Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-11 00:00:00

Позивач [PERSON] , яка діє від свого імені та в інтересах неповнолітнього [PERSON] , 09.04.2020 року звернулася до суду з позовом до Селидівської територіальної громади Донецької області про визнання права на спадок, в обґрунтування якого зазначила, що їй, [PERSON] та [PERSON] на праві приватної власності належить квартира, що розташована за адресою: [ADDRESS] . [INFO] помер її син [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина у вигляді частки у вищевказаній квартирі. Спадкоємцями майна [PERSON] є вона та її чоловік [PERSON] , але останній [INFO] також помер. Після смерті чоловіка спадкоємцями його майна є вона, [PERSON] та неповнолітній [PERSON] . З метою отримання спадщини вона звернулася до державного нотаріусу Першої Селидівської нотаріальної контори з відповідною заявою, натомість постановою від 06.03.2020 року їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки в свідоцтві про право власності на житло, що видано 14.06.1993 року Службою приватизації державного житлового фонду в/о «Селидіввугілля», її і сина ім`я та по-батькові зазначеного скорочено. Таким чином, право власності на належну їй частку в квартирі фактично не визнається та вона позбавлена можливості із неповнолітнім [PERSON] оформити свої спадкові права на частку майна, що належала [PERSON] та [PERSON] . Просить суд визнати за нею право власності на 1/3 частку квартира, що розташована за адресою: [ADDRESS] , яка фактично належить їй, визнати за нею право власності на 1/6 частку вищевказаної квартири в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , та на 1/4 частку вищевказаної квартири в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Крім того, просить суд визнати за [PERSON] , право власності на 1/4 частку вищевказаної квартири в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 09.04.2020 року позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків. Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 22.04.2020 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 21.05.2019 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 21.05.2020 року задоволено клопотання позивача про витребування доказів, витребувано у державного нотаріусу Першої Селидівської державної нотаріальної контори Доценко О.В., інформаційні довідки зі Спадкового реєстру щодо наявності чи то відсутності спадкової справи після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , та [PERSON] , який помер [INFO] . Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 22.06.2020 року закрито підготовче судове провадження та призначено справу до судового розгляду. Позивачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Від позивача [PERSON] надали суду заяву про слухання справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просить їх задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача Селидівської територіальної громади Донецької області в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, надав суду заяву про розгляд справи без його участі та прийняти рішення на розсуд суду. Дослідивши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серія [NUMBER] від 05.07.1990 року, виданого Палацом урочистих подій, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 05.07.1990 року, про що складено відповідний актовий за № 1143. Після реєстрації шлюбу прізвище дружині присвоєно « [PERSON] ». Відповідно до свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] від 14.06.1993 року, виданого Службою приватизації державного житлового фонду виробничого об`єднання «Селидіввугілля», квартира за адресою: [ADDRESS] належить на праві спільної власності [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Згідно свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 21.12.2018 року, виданого повторно Селидівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, [PERSON] народився [INFO] , його батьками є [PERSON] та [PERSON] . Відповідно свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 16.07.2014 року, виданого повторно Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького районного управління юстиції у Запорізькій області, [PERSON] народився [INFO] , його батьками є [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до довідки № 367 від 20.09.2017 року, виданої Комунальним підприємством «Селидівське бюро технічної інвентаризації», квартира за адресою: [ADDRESS] , числиться за [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Згідно свідоцтва про смерть серія [NUMBER] від 01.02.2011 року, виданого Селидівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, [PERSON] помер [INFO] , про що складено відповідний актовий запис № 53. Відповідно до свідоцтва про смерть серія [NUMBER] від 31.01.2017 року, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Ясинувата Ясинуватського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, [PERSON] помер [INFO] , про що складено відповідний актовий запис № 50. Згідно ухвали Селидівського міського суду Донецької області від 16.03.2020 року [PERSON] відмовлено у відкритті провадження у справі за її заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Постановою державного нотаріусу Першої Селидівської нотаріальної контори від 06.03.2020 року [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки в свідоцтві про право власності на житло, що видано 14.06.1993 року Службою приватизації державного житлового фонду в/о «Селидіввугілля», її і сина ім`я та по-батькові зазначеного скорочено. Відповідно до вимог п. п. 1, 5 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно з вимогами ч. ч. 1, 2, 6 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, має право вчиняти щодо свого майна будь які дії, які не суперечать закону, а держава не втручається у здійснення власником права власності. Суд звертає увагу, що відповідно до ч. 1ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Частиною 1 ст.\~317\~ЦК України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Так, на підставі ст.\~328\~ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правом ірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. У відповідності із ст.\~392\~ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. У відповідності до ст.\~26\~Закону України\~«Про державну\~реєстрацію речових\~прав на\~нерухоме майно\~та їх\~обтяжень» державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно. Згідно ст.\~4\~ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ст.\~5\~ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод (1950 р.), ратифікованою Законом від 17 липня 1997 р. № 475/97-ВР, зокрема ст. 1 Першого протоколу до неї (1952 р.) передбачено право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускається позбавлення особи її власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Враховуючи обставини справи, те що право власності на належну позивачу [PERSON] 1/3 частку квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] фактично не визнається, через те, технічні недоліки допущені у свідоцтві про право власності на житло № [NUMBER] від 14.06.1993 року, суд вважає, що позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Вирішуючи позовні вимоги в частині визнання за [PERSON] права власності на 1/6 частку вищевказаної квартири в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , та на 1/4 частку вищевказаної квартири в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , а також визнання за [PERSON] , права власності на 1/4 частку вищевказаної квартири в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , слід зазначити наступне. Згідно ст.\~1216\~ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно ст.\~1217\~ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст.\~1222\~ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ч. 5 ст.\~1268\~ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст.\~328\~ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Згідно роз`яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, що містяться у листі № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розгляду у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Оскільки позивачі не мають можливості отримати свідоцтво про право на спадщину в нотаріальній конторі, суд вважає, що позивачі позбавлені можливості іншим шляхом захистити своє право власності на спадщину за законом, до складу якої входить частина квартири. У зв`язку з чим, приходить до висновку, що позовні вимоги в цій частині також підлягають задоволенню, так як, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути: визнання права. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved