overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-23 00:00:00

Позивач [PERSON] у червні 2018 року звернувся до суду із позовною заявою до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу (а.с. 2-4). В обґрунтування своїх позовних вимог вказав, що з відповідачем перебуває у шлюбі з 15 листопада 2008 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], який мешкає разом із відповідачем. Протягом останніх років сімейне життя між подружжям поступово погіршувалося, що в результаті призвело до фактичного припинення, починаючи з червня 2015 року, шлюбних відносин. На даний час ведення спільного господарства та сумісне проживання припинено. Оскільки нормальні стосунки між подружжям неможливі, прохає розірвати шлюб. У судовому засіданні позивач позов підтримав, прохав задовольнити. Пояснення надала аналогічні тексту позовної заяви. Прохав не надавати додатковий строк на примирення. Відповідач в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій зазначила, що не заперечує проти задоволення позову ( а.с. 18). Вислухавши пояснення позивача, перевіривши фактичні обставини справи письмовими доказами у наданих ними межах, суд вважає за можливе задовольнити позов, виходячи з наступного. У судовому засіданні встановлено, що сторони 15 листопада 2008 року уклали шлюб у Бабушкінському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 891 (а.с. 20). Від шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], який мешкає разом із відповідачем. На даний час сторони не підтримують сімейно-шлюбних відносин. Майнового спору не мають. Судові витрати по справі складають 704 гривні 80 копійок (а.с. 1). Згідно з вимогами ст. 112 СК України, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Відповідно до вимог ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу відновити своє дошлюбне прізвище. Суд, перевіривши фактичні обставини справи письмовими доказами, дійшов до висновку про те, що подальше подружнє життя суперечитиме інтересам позивача, а збереження сім'ї є неможливим. З урахуванням викладеного, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі. Після розірвання шлюбу неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], яка мешкає з відповідачем, залишити мешкати разом з матір'ю. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-14 00:00:00

Позивач [PERSON] у червні 2018 року звернувся до суду із позовною заявою до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу (а.с. 2-4). В обґрунтування своїх позовних вимог вказав, що з відповідачем перебуває у шлюбі з 30 серпня 2003 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], який мешкає разом із відповідачем. Протягом останніх років сімейне життя між подружжям поступово погіршувалося, що в результаті призвело до фактичного припинення, починаючи з 24 квітня 2018 року, шлюбних відносин. На даний час ведення спільного господарства та сумісне проживання припинено. Оскільки нормальні стосунки між подружжям неможливі, прохає розірвати шлюб. Позивач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву з проханням провести судове засідання в його відсутність. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с. 27). Відповідач в судове засідання не з'явилась, надала суду клопотання про визнання позову в повному обсязі, не заперечує проти розірвання шлюбу. Прохала дошлюбне прізвище не відновлювати. Зазначила, що дитина залишається проживати разом із нею. Справу прохала розглянути за її відсутністю (а.с. 26). З цих підстав суд, спираючись на норми ст. 247 ЦПК України, розглянув справу за відсутності сторін, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, та ухвалив рішення. Перевіривши фактичні обставини справи письмовими доказами у наданих ними межах, суд вважає за можливе задовольнити позов, виходячи з наступного. У судовому засіданні встановлено, що сторони 30серпня 2003 року уклали шлюб у відділі реєстрації актів громадянського Бабушкінського районного управління юстиції м. Дніпропетровська, актовий запис № 669 (а.с. 7-8). Від шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], яка мешкає разом із відповідачем. На даний час сторони не підтримують сімейно-шлюбних відносин. Судові витрати по справі складають 704 гривні 80 копійок (а.с. 1). Згідно з вимогами ст. 112 СК України, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Відповідно до вимог ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу відновити своє дошлюбне прізвище. Суд, перевіривши фактичні обставини справи письмовими доказами, дійшов до висновку про те, що подальше подружнє життя суперечитиме інтересам позивача, а збереження сім'ї є неможливим. З урахуванням викладеного, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі. Після розірвання шлюбу неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], яка мешкає з відповідачем, залишити мешкати разом з матір'ю. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-05 00:00:00

Позивач [PERSON] у червні 2018 року звернувся до суду із позовною заявою до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу (а.с. 3). В обґрунтування своїх позовних вимог вказав, що з відповідачем перебуває у шлюбі з 20 серпня 2011 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO], яка мешкає разом із відповідачем. Протягом останніх років сімейне життя між подружжям поступово погіршувалося, що в результаті призвело до фактичного припинення, починаючи з жовтня 2015 року, шлюбних відносин. На даний час ведення спільного господарства та сумісне проживання припинено. Оскільки нормальні стосунки між подружжям неможливі, прохає розірвати шлюб. У судовому засіданні позивач позов підтримав, прохав задовольнити. Пояснення надала аналогічні тексту позовної заяви. Відповідач в судовому засіданні позов визнала, не заперечувала проти його задоволення. Прохала не надавати строк для примирення та після розірвання шлюбу відновити її дошлюбне прізвище. Вислухавши пояснення сторін, перевіривши фактичні обставини справи письмовими доказами у наданих ними межах, суд вважає за можливе задовольнити позов, виходячи з наступного. У судовому засіданні встановлено, що сторони 20 серпня 2011 року уклали шлюб у відділі державної реєстрації актів громадського стану Дніпропетровського районного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 69 (а.с. 14). Від шлюбу мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO], яка мешкає разом із відповідачем. На даний час сторони не підтримують сімейно-шлюбних відносин. Майнового спору не мають. Судові витрати по справі складають 704 гривні 80 копійок (а.с. 1). Згідно з вимогами ст. 112 СК України, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Відповідно до вимог ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу відновити своє дошлюбне прізвище. Суд, перевіривши фактичні обставини справи письмовими доказами, дійшов до висновку про те, що подальше подружнє життя суперечитиме інтересам позивача, а збереження сім'ї є неможливим. З урахуванням викладеного, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі. Після розірвання шлюбу неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], яка мешкає з відповідачем, залишити мешкати разом з матір'ю. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-26 00:00:00

Позивач [PERSON] у червні 2018 року звернулася до суду із позовною заявою до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу (а.с. 2-3). В обґрунтування своїх позовних вимог вказала, що з відповідачем перебуває у шлюбі з 17 січня 2015 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], який мешкає разом із нею. Протягом останніх років сімейне життя між подружжям поступово погіршувалося, що в результаті призвело до фактичного припинення, починаючи з червня 2016 року, шлюбних відносин. На даний час ведення спільного господарства та сумісне проживання припинено. Оскільки нормальні стосунки між подружжям неможливі, прохає розірвати шлюб. У судовому засіданні позивач позов підтримала, прохала задовольнити. Пояснення надала аналогічні тексту позовної заяви. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, не заперечував проти його задоволення. Прохав не забороняти бачитися з дитиною. Вислухавши пояснення сторін, перевіривши фактичні обставини справи письмовими доказами у наданих ними межах, суд вважає за можливе задовольнити позов, виходячи з наступного. У судовому засіданні встановлено, що сторони 17 січня 2015 року уклали шлюб у Красногвардійському відділі державної реєстрації актів громадського стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 38 (а.с. 14). Від шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], який мешкає разом із позивачем. На даний час сторони не підтримують сімейно-шлюбних відносин. Майнового спору не мають. Судові витрати по справі складають 704 гривні 80 копійок (а.с. 1). Згідно з вимогами ст. 112 СК України, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Відповідно до вимог ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу відновити своє дошлюбне прізвище. Суд, перевіривши фактичні обставини справи письмовими доказами, дійшов до висновку про те, що подальше подружнє життя суперечитиме інтересам позивача, а збереження сім'ї є неможливим. З урахуванням викладеного, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі. Після розірвання шлюбу неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], яка мешкає з позивачем, залишити мешкати разом з нею. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-05 00:00:00

Позивач [PERSON] у червні 2018 року звернулася до суду із позовною заявою до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу (а.с. 2-4). В обґрунтування своїх позовних вимог вказала, що з відповідачем перебуває у шлюбі з 07 листопада 2007 року. Від шлюбу сторони спільних дітей не мають. Протягом останніх років сімейне життя між подружжям поступово погіршувалося, що в результаті призвело до фактичного припинення, починаючи з 2008 року, шлюбних відносин. На даний час ведення спільного господарства та сумісне проживання припинено. Оскільки нормальні стосунки між подружжям неможливі, прохає розірвати шлюб. Позивач в судове засідання не зявилася, надала суду заяву з проханням провести судове засідання у її відсутність та зазначила. Спору про майно не має. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с. 28). Відповідач, в силу вимог п. 3 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, вважається таким, що належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, але у судове засідання не зявився, письмових заяв та клопотань суду не надав. Враховуючи, що відповідач, зловживаючи своїми процесуальними правами, не отримує поштові конверти із судовими повідомленнями за зареєстрованим місцем проживанням, які повертаються до суду із відміткою «за закінченням терміну зберігання» (а.с. 15-16, 26-27), суд, спираючись на норми ст. 247, 280 ЦПК України, розглянув справу у заочному порядку, за відсутності сторін, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу та ухвалив заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, перевіривши фактичні обставини справи письмовими доказами у наданих ними межах, суд вважає за можливе задовольнити позов, виходячи з наступного. У судовому\~засіданні встановлено,\~що сторони\~07листопада 2007 року уклали шлюб у Амур-Нижньодніпровському відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 1370 (а.с. 5). Від шлюбу сторони спільних дітей не мають. Дівоче прізвище позивача Супруновська (а.с. 29). На даний час сторони не підтримують сімейно-шлюбних відносин. Судові витрати по справі складають 704 гривні 80 копійок (а.с. 1). Згідно з вимогами\~ст. 112 СК України, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Відповідно до вимог\~ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу відновити своє дошлюбне прізвище. Суд, перевіривши фактичні обставини справи письмовими доказами, дійшов до висновку про те, що подальше подружнє життя суперечитиме інтересам позивача, а збереження сім'ї є неможливим. З урахуванням викладеного, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі. Після розірвання шлюбу відновити позивачу її дівоче прізвище Супруновська. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-03 00:00:00

Позивач [PERSON] у червні 2019 р. звернувся до суду з зазначеним вище позовом, посилаючись на те, що він перебуває з відповідачкою в зареєстрованому шлюбі з 04 листопада 2006 року, у період якого відповідачка [INFO] . народила дочку [PERSON] . Далі позивач зазначив, що тривалий період часу подружжя спільного господарства не веде, шлюбно-сімейні стосунки не підтримують, між подружжям відсутнє взаєморозуміння, що унеможливлює збереження сім`ї, сторони проживають окремо, у зв`язку з чим позивач просить шлюб розірвати. Сторони в судове засідання не з`явились, подали нотаріально посвідчені заяви в яких просили розглянути справу за їх відсутності, позивач позов підтримав, відповідачка позов визнала (ас. 18, 19). За таких обставин, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч. 4 ст. 200 ЦПК України, ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи вважає позов підлягає задоволенню. Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 р. за № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» - у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальні частині рішення посилання на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Судом встановлено, що відповідачка [PERSON] повністю визнала позовні вимоги [PERSON] , що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, у зв`язку з чим поданий позов підлягає повному задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-11 00:00:00

Позивач [PERSON] у червні 2019 р. звернувся до суду з зазначеним вище позовом, посилаючись на те, що він перебуває з відповідачкою в зареєстрованому шлюбі з 06 грудня 2006 року, у період якого відповідачка [INFO] народила дочку [PERSON] . Далі позивач зазначив, що з 2019 року подружжя спільного господарства не веде, шлюбно-сімейні стосунки не підтримують, між подружжям відсутнє взаєморозуміння, що унеможливлює збереження сім`ї, сторони проживають окремо, у зв`язку з чим позивач просить шлюб розірвати. Сторони в судове засідання не з`явились, подали заяви в яких просили розглянути справу за їх відсутності, позивач позов підтримав, відповідачка позов визнала (ас. 26, 27). За таких обставин, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч. 4 ст. 200 ЦПК України, ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи вважає позов підлягає задоволенню. Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 р. за № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» - у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальні частині рішення посилання на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Судом встановлено, що відповідачка [PERSON] повністю визнала позовні вимоги [PERSON] , що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, у зв`язку з чим поданий позов підлягає повному задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-15 00:00:00

Позивач [PERSON] у червні 2019 року звернулася до Полтавського кооперативного коледжу Полтавської облспоживспілки про стягнення моральної шкоди, в якому просила стягнути з відповідача на її користь моральну шкоду у розмірі 10000 гривень. В обґрунтування вимог позивач вказала, що вона з вересня 2012 року по серпень 2018 року працювала в Полтавському кооперативному коледжі Полтавської облспоживспілки на посаді викладача. Під час перебування в трудових відносинах з відповідачем, у серпні 2018 року за її письмовим зверненням, Управління Держпраці у Полтавській області зафіксувало численні порушення трудового законодавства, вчинені відповідачем стосовно неї. Даний факт підтверджується листом по Управління Держпраці у Полтавській області від 29.08.2018 року. 31.08.2018 року [PERSON] звільнилась з Полтавського кооперативного коледжу Полтавської облспоживспілки відповідно до ч.1 ст.39 КЗпП України за власним бажанням, у зв`язку з порушенням працедавцем законодавства про працю. При звільненні відповідач, у порушення вимог ст.116 КЗпП України, не надав позивачу письмове повідомлення про нараховані суми, належні їй при звільненні, що було зафіксовано державним інспектором Управління Держпраці у Полтавській області у приписі від 27.09.2018 року. Зобов`язання про усунення порушення вимог ст.116 КЗпП України до 27.10.2018 року в.о. директора Полтавського кооперативного коледжу Полтавської облспоживспілки [PERSON] не усунуто.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-09 00:00:00

Позивач [PERSON] «Факторингова компанія «Рантье» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 19.12.2013 р. між Публічним акціонерним товариством «Ідея Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір Р52.105.75689. Відповідно до цього договору відповідач отримав кредит в розмірі 9804 грн. зі сплатою 18 % річних, з погашенням кредиту та процентів у терміни, передбачені встановленим Кредитним договором графіком щомісячних платежів. Банк повністю виконав свої зобов'язання відповідно до договору, на надав відповідачу кредитні кошти. Станом на 30.09.2015 р. відповідач не повернув банку отриманий кредит у встановлений договором термін та не сплатив нараховані відсотки та комісію, на загальну суму 11304,84 грн. 30.09.2015 р. між ТзОВ ФК «РАНТЬЕ» та Публічним акціонерним товариством «Ідея Банк» укладено договір факторингу № 30/09-1. Відповідно до умов цього договору первісний кредитор, відступив новому кредитору право грошової вимоги. Станом на 30.03.2016 р. загальна заборгованість за кредитним договором становить 1304,84 грн., яка складається: 1082,95 грн. - основного боргу; 6391,75 грн. простроченого боргу; 3789,58 грн. прострочених процентів; 40,56 грн. строкових процентів. На даний час заборгованість не погашена, у зв»язку з чим позивач був вимушений звернутись до суду із зазначеним позовом. В судове засідання представник позивача\~[PERSON] з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Рантьє» не з»явився, однак в позовній заяві дають згоду на розгляд справи за відсутності представника, а тому суд розглянув справу у відсутності представника позивача на підставі наявних доказів по справі. Відповідач в судове засідання не з»явилася, не повідомивши причин своєї неявки, хоча повістка йому була направлена своєчасно на останню відому судові адресу і,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-09 00:00:00

Позивач [PERSON] «Факторингова компанія «Рантье» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 27.11.2013 р. між Публічним акціонерним товариством «Ідея Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № Р30.103.79077 Відповідно до цього договору відповідач отримав кредит в розмірі 17345 грн. зі сплатою 11,4 % річних, з погашенням кредиту та процентів у терміни, передбачені встановленим Кредитним договором графіком щомісячних платежів. Банк повністю виконав свої зобов'язання відповідно до договору, на надав відповідачу кредитні кошти. Станом на 30.09.2015 р. відповідач не повернув банку отриманий кредит у встановлений договором термін та не сплатив нараховані відсотки та комісію, на загальну суму 23682,23 грн. 30.09.2015 р. між ТзОВ ФК «РАНТЬЕ» та Публічним акціонерним товариством «Ідея Банк» укладено договір факторингу № 30/09-1. Відповідно до умов цього договору первісний кредитор, відступив новому кредитору право грошової вимоги. Станом на 30.03.2016 р. загальна заборгованість за кредитним договором становить 23682,23 грн., яка складається з: 14864,87 за тілом кредиту; 8817,36 грн. за нарахованими та несплаченими відсотками та комісіями. На даний час заборгованість не погашена, у звязку з чим позивач був вимушений звернутись до суду із зазначеним позовом. В судове засідання представник позивача\~[PERSON] з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Рантьє» не зявився, однак в позовній заяві дають згоду на розгляд справи за відсутності представника, а тому суд розглянув справу у відсутності представника позивача на підставі наявних доказів по справі. Відповідач в судове засідання не зявилася, не повідомивши причин своєї неявки, хоча повістка їй була направлена своєчасно на останню відому судові адресу і,

Outcome: approved