Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася з цивільним позовом до [PERSON], в якому просить збільшити розмір аліментів та стягнути з [PERSON], [INFO], зареєстрованого за адресою: [INFO] б, аліменти на її користь на утримання доньки - [PERSON], [INFO] з твердої грошової суми в розмірі 600,00 грн. на 1500,00 грн. щомісячно, починаючи з дня предявлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, в звязку з тим, що батько дитини не має постійного місця праці та постійного прибутку, відповідно до ст. 184 СК України. В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що з 12.08.2008 року сторони перебували в шлюбі, який розірвано рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 21.02.2013 року. Від шлюбу в них народилась донька [PERSON], [INFO], яка проживає з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач не надає жодних коштів на утримання дитини. За рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області на її користь стягуються аліменти на утримання доньки в розмірі 600,00 грн. На час винесення рішення про стягнення аліментів доньці було 4 роки, мінімальна заробітна плата становила 1073,00 грн., з 01 січня 2017 року мінімальна заробітна плата зросла до 3200,00 грн. Дитині виповнилось 7 років та її потреби і витрати збільшилися. Крім того, дитина хворіє на хронічні захворювання, навчається у школі, відвідує необхідні гуртки, що потребує значно більших витрат. Вважає, що середня фіксована сума аліментів на одну дитину складає 1590,00 грн. Відповідач працює неофіційно, їй не відомо про стягнення аліментів іншим особам, а тому просить збільшити розмір аліментів до 1500,00 грн. Ухвалою від 18.07.2017 року відкрито провадження у справі. Позивач у судове засідання не зявилася, однак через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи у її відсутності, просила позовні вимоги задовольнити. Відповідач у судове засіданні не зявився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, про причини неявки не повідомив. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що позивач та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі з 12.08.2008 року по 21.02.2013 року, що підтверджено рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 21.02.2013 року, яке не оскаржувалося та набрало законної сили 11.03.2013 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], свідоцтво про народження серія І-СГ № 245524, видане Зимноводівською сільською радою Львівської області 26.07.2010 року. Рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області у справі №450/2210/14-ц з [PERSON], [INFO], на користь [PERSON], [INFO], стягуються аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO], у розмір 600,00 гривень щомісячно, починаючи з 12.08.2014 року і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них. Як передбачено п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року за № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відповідно до ст.192 СК розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у звязку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоровя когось із них. В постанові Верховного Суду України від 05.02.2014 року № 143цс13, яка є обов'язковою для всіх судів України за приписами ст.360-7 ЦПК України, висловлену правову позицію про те, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Верховний Суд України також вказав на те, що при розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов'язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України). Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов'язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Приписами ст. 181 СК України, встановлено, що спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2017 року - 1689 гривень, з 1 травня - 1777 гривень, з 1 грудня - 1860 гривень. Згідно ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років становить: з 1 січня 2018 року - 1860 гривень, з 1 липня 1944 гривні, 1559 гривень, з 1 грудня 2027 гривень. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог у розмірі 930,00гривень. На підставі ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду з даним позовом. Згідно ч.6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Outcome: partial