Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-13 00:00:00

Позивач в особі ДП «НАЕК «Енергоатом» в особі Відокремленого підрозділу «Запорізька АЕС» звернувся до суду з позовом до [PERSON], третя особа - Державна фінансова інспекція України про стягнення матеріальних збитків. Мотивуючи свої вимоги тим, що Державною фінансовою інспекцією України відповідно до затвердженої програми проведено планову ревізію фінансово-господарської діяльності ДП «НАЕК «Енергоатом» та його відокремлених підрозділів, у тому числі й Відокремленого підрозділу (далі - ВП) «Запорізька АЕС» за період з 01.07.2010 року по 01.07.2012 року, під час якої встановлені порушення законодавства, які відображені в акті ревізії від 19.11.2012 року № 05-21/71 та довідці від 12.11.2012 року. Ревізією встановлено безповоротне зменшення активів ВП «Запорізька АЕС» на загальну суму 5 959 344 грн. 80 коп. через перерахування коштів з послідуючою втратою боржника, не ведення претензійно-позовної роботи та спливу термінів позовної давності, чим заподіяно матеріальної шкоди (збитків) на вказану суму. У зв»язку з чим листом ДФІ від 12.12.2012 року направлена вимога про усунення виявлених порушень. Так, відповідно до п.9 ДФІ необхідно було стягнути з осіб, які не забезпечили претензійно-позовної роботи матеріальну шкоду (збитки) в сумі 5 959 344 грн. 80 коп. за договорами, укладеними у період з 1995 по 1999 роки, а саме щодо заборгованості Міського відділу освіти м. Енергодар перед позивачем за договором № 69/424-99 від 04.11.1999 року в сумі 1 355 070 грн. Зазначені порушення є порушенням п.2.2 Положення про ведення претензійно-позовної роботи в ВП ЗАЕС, затвердженого 07.05.2009 року, яким передбачено, що підрозділ-куратор не пізніше 2-х місячного строку з моменту порушення боржником своїх зобов»язань за договором, інших порушень прав та інтересів ЗАЕС, направляє в юридичне управління службову записку про пред»явлення претензій боржнику. Винною особою, яка не забезпечила претензійно-позовної роботи згідно довідки ДФІ визнано економіста ДУ [PERSON], тому на підставі ч.1 ст. 130, ст. 132 КЗпП України просить стягнути з неї шкоду, заподіяну підприємству при виконанні трудових обов»язків в розмірі середнього місячного заробітку - 3 645 грн. 56 коп., що й стало підставою звернення до суду з даним позовом. В судовому засіданні представник позивача Близнюкова С.І., діюча на підставі довіреності за передорученням від 24 березня 2014 року (а.с.172 том 1), позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON], діюча на підставі довіреності від 05 грудня 2013 року (а.с.176 том 1), позові вимоги не визнала, просила відмовити у їх задоволенні за недоведеністю вимог, й застосувати до спірних правовідносин строк позовної давності. Представник третьої особи Самойленко М.В., діючий на підставі довіреності від 31 грудня 2013 року (а.с.171 том 1), позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити, вважаючи доведеною вину відповідачки у завданні матеріальних збитків позивача внаслідок невиконання нею трудових обов»язків згідно посадової інструкції. Вислухавши пояснення сторін, третьої особи, їх доводи та заперченення, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з»ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об»єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає відмові у задоволенні із наступних підстав. Судом встановлено, що Державною фінансовою інспекцією України відповідно до затвердженої програми проведено планову ревізію фінансово-господарської діяльності ДП «НАЕК «Енергоатом» та його відокремлених підрозділів, у тому числі й ВП «Запорізька АЕС» за період з 01.07.2010 року по 01.07.2012 року, тобто за два роки, під час якої встановлені порушення законодавства, які відображені в акті ревізії від 19.11.2012 року № 05-21/71 та довідці від 12.11.2012 року. Ревізією встановлено безповоротне зменшення активів ВП «Запорізька АЕС» на загальну суму 5 959 344 грн. 80 коп. через перерахування коштів з послідуючою втратою боржника, не ведення претензійно-позовної роботи та спливу термінів позовної давності, чим заподіяно матеріальної шкоди (збитків) на вказану суму (а.с.7-13 том 1). У зв»язку з чим листом ДФІ від 12.12.2012 року направлена вимога про усунення виявлених порушень. Так, відповідно до п.9 ДФІ необхідно було стягнути з осіб, які не забезпечили претензійно-позовної роботи матеріальну шкоду (збитки) в сумі 5 959 344 грн. 80 коп. за договорами, укладеними у період з 1995 по 1999 роки, а саме щодо заборгованості Міського відділу освіти м. Енергодар перед позивачем за договором № 69/424-99 від 04.11.1999 року в сумі 1 355 070 грн. (а.с.14-18 том 1). Зазначені порушення є порушенням п.2.2 Положення про ведення претензійно-позовної роботи в ВП ЗАЕС, затвердженого 07.05.2009 року, яким передбачено, що підрозділ-куратор не пізніше 2-х місячного строку з моменту порушення боржником своїх зобов»язань за договором, інших порушень прав та інтересів ЗАЕС, направляє в юридичне управління службову записку про пред»явлення претензій боржнику. Винною особою, яка не забезпечила претензійно-позовної роботи згідно довідки ДФІ визнано економіста ДУ [PERSON] (а.с.7-13, 14-18 том 1). Суд вважає доведеною вину відповідачки у завданні матеріальних збитків позивачу внаслідок невиконання нею трудових обов»язків згідно посадової інструкції, проте застосовує до даних вимог строк позовної давності. Так, позивач вміняє позивачу невиконання нею посадових обов»язків щодо незабезпечення претензійно-позовної роботи за договорами, укладеними у період з 1995 по 1999 роки, а саме щодо заборгованості Міського відділу освіти м. Енергодар перед позивачем за договором № 69/424-99 від 04.11.1999 року в сумі 1 355 070 грн. (а.с.4-13, 14-18 том 1). Згідно довідки ЗАЕС з місця роботи відповідачки, остання прийнята на роботу до управління об»єктами соціального призначення ВП ЗАЕС економістом планування 28.03.2001 року, з 20.05.2001 року вона переведена економістом з договірної та претензійної роботи до договірного управління, а з 10.01.2009 року по 30.09.2014 року знаходится у відпустці (а.с.20 том 2), відповідно в період з 20.05.2001 року по 10.01.2009 року мала б виконувати свої посадові інтрукції, відповідно, забезпечити кураторство по договору № 69/424-99 від 04.11.1999 року з Міським відділом освіти м. Енергодар, чого зроблено не було. При цьому ДФІ планову перевірку позивача проведено за період з 01.07.2010 року по 01.07.2012 року, тобто за два попередні роки (а.с.7-13 том 1). Порушення, які виявлені й закріпліні актом ДФІ від 19.11.2012 року № 05-21/71 та довідці від 12.11.2012 року, відображені й за період, який не включав час планової перевірки, тобто за 1999 рік, що суперечить чинному законодавству. Тобто, ДФІ досліджував період перевірки, на дослідження якого не мав повноважень (а.с.7-13 том 1). Для звернення власника або уповноваженого ним органу до суду з питання стягнення з працівника матеріальної шкоди, заподіяної підприємству, установі, організації, встановлюється строк в один рік з дня виявлення заподіяної працівником шкоди. Перевірки ДФІ мають бути санкціоновані, охоплювати певний період часу предмету діяльності підприємств, установ, організацій. Оскільки позивачу про порушення його права стало відомо з перевірки ДФІ від 19.11.2012 року згідно акту № 05-21/71, яка не була санкціонованою за період діяльності підприємства за 1999-2000 роки, тому до даних правовідносин суд застосовує строк позовної давності, визначений ч.3 ст. 233 КпЗП України. Встановлені статтею 233 КЗпП України строки звернення до суду застосовуються незалежно від заяви сторін. На підставі вищевикладеного, ч. 3 ст. 233 КЗпП України,

Outcome: dismissed