Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-26 00:00:00

Позивач [PERSON] та [PERSON] звернулися з вищевказаним позовом до Лемешівської сільської ради Горохівського району Волинської області, зазначаючи у позовній заяві про те, що [INFO] померла їх мама [PERSON] , після смерті якої залишилося спадкове майно, а саме земельна ділянка площею 2,02 га, яка розташована на території Лемешівської сільської ради Горохівського району Волинської області та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-ВЛ №010127. При житті [PERSON] заповіла належний їй на праві особистої власності сертифікат на земельну частку (пай) серії ВЛ № 0199307 порівну дочкам [PERSON] та [PERSON] . Однак після того, як спадкодавець виробила на підставі вищевказаного сертифікату державний акт на право приватної власності на землю, останньою не було внесено відповідних змін до заповіту. Оскільки правовстановлюючих документів на майно, яке спадкодавець заповіла позивачам немає, а нотаріальна контора відмовила позивачам у видачі їм свідоцтва про право на спадщину на цю земельну ділянку, то позивачі просять визнати за ними право власності по Ѕ частини вищевказаної земельної ділянки в в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] . Судові витрати просять залишити за собою. У підготовче судове засідання представник відповідача - Лемешівської сільської ради Горохівського району Волинської області не з`явився, однак скерував до суду письмове клопотання про розгляд справи без його участі, заявлені позовні вимоги визнає повністю. У підготовче судове засідання позивачі [PERSON] , [PERSON] не з`явилися, однак скерували клопотання про розгляд справи у їх відсутності, заявлені позовні вимоги підтримують та просять їх задовольнити. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксація судового засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, суд вважає, що даний позов підлягає до задоволення повністю з наступних підстав. Із копії державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-ВЛ №010127 вбачається, що [PERSON] є власником земельної ділянки площею 2,02 га, яка розташована на території Лемешівської сільської ради Горохівського району Волинської області та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Як вбачається із свідоцтва про смерть, виданого Лемешівською сільською радою Горохівського району Волинської області, [PERSON] померла [INFO] в с.Лемешів Горохівського району Волинської області і після її смерті відкрилася спадщина (а.с.10). Як вбачається із довідки № 254 від 30 жовтня 2018 року, виданої Лемешівською сільською радою Горохівського району Волинської області, [PERSON] проживала в [ADDRESS] , з дочками [PERSON] та [PERSON] , які проживали без реєстрації. Чоловік помер [INFO] . Заповіт посвідчувався 05.12.2000 року за №22. Спадкоємцями майна за заповітом та за законом є дочки [PERSON] , [PERSON] . Згідно з ч.1 ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно з ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно з ч.1 ст.1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. При житті [PERSON] . заповіла позивачам належний їй сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ВЛ №0199307, виданий Горохівською районною державною адміністрацією , що вбачається із дублікату заповіту, посвідченого Лемешівською сільською радою Горохівського району Волинської області 05 грудня 2000 року, виданого 01 листопада 2018 року (а.с.14), який в подальшому не скасовувався та не змінювався, що стверджується інформаційною довідкою із реєстру заповітів та спадкових договорів № 58149393 від 01 листопада 2019 року, виданою Горохівською державною нотаріальною конторою. Згідно довідки, виданої 14 грудня 2018 року відділом у Горохівському районі Міжрайонного управління у Горохівському та Локачинському районах Головного управління Держгеокадастру у Волинській області, взамін сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ВЛ № 0199307 було видано державний акт на право приватної власності на земельну ділянку серії ІV-ВЛ №010127, зареєстрований за №156 від 27.12.2002 року. Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Із інформаційної довідки зі Спадкового реєстру №58149364, наданої Горохівською державною нотаріальною конторою вбачається, що спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась. Із свідоцтва про народження серії [NUMBER] та свідоцтва про народження серії [NUMBER] вбачається, що [PERSON] народилася [INFO] , [PERSON] народилася [INFO] , їх батьком є [PERSON] , матір`ю [PERSON] Із свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] вбачається, що [PERSON] 27.09.1978 року зареєструвала шлюб із [PERSON] , після чого змінила своє прізвище на « [PERSON] ». Із паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого 29 березня 2000 року Горохівським РВ УМВС України у Волинській області, [PERSON] народилася [INFO] , крім того 13.10.1975 року зареєструвала шлюб із [PERSON] , після чого змінила своє прізвище на « [PERSON] ». Таким чином судом встановлено, що позивачі [PERSON] та [PERSON] є спадкоємцями майна померлої [PERSON] за заповітом, які прийняли спадщину відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України. Як вбачається із постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, виданої Горохівською державною нотаріальною конторою [PERSON] . та [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на майно (а.с.12). Відповідно до ч.ч.3, 4 ст.213 ЦК України при тлумаченні змісту правочину беруться до уваги однакове для всього змісту правочину значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів. Якщо буквальне значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів не дає змоги з`ясувати зміст окремих частин правочину, їхній зміст встановлюється порівнянням відповідної частини правочину зі змістом інших його частин, усім його змістом, намірами сторін. Якщо за правилами, встановленими частиною третьою цієї статті, немає можливості визначити справжню волю особи, яка вчинила правочин, до уваги беруться мета правочину, зміст попередніх переговорів, усталена практика відносин між сторонами, звичаї ділового обороту, подальша поведінка сторін, текст типового договору та інші обставини, що мають істотне значення. Отже, судом встановлено, що позивачі як спадкоємці померлої [PERSON] за заповітом, мають право на спадкування її майна, і хоча останньою не було внесено відповідних змін до заповіту після того, як вона виробила на підставі сертифікату державний акт на право приватної власності на земельну ділянку, однак із врахуванням волевиявлення спадкодавця та мети правочину, враховуючи, що відповідач позов визнав повністю, визнання позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачем позову суд не знаходить, тому суд визнає за позивачами право власності на по Ѕ частини земельної ділянки площею 2,02 га, яка розташована на території Лемешівської сільської ради Горохівського району Волинської області та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, після померлої [INFO] [PERSON] .

Outcome: approved