Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-19 00:00:00

Позивач акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії Львівського обласного управління АТ «Ощадбанк» звернувся до суду із позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за договором про споживчий кредит в розмірі 28 326, 44 грн. та судового збору в розмірі 2270 грн. Позовні вимоги мотивує тим, що відповідно до договору про споживчий кредит №192-109 від 24.05.2018 року відповідачу було надано кредит у розмірі 50 000 грн. на споживчі потреби, зі сплатою 56 % річних, строком на 60 місяців, не пізніше 23.05.2023 року. Банком всі зобов`язання за договором були виконані належним чином, а відповідач свої зобов`язання належним чином не виконує, у зв`язку з чим утворилася заборгованість в сумі 28 326, 44 грн. Ухвалою суду від 24.02.2021 року відкрито провадження у справі за вказаним позовом у порядку спрощеного позовного провадження. Враховуючи те, що відповідач у встановлений строк відзив на позовну заяву не надав, суд вирішує справу за наявними матеріалами у відповідності ч.8 ст. 178 ЦПК України. Крім того, клопотань про розгляд справи у загальному порядку на адресу суду не надходило. За таких обставин суд розглядає справу без участі сторін і на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України без технічної фіксації процесу. За таких обставин, враховуючи згоду позивача на слухання справи у відсутність відповідача, суд вважає можливим постановити заочне рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів в порядку ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд прийшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. За таких обставин суд розглядає справу без участі сторін і на підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України без технічної фіксації процесу. Відповідно до договору про споживчий кредит №192-109 від 24.05.2018 відповідачу було надано кредит у розмірі 50 000 грн. на споживчі потреби, зі сплатою 56 % річних, строком на 60 місяців, не пізніше 23.05.2023 року. Згідно з п.п.2.4.2 Кредитного договору проценти нараховуються Банком щомісячно за методом факт/факт на фактичний залишок заборгованості за кредитом, що був отриманий позичальником, починаючи з дати видачі кредиту до терміну остаточного повернення кредиту визначеного кредитним договором. Всі платежі за цим договором здійснюються шляхом списання Банком коштів у договірному порядку з поточного рахунку (п.п.3.3.1). Повернення кредиту та сплата процентів здійснюється позичальником згідно з графіком платежів або достроково відповідно до порядку визначеному цим договором, але в будь-якому випадку не пізніше терміну остаточного повернення кредиту, встановленого з цим договором (п.п.3.3.3). Позичальник зобов`язується здійснювати повернення Кредиту рівними частинами в розмірі 666,37 грн. боргу за Кредитом, щомісячно до 05 числа місяця, наступного за звітним, починаючи з листопада 2020 року, шляхом внесення власних коштів на Поточний рахунок, які Банк, використовуючи право договірного списання коштів, наданого йому згідно з умовами цього Договору, списує в рахунок погашення Основної суми боргу за Кредитом та сплати процентів відповідно до послідовності, визначеної цим Договором. Оскільки Позичальник не виконав умови даного пункту Договору, залишок несплачених платежів вважається простроченим (п. 3.3.4. Договору). Строк прострочення виконання зобов`язань Позичальника перевищує 60 днів. Відповідно до п. 3.9.3.2 Договору, строк повернення Кредиту є таким, що настав і Позичальник зобов`язаний погасити заборгованість за Кредитом у повному обсязі не пізніше наступного робочого дня після прострочення виконання зобов`язань Позичальника за цим Договором щодо погашення заборгованості (у тому числі за Кредитом та/або процентами та/або комісіями) на строк понад 58 (п`ятдесят вісім) календарних днів. Відповідно до п. 8.3 Договору за порушення взятих на себе зобов`язань по своєчасному поверненню Основної суми боргу та/або сплати процентів за користування Кредитом, та/або сплати суми комісійної винагороди, Позичальник зобов`язується сплатити на користь Банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла в період, за який сплачується пеня, від суми платежу за кожний день прострочення, але не більше 15% суми простроченого платежу. Станом на 29.01.2021 року розмір заборгованості відповідача перед банком становить 28 326 грн. 44 коп. з яких: - сума простроченого кредиту 23485,98 грн. - сума прострочених процентів за користування кредитом 4 287,87грн. - розмір інфляційних втрат 340, 26 грн. - загальна сума 3 % річних 212, 33грн. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. За ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Згідно ст. 1046 ЦК Україниза договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Так, судом встановлено, що на підставі укладеного договору про споживчий кредит Банком видано [PERSON] кредит в розмірі 50 000 грн. У зв`язку із неналежним виконанням відповідачем умов договору виникла заборгованість на загальну суму 28 326,44 грн. Таким чином [PERSON] не виконує взятих на себе зобов`язань, а тому позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. В зв`язку з задоволенням основної вимоги, на підставі ст. 141 ЦПК України, задоволенню підлягає вимога про стягнення судових витрат з відповідача, які сплачено Банком при подачі позову в сумі 2270 грн. На підставі ст. ст. 526,536,625,1046,1054 ЦК України,

Outcome: approved