Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-28 00:00:00

Позивач вказала, що відповідач [PERSON] є батьком неповнолітньої дитини - [PERSON], який народився [INFO] в с. Балки Василівського району Запорізької області. Запис про батька дитини була визначена на підставі ч.1 ст.55 Кодексу про шлюб та сім'ю в Україні, за спільно заявою матері та батька дитини. У 1999 році мати неповнолітнього [PERSON] зареєструвала, шлюб з [PERSON]. [INFO] померла його мати [PERSON]. Після смерті матері дитину забрав її батько - відповідач [PERSON]., який з 19 вересня 1987 року знаходився у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] Шлюб їх був зареєстрований у відділі актів громадянського стану Дніпровського районного управління юстиції м. Херсон, актовий запис № 567. Згідно рішення Балківської сільської ради Василівського району Запорізької області № 232 від 20 листопада 2001 року [PERSON] була призначена опікуном над неповнолітнім [PERSON] [INFO]. З 2000 року відповідач по справі [PERSON] пішов із сім'ї, з зазначеного часу ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини, не приділяв сину батьківського піклування, не цікавився його життям, навчанням та здоров'ям, не надав дитині ніякої матеріальної допомоги у добровільному порядку. З 2000 року [PERSON] стала проживати з сином позивача [PERSON] однією сім'єю, як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу, вони спільно вели господарство та створювали дитині належні умови виховання та утримання. З 03.07.2001 [PERSON] знаходилася на обліку в Василівському Управлінні пенсійного фонду у Запорізькій області, де отримувала пенсію по втраті годувальника за померлу матір [PERSON]. [INFO] [PERSON] померла, тому, неповнолітній [PERSON], після смерті опікуна, залишився без батьківського піклування и став проживати в сім'ї позивача та знаходиться на її утриманні. Виплату пенсії по втраті годувальника припинено до встановлення офіційного піклування. З жовтня 2013 року позивач неодноразово зверталася до Василівського РВ УДМС України в Запорізькій області щодо встановлення місцезнаходження [PERSON]. 14 березня 2014 року Балківською сільською радою Василівського району Запорізької області було складено акт обстеження матеріально-побутових умов сім'ї та акт соціального інспектування № 19 від 03.03.2014 у якому зазначено, що [PERSON] з однорічного віку виховував [PERSON], [INFO]. З 2000 року [PERSON] не виявляє до свого сина батьківського піклування, не піклується про фізичний та духовний розвиток дитини, його навчання та підготовку до самостійного життя, ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини, не спілкується з дитиною з 2000 року, тому син його фактично не знає. 15 березня 2014 року позивач зверталася до Васильківського міськрайонного суду Київської області з заявою про позбавлення батьківських прав встановлення піклування над неповнолітньою особою, призначення піклувальника та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, однак ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 28 квітня 2014 року позивачу було повернуто матеріали позовної заяви для подання для належного суду. На підставі викладеного, позивач просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно сина - [PERSON], який народився [INFO]; визначити місце проживання неповнолітнього [PERSON] за адресою: [ADDRESS], а також стягнути з відповідача аліменти на користь неповнолітнього [PERSON] у розмірі 14 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття дитини. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просить задовольнити. Представник третьої особи: Служби у справах дітей Василівської РДА Запорізької області в судовому засіданні не заперечує проти задоволення позовних вимог. Представник третьої особи Відділу опіки та піклування Балківської сільської ради Василівського району Запорізької області в судове засідання не з'явився, але надав суду заяву з проханням розглядати справу за відсутності представника. Відповідач у судове засідання не з'явився, про причини неявки суду не відомо, про дату, час та місце розгляду справи було повідомлено своєчасно та належним чином. Суд, згідно ст.ст.76, 169, 224 ЦПК України, вважає можливим розглянути справу та ухвалити заочне рішення за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Стаття 164 СК України передбачає, що мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав судом, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Як видно з матеріалів справи, відповідач у справі є батьком неповнолітнього [PERSON] [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.8). Мати неповнолітнього [PERSON] - [PERSON] померла [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.9). Відповідно до положень ст. 19 СК України, орган опіки та піклування подає до суду письмовий висновок щодо вирішення спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Після смерті матері дитину забрав її батько - відповідач [PERSON], який з 19 вересня 1987 року знаходився у зареєстрованому шлюбі з [PERSON]. Шлюб їх був зареєстрований у відділі актів громадянського стану Дніпровського районного управління юстиції м. Херсон, актовий запис № 567. (а.с.11) Згідно рішення Балківської сільської ради Василівського району Запорізької області № 232 від 20 листопада 2001 року [PERSON] була призначена опікуном над неповнолітнім [PERSON] [INFO]. (а.с.18) З 2000 року відповідач по справі [PERSON]. пішов із сім'ї, з зазначеного часу ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини, не приділяв сину батьківського піклування, не цікавився його життям, навчанням та здоров'ям, не надав дитині ніякої матеріальної допомоги у добровільному порядку. З 2000 року [PERSON] стала проживати з сином позивача - [PERSON] однією сім'єю, як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу, вони спільно вели господарство та створювали дитині належні умови виховання та утримання. З 03.07.2001 [PERSON] знаходилася на обліку в Василівському Управлінні пенсійного фонду у Запорізькій області, де отримувала пенсію по втраті годувальника за померлу матір [PERSON]. [INFO] [PERSON] померла, (а.с.10) тому, неповнолітній [PERSON], після смерті опікуна, залишився без батьківського піклування и став проживати в сім'ї позивача, знаходиться на її утриманні. Виплату пенсії по втраті годувальника припинено до встановлення офіційного піклування. З жовтня 2013 року позивач неодноразово зверталася до Василівського РВ УДМС України в Запорізькій області щодо встановлення місцезнаходження [PERSON].(а.с.20, 23) Балківською сільською радою Василівського району Запорізької області було складено акт обстеження матеріально-побутових умов сім'ї та акт соціального інспектування № 19 від 03.03.2014 у якому зазначено, що [PERSON] з однорічного віку виховував [PERSON], [INFO]. (а.с.15, 16, 17, 19) З 2000 року [PERSON] не виявляє до свого сина батьківського піклування, не піклується про фізичний та духовний розвиток дитини, його навчання та підготовку до самостійного життя, ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини, не спілкується з дитиною з 2000 року, тому син його фактично не знає. 15 березня 2014 року позивач зверталася до Васильківського міськрайонного суду Київської області з заявою про позбавлення батьківських прав встановлення піклування над неповнолітньою особою, призначення піклувальника та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, однак ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 28 квітня 2014 року позивачу було повернуто матеріали позовної заяви для подання для належного суду. Відповідно до ч.1 ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення (частина 1); мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу (частина 2). Відповідно до ч.1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позивачем доведено, а судом встановлено ухилення відповідача [PERSON] від обов'язку утримання та виховання неповнолітнього [PERSON], а тому суд вважає необхідним позбавити відповідача батьківських прав щодо його неповнолітнього сина [INFO]. Суд вважає необхідним роз'яснити відповідачу у справі про його право, відповідно до ст.ст. 168, 169 СК України, на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. За змістом ст. 161 СК України передбачено, що у випадку якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Суд не може передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. Якщо орган опіки та піклування або суд визнав, що жоден із батьків не може створити дитині належних умов для виховання та розвитку, на вимогу баби, діда або інших родичів, залучених до участі у справі, дитина може бути передана комусь із них. Суд вважає за необхідним визначити місце проживання неповнолітнього [PERSON] за адресою: [ADDRESS], за місцем проживання позивача. Також, враховуючи встановлені обставини, суд приходить до висновку, що відповідач має змогу утримувати дитину, а тому вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Сплату судового збору слід покласти на відповідача.

Outcome: approved