Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-09 00:00:00

Позивач Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернувся в суд з даним позовом, в обґрунтування якого вказав, що 17.07.2018 року між позивачем та відповідачем укладено кредитний договір, за умовами якого відповідачу було надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок із прийняттям позичальником зобов`язань, передбачених умовами кредитування. У зв`язку з порушенням відповідачем обумовленого сторонами строку погашення кредиту та сплати відсотків, станом на 15.11.2020 року утворилась заборгованість в сумі 86\~511,98 грн., з них: заборгованість за тілом кредиту 71\~056,21 грн., заборгованість за відсотками 15\~455,77 грн. Позивач посилається на відповідні обставини та просить стягнути вищевказаний розмір заборгованості, відшкодувати судові витрати. Ухвалою суду від 20.01.2021 року по справі відкрите спрощене позовне провадження без повідомлення сторін. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між сторонами діють цивільні правовідносини, основані на отриманні банківських послуг споживачем. Так, протягом періоду з 05.05.2012 року відповідачем отримувались кредитні банківські картки з терміном дії останньої до жовтня 2022 року. 17.07.2018 року відповідачем [PERSON] подано заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, а в подальшому 25.10.2019 року між сторонами, у письмовому вигляді, погоджено умови кредитування в частині нарахування відсотків на рівні 0,00001 % річних у пільговий період, який складає 55 днів, та на рівні 37,2 % річних - поза межами пільгового періоду. Сторони також підтвердили, що повернення кредиту здійснюється шляхом внесення коштів в розмірі мінімального обов`язкового платежу на поточний рахунок, для якого відкрито кредитну картку, до останнього календарного числа (включно) місяця, у якому було здійснено трати за рахунок кредитного ліміту. Розмір мінімального обов`язкового платежу становить 5 % від заборгованості, але не менше 100 грн. щомісячно, а у разі прострочки, починаючи з другого місяця прострочення 10 % заборгованості, але не менше 100 грн. щомісячно. Вказані обставини підтверджено дослідженими судом письмовими доказами: заявою клієнта (а.с.12-13), інформацією про умови кредитування (а.с.14-17), відомостями про видані кредитні картки та визначення ліміту кредитування (а.с.10-11). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити проценти. \~ \~ \~ \~Згідно з частиною першою статті 1048\~ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. За змістом ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Положеннями ч.1 ст. 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. У відповідності до ч.1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Відповідно до ч.1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Необхідно звернути увагу, що сторони, за наслідком подання відповідачем заяви від 17.07.2018 року про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, 25.10.2019 року досягли домовленостей в частині можливого ліміту кредитування, порядку нарахування відсотків, термінів сплати та розмірів грошових сум на повернення кредиту, при цьому, стороною відповідача не висловлено будь-яких заперечень з приводу використання запозичених коштів до фіксування таких домовленостей за договором. Так, станом на 25.10.2019 року сума отриманих відповідачем коштів становила 68 585,01 грн. Внаслідок подальшого неналежного виконання зобов`язань з повернення коштів сума заборгованості за договором станом на 15.11.2020 року склала: заборгованість за тілом кредиту 71\~056,21 грн., заборгованість за відсотками 15\~174,53 грн. Нараховані у період з 21.10.2019 року по 25.10.2019 року відсотки в сумі 281,24 грн. не можуть вважатись такими, що нараховані відповідно до умов кредитного договору, а тому не становлять заборгованості. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог вказаного Кодексу. \~ \~ \~ \~Стаття 610 ЦК України передбачає, що порушенням зобов`язання є невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). З огляду на встановлені судом обставини, наведене нормативне врегулювання, суд приходить до висновку, що пред`явлені вимоги позивача про стягнення тіла кредиту та нарахованих відсотків у період з 25.10.2019 року по 15.11.2020 року відповідають передбаченим способам поновлення порушених прав кредитора внаслідок прострочення позичальником повернення чергової частини позики, а тому підлягають до задоволення. У відповідності до ст. 141 ч.1 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача понесені позивачем судові витрати. \~ \~ \~ \~ \~ \~

Outcome: partial