Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-06 00:00:00

Позивач АТ КБ «ПриватБанк» в особі належно уповноваженого представника за довіреністю Гребенюка О.С. (довіреність № 367-К-Н-О, належно засвідчена копія долучена до матеріалів позовної заяви) 03.08.2020 року звернувся у Сколівський районний суд Львівської області з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідачки - [PERSON] на свою користь заборгованість за кредитним договором б/н від 09.02.2007 року у загальному розмірі 13 351 грн. 78 коп.. Судові витрати у справі, котрі полягають у сплаті судового збору за подання позовної заяви до суду, у розмірі 2 102 грн., позивач просить покласти на відповідача. Ухвалою судді Сколівського районного суду Львівської області Микитина В.Я. від 11.08.2020 року, після отримання судом інформації про зареєстроване місце проживання відповідачки, яка не є підприємцем, вказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи. Визначено дату судового засідання щодо розгляду справи по суті - 07.09.2020 року, 09.30 год.. Розгляд справи по суті відбувся у судовому засіданні, котре було призначене на 07.09.2020 року о 09.30 год., без учасників справи. Позов обґрунтовано тим, що [PERSON] звернулася до ПАТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала анкету-заяву № б/н від 09.02.2007 року, тобто уклала договір про надання банківських послуг, згідно якого отримала кредит у розмірі 250 грн. із подальшим збільшенням кредитного ліміту, у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами Банку, які викладені на банківському сайті, складає між нею та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Заявою відповідачки підтверджується той факт, що вона була повністю проінформованою про умови кредитування у ПАТ КБ «ПриватБанку», які були надані їй для ознайомлення у письмовій формі. Таким чином, ПАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є АТ КБ «ПриватБанк», свої зобов`язання за договором про надання банківських послуг виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачці можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених договором та у межах встановленого кредитного ліміту. Однак, відповідачка не надала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями, у зв`язку із чим у відповідачки виникла заборгованість у сумі 13 351 грн. 78 коп.. Враховуючи наведене, а також те, що на даний час відповідачка продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість за договором про надання банківських послуг, що є порушенням законних прав та інтересів АТ КБ «ПриватБанк», який є правонаступником ПАТ КБ «ПриватБанк», просить позов задовольнити. Належним чином уповноважений представник позивача Гребенюк О.С. у судове засідання не з`явився, однак під час подання позовної заяви подав клопотання про розгляд справи за відсутності позивача, у котрому зазначив, що просить дану справу розглядати без участі уповноваженого представника банку, позовні вимоги підтримує з підстав, викладених у позовній заяві, просить позов задовольнити у повному обсязі. Відповідачка у судове засідання щодо розгляду справи по суті не з`явилася, однак подала суду заяву від 07.09.2020 року за вх. № 4278, у котрій просила розгляд справи проводити без її участі, а при вирішенні спору покладається на розсуд суду. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання усіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відтак, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу у даній цивільній справі не здійснювалося. Розглянувши матеріали справи, давши належу оцінку письмовим доказам, зібраним у справі, суд дійшов такого висновку. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є невід`ємною частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд. Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. В силу положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Виходячи із наведених вище процесуальних норм, суд, перевіряючи порушення прав позивача цивільного характеру, встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Відповідно до укладеного з ПАТ КБ «ПриватБанк» договору № б/н від 09.02.2007 року, [PERSON] отримала кредит у розмірі 250 грн. із подальшим збільшенням кредитного ліміту, у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, із базовою процентною ставкою 22,8 % річних з розрахунку 360 днів у році. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення закону щодо договору позики, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Позивач свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачці кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідачка не надала своєчасно позивачеві грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом. Як вбачається із наявного у матеріалах справи розрахунку заборгованості, відповідачка станом на 19.05.2020 року має заборгованість у сумі 13 351 грн. 78 коп., з яких: 9 582 грн. 29 коп. - заборгованість за тілом кредиту; 3 769 грн. 49 коп. - заборгованість за простроченими відсотками за користування кредитом. Оцінюючи доводи позовної заяви про те, що Умови та правила надання банківських послуг та Тарифи банку є складовою частиною кредитного договору, суд вважає за необхідне звернути увагу на таке. З матеріалів справи вбачається, що сторони уклали кредитний договір шляхом підписання Анкети-заяви про приєднання до Умов і правил надання банківських послуг в ПриватБанку від 09.02.2007 року. Відповідачка отримала платіжну картку із встановленим кредитним лімітом 250 грн. та базовою процентною ставкою 22,8 % з розрахунку 360 днів у році. Строк дії кредитного ліміту відповідачє терміну дії картки, а термін дії такої картки щоразу продовжувався. Отже, відсотки за користування кредитом визначені у Анкети-заяви про приєднання до Умов і правил надання банківських послуг в ПриватБанку від 09.02.2007 року, котру відповідчка підписала. Оцінивши такі умови договору та спосіб його укладення, суд вважає, що укладення договору кредиту у формі заяви, якою сторона позичальника приєднується до типових умов договору, відповідає вимогам ст. 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору у цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Таким чином, позовні вимоги, котрі стосуються стягнення заборгованості за простроченим тілом кредиту та простроченими відсотками у розмірі, що були обумовлені сторонами договору, є доведеними. Так, відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. В силу ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства у встановлений строк. Таким чином, позовні вимоги підлягають до задоволення. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з відповідачки підлягають стягненню на користь позивача понесені судові витрати у розмірі 2 102 грн., котрий є мінімально передбаченим пложеннями Закону України «Про судовий збір» за подання до суду юридичною особою позовної заяви з вимогою майнового характеру.

Outcome: approved