Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-23 00:00:00

Позивач вказує на те, що 21 травня 2007 року в селі Глезне Любарського району у віці 85 років померла її мати [PERSON]. Вона являється спадкоємцем майна померлої за заповітом серед якого є будинок з господарськими будівлями за № 41 по вулиці Молодіжній в селі Глезне Любарського району. Зазначене домогосподарство 1952 року забудови по завершенню будівництва було зареєстровано у шляхом відкриття особового рахунку № 0169 в погосподарській книзі № 4 за 1952 рік. Іншої процедури реєстрації новоствореної будівлі на той час не було. За даними органу місцевого самоврядування, зазначений будинок до самочинно збудованих не відноситься. На даний час вона не має змоги оформити своє право власності на вищевказаний будинок через відсутність правовстановлюючих документів, а видача свідоцтва про право власності покійному законодавством не передбачено. Саме тому вона звернулась до суду з проханням ухвалити рішення про визнання за нею в порядку спадкоємства за заповітом по смерті [PERSON], право власності на вищевказаний будинок з господарськими будівлями. Представник позивача у попереднє судове засідання на розгляд справи не зявився, але подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. Представник Глезненської сільської ради у попереднє судове засідання на розгляд справи не зявився, в наявній в матеріалах справи довідці проти задоволення заявлених позовних вимог не заперечує та просить справу слухати у його відсутності. У відповідності до ст. 197 ЦПК України, у звязку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Оскільки відповідач позов визнав повністю, визнання позову не суперечить закону і не порушує прав та інтересів інших осіб, то суд, у відповідності до ч. 4 ст. 130, ч. 4 ст. 174 ЦПК України, ухвалює рішення про задоволення позову у попередньому судовому засіданні. Розглянувши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного: Згідно довідки Глезненської сільської ради Любарського району № 625 від 18 вересня 2014 року [PERSON] з 1952 року проживала у власному будинку № 41 по вулиці Молодіжній в селі Глезне Любарського району, який по завершенні будівництва у 1952 році було зареєстровано шляхом відкриття особового рахунку № 0169 у погосподарській книзі № 4 за 1952 рік. Будинок до самочинно збудованих не відноситься. Як вбачається із виписки з рішення Глезненської сільської ради від 28 грудня 1993 року, [PERSON], безоплатно, у приватну власність для будівництва та обслуговування житлового будинку та для ведення особистого підсобного господарства були надані земельні ділянки загальним розміром 0,49 га. Згідно заповіту, посвідченого 06 вересня 2004 року секретарем Глезненської сільської ради, [PERSON] на випадок своєї смерті все своє майно заповіла [PERSON], [INFO]. 21 травня 2007 року в селі Глезне Любарського району Житомирської області померла [PERSON], що стверджується свідоцтвом серії 1-ТП № 065573, актовий запис № 7. Згідно довідки Бердичівського міжміського БТІ № 200 від 15.03.2011 року, на житловий будинок № 41 по вулиці Молодіжній в селі Глезне Любарського району право власності не зареєстровано. Відповідно до ст. 346 ЦК України, однією з підстав припинення права власності є смерть власника, а відповідно до ст. 331 ЦК України право власності на нерухоме майно виникає з моменту його державної реєстрації. Відповідно до ч. 5 ст.1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцям з часу її відкриття. У п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 04.10.1991 року «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», зазначено, що право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній йому в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради. Оскільки в судовому засіданні встановлено, що житловий будинок № 41 по вулиці Молодіжній в селі Глезне Любарського району належав спадкодавцю, а позивач є його спадкоємцем за заповітом, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення.

Outcome: approved