Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-13 00:00:00

Позивач АТ КБ «Приватбанк» звернувся до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідно до укладеного договору № б/н від 03.02.2011 року відповідач отримав кредит в розмірі 1000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту банк керується п. 2.1.1.2.3, п. 2.1.1.2.4 «Умов та Правил надання банківських послуг», де зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і клієнт дає право банку у будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Відповідно до умов укладеного договору, договір складається з Заяви позичальника, Умов та Правил надання банківських послуг, Тарифів банку, які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua. Відповідно до п. 2.1.1.2.3 та п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг Клієнт надає свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою Банку. Власник картрахунку зобов`язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту, що передбачений п. 2.1.1.5.7 Договору. Також вказує, що пунктом 1.1.3.2.4 договору передбачена можливість зміни Тарифів та інших невід`ємних частин Договору, за умови інформування Позичальника щодо внесених змін шляхом надання виписки по картковому рахунку на умовах, зазначених в п. 1.1.3.1.9 Договору. Згідно статтей 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. У порушення зазначених умов договору відповідач зобов`язання за договором належним чином не виконав. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. У зв`язку з порушеннями зобов`язань за кредитним договором відповідач [PERSON] станом на 26.02.2019 року має заборгованість в сумі 12292 грн. 46 коп., яка складається із: заборгованості за тілом кредиту 0 грн. 00 коп.; заборгованості за простроченим тілом кредиту 1578 грн. 84 коп.; заборгованості за нарахованими відсотками 0 грн., 00 коп., нарахованої пені за прострочене зобов`язання 7402 грн. 07 коп.; нарахованої пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн. 2250 грн.; штрафу (фіксована частина) 500 грн.; штрафу (процентна складова) 561 грн. 55 коп. А тому, просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованість за Кредитним договором б/н від 03.02.2011 року в сумі 12292 грн. 46 коп. та судовий збір сумі 1921 грн. Ухвалою суду від 17.04.2019 року відкрито провадження у справі та визначено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В судове засідання представник позивача, не з`явився, не повідомивши суд про причину неявки, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений в установленому законом порядку. Разом з позовною заявою позивачем подано письмове клопотання про розгляд справи у відсутність представника, в якому він одночасно вказує, що не заперечує проти заочного розгляду справи та винесення судом заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, не повідомивши суд про причину неявки, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений в установленому законом порядку - шляхом направлення судових повісток за останнім відомим зареєстрованим місцем проживання та шляхом розміщення оголошення на веб-порталі «Судова влада України». Справу вирішено за правилами заочного розгляду, передбаченими\~ст. 280-282 ЦПК України,\~за відсутності відповідача [PERSON] , повідомленого у встановленому законом порядку про дату, час і місце судового засідання, який не з`явилася в судове засідання без повідомлення причин, не подав відзиву проти позову, та зі згоди позивача щодо такого порядку розгляду справи.\~\~\~ Суд, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку про часткове задоволення позову, виходячи із наступного. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. \~ \~ \~ \~Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України). Частиною другою статті 95 ЦПК України передбачено, що письмові докази подаються в оригіналі або належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. В судовому засіданні встановлено, що 03.02.2011 між АТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] був укладений Кредитний договір б/н, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 1000 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідно до умов укладеного договору, договір складається з анкети-заяви позичальника, Умов надання банківських послуг, Тарифів Банку, з чим і погодився Позичальник [PERSON] при укладенні договору (а.с. 8). Відповідно до п. 2.1.1.2.3 та п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг Клієнт надає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Відповідно до п. 2.1.1.5.7 договору Позичальник зобов`язався слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення овердрафту, а у разі невиконання зобов`язань за договором у відповідності до п. 2.1.1.5.6 на вимогу банку виконати зобов`язання з повернення кредиту (в тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплати винагороди банку. Відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та Правил надання банківських послуг при порушенні Позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов`язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, Позичальник зобов`язаний сплатити Банку штраф, розмір якого встановлено Тарифами договору. Пунктом 1.1.7.11 Умов та Правил надання банківських послуг передбачено, що договір діє на протязі 12 місяців з моменту підписання. Якщо на протязі цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той самий строк. Згідно з витягу з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна, 55 днів пільгового періоду»: Пільговий період по карті становить - до 55 днів (пільгова ставка діє за умови погашення до 25 числа місяця, наступного за датою виникнення заборгованості); Базова % ставка в місяць (нараховується на залишок заборгованості) становить 2,5%; Обов`язковий щомісячний платіж\~ 7% від заборгованості (але не менше 50 грн. та не більше залишку заборгованості);\~з 01.04.2014 року 5% від заборгованості (але не менше 100 грн. та не більше залишку заборгованості); Пеня (1) базова процентна ставка по договору/30 нараховується на кожний день прострочення кредиту; Пеня (2) 1% від заборгованості, але не менше 30 грн. в місяць, нараховується один раз в місяць, за наявності прострочки по кредиту або процентах п`ять та більше днів при виникненні прострочки на суму більше 50 грн. Штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань, передбачених договором, більше ніж на 30 днів 500 грн. + 5% від суми заборгованості по кредитному ліміту, з урахуванням нарахованих та прострочених процентів та комісії. Позичальник [PERSON] кредитні кошти отримав, однак свої зобов`язання за Кредитним договором б/н від 03.02.2011 року не виконав, що призвело до утворення заборгованості позичальника перед Банком, яка відповідно до розрахунку заборгованості гр. [PERSON] по кредиту, пені, штрафах станом на 26.02.2019 року становить 12292 грн. 46 коп., яка складається із: заборгованості за простроченим тілом кредиту 1578 грн. 84 коп.; заборгованості по пені за прострочене зобов`язання 7402 грн. 07 коп.; заборгованості по пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн. 2250 грн.; штрафу (фіксована частина) 500 грн.; штрафу (процентна складова) 561 грн. 55 коп. Відповідно до положень ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно\~ст. 611 ЦК України\~у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, а\~ст. 624 ЦК України\~передбачено, що якщо за порушення зобов`язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі. Згідно зі ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до вимог ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Оскільки в судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] кредитні кошти отримав та користувався ними, однак своє зобов`язання за Кредитним договором б/н від 03.02.2011 року не виконав, оскільки не здійснював платежів достатніх для погашення його договірних зобов`язань з оплати кредиту та відсотків за його користування, в зв`язку з чим станом на 26.02.2019 року має заборгованість за простроченим тілом кредиту в сумі 1578 грн. 84 коп., суд приходить до висновку про стягнення вказаної суми з відповідача на користь позивача. Разом з тим, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог позивача в частині стягнення з відповідача [PERSON] штрафних санкцій, виходячи із наступного. Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов`язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Застосування позивачем за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором штрафу та пені свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Зазначена правова позиція міститься у постановах Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року (справа №6-2003цс15) та від 11.10.2017 (справа №347/1910/15-ц). А тому, враховуючи вимоги ст. 61 Конституції України в якій\~зазначено, що ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення, а також вимоги ч. 3 ст. 509 ЦК України, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову в цій частині та стягнення з відповідача на користь позивача лише пені, без стягнення штрафів. Крім того, при визначенні розміру пені, який підлягає до стягнення з відповідача на користь позивача, суд враховує вимоги ч. 3 ст. 551 ЦК України, відповідно до якої розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, що мають істотне значення. З розрахунку заборгованості відповідача [PERSON] вбачається, що розмір пені нарахованої позивачем в загальній сумі складає 9652 грн. 07 коп. та перевищує розмір самої заборгованості за кредитом та відсотками, а тому суд вважає за можливе зменшити розмір неустойки (пені), що підлягає до стягнення з відповідача на користь позивача до 2000 грн. Таким чином до стягнення з відповідача [PERSON] за кредитним договором б/н від 03.02.2011 підлягає заборгованість в сумі 3578 грн. 84 коп., з яких: заборгованість за простроченим тілом кредиту 1578 грн. 84 коп., пеня 2000 грн. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 1921 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial