Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-09 00:00:00

Позивач [PERSON] подав до Кельменецького районного суду позовну заяву у якій просить: Винести рішення яким, стягнути з [PERSON], збитки, завдані у зв'язку з невиконанням зобов'язання на суму 1000 доларів США, що згідно курсу НБУ станом на 28.02.2017 року становить 27053,70 грн. на його користь. Стягнути з відповідача судовий збір в сумі 640 грн. на його користь. Стягнути з відповідача витрати понесені ним з приводу надання правової допомоги в сумі 3000 грн. Позивач [PERSON] подав до суду заяву, в якій просить розглядати справу в його відсутності позов підтримує повністю. Відповідач [PERSON] викликався до суду, в порядку, встановленому ч.9 ст.74 ЦПК України, проте в судове засідання не з'явився. Судом досліджено такі інші докази: висновок Кельменецького ВП ГУНП в Чернівецькій області від 11.02.2017 року, копія рапорту ДОП Кельменецького ВП ГУНП в Чернівецькій області від 11.02.2017 року, копія електронної переписки між [PERSON] та [PERSON], розрахунок сум за послуги з надання правової допомоги, акт прийому передачі послуг, квитанція про оплату послуг адвоката. Судом встановлено, що між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] 8 листопада 2016 року був укладений усний договір згідно якого позивач передав відповідачу 1000 доларів США, а останній зобов'язався придбати йому за дану суму автомобіль протягом одного тижня. Отже, між позивачем та відповідачем відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України склалися зобов'язальні правовідносини з приводу купівлі товару, тобто грошові зобов'язання. Згідно даного договору придбання відповідачем автомобіля мало відбутися протягом одного тижня з часу домовленості, проте протягом вказаного періоду та на вимогу позивача відповідач в порушення умов договору та ст. 509 Цивільного кодексу України товар позивачу не передав та не повернув суму авансу в розмірі 1000 доларів США. Вказані вище обставини стверджується взаємним зв'язком наявних у справі доказів, досліджених судом, у їх сукупності. Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України (далі за текстом - ЦК України) цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є інші юридичні факти. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. Проте, відповідач в порушення умов зобов'язання, в порушення ст. 525 Цивільного кодексу України односторонньо відмовився від своїх зобов'язань, порушив свої зобов'язання по поверненню суми авансу. Згідно ч.1. ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Позивач не змінював позовні вимоги і просить стягнути з відповідача 1000 доларів США, що становить 27053,70 гривні основного боргу. Проте, станом на 10.05.2017 року курс гривні щодо долара США становить 26,5093 грн., тому сума боргу становить 26509 грн., оскільки відповідно до ст. 524 ЦК України зобов'язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті та відповідно до ст.192 ЦК України законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. У справі немає будь-яких фактичних даних про те, що відповідач [PERSON] своєчасно виконав своє грошове зобов'язання за вказаним вище договором позики і не порушував умови договору, а відповідач не надав суду доказів, які б підтвердили ту обставину, що відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України загальний борг в сумі 26509 грн. він сплатив позивачу. Враховуючи викладене вище, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково і слід стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] 26509 гривень боргу. Суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути 640 гривень в рахунок відшкодування понесених позивачем судових витрат у вигляді судового збору та 3000 гривень в рахунок відшкодування понесених позивачем судових витрат у вигляді витрат на правову допомогу. На підставі ст. ст. 11, 192,509,510,524-526, Цивільного кодексу України,

Outcome: partial