overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Теребовлянського районного суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу В позовній заяві зазначила, що 13.07.2002 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб Ласковецькою сільською радою Теребовлянського району Тернопільської області. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що подружнє життя не склалося, через непорозуміння, різні характери, позивач вважає за недоцільне зберегти шлюб. На підставі викладеного позивач просить суд розірвати шлюб з відповідачем. Під час спільного подружнього життя у них народилися: син [PERSON], [INFO] та донька [PERSON], [INFO]. Позивач в судове засідання не з'явилася, надала через канцелярію суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала та просила справу розглянути без її участі. Відповідач в судове засідання не з'явився, однак надав через канцелярію суду заяву, в якій позов визнав та просив справу розглянути без його участі. Справа розглянута відповідно до ч. 2 ст.197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, підтвердженими належними доказами та підлягають до задоволення. Судом встановлено, що 13.07.2002 року Ласковецькою сільською радою Теребовлянського району Тернопільської області було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], актовий запис №07 (свідоцтва про одруження [NUMBER]). Під час спільного подружнього життя у них народився син [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] виданого повторно 04.09.2008 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Теребовлянського управління юстиції Тернопільської області та донька [PERSON], [INFO]. Згідно вимог ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд вправі постановити рішення про розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що дійсно, позивач та відповідач не підтримують шлюбних відносин, проживають окремо, шлюб носить формальний характер, спроби нормалізувати відносини, позитивного результату не дали. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, приходить до висновку, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки шлюб носить формальний характер, а подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Теребовлянського районного суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу В позовній заяві зазначила, що 22.01.1993 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб Надрічненською сільською радою Теребовлянського району Тернопільської області. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що подружнє життя не склалося, через непорозуміння, різні характери, позивач вважає за недоцільне зберегти шлюб. На підставі викладеного позивач просить суд розірвати шлюб з відповідачем. Під час спільного подружнього життя у них народилися: донька [PERSON], [INFO] та донька [PERSON], [INFO]. Позивач в судове засідання не з'явилася, надала через канцелярію суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала та просила справу розглянути без її участі. Відповідач в судове засідання не з'явився, однак надав через канцелярію суду заяву, в якій позов визнав та просив справу розглянути без його участі. Справа розглянута відповідно до ч. 2 ст.197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, підтвердженими належними доказами та підлягають до задоволення. Судом встановлено, що 22.01.1993 року Надрічненською сільською радою Теребовлянського району Тернопільської області було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], актовий запис №1 (свідоцтва про укладення шлюбу [NUMBER]). Під час спільного подружнього життя у них народилися: донька [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] виданого 02.10.1993 року Надрічненською сільською радою Теребовлянського району Тернопільської області та донька [PERSON], [INFO] що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] виданого 25.05.2004 року районним відділом запису актів громадянського стану. Згідно вимог ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд вправі постановити рішення про розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що дійсно, позивач та відповідач не підтримують шлюбних відносин, проживають окремо, шлюб носить формальний характер, спроби нормалізувати відносини, позитивного результату не дали. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, приходить до висновку, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки шлюб носить формальний характер, а подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Теребовлянського районного суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу В позовній заяві зазначила, що 28.12.2013 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб Іванівською сільською радою Теребовлянського району Тернопільської області. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що подружнє життя не склалося, через непорозуміння, різні характери, позивач вважає за недоцільне зберегти шлюб. На підставі викладеного позивач просить суд розірвати шлюб з відповідачем. Під час спільного подружнього життя у них народилися: донька [PERSON], [INFO]. Позивач в судове засідання не з'явилася, надала через канцелярію суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала та просила справу розглянути без її участі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належними чином, причини неявки не повідомив, письмових клопотань чи заперечень не надав. Справа розглянута відповідно до ч. 2 ст.197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, підтвердженими належними доказами та підлягають до задоволення. Судом встановлено, що 28.12.2013 року Іванівською сільською радою Теребовлянського району Тернопільської області було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], актовий запис №5 (свідоцтво про шлюб серії 1-ИД № 101233 видане Іванівською сільською радою Теребовлянського району Тернопільської області 28.12.2013 року). Під час спільного подружнього життя у них народилася донька [PERSON], [INFO] що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ИД №204933 виданого Іванівською сільською радою Теребовлянського району Тернопільської області 17.12.2014 року. Згідно вимог ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд вправі постановити рішення про розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що дійсно, позивач та відповідач не підтримують шлюбних відносин, проживають окремо, шлюб носить формальний характер, спроби нормалізувати відносини, позитивного результату не дали. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, приходить до висновку, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки шлюб носить формальний характер, а подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Тернопільського міськрайонного суду з позовом до відповідача [PERSON] про визнання його таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, що знаходиться за адресою: вул.Гагаріна, 31, с.Мишковичі, Тернопільського району Тернопільської області. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що вона є власником житлового будинку, що знаходиться за адресою: вул.Гагаріна, 31, с.Мишковичі, Тернопільського району Тернопільської області та проживає у ньому. Відповідач, який є її сином також зареєстрований у вказаному будинку, проте не проживає у ньому з 2013 року. Вона самостійно оплачує усі комунальні послуги. Позивач позовні вимоги підтримала з мотивів викладених в позовній заяві, просила позов задовольнити та здійснювати розгляд справи у її відсутності про що подала заяву. Про час і місце розгляду справи та виклик до суду відповідача повідомлено, в порядку ч.9 ст.74 ЦПК України, шляхом публікування оголошення в газеті «Свобода» №38 від 27.05.2015 року, однак відповідач в судове засідання не зявився з невідомої суду причини. Відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, суд встановив наступні обставини справи. Із свідоцтва про право власності на жилий будинок від 30.07.2003 р. вбачається, що жилий будинок по вулиці Гагаріна, 31 с.Мишковичі Тернопільського району Тернопільського області перебуває у власності [PERSON]. У вказаному житловому будинку № 31 по вул.Гагаріна, с.Мишковичі Тернопільського району Тернопільського області зареєстрованими значаться: [PERSON] та [PERSON], що стверджується записом в будинковій книзі прописки громадян, що мешкають в житловому будинку № 31 с.Мишковичі Тернопільського району Тернопільського області. Свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON] у судовому засіданні показали, що вони є сусідами позивача та підтвердили той факт, що відповідач [PERSON], дійсно не проживає у житловому будинку № 31 по вул.Гагаріна, с.Мишковичі Тернопільського району Тернопільського області з 2013 року. Відповідно до вимог ч.2 ст.405 ЦК України, член сім»ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім»ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. У судовому засіданні доведено факт не проживання відповідача [PERSON] у житловому будинку № 31 по вул.Гагаріна, с.Мишковичі Тернопільського району Тернопільського області більше одного року без поважних причин, тому позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, шляхом визнання відповідача таким, що втратив право на користування житлом у вказаному будинку. Крім того, із відповідача в користь позивача, відповідно до ст.88 ЦПК України, слід стягнути 243.60 грн. судового збору сплаченого позивачем . На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого між сторонами спору 22 червня 2007 року у відділі РАЦС Підволочиського районного управління юстиції Тернопільської області України, актовий запис 26. Заявлені вимоги мотивує тим, що сімейне життя не склалося із-за різних характерів та переконань, стосунки між сторонами спору погіршилися, тривалий час сторони спору не ведуть спільного господарства, не підтримують подружніх відносин, шлюб носить формальний характер. В судове засідання позивач не з'явився, однак на адресу суду направив заяву в якій позов підтримав й просить задовольнити вимоги з підстав, зазначених в позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з'явився, однак надіслав заяву в якій проти задоволення позову не заперечив, та просить справу розглядати за своєї відсутності. Розглянувши матеріали справи суд встановив наступні обставини: Між сторонами спору 22 червня 2007 року у відділі РАЦС Підволочиського районного управління юстиції Тернопільської області України зареєстровано шлюб, актовий запис 26. Від даного шлюбу у сторін спору є спільна дитина - син [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст.112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї суперечитиме інтересам одного з них. В судовому засіданні встановлено, що стосунки між сторонами спору погіршилися давно, сторони спору не ведуть спільного господарства, не підтримують подружніх відносин, шлюб носить формальний характер. Проаналізувавши докази в їх сукупності, суд вважає, що оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу та миритися не бажає, то позов слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого між сторонами спору 23 жовтня 2003 року у відділі РАГС Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області, актовий запис 1814. Заявлені вимоги мотивує тим, що сімейне життя не склалося із-за різних характерів та переконань, стосунки між сторонами спору погіршилися, тривалий час сторони спору не ведуть спільного господарства, не підтримують подружніх відносин, шлюб носить формальний характер. В судове засідання позивач не з'явився, однак на адресу суду направив заяву в якій позов підтримав й просить задовольнити вимоги з підстав, зазначених в позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з'явився, однак надіслав заяву в якій проти задоволення позову не заперечив, та просить справу розглядати за своєї відсутності. Розглянувши матеріали справи суд встановив наступні обставини: Між сторонами спору 23 жовтня 2003 року у відділі РАГС Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області зареєстровано шлюб, актовий запис 1814. Від даного шлюбу у сторін спору народилися діти: донька [PERSON], [INFO], і донька [PERSON], [INFO]. На цьому ж наголошує Верховний Суд України в п. 10 Постанови Пленуму за № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійним та поділ спільного майна подружжя» - проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Проаналізувавши докази в їх сукупності, суд вважає, що матеріалами справи доведено той факт, що сторони спору втратили повагу та любов один до одного - не проживають сім'єю, не ведуть спільного господарства. У наданий судом час сторони спору примирення не досягли, натомість подали заяви про підтримку та визнання позову, розгляд справи просять проводити за відсутності сторін спору, й не надавати додатковий строк на примирення. Відтак суд вважає, що шлюб необхідно розірвати, як такий, збереження якого суперечитиме інтересам сторін спору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого між сторонами спору 27 вересня 2012 року у відділі ДРАЦС Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області, актовий запис 1499. Заявлені вимоги мотивує тим, що сімейне життя не склалося із-за різних характерів та переконань, стосунки між сторонами спору погіршилися, тривалий час сторони спору не ведуть спільного господарства, не підтримують подружніх відносин, шлюб носить формальний характер. В судове засідання позивач не з'явився, однак на адресу суду направив заяву в якій позов підтримав й просить задовольнити вимоги з підстав, зазначених в позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з'явився, однак надіслав заяву в якій проти задоволення позову не заперечив, та просить справу розглядати за своєї відсутності. Розглянувши матеріали справи суд встановив наступні обставини: Між сторонами спору 27 вересня 2012 року у відділі ДРАЦС Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області зареєстровано шлюб, актовий запис 1499. Від даного шлюбу у сторін спору спільних дітей немає. Відповідно до ст.112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї суперечитиме інтересам одного з них. В судовому засіданні встановлено, що стосунки між сторонами спору погіршилися давно, сторони спору не ведуть спільного господарства, не підтримують подружніх відносин, шлюб носить формальний характер. Проаналізувавши докази в їх сукупності, суд вважає, що оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу та миритися не бажає, то позов слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Тернопільської міської ради про визнання права власності на спадкове майно, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що вона є спадкоємцем майна після смерті [PERSON] та прийняла спадщину, однак в позасудовому порядку не може її оформити. Позивач подала клопотання про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задоволити, при неявці відповідача не заперечує щодо постановлення заочного рішення. Представник відповідача подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, заперечень щодо задоволення позовних вимог не має. Суд, в силу п.3 ст.211 ЦПК України, вважає за можливе розглянути дану справу за відсутності сторін. Дослідивши та оцінивши докази у справі, суд встановив, що [INFO] померла [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] , виданим 23 вересня 2019 року Тернопільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, актовий запис № 1557. Після її смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 2,57 га, з них площею 2,1017 га кадастровий номер 6122689500:01:001:0282, та площею 0,4454 га кадастровий номер 6122689500:01:001:0655, розташованих на території Чернихівської сільської ради Зборівського району Тернопільської області, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ЯА № 004970 від 15 грудня 2006 року. [PERSON] 16 травня 2006 року склала заповіт, який посвідчено секретарем Чернихівської сільської ради Зборівського району Тернопільської областіта зареєстровано в реєстрі за № 212, згідно якого заповіла все належне її на день смерті майно позивачу [PERSON] . Відповідно до ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку встановленого законодавством для прийняття спадщини він не заявив про відмову від неї. Отже, позивач згідно ст. 1268 ЦК України прийняла спадщину. Як вбачається із ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Оцінивши докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення приймаючи до уваги, що позивач є спадкоємцем майна, згідно заповіту і прийняла спадщину, до неї правомірно перейшли права та обов`язки (спадщина), отже за нею слід визнати право власності на спадкове майно.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Трускавецького міського суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів, а саме: просить стягувати аліменти в розмірі 1000 грн. щомісячно. Свої вимоги позивач мотивує тим, що перебувала в шлюбі з відповідачем [PERSON]. Шлюб між ними розірвано. Від даного шлюбу у них народилася донька [PERSON], [INFO]. Донька перебуває на утриманні в позивача та проживає з нею. Відповідач не утримує і матеріально не забезпечує дитину, а тому при таких обставинах позивач змушена звернутись до суду з заявою про стягнення аліментів. Позивач в судове засідання не зявилася, однак представником позивача подано до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить позов задоволити, у разі неявки відповідача не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання повторно не зявився і не повідомив причини своєї неявки, і від нього не поступало клопотання про слухання справи у його відсутності, тому за вказаних обставин, суд вирішив слухати справу без його участі. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення із наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі. Шлюб між сторонами розірвано. Від даного шлюбу в сторін народилася донька [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про народження, копія якого наявна в матеріалах справи. В судовому засіданні також встановлено, що малолітня донька проживає разом з позивачем, підтвердженням чого є довідка про склад сімї №5558, видана 16.10.2015 року ТОВ «ТКО «Комфорт-Сервіс». Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч.1 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Враховуючи те, що відповідач добровільно не сплачує аліментів на утримання дитини, ухиляється від обовязку утримувати свою дитину, має нерегулярний, мінливий дохід, та з врахуванням ст. 182 СК України, суд вважає, що слід зобовязати [PERSON] виплачувати аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], до досягнення нею повноліття в твердій грошовій сумі в розмірі 1000,00 грн. щомісячно.

Outcome: approved