Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася з позовом до відповідача [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог вказала, що 01.02.2007 року відповідно до договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Димитровського міського нотаріального округу Донецької області, вона є власником квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] . У вказаній квартирі зареєстровані її донька - [PERSON] та з 21.02.2014 року і по теперішній час її онук [PERSON] . З вересня 2015 року та по теперішній час відповідач не проживає у вказаній квартирі без поважних причин, він виїхав до Російської Федерації, де і мешкає по теперішній час вже більше п`яти років. Вона є пенсіонеркою і оскільки з року врік плата за комунальні послуги підвищується, їй важко фінансово утримувати квартиру, здійснюючи оплату комунальних послуг з розрахунку фактично зареєстрованих осіб. Крім того, факт реєстрації у вказаній квартирі відповідача позбавляє її можливості оформити субсидію і це негативно впливає на її фінансовий стан. Вона просила онука добровільно виписатися з квартири, але той відмовився. Просить визнати відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS] . Позивач в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, обґрунтовуючи їх викладеними в позовній заяві обставинами. Відповідач до судового засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Відповідно до ст.280 ЦПК України суд вважає можливим ухвалити по справі заочне рішення на підставі доказів, що є в матеріалах справи, оскільки відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання, не повідомив причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав. Судом встановлено, що позивач є власником квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] (а.с.9, 10, 11, 12-14). Згідно довідки Відділу ведення Реєстру територіальної громади Виконавчого комітету Мирноградської міської ради від 15.04.2021 року, в квартирі [ADDRESS] зареєстрований відповідач [PERSON] , 1997 року народження (а.с.15). Згідно з актом від 21.04.2021, складеним Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку «Родник» міста Мирнограда, [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: квартира [ADDRESS] , але з 01.09.2015 року і по теперішній час фактично не проживає за вказаною адресою (а.с. 16). Свідок [PERSON] пояснила суду, що вона є матір`ю відповідача [PERSON] та вони зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . Її син з 2015 року по теперішній час не мешкає за зареєстрованою адресою, виїхав на постійне проживання до Російської Федерації. Свідок [PERSON] пояснила суду, що вона є сусідкою позивачки та мешкає за адресою: [ADDRESS] . Їй відомо, що онук позивачки, який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , не мешкає у вказаній квартирі з 2015 року, оскільки виїхав до Російської Федерації. Згідно з ч.2 ст.405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі його відсутності в житлі без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Таким чином, судом встановлено, що відповідач [PERSON] не проживає в квартирі [ADDRESS] загалом вже більше шести років. Поважних причин не проживання відповідача у цій квартирі судом не встановлено. Враховуючи вищенаведене, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved