Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-14 00:00:00

Позивач [PERSON], яка одночасно здійснює законне представництво своїх дітей [PERSON] та [PERSON], звернулася до суду з позовом, просила визнати за ними право спільної сумісної власності на квартиру [ADDRESS]. Позов мотивуює тим, що разом із сім'єю в складі 6 осіб з листопада 1998 року перебувала на квартирному обліку у відокремленому структурному підрозділі відповідача УМГ «Львівтрансгаз». Згідно рішення ЛМР №587 від 10.06.2011 року та ордеру на житлове приміщення від 30.06.2011 року №004138, отримала квартиру [ADDRESS]. Вказана квартира в жовтні 2001 року була придбана Дочірньою компаніє «УКРТРАНСГАЗ» НАК «Нафтогаз України», а тому знаходиться на балансі відповідача та належить до державного житлового фонду. Виявивши бажання приватизувати надану квартиру в травні 2015 року звернулась до відповідача із заявою про приватизацію житла, однак в приватизації їй було відмовлено з підстав відсутності у відповідача відповідного органу приватизації та порекомендовано звернутись до відділу приватизації житла м.Львова. Звернувшись в липні 2015 року з відповідною заявою до відділу приватизації житла Личаківського району м.Львова, в грудні 2015 року їй порекомендували звернутись з вказаним питанням до власника квартири, тобто відповідача. На повторне звернення до відповідача з проханням надати дозвіл на приватизацію отримала знову усну відмову та пораду звернутись до ЛМР. Вважає, що вказаними відмовами відповідача, порушено її законодавчо закріплене право на приватизацію наданого житла та вільне розпорядження ним. А тому звернулась до суду з відповідним позовом, який просить задоволити. Позивач та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі з підстав, передбачених в позові. Представник відповідача в судовому засіданні пояснив, що відповідач не заперечує та не оспорює право позивачів на приватизацію та вільне розпорядження спірною квартирою, оскільки останні проживають в ній на законних підставах, однак у звязку з відсутністю у відповідача відповідного органу приватизації, останній позбавлений можливості вирішити питання про приватизацію позивачами наданої квартири, яка знаходиться на балансі відповідача та має статус відомчого житла. Позивачами, на думку відповідача, обрано неправильний спосіб захисту порушеного права. Передбачена певна процедура для установ, організацій, в яких немає створеного органу приватизації, тобто за заявою користувача житла власником проводиться процедура передачі майна на баланс міської ради. У звязку з набрання законної сили Законом України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03.10.2017 року та вступом в дію 15.12.2017 року нового Цивільного процесуального кодексу України, суд здійснював розгляд даної справи за правилами ЦПК України від 15.12.2017 року. Заслухавши пояснення учасників справи, оглянувши матеріали справи та додані до неї письмові документи, постановляючи рішення відповідно до ст.265 ЦПК України, суд вважає, що в позові слід відмовити виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу від 25.10.2001 року Дочірня компанія «УКРТРАНСГАЗ» НАК «Нафтогаз України» придбала квартиру [ADDRESS] (а.с.8), право власності на яку в подальшому оформила, що підтверджується долученою до матеріалів справи копією реєстраційного посвідчення від 12.11.2001 року (а.с.9). Як встановлено з пояснень позивача, даних в судовому засіданні, вона разом із сім'єю в складі 6 осіб (вона [PERSON], доньки [PERSON] та [PERSON], сестра [PERSON], батьки [PERSON] та [PERSON]) з листопада 1998 року перебувала на квартирному обліку у відокремленому структурному підрозділі відповідача Управління магістральних газопроводів «Львівтрансгаз». Рішенням Львівської міської Ради №587 від 10.06.2011 року «Про оформлення ордерів на жилі приміщення черговикам філії Управління магістральних газопроводів «Львівтрансгаз» дочірньої компанії «УКРТРАНСГАЗ» НАК «Нафтогаз України» вирішено надати житло та оформити ордер [PERSON], батьку позивачки [PERSON], на квартиру [ADDRESS] (а.с.10). З долученої до матеріалів справи копії ордеру на житлове приміщення від 30.06.2011 року №004138 серії А-1 такий видано [PERSON] на сім'ю з 6-ти осіб, які зазначено вище, на квартиру [ADDRESS] (а.с.11). Згідно технічного паспорту на квартиру [ADDRESS] (а.с.12) від 29.04.2015 року такий видано на [PERSON], позивача по справі. Станом на 06.07.2016 року в квартирі [ADDRESS] зареєстровані та проживають лише позивачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON], що стверджується довідкою з місця проживання про склад сімє і прописки №1697 від 06.07.2016 року (а.с.17). Реалізовуючи своє законодавчо закріплене право на приватизацію житла позивач [PERSON] в травні 2015 року звернулась до відповідача із заявою про приватизацію житла, однак в приватизації їй було відмовлено з підстав відсутності у відповідача відповідного органу приватизації. В липні 2015 року позивач звернулась з відповідною заявою до відділу приватизації житла Личаківського району м.Львова, а в грудні 2015 року їй порекомендували звернутись з вказаним питанням до власника квартири, тобто відповідача, про передачу житла на баланс міської ради. В грудні 2015 року позивач повторно звернулась до відповідача із заявою про приватизацію квартири (а.с.26). [PERSON] установи «Львівський міський центр приватизації державного житлового фонду» Департаменту економічної політики Управління комунальної власності ЛМР №12/09-16-01 від 12.09.2016 року позивачу [PERSON] повідомлено, що ЛМР не є органом приватизації квартири [ADDRESS], оскільки вона є відомчим житлом НАК «Нафтогаз України», тому з вимогою по приватизацію житла слід звернутись у її відомство (а.с.23). Про це ж зазначила в своєму листі ЛРА ЛМР №3303-154 від 29.04.2016 року (а.с.24-25). З наведеного суд робить висновок про те, що дійсно позивачами обрано неправильний спосіб захисту, тобто позивач не може звернутись до власника житла про приватизацію житла, оскільки останній немає спеціально створеного органу приватизації. Для цього законом передбачена відповідна процедура, а саме передача вказаного житлавласником за заявою користувача на баланс органу місцевої влади і подальша його приватизація згідно загальної процедури про приватизацію. Тому суд вважає, що в цій частині мотиви невизнання позову відповідачем є аргументованими. З листа юридичного управління ЛМР №1104/вих.-431 від 19.05.2016 року (а.с.27), адресованому [PERSON], вбачається, що Дочірній компанії «УКРТРАНСГАЗ» НАК «Нафтогаз України» слід звернутись з листом до УКВ ДЕП ЛМР про прийняття у комунальну власність квартири [ADDRESS]. Відповідно до ч.1,9,10 ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними, місцевою державною адміністрацією, та органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, організаціями, установами, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд. Державний житловий фонд, який знаходиться у повному господарському віданні або оперативному управлінні державних підприємств, організацій та установ, за їх бажанням може передаватись у комунальну власність за місцем розташування будинків з наступним здійсненням їх приватизації органами місцевої державної адміністрації та місцевого самоврядування згідно з вимогами цього Закону. Органи приватизації, органи місцевого самоврядування не мають права відмовити мешканцям квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках у приватизації займаного ними житла, крім випадків, передбачених законом. Зважаючи на вищенаведені положення законодавства та враховуючи обставини справи суд вважає, що заявлена позивачами вимога про визнання права власності на відомче житло в судовому порядку є передчасною, оскільки відсутність у відповідача органу приватизації не позбавляє позивачів реалізувати своє право на приватизацію в адміністративному порядку шляхом звернення із відповідною заявою до відповідача про передачу квартири у комунальну власність, про що зазначав у своєму листі юридичне управління ЛМР №1104/вих.-431 від 19.05.2016 року (а.с.27), та подальшим оформленням права власності на неї органами місцевої державної адміністрації та місцевого самоврядування згідно з вимогами Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду». Крім цього, як зазначив в судовому засіданні представник відповідача, жодних заперечень щодо приватизації немають і роз'яснювали позивачу порядок здійснення такої та оформлення відповідних звернень. Без проведення таких процедур кожна із сторін позбавлена можливості в свою чергу дати дозвіл (відповідач) та реалізувати право на приватизацію (позивач) на житло.

Outcome: dismissed