Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-01 00:00:00

Позивач в квітні 2016 звернулася до суду з позовом про визнання за нею права власності в спадкування за законом на спадкове майно, що залишилось від [PERSON], померлого 19.02.2014 року Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона є спадкоємцем за законом після чоловіка [PERSON], померлого, 19.02.2014 року. Спадкове майно, після померлого [PERSON] складає квартира за адресою: м. Торецьк, вул. Маяковського, 33/5, яку він успадкував за законом після померлої 11.08.2013 року матері [PERSON], але не оформив своїх спадкових прав шляхом отримання свідоцтва про право на спадщину. У шестимісячний строк після смерті чоловіка вона звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після померлого чоловіка, але отримати свідоцтво про право на спадщину на сьогодні не виявляється можливим оскільки спадкова справа залишилась та зберігається у Дебальцевській державній нотаріальній конторі, яка на теперішній час не виконує свої функцій. При зверненні до Дзержинської нотаріальної контори, саме за місцем відкриття спадщини, їй було відмолено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у звязку з тим, що спадкова справа була заведена іншим нотаріусом. Позивач та представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просила позов задовольнити. При цьому в судовому засіданні позивач [PERSON] була допитана в якості свідка. Так вона суду пояснила, що померлий [PERSON] є її чоловіком. Після його смерті відкрилась спадщина на квартиру у м. Торецьку по вулиці Маяковського, 33/5, які він отримав у спадок від померлої матері [PERSON], у звязку з чим ним була написана заява до нотаріальної контори м. Дебальцеве Донецької області, якою він прийняв спадщину після смерті матері. Після смерті чоловіка вона зверталась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, але не отримала свідоцтво про право на спадщину, оскільки спадкова справа залишилась та зберігається у Дебальцевській нотаріальній конторі де на теперішній час проводиться АТО. Відповідач [PERSON] не має наміру приймати спадщину після смерті батька, у звязку з чим ним було написано заяву про відмову від спадщини, яка також залишилась в Дебальцевській нотаріальній конторі. Відповідач [PERSON] до судового засідання не зявився, надав до суду заяву з проханням справу розглянути за його відсутності, проти задоволення позову не заперечував. Представник відповідача [PERSON] міської ради Донецької області вирішення даного питання залишив на розсуд суду. Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Між сторонами по справі виникли цивільно-правові відносини, які регулюються Цивільним кодексом України. Відповідно до ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, а відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є дружиною померлого [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії IV HO № 286912 від 16 липня 1983 року (а.с.10). 19.02.2014 року її чоловік [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-НО № 762215 (а.с.6). Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно, а саме квартиру [ADDRESS], яку він успадкував після смерті своєї матері [PERSON] (а.с.8) Після смерті чоловіка [PERSON] позивач зверталась до нотаріальної контори у м. Дебальцеве, із заявою про прийняття спадщини, але свідоцтво про право на спадщину вона не отримала, у звязку з тим, що на теперішній час Дебальцівська державна нотаріальна контора на теперішній час не виконує свої функції. Із повідомленої позивачем по справі інформації, яка ні ким і ні чим не спростована, судом встановлено, що вона та її син [PERSON] є єдиними спадкоємцями померлого 19.02.2014 року [PERSON], відповідач в свою чергу не має наміру приймати спадщину після смерті батька. Факт наявності спадкової справи після смерті [PERSON] підтверджується копією постанови від 06.04.2016 року № 456/01-16 про відмову у вчиненні нотаріальних дій у звязку з тим, що спадкову справу заведено Дебальцівською державною нотаріальною контрою 07.0815.01.2014 року, що перешкоджає вчиненню нотаріальних дій нотаріусом Дзержинської державної нотаріальної контори (а.с.9) Відповідно до п. 23\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування»\~свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно до\~ст. 1270 Цивільного кодексу України, який набув чинності з 1 січня 2004 року (далі за текстом -\~ЦК), для прийняття спадщини встановлюється строк у 6 місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до\~ст. 1220 ЦК\~спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Згідно до ч. 1\~ст. 1268 ЦК спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. На підставі ст. ст.\~1216,\~1218 ЦК спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). При цьому до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до\~ст. 1223 ЦК\~право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. На підставі\~ст. 1296 ЦК\~спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Однак відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно до ч. 5\~ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. На підставі п. 27\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування»\~отримання спадкоємцем, який прийняв спадщину, свідоцтва про право на спадщину відповідно до\~ст. 1296 ЦК України є правом, а не обов'язком спадкоємця. Суд при цьому зазначає, що на підставі Закону України від 12 лютого 2014 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо забезпечення реалізації права на спадкування»\~статтю 1221 ЦК України\~було доповнено ч. 3, за якою у особливих випадках місце відкриття спадщини встановлюється законом. Цим же Законом було доповнено ст. 11-1 до\~Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», за якою в разі, якщо останнім місцем проживання спадкодавця є тимчасово окупована територія, місцем відкриття спадщини є місце подання першої заяви, що свідчить про волевиявлення щодо спадкового майна, спадкоємців, виконавців заповіту, осіб, заінтересованих в охороні спадкового майна, або вимоги кредиторів. При цьому у «Прикінцевих положеннях» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо забезпечення реалізації права на спадкування»\~було зобовязано Кабінет Міністрів України протягом тридцяти днів з дня набрання чинності цим Законом привести свої нормативно-правові акти у відповідність із цим Законом та забезпечити приведення міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади їх нормативно-правових актів у відповідність із цим Законом. Натомість на підставі п. п. 2.1, 2.2, 2.4 Глави 10 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого\~наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, спадкова справа заводиться нотаріусом за місцем відкриття спадщини на підставі поданої (або такої, що надійшла поштою) першою заяви (повідомлення, телеграми) про прийняття спадщини. При заведенні спадкової справи нотаріус за даними Спадкового реєстру перевіряє наявність заведеної спадкової справи, спадкового договору, заповіту. В разі підтвердження факту заведення спадкової справи іншим нотаріусом нотаріус відмовляє заявнику у прийнятті заяви (іншого документа) та роз'яснює право її подачі за місцезнаходженням цієї справи, а у разі потреби (неправильно визначено місце відкриття спадщини) витребовує цю справу для подальшого провадження. Таким чином суд дійшов висновку, що фактично позивач була позбавлена можливості оформити свої спадкові права на спадкове майно, що залишилось після смерті чоловіка [PERSON], бо перша її заява про прийняття спадщини була подана на території м. Дебальцеве, яка згодом була визнана тимчасово окупованою, що позбавляє спадкоємця можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за законом. Враховуючи, що законом не врегульовано таке питання, коли спадкоємець не має змоги отримати свідоцтво за місцем подання первинної заяви про прийняття спадщини внаслідок подальшої тимчасової окупації такої території, то внаслідок відсутності такого врегулювання у «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», та виходячи з положень\~Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо забезпечення реалізації права на спадкування», суд вважає за необхідне захистити спадкові права [PERSON] шляхом визнання за нею права власності на квартиру за адресою: Донецька область, м. Торецьк, вул. Маяковського, 33/5, в порядку спадкування. Таким чином, оскільки позивач прийняла спадщину після смерті [PERSON], яка складалась з квартири розташованої за адресою: Донецька область, м. Торецьк, вул. Маяковського, 33/5, шляхом подання відповідної заяви, та яка не відмовилась в подальшому від неї, то з урахуванням переліченого та з метою реалізації спадкових прав позивача є необхідним визнання за [PERSON] права власності на квартиру розташовану за адресою: Донецька область, м. Торецьк, вул. Маяковського, 33/5. На підставі викладеного,

Outcome: approved