Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася з позовом до відповідача [PERSON] про відшкодування моральної (немайнової) шкоди завданої кримінальним правопорушенням. В обґрунтування позову зазначала, що Веселинівським районним судом Миколаївської області розглядалося кримінальне провадження, зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №12017150180000533 від 29.10.2017 року за обвинуваченням [PERSON], [INFO], у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України. Вироком Веселинівського районного суду Миколаївської області від 27.12.2017 року по справі №472/1186/17 [PERSON] визнано винуватим у вчинені злочину передбаченого ч.1 ст. 125 КК України та призначено покарання у виді штрафу в розмірі 850 гривень. Вирок набрав законної сили 27.01.2018 року. Вказаним вироком встановлено, що [PERSON] ударом ноги збив [PERSON] та [PERSON] на землю, після чого коли вони перебували у незручному положенні та не могли в повній мірі себе захищати, умисно з метою спричинення тілесних ушкоджень невизначеного ступеня тяжкості наніс не менше шести ударів [PERSON] та не менше двох ударів [PERSON] обома ногами в область їх тулуба та ніг. Внаслідок неправомірних дій обвинуваченого потерпілій [PERSON] були заподіяні наступні тілесні ушкодження: садна в ділянці п'ятого пальця правої кисті, в ділянці правого наколінника, які відносяться до легких тілесних ушкоджень. Не виключається вірогідність утворення тілесних ушкоджень від удару (ударів) руками, ногами. Було нанесено не менше двох травматичних дій. Вказує, що в результаті спричинених відносно неї протиправних дій з боку відповідача, а саме скоєння злочину передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України (спричинення легких тілесних ушкоджень), їй було завдано фізичного шкоди, а як наслідок моральної шкоди. Позивач в позовній заяві зазначає, що в момент отримання тілесних ушкоджень вона перенесла значний біль, переживала емоційний стрес, який супроводжувався почуттям розгубленості, образи, обурення, невпевненості, приниження гідності, тривоги, страху за своє життя та здоровя. Посилаючись на норми матеріального та процесуального право просить стягнути з відповідача на її користь моральну шкоду в розмірі 10000 гривень. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі, зокрема зазначила, що відповідач продовжує її ображати, принижує, після вчинення відносно неї злочину у неї погіршився сон, знаходиться в шоковому стані, а тому бажає наказати відповідача. Відповідач [PERSON] позов не визнав, суду показав, що його діями ніякої моральної шкоди спричинено не було, просить відмовити в позові в повному обсязі, надав письмовий відзив на позовну заяву. Представник відповідача [PERSON], просив суд відмовити в задоволенні позову, так як позивачем не обґрунтовано, яка моральна шкода їй була спричинена, відсутні буд-які докази спричинення моральної шкоди. Суд, в межах заявлених вимог та наданих доказів, заслухавши пояснення позивача, відповідача, представника відповідача, приходить до переконання, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що вироком Веселинівського районного суду Миколаївської області від 27.12.2017 року по справі №472/1186/17, [PERSON] було визнано винним у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, вирок набрав законної сили 27.01.2018 року. Вказаним вироком було встановлено, що під час сварки [PERSON] ударом ноги збив [PERSON] та [PERSON] на землю, після чого, коли вони перебували у незручному положенні та не могли в повній мірі себе захищати, умисно з метою спричинення тілесних ушкоджень невизначеного ступеню тяжкості наніс не менше шести ударів [PERSON] та не менше двох ударів [PERSON] обома ногами в область їх тулуба та ніг. Внаслідок неправомірних дій обвинуваченого [PERSON] потерпілій [PERSON] були заподіяні наступні тілесні ушкодження: садна в ділянці п'ятого пальця правої кисті, в ділянці правого наколінника, які відносяться до легких тілесних ушкоджень. Не виключається вірогідність утворення тілесних ушкоджень від удару (ударів) руками, ногами. Було нанесено не менше двох травматичних дій. Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обовязковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до п. 9 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав (ч. 1 ст. 23 ЦК України). Згідно з ч. 2 ст. 23 ЦК України, моральна шкода полягає, зокрема: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності та справедливості (частина 3 статті 23 ЦК України). Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Вирішуючи питання щодо наявності спричинення потерпілому моральної шкоди та визначення розміру шкоди, що підлягає стягненню на користь потерпілого (цивільного позивача), суд враховує роз'яснення пункту 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства, моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. У судовому засіданні достовірно встановлено, що шкода потерпілій [PERSON], завдана внаслідок неправомірних дій [PERSON] Незважаючи на те, що позивач [PERSON] в судовому засіданні більш конкретно не змогла пояснити, в чому виразилася моральна шкода, суд переконаний, що неправомірними діями [PERSON], а саме вчинення злочину відносно позивача, останній було спричинено моральну шкоду завданої кримінальним правопорушенням. Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд виходить з вимог ст. ст. 23, 1167 ЦК України, та роз'яснень, що викладені в п. 9 Постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» та вважає суму відшкодування моральної шкоди у розмірі 5000 гривень такою, що відповідає засадам розумності, виваженості та справедливості, з врахуванням обставин, при яких було спричинено моральну шкоду [PERSON], і яка на думку суду, буде справедливою для всіх сторін та достатньою для відшкодування моральної шкоди, яку потерпіла отримала внаслідок вчинення злочину. Виходячи з наведеного цивільний позов [PERSON] до [PERSON] підлягає частковому задоволенню.

Outcome: partial