Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-05 00:00:00

Позивач [PERSON] просить визнати за ним право власності впорядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], який помер [INFO] року, на житловий будинок з господарськими спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS]. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті спадкодавця, прийняв спадщину, але оформити її в нотаріальній конторі не може, оскільки правовстановлюючі документи, що підтверджували б право власності спадкодавця на будинок відсутні. Ухвалою Василівського районного суду від 19 березня 2018 року відкрито провадження у цивільній справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Василівського районного суду від 06 квітня 2018 року підготовче судове засідання закрито та призначено справу до судового розгляду по суті. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, але надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовольнити. Представник позивача - адвокат [PERSON] в судове засідання не з`явився, але надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги [PERSON] підтримує в повному обсязі. Представник відповідача Василівської міської ради в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи без їх участі, вимоги зазначені в позовні заяві залишає на розсуд суду. У зв'язку із здійсненням судом розгляду справи за відсутності учасників справи, на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши письмові матеріали справи та докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Стаття 392 ЦК України визначає, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] року помер [PERSON] Григорович, що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] (а.с.9). Згідно довідки Виконавчого комітету Василівської міської ради Запорізької області від 14 березня 2017 року, яка міститься в спадковій справі №106/2017 рік, [PERSON], [INFO], проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] в період з 16.08.1991 року по день смерті - [INFO] року, знятий з реєстрації місця проживання - 14.03.2017 року. На день його смерті разом з ним за адресою: [ADDRESS], були зареєстровані: онук - [PERSON], [INFO], та дружина [PERSON], [INFO] (померла [INFO] року). Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст.ст.1269, 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, та на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має протягом шести місяців з дати відкриття спадщини подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Згідно ч.1 ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно чч.1,5 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. 28 вересня 2007 року [PERSON] склав заповіт, яким все належне йому майно із чого б воно не складалося, все те, що буде належати йому на день смерті, і на що за законом він матиме право, заповідав [PERSON], [INFO], заповіт посвідчений приватним нотаріусом Василівського районного нотаріального округу Запорізької області Харченко Ю.Г., і зареєстрований у реєстрі за №1459. За даними спадкової справи №106/2017, заведеною Василівською державною нотаріальною конторою Запорізької області, після смерті [PERSON], померлого [INFO] року, з заявою про прийняття спадщини за заповітом звернувся внук [PERSON]. Інших спадкоємців, спадкоємців передбачених ст..1241 ЦК України та пережившого його подружжя, немає. Як встановлено з матеріалів спадкової справи №106/2017, заведеної Василівською державною нотаріальною конторою Запорізької області, після смерті [INFO] року [PERSON], 28 вересня 2007 року [PERSON] склав заповіт, яким все належне йому майно із чого б воно не складалося, все те, що буде належати йому на день смерті, і на що за законом він матиме право, заповідав [PERSON], заповіт посвідчений приватним нотаріусом Василівського районного нотаріального округу Запорізької області Харченко Ю.Г., зареєстрований у реєстрі за №1459. 20 жовтня 2017 року до Василівської державної нотаріальної контори Запорізької області з заявою про прийняття спадщини за заповітом звернувся [PERSON]. Згідно ст.1218 Цивільного кодексу Україна до складу спадщини входять усі права і обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент смерті. Згідно ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу її відкриття. За вимогами ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, тобто зміна власника майна, що підлягає державній реєстрації, неможлива без перереєстрації права власності. Тому свідоцтво про право на спадщину є обов'язковим, коли об'єктом спадкування є нерухоме майно, що підлягає обов'язковій державній реєстрації. Для підтвердження наявності спадкового майна, яке підлягає державній реєстрації та місця його знаходження, нотаріусу слід подати документ, що підтверджує право власності спадкодавця на майно з відміткою органу, що проводить реєстрацію, або реєстраційного посвідчення, яке є невід`ємною частиною правовстановлюючого документа. В свою чергу право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця лише з моменту державної реєстрації цього майна (ч.2 ст.1299 ЦК України). Право власності на нерухоме майно може бути оформлене на ім`я особи, яка померла, у разі наявності документів, які б підтвердили право власності на майно цієї особи. У випадку відсутності таких документів порушене питання вирішується у судовому порядку. Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов'язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб ( спадкоємців). Відповідно до ч.3 ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до ч.4 ст.3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав. Як встановлено судом, згідно свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок 26 липня 1991 року Василівська міська рада народних депутатів підтверджує, що цільний житловий будинок з прилеглими до нього будівлями та спорудами, який знаходиться в м. Василівка по [ADDRESS] справді належить громадянину [PERSON] на праві особистої власності. Свідоцтво видане на підставі рішення виконкому Василівської міської ради народних депутатів за №118 від 14.05.1991 року (а.с.10), вказаний будинок зареєстрований в Мелітопольському бюро технічної інвентаризації на праві особистої власності за громадянином [PERSON] та записано в реєстраційну книгу №19 за реєстраційним №3116 від 02 серпня 1991 року (а.с.10 зворот). Згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданого 31 серпня 1994 року Василівською міською радою, на підставі рішення виконкому Василівської міської ради народних депутатів від 30 серпня 1994 року за №224 [PERSON] передана у приватну власність земельна ділянка площею 0,126 га в межах згідно з планом, що розташована на території [ADDRESS], для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства (а.с.21). Неможливість для позивача оформлення спадщини в нотаріальній конторі підтверджено постановою нотаріуса від 01 листопада 2017 року №802/02-31 (а.с.11), якою позивачу було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно у вигляді житлового будинку, який належав спадкодавцю та знаходиться за адресою: [ADDRESS] Таким чином, враховуючи, що житловий будинок [ADDRESS] належав на праві власності померлому [PERSON], позивач [PERSON] є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON], належним чином прийняв спадщину після його смерті, інші спадкоємці відсутні, державна реєстрація об'єкту нерухомого майна за померлим [PERSON] не проводилася, оригінал правовстановлюючих документів на будинок відсутній, що унеможливлює оформлення позивачем в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, тому позовні вимоги позивача [PERSON] про визнання за ним права власності на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після смерті [INFO] року [PERSON] обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Outcome: approved