Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-17 00:00:00

Позивач АТ «Акцент-Банк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої позовні вимоги мотивує тим, що між позивачем та відповідачем 29.01.2018р. укладений договір №SAMABWFC00001426174, за умовами якого останній, цього ж дня, отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 46,80 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом. При цьому, розмір кредитного ліміту встановлюється відповідно до п. 2.1.1.2.3., 2.1.1.2.4. Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і він дає право банку у будь-який момент змінити (зменшити або збільшити, анулювати) кредитний ліміт. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним анкета-заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у А-Банку разом з «Умовами та правилами і тарифами, які викладені на банківському сайті https://a-bank.com.ua/terms, складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Банк на боргові зобов`язання за кредитом і овердрафтом нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому Тарифами банку, з розрахунку 365/366 календарних днів на рік, що підтверджується п. 2.1.1.12.6. «Умов та правил надання банківських послуг». Одночасно, пунктом 1.1.3.2.3 «Умов та правил надання банківських послуг» передбачена можливість зміни Тарифів, а також інших умов обслуговування рахунків. При цьому, банк, за винятком випадків зміни розміру наданого кредиту (кредитного ліміту), зобов`язаний не менш, ніж за 7 днів до введення змін поінформувати клієнта, зокрема у виписці з картрахунку згідно з п. 1.1.3.1.10 цього Договору. Якщо протягом 7 днів банк не одержав повідомлення від клієнта про незгоду зі змінами, то вважається, що клієнт приймає нові Умови. Право зміни наданого на платіжну картку кредиту (кредитного ліміту) банк залишає за собою в однобічному порядку, за власним рішенням банку та без попереднього повідомлення клієнта. АТ «Акцент-Банк» свої зобов`язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме, - надав відповідачу кредит (встановив кредитний ліміт) у розмірі, відповідно до умов Договору. Відповідно до п. 2.1.1.5.5. «Умов та правил надання банківських послуг», - позичальник зобов`язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. Згідно з п. 2.1.1.5.6. «Умов та правил надання банківських послуг», - у разі невиконання зобов`язань за договором, на вимогу банку виконати зобов`язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплати винагороди банку. Вказує, що власник карти зобов`язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення овердрафту, згідно п. 2.1.1.5.7 «Умов та правил надання банківських послуг». Відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, у порушення умов кредитного договору, а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав. Згідно із п. 2.1.1.12.10. «Умов та правил надання банківських послуг», банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов`язань у цілому або в певній банком частині у разі невиконання клієнтом та/або довіреною особою клієнта своїх боргових та інших зобов`язань за цим договором. Відповідач на даний час продовжує ухилятись від виконання зобов`язання і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням законних прав АТ «Акцент-Банк». На підставі викладеного, позивач просить суд, - стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором, що виникла станом на 03.09.2020 і становить - 17356,55грн., яка складається з наступного: 11628,61грн. - заборгованість за кредитом; 5727,94грн. - заборгованість по відсоткам, а також судові витрати (судовий збір) у розмірі 2102,00 грн. Ухвалою суду від 02.10.2020р. відкрито, прийнято до провадження справу та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Відповідачем подано відзив на позов, за яким просить відмовити у задоволенні позову. Зазначено, що в анкеті-заяві свідомо не зазначено умови договору, розмір та порядок оплати процентів за користування кредитом тощо. Укладаючи анкету-заяву, співробітник банку свідомо внесла недостовірні дані, що, нібито, [PERSON] є приватним підприємцем, працює з повною зайнятістю та отримує в середньому щомісяця, після сплати податків та інших виплат 5000грн. Хоча в цей час відповідач був безробітним, перебував в тяжких життєвих обставинах, не був зареєстрований підприємцем, не надавав банку довідок з місця роботи про суму отриманих доходів. Про умови договору, порядок оплати процентів довідався лише з позовної заяви. Вважає, що анкета-заява є нікчемним правочином. Позов є необґрунтованим та не підтверджений доказами. Надані позивачем Умови та Правила надання банківських послуг не можуть вважатися складеним кредитним договором, оскільки вони не підписані відповідачем - позичальником. Вважає, що позивач намагається безпідставно стягнути з нього заборгованість, яка, як на його думку, є погашеною ще на початку 2020р. сумами сплаченими по процентам, нарахованим позивачем. Заперечує факт наявності заборгованості. Крім того, відповідач вказує, що розрахунок заборгованості є безпідставним і не доведеним доказами. Таким чином, просить відмовити у задоволенні позову. Позивачем подані заперечення на відзив, за якими просить задовольнити позовні вимоги. Вказує, що між банком та [PERSON] був укладений кредитний договір, який підлягає до виконання останнім. Банком споживачу послуг надана вся інформація, в результаті чого ними підписано договір і вказано, що він підтверджує те, що ознайомлений та згоден з умовами і правилами надання послуг. Заборгованість нарахована відповідно до умов кредитування. Позичальник отримав кредитну картку та скористався кредитними коштами, тобто погодився з умовами кредитування, що діяли на момент зняття коштів. Вважає, що розрахунок заборгованості є вірним, по банківській виписці вбачається, що боржник активно використовував кошти, витрачаючи їх з картки. Ухвалою суду від 10.02.2021р. відмовлено [PERSON] у задоволенні заяви про залишення позову без розгляду. Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 22.03.2021р. апеляційну скаргу [PERSON] на ухвалу суду першої інстанції від 10.02.2021р. повернуто скаржнику. Ухвалою суду від 08.04.2021р. відмовлено [PERSON] у задоволенні заяв від 10.02.2021р. та 04.03.2021р. про забезпечення доказів. Ухвалою суду від 18.05.2021р. відмовлено [PERSON] у задоволенні заяви про залишення позову без розгляду. В судове засідання представник позивача АТ «Акцент-Банк» за довіреністю Шкапенко О.В. не з`явився. У матеріалах позову наявне клопотання про розгляд справи за відсутності позивача, в якому просить позов розглянути за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, судом належним чином повідомлявся про місце, день та час розгляду справи. В судовому засіданні представники відповідача адвокат Чепурний В.П. та за довіреністю [PERSON] заперечували проти задоволення позовних вимог. Вважають, що позовну заяву подала неналежна особа, голова правління банку не мав права підписувати довіреність представнику; відсутні повноваження у представника банку - позивача по справі; позовні вимоги не можуть розглядатися судом. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення за таких підстав: відповідно до наявних у справі матеріалів встановлено, що 29.01.2018 року [PERSON] підписав анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку, а також про отримання кредитної картки. Підписання даної заяви-анкети свідчить про укладання кредитного договору між сторонами і є прямою та безумовною згодою клієнта щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком. 29.01.2018 року [PERSON] отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. У заяві позичальника зазначено, що він ознайомився з тим, що Анкета-заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які викладені на банківському сайті https://a-bank.com.ua/terms, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, про що свідчить підпис відповідача. Між тим, відсутні підтверджуючі дані, які б свідчили про те, що він підписав Умови та Правила надання банківських послуг та Тарифи. Також слід зазначити, що позивачем надано лише витяг з Умов та правил надання банківських послуг у АТ «Акцент-Банк», що не є належним та допустимим доказом, у розумінні ст.76 ЦПК України. Крім того, позивачем доведені обставини про фактичне отримання відповідачем кредитних грошових коштів, користування ними, внесення коштів на погашення заборгованості, користування кредитною карткою, що підтверджено випискою по рахунку, а також не заперечується і самим відповідачем. Отже, доводи відповідача та його представників про те, що кредитний договір не був укладений, спростовуються дослідженими доказами по справі. АТ «Акцент-Банк» свої зобов`язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме,- надав відповідачу кредит (встановив кредитний ліміт) у певному розмірі. Відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, що підтверджується розрахунком заборгованості за договором та випискою по рахунку, які надані позивачем та досліджені в судовому засіданні. Також слід зазначити, що відповідач не надав до суду достатніх, належних та переконливих доказів в спростування розрахунку заборгованості, що наданий позивачем, в тому числі і про те, що ним повністю погашена заборгованість по кредиту. Ним та його представниками не було заявлене/подане клопотання про призначення по справі судово-економічної експертизи щодо встановлення наявності чи відсутності заборгованості за кредитним договором, враховуючи, що відповідач визнав факт повернення банку кредитних коштів, вказавши, що він сплатою процентів погасив борг і заборгованість відсутня. Таким чином, суд вважає, що [PERSON] зобов`язання за вказаним договором не виконав. Як вказує позивач, станом на 03.09.2020 заборгованість [PERSON] по кредитному договору становить - 17356,55грн., яка складається з наступного: 11628,61грн. - заборгованість за кредитом; 5727,94грн. - заборгованість по відсоткам. Як передбачено ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ч. ч. 3, 4 ст. 77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст.78 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України). Відповідно до частин 1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Як передбачено ст. 627 ЦК України, відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Загальні положення про договір визначені розділом ІІ гл. 52 Цивільного Кодексу України. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Відповідно до положень ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до вимог ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Згідно із ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. В даному випадку, дія договірних відносин між позивачем та відповідачем підтверджується фактом користування відповідачем картковим рахунком та використанням кредитних коштів, що повністю узгоджується з ч. 2. ст. 642 ЦК України, згідно якої особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції. Таким чином, суд вважає, що АТ «Акцент-Банк» надав відповідачу [PERSON] можливість розпоряджатись кредитними коштами, але відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти, отримані ним, в рахунок погашення заборгованості за зобов`язаннями, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором та випискою по рахунку, які досліджені у судовому засіданні. Із розрахунку вбачається, що з моменту отримання кредиту кошти на погашення боргу по кредиту відповідачем вносились не у повному обсязі та періодично. Відповідачем до суду не надано документального підтвердження сплати спірної заборгованості у повному обсязі, про йдеться у відзиві. Таким чином, відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав належним чином і на даний час за ним рахується заборгованість по кредиту, що є порушенням законних прав АТ «Акцент-Банк». Таким чином, суд погоджується, що станом на 03.09.2020 заборгованість [PERSON] по договору від 29.01.2018 за тілом кредиту становить 11628 грн. 61 коп. Що стосується позовних вимог про стягнення із [PERSON] на користь банку заборгованості по відсотках, то в цій частині у задоволенні вимог слід відмовити, оскільки відсутні в анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, а надані позивачем: Витяг з Умов та правил надання банківських послуг та витяг по тарифах (користування кредитною карткою «Універсальна»), які на думку суду, не є належними та допустимими доказами, не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Відсутні докази про те, що відповідач ознайомлений із Умовами та Правилами, а також Тарифами, оскільки відсутній його підпис, який би засвідчував цей факт. Відповідно, позивачем не доведено, що сплачуючи кошти на погашення заборгованості, відповідач був обізнаний про необхідність сплати відсотків. Суд розглядає справу відповідно до вимог ч. 1 ст. 13 ЦПК України, тобто суто в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих доказів. Отже, що стосується позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за відсотками за користування кредитом в сумі 5727грн. 94коп., то в цій частині вимоги не підлягають до задоволення, оскільки жодними умовами договору, що викладені у анкеті-заяві позичальника від 29.01.2018р., не передбачені такі нарахування та обов`язок позичальника його сплачувати. На думку суду, судове рішення, постановлене за результатами розгляду цієї цивільної справи, відповідає висновкам, що висвітлені у постанові ВП ВС від 03.07.2019 у справі №342/180/17. На основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилався позивач, як на підставу своїх вимог та заперечень відповідача, доказів, які досліджені в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про можливість часткового задоволення позовних вимог. При цьому, слід зазначити, що доводи заперечень проти позову, що викладені відповідачем та його представниками, не є такими, що дають підстави для повної відмови у задоволенні позову. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з положень ст. 141 ЦПК України, згідно із якими судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги АТ «Акцент-Банк» задоволено частково на суму 11628 грн. 61 коп., що становить 70 % від заявлених вимог, то із відповідача [PERSON] на користь позивача необхідно стягнути судовий збір пропорційно до розміру задоволених вимог у сумі 1471 грн. 40 коп. На підставі викладеного та

Outcome: partial