Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-09 00:00:00

Позивач [PERSON] через свого представника адвоката Дорофєєва О.О. в жовтні 2019 року звернувся до суду з позовними вимогами до [PERSON] про скасування арешту майна. В обґрунтування позову вказує, що між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір безпроцентної позики грошей від 16.02.2010 року, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Соколовим О.Є., зареєстрований в реєстрі № 388 за умовами якого позивач надав позичальникам безпроцентну позику в розмірі 724617, 67 грн. з терміном повного погашення заборгованості до 16.08.2010 року. Додатковим договором № 1 від 23.04.2010 посвідченого Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Соколовим О.Є., зареєстрованим в реєстрі за №1437, суму позики збільшено до 884 366, 62 грн. На виконання позичальником зобов`язань, що випливають з договору позики, між позивачем, відповідачем, позичальником [PERSON] та [PERSON] був також укладений Іпотечний договір від 16.02.2010 р., посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Соколовим О.Є., зареєстрований в реєстрі за № 391. В подальшому до вказаного Іпотечного договору у зв`язку із збільшенням суми позики сторонами також було укладено Додатковий договір № 1 від 23.04.2010, посвідчений Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Соколовим О.Є., зареєстрований в реєстрі за № 1440. Відповідно до положень Іпотечного договору, іпотекодавцями як власниками в тому числі відповідачем в іпотеку на користь позивача як іпотекодержателя було передано об`єкт нерухомого майна - квартиру [ADDRESS] , загальна площа 69,60 кв.м., житлова площа 42,10 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1881465380000. В подальшому позичальники свої зобов`язання щодо повернення боргу за договором позики перед позивачем в повному обсязі не виконали, у зв`язку з чим позивач звернулася до Оболонського районного суду м.Києва з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки. Заочним рішенням Оболонського районного суду м Києва по справі № 756/10909/17 від 02.04.2018, залишеним по суті позовних вимог без змін Постановою Київського апеляційного суду від 10.01.2019, позов позивача задоволено - в рахунок погашення заборгованості за договором позики у загальному розмірі 1585000 грн. (станом на 15.06.2016 року), звернуто стягнення на предмет іпотеки. 23.07.2019 позивач зареєструвала своє право власності на предмет іпотеки квартиру (номер запису про право власності: 32573793, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер: 47974095 від 26.07.2019), що підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно номер 177462159 від 14.08.2019. Проте після реєстрації права власності на предмет іпотеки, позивачу на підставі інформації, що міститься в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно стало відомо, що на предмет іпотеки (квартиру) накладене наступне обтяження у вигляді арешту, що стосується відповідача як попереднього співвласника квартири: арешт нерухомого майна, номер запису про обтяження: 11144296, дата державної реєстрації обтяження: 11.09.2015 (рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень , індексний номер: 24366622 від 11.09.2015 р.) обтяжував: Оболонський районний суд м.Києва, особа, майно якої обтяжується : [PERSON] (відповідач) накладений на підставі ухвали Оболонського районного суду м.Києва по справі № 756/22337/14-ц від 10.08.2015 р. Як стало відомо позивачу з Єдиного державного реєстру судових рішень, спір по справі № 756/22337/14-ц, за якою на предмет іпотеки в якості забезпечення позову 11.09.2015 було накладено арешт, вже вирішений по суті, про що свідчить рішення Оболонського районного суду м.Києва по вказаній справі від 30.11.2015, а також ухвала Апеляційного суду м.Києва від 13.04.2016, якою вказане рішення було залишено без змін. Враховуючи, що квартира, що наразі належить позивачу, перебуває під вищевказаним арештом, позивач не має можливості належним чином реалізувати свої права як її власник відповідно до положень ЦК, зокрема продати, подарувати, а тому просить суд скасувати арешт квартири [ADDRESS] (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1881465380000), номер запису про обтяження: 11144296, дата державної реєстрації обтяження: 11.09.2015 року (рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 24366622 від 11.09.2015 ) обтяжував: Оболонський районний суд м.Києва, накладений на підставі ухвали Оболонського районного суду м.Києва по справі № 756/22337/14-ц від 10.08.2015 року. Ухвалою від 28.10.2020 року позовну заяву було залишено без руху. Ухвалою від 05.12.2019 року по справі відкрито загальне провадження. 21.02.2020 року до суду надійшло клопотання [PERSON] про допуск його до участі в розгляді справи в якості третьої особи з самостійними позовними вимогами, також ним подано позов третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору до [PERSON] про скасування арешту з майна. В обґрунтування позову вказує, що 10.09.2010 року [PERSON] позичила у нього грошові кошти в сумі 58 000 доларів США і зобов`язалася їх повернути до 05 березня 2011 року. Рішенням Оболонського районного суду м.Києва у справі № 756/3201/14-ц позовні вимоги були задоволено частково. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] суму основного боргу в розмірі 1422450 грн. та три відсотки річних в розмірі 372125 грн. та судовий збір в розмірі 3654 грн. 30.11.2015 р. Оболонським районним судом м.Києва було постановлено рішення у справі № 759/22337/14-ц, за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу за розпискою. Зазначеним рішенням було відмовлено у задоволенні позовних вимог та задоволено клопотання про застосування строку позовної давності, проте у цій справі ухвалою Оболонського районного суду від 10.08.2015 року задоволено клопотання позивача про забезпечення позову та накладено арешт на квартиру за адресою: [ADDRESS] . Зазначає, що наявність даного арешту унеможливлює виконання рішення суду від 13.02.2020 у справі 756/3201/14-ц, а тому просить суд скасувати арешт на квартиру [ADDRESS] накладений на підставі ухвали Оболонського районного суду м.Києва по справі 756/22337/14-ц від 10.08.2015. Ухвалою від 19.05.2020 року прийнято позовну заяву третьої особи з самостійними вимогами. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримував з обставин викладених в позові. Стосовно вимог третьої особи з самостійними вимогами надав суду пояснення в яких зазначив, що [PERSON] заявлено вимогу лише до [PERSON] , проте його довіритель [PERSON] не вказаний в якості співвідповідача. Вказує, що спірна квартира знаходиться у власності [PERSON] , а рішенням суду стягнуто кошти з [PERSON] [PERSON] не має жодних зобов`язань перед [PERSON] , зокрема і тих, що підтверджені рішенням Оболонського районного суду м.Києва від 13.02.2020 року. Вважав, що наявністю арешту на квартиру [ADDRESS] права та інтереси [PERSON] не порушені, оскільки за рахунок цієї квартири неможливо здійснити задоволення його вимог до [PERSON] . Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступне. 16.02.2010 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір безпроцентної позики грошей, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Соколовим О.Є., зареєстрований в реєстрі № 388 за умовами якого позивач надав позичальникам безпроцентну позику в розмірі 724617, 67 грн. з терміном повного погашення заборгованості до 16.08.2010 року. Додатковим договором № 1 від 23.04.2010 посвідченого Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Соколовим О.Є., зареєстрованим в реєстрі за № 1437, суму позики збільшено до 884 366, 62 грн. (а.с.7-9) На виконання позичальником зобов`язань, що випливають з договору позики, між позивачем, відповідачем , позичальником [PERSON] та [PERSON] був також укладений Іпотечний договір від 16.02.2010 р., посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Соколовим О.Є., зареєстрований в реєстрі за № 391. В подальшому до вказаного Іпотечного договору у зв`язку із збільшенням суми позики сторонами також було укладено Додатковий договір № 1 від 23.04.2010, посвідчений Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Соколовим О.Є., зареєстрований в реєстрі за № 1440. Відповідно до положень Іпотечного договору, іпотекодавцями як власниками в тому числі відповідачем в іпотеку на користь позивача як іпотекодержателя було передано об`єкт нерухомого майна - квартиру [ADDRESS] , загальна площа 69,60 кв.м., житлова площа 42,10 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1881465380000. (а.с.10-15) Заочним рішенням Оболонського районного суду м Києва по справі № 756/10909/17 від 02.04.2018, залишеним по суті позовних вимог без змін Постановою Київського апеляційного суду від 10.01.2019, позов позивача задоволено - в рахунок погашення заборгованості за договором позики у загальному розмірі 1585000 грн. (станом на 15.06.2016 року), звернуто стягнення на предмет іпотеки. (а.с.16-23) 23.07.2019 позивач зареєструвала своє право власності на предмет іпотеки квартиру (номер запису про право власності: 32573793, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер: 47974095 від 26.07.2019 ), що підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно номер 177462159 від 14.08.2019. (а.с.24) Як убачається з матеріалів справи на предмет іпотеки (квартиру) накладене наступне обтяження у вигляді арешту, що стосується відповідача як попереднього співвласника квартири: арешт нерухомого майна, номер запису про обтяження: 11144296, дата державної реєстрації обтяження: 11.09.2015 (рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 24366622 від 11.09.2015 р.) обтяжував: Оболонський районний суд м.Києва, особа, майно якої обтяжується: [PERSON] (відповідач) накладений на підставі ухвали Оболонського районного суду м.Києва по справі № 756/22337/14-ц від 10.08.2015 р. (а.с. 27-28) Як убачається з матеріалів справи Єдиного державного реєстру судових рішень, спір по справі № 756/22337/14-ц, за якою на предмет іпотеки в якості забезпечення позову 11.09.2015 було накладено арешт, вже вирішений по суті, про що свідчить рішення Оболонського районного суду м.Києва по вказаній справі від 30.11.2015, а також ухвала Апеляційного суду м.Києва від 13.04.2016, якою вказане рішення було залишено без змін. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ст. 5 ЦПК України). Стаття ст. 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відтак зазначена норма визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорене право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язано з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. Стаття 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплює, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте, попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів. Відповідно до ст.41 Конституції України, ст.ст.317, 319, 321 ЦК України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод в здійсненні ним права користування і розпорядження своїм майном. Відповідно до п.2 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03 червня 2016 року № 5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Згідно з частиною 2 статті 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», підставою для реєстрації припинення обтяження є в тому числі й рішення суду, що набрало законної сили. З огляду на викладене, зважаючи на відсутність підстав для обмеження права власності позивача, наявність арешту майна позивача, що перешкоджає йому вільно розпоряджатися таким майном, суд вважає за доцільне задовольнити вимоги [PERSON] та скасувати арешт квартири [ADDRESS] (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1881465380000), номер запису про обтяження : 11144296, дата державної реєстрації обтяження: 11.09.2015 року (рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 24366622 від 11.09.2015) обтяжував: Оболонський районний суд м.Києва, накладений на підставі ухвали Оболонського районного суду м.Києва по справі № 756/22337/14-ц від 10.08.2015 року. Щодо вимог третьої особи з самостійними вимогами [PERSON] до [PERSON] , то суд відмовляє в задоволенні позову виходячи з наступного. Предметом спору по даній справі є зняття арешту квартири [ADDRESS] . На даний час власником спірного об`єкту нерухомості є не [PERSON] , а [PERSON] до якої [PERSON] вимог не заявляє, вимоги заявлено до неналежного відповідача. Згідно з ч.4 ст.265 ЦПК України у мотивувальній частині рішення суду зазначається, чи були і ким порушені, не визнані або ос порені права, свободи чи інтереси, за захистом яких мало місце звернення до суду. Наявністю арешту на квартиру [ADDRESS] права та інтереси [PERSON] не порушені, оскільки за рахунок цієї квартири неможливо здійснити задоволення вимог [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу, а тому суд відмовляє в задоволенні позову третьої особи з самостійними вимогами. На підставі викладеного та

Outcome: approved