено, що відповідно до ст.207 ЦК України правочин (в тому числі договір) вважається укладеним в письмовій формі, якщо її зміст, зафіксовано в одному або кількох документах, якими обмінялися сторони. Стаття 207 ЦК України не передбачає вичерпний перелік таких документів, тому наряду з листами та телеграмами можуть використовуватися й інші засоби зв`язку, наприклад електронний. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Відповідно до Розділу 1 Загальних положень Умов та Правил надання банківських послуг, які розміщені на офіційному сайті позивача. ПАТ Комерційний банк «ПриватБанк»,

Outcome: partial