Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-10 00:00:00

Позивач [PERSON] у серпні місяці 2013 року звернувся до Кодимського районного суду Одеської області з позовом до відповідачів [PERSON] та [PERSON] про відшкодування завданих внаслідок залиття квартири збитків. В судовому засіданні позивач [PERSON] свій позов підтримав та просив його задовольнити в повному обсязі. Свої вимоги обґрунтував тим, що він є власником квартири [ADDRESS] на першому поверсі. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] є співвласниками квартири №[ADDRESS], яка розташованому в цьому ж під'їзді будинку на третьому поверсі. В період з грудня місяці 2012 по лютий 2013 р.р. з вини відповідачів декілька разів ставалося залиття належної йому квартири, в результаті чого було пошкоджено стелю кухні та стіни. Спочатку підозрював, що витікання води сталося з квартир [PERSON] та [PERSON], однак вказані особи заперечили витікання води зі своїх квартир. Після цього він звернувся до КП «Кодимакомунсервіс», де йому видали довідку, з якої вбачається, що витікання води сталося з квартири відповідачів. Водночас, що саме сталося в квартирі відповідачів і яка причина витікання води - халатність відповідачів чи аварії водомережі - йому не відомо. Розмір відновлювального ремонту відповідно до висновку експерта складає 4194 грн., які відповідачі відмовляються добровільно відшкодувати, а тому просив свій позов задовольнити. Окрім стягнення вартості відновлювального ремонту квартири, просив також стягнути з відповідачів на свою користь і понесені ним судові витрати - 229 грн. 40 коп. сплаченого судового збору та 1700 грн. - вартість експертного дослідження. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] заявленого позову не визнали. При цьому, підтвердили, що дійсно є співвласниками квартири [ADDRESS] на третьому поверсі. На першому поверсі цього ж під'їзду розташована квартира позивача [PERSON] Ніякого витікання води в їхніх квартирі ні в грудні 2012 року, ні в подальшому не було. Жодного обстеження належної їм квартири ніким, у т.ч. і КП «Кодимакомунсервіс», не проводилось, тому видана цим підприємством довідка про причини затоплення не є доказом витікання води саме з їхньої квартири. Відтак, просили відмовити у задоволенні позову [PERSON], оскільки витікання води з належної їм квартири не було. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши надані ними письмові докази, суд вважає необхідними відмовити у задоволенні позову [PERSON] з таких підстав. У відповідності з п.1 ст.6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною Законом України №475/97-ВР від 17 липня 1997 року, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов'язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Згідно з ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, кожна з яких (а саме - позивач та відповідач) відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України повинна довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень. При цьому, доказування не може ґрунтуватись на припущеннях (ч.4 ст.60 ЦПК України та ч.3 ст.62 Конституції України). Відповідно до ст.11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного стану, а підставами їх виникнення, окрім іншого, є спричинення шкоди (п.3 ч.2 ст.11 ЦК). Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] на першому поверсі та належить йому відповідно до договору купівлі-продажу від 14 грудня 2007 року (Витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно №17092811 від 18 грудня 2007 року). Відповідачі [PERSON] та [PERSON] є співвласниками квартири №[ADDRESS], яка розташованому в цьому ж під'їзді будинку на третьому поверсі. Свої позовні вимоги позивач [PERSON] обґрунтував тим, що з грудня 2012 року по лютий 2013 року внаслідок витікання води з квартири відповідачів сталося залиття належної йому квартири. В якості доказу заявлених позовних вимог позивач [PERSON] надав до суду довідку №53 від 10 квітня 2013 року, видану КП «Кодимакомунсервіс», відповідно до якої причиною залиття належної позивачеві квартири в результаті опитування визнано витікання води з квартири відповідачів (а.с.5). Окрім цього, в якості доказу позивач надав також акт обстеження матеріально-побутових умов свого проживання від 18 березня 2013 року (а.с.4). У справах такої категорії належним і допустимим доказом має бути акт про залиття квартири - документ, який підтверджує подію, що трапилася. Цей документ складається комісією та затверджується балансоутримувачем, власником приміщення, будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд або іншою особою, що обслуговує відповідний будинок. В акті мають бути зазначені такі обставини: дата та місце складання; члени комісії, що складають акт; місце, де трапилося залиття (адреса); подія, що трапилася; наслідки події (перелік усього майна, що постраждало в результаті залиття, із зазначенням видів та розмірів пошкоджень); причини залиття. Так, відповідно до п.2.3.6 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених Наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства №76 від 17 травня 2005 року, який зареєстрований в Міністерстві юстиції України 25 серпня 2005 року за №927/11207, у разі залиття квартири складається відповідний акт згідно встановленого зразка (Додаток №4). Цей акт складається в присутності представника власника будинку або будинкового комітету, в ньому повинні бути зазначені: конкретні причини залиття, завдана матеріальна шкода (обсяги необхідного ремонту приміщень квартири, перелік пошкоджених внаслідок залиття речей та їх орієнтовна вартість), висновок комісії щодо встановлення вини особи, що вчинила залиття, підписи членів комісії, та з цим актом повинні бути ознайомлені мешканці обох квартир. Відповідно до Листа Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 29 грудня 2009 року №12/20-11-1975 при складанні актів, якими фіксується залиття квартир, присутність зацікавлених осіб від потерпілої сторони та з боку винної сторони є обов'язковою. Відмова від підпису акту від потерпілої сторони та винної сторони не впливає на його чинність (у такому випадку в акті має бути зазначено, що згадані особи підписувати складений акт відмовились). Надана позивачем довідка №53 від 10 квітня 2013 року, як і акт обстеження від 18 березня 2013 року (а.с.4,5), за своєю формою та змістом не можуть бути прийняті судом в якості зазначеного вище документу - акту про залиття квартири, форма якого затверджена Наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства №76 від 17 травня 2005 року (додаток №4), а відтак, не може доводити (доказувати) позовні вимоги в цій частині. Так, вони складені у довільній формі, без участі заінтересованих осіб, якими є представник власника будинку або будинкового комітету, а також відповідачі, як ймовірні заподіювачі шкоди; в них не зазначені конкретні причини залиття, завдана матеріальна шкода (обсяги необхідного ремонту приміщень квартири, перелік пошкоджених внаслідок залиття речей та їх орієнтовна вартість), висновок комісії щодо встановлення вини особи, що вчинила залиття, підписи членів комісії. З цими документами не ознайомлені відповідачі. До того ж, довідка №53 видана у квітні 2013 року, тобто через значний час після залиття квартири позивача, а тому в її основу, як і в основу акту обстеження, покладено суб'єктивні фактори, зокрема пояснення самого позивача та інших осіб. Тобто, ці документи складені зі слів інших осіб. Сукупність цих даних не дозволяє суду визнати цю довідку та акт обстеження належними і допустимими доказами, мова про які йде в ст.ст.57-59 ЦПК України. Окрім цього, допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON], квартири яких розташовані на другому поверсі над квартирою позивача та під квартирою відповідачів, пояснили, що факти витікання води з квартири відповідача їм не відомі, після того як позивач поскаржився на затоплення своєї квартири, вони ходили в квартиру відповідачів, однак слідів витікання води там не побачили. В їхніх квартирах, які розташовані під квартирою відповідачів, слідів затоплення не має. Іншим доказом, яким позивач обґрунтовує свій позов, є висновок судової будівельно-технічної експертизи №33-2013 від 15 лютого 2014 року, згідно з яким в належній позивачеві квартирі дійсно виявлені пошкодження стелі кухні, які виникли внаслідок залиття з приміщень, розташованих вище над квартирою позивача. При цьому, з яких саме квартир сталось затоплення (над квартирою позивача розташовані по три квартири на кожному поверсі, а квартира відповідачів розташована аж на третьому поверсі) експертом не встановлено через давність події, яка мала місце (більше 10 місяців). В основу вказаного висновку у частині встановлення факту затоплення квартири позивача внаслідок витікання води з квартири відповідачів, експертом покладено довідку №53 КП «Кодимакомунсервіс» від 10 квітня 2013 року, яка з наведених вище підстав не може визнаватись судом належним і допустимим доказом. Відтак, і висновок судового експерта в цій частині в якості належного та допустимого доказу судом не визнається. Таким чином, вказаний висновок експерта доводить факт наявності в квартирі позивача пошкоджень стелі кухні, які виникли внаслідок залиття з приміщень, розташованих вище над квартирою позивача, а також доводить розмір ремонтно-відновлювального ремонту. В той же час, вказаний висновок не доводить, що затоплення квартири позивача сталося внаслідок неконтрольованого витікання води саме з квартири відповідачів. За таких обставин суд не знаходить законодавчо встановлених підстав для задоволення позову, а тому в його задоволенні має бути відмовлено через відсутність належних і допустимих доказів залиття належної позивачеві квартири внаслідок неконтрольованого витікання води саме з квартири відповідачів. Відмова у задоволенні позову [PERSON] в цій частині унеможливлює задоволення його вимог про відшкодування понесених ним судових витрат. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed