Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-21 00:00:00

Позивач [PERSON] у серпні 2013 року звернулась до суду з позовом до ПАТ «СК «Універсальна» про стягнення суми страхового відшкодування. Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач вказувала на те, що 23.02.2012 року о 16 год. 30 хв. на вул. Заболотного в м. Києві сталася дорожньо-транспортна за участю автомобіля «Ssang Yong», д.н.з. [NUMBER] з причепом «ПГМФ 8309» д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля «Mercedes» д.н.з. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] Вказана ДТП сталася з вини водія [PERSON], цивільно-правова відповідальність якого була застрахована в ПАТ «СК «Універсальна» згідно полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 08.11.2011 року. Позивач набула право власності на пошкоджений транспортний засіб «Mercedes», згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] від 20.04.2012 року. [PERSON] наполягала на тому, що, що відповідач зобов'язаний відшкодувати їй матеріальну шкоду, завдану застрахованою особою внаслідок ДТП, але фактично відмовився від виплати, чим порушив права позивача. Ухвалою суду (яка занесена до журналу судового засідання) від 29.10.2013 року за клопотанням представника позивача [PERSON] залучено у якості третіх осіб без самостійних вимог - [PERSON], ПАТ «УСК «Гарант-Авто». Представник позивача у судове засідання не з'явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи у відсутність представника позивача, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд їх задовольнити. Представник відповідача ПАТ «СК «Універсальна» в судове засідання не з»явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином - рекомендованою поштою з повідомленням про вручення (а.с.38). Однак матеріали справи містять письмові заперечення представника відповідача на позов, в яких останній просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог повністю, оскільки ПАТ «СК «Універсальна» є неналежним відповідачем у цій цивільній справі (а.с.22-23). Треті особи в судове засідання не з»явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Однак матеріали справи містять письмові пояснення на позов, в яких треті особи (їх представники) просять суд задовольнити позовні вимоги позивача повністю та розглянути справу без їх участі (а.с.39-40, 43-44). Суд визнав за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі даних та доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] 23.02.2012 року о 16 год. 30 хв. керуючи автомобілем «Ssang Yong» д.н.з. [NUMBER] з причепом «ПГМФ 8309» д.н.з. [NUMBER], рухався по вулиці Заболотного в м.Києві, під час руху не забезпечив безпеки дорожнього руху, не вжив достатніх заходів для забезпечення належного технічного стану транспортного засобу, що призвело до роз'єднання пристрою, в результаті чого вказаний причіп виїхав на смугу руху автомобіля «Mercedes» д.н.з. [NUMBER], що призвело до пошкодження двох транспортних засобів та снігоходу «BRP EXPEDITION SE 1200», який знаходився в автомобілі «Mercedes» д.н.з. [NUMBER]. Постановою Голосіївського районного суду міста Києва від 14.03.2012 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляду штрафу (а.с.9). Цивільно-правова відповідальність водія [PERSON] була застрахована в ПАТ «СК «Універсальна» згідно полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АА/5312628 від 08.11.2011 року, укладеного між ПАТ «СК «Універсальна» та [PERSON], забезпечений траспортний засіб - причіп «ПГМФ 8309» д.н.з. [NUMBER], (а.с.35). Період дії полісу охоплює період з 09.11.2011 року по 08.11.2012 року. Внаслідок винних дій [PERSON] у заначеному ДТП було пошкоджено автомобіль «Mercedes» д.н.з. [NUMBER], який на цей час належить позивачу, згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] від 20.04.2012 року, державний реєстраційний номер [NUMBER] (а.с. 8). Право власності на вказаний автомобіль «Mercedes» перейшло від [PERSON] до [PERSON], що підтверджується довідкою-рахунком №576154 (а.с. 60). Відповідно до ст. 20-1 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі зміни власника забезпеченого транспортного засобу договір страхування зберігає чинність до закінчення строку його дії. У разі відчуження забезпеченого транспортного засобу права та обов'язки страхувальника переходять до особи, яка прийняла такий транспортний засіб у свою власність. Згідно ст. 37 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» виплата страхового відшкодування здійснюється протягом одного місяця з дня отримання страховиком визначених документів. Позивач звернулась до відповідача із заявою про страхове відшкодування, подавши відповідачу всі необхідні документи, які підтверджують факт настання страхового випадку, проте відповідачем було відмовлено позивачу у виплаті страхового відшкодування з посиланням на те, що позивач не набула права вимоги щодо відшкодування збитків, оскільки право власності/володіння на автомобіль «Mercedes» у позивача виникло лише 20.04.2012 року, тобто через два місяці після його пошкодження, учасником ДТП позивач теж не була. Крім того, за результатом звернення [PERSON] за виплатою страхового відшкодування, належного йому автомобілю «Mercedes» було прийнято рішення про відсутність правових підстав для виплати страхового відшкодування, оскільки відповідальність за заявленим випадком повинен нести страховик, з яким укладено поліс ОСЦПВВНТЗ на тягач, а не на причеп (а.с.10). Відповідно до п. 1.10 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 року (зі змінами та доповненнями) причіп є транспортним засобом, призначеним для руху тільки в з'єднанні з іншим транспортним засобом, і водій механічного транспортного засобу, тобто причепу, повинен мати при собі чинний поліс (сертифікат) страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у разі укладення такого договору, згідно п. 2.1 (г) Правил дорожнього руху. Згідно з положеннями частини 2 пункту 36.3 статті 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» якщо дорожньо-транспортна пригода сталася за участю декількох транспортних засобів, що перебували у з'єднанні між собою (у складі одного транспортного составу або під час буксирування із застосуванням жорсткого зчеплення чи з частковим навантаженням буксируваного транспортного засобу на платформу або на спеціальний опорний пристрій), виплата страхового відшкодування здійснюється страховиком, який уклав договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності щодо тягача, а в разі якщо цей тягач незабезпечений, регламентна виплата здійснюється МТСБУ. Отже, з огляду на викладене та в силу прямої вказівки зазначеного Закону цивільно-правову відповідальність за шкоду завдану власнику транспортного засобу «Mercedes», д.н.з. [NUMBER], несе страхова компанія ПАТ «СК «Універсальна», якою було забезпечено саме транспортний засіб: причеп «ПГМФ 8309» д.н.з. [NUMBER], шляхом укладення договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів у формі полісу №АА/5312628, оскільки на момент вчинення згаданого ДТП причіп не перебував у з»єднанні з тягачем внаслідок роз»єднання, що безпосередньо вбачається з постанови Голосіївського районного суду міста Києва від 14.03.2012 року. Відповідно до ст. 29 Закону України України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Встановлено, що позивач відремонтувала автомобіль «Mercedes» за власний кошт, що підтверджується актом виконаних робіт №75 від 04.04.2013 року, згідно якого вартість витрат на ремонт склала 106 175 грн. (а.с.11-12). Ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну потерпілого, згідно вказаного полісу №АА/5312628 становить 50 000 грн., таким чином розмір страхового відшкодування, яке належить сплатити відповідачем позивачу, за виключенням франшизи у 510 грн., становить 49 490 грн. Відповідно до ч. 36.5 ст.36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Отже, разом відповідачу належить виплатити на користь позивача: 49490,00 грн. (страхове відшкодування) + 3899,54 грн. (сума пені) + 797,26 грн. (сума процентів) = 54 186,80 грн. Суд, надавши правову оцінку даним розрахункам, вважає їх частково правильними та такими, що частково ґрунтуються на вимогах законодавства, оскільки позивачем при розрахунку не зменшено суму страхового відшкодування на суму франшизи згідно ст. 12 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.ч.1, 4 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Разом з тим, відповідачем суду не надано жодних належних та допустимих доказів в заперечення позовних вимог, не здобуто таких доказів і в ході судових засідань. Повно та всебічно з'ясувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги частково ґрунтуються на вимогах закону, обставини справи підтверджені певними засобами доказування, а тому позовну заяву необхідно задовольнити частково. Відповідно до ст. 88 ч. 1 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Зважаючи на викладене,

Outcome: partial