Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із зазначеною позовною заявою, яку мотивує тим, що 25 лютого 2021 року він передав відповідачеві [PERSON] в позику 50 000,00 гривень, на підтвердження укладеного договору, відповідачем було представлено розписку від 25.02.2021 р. про отримання ним коштів в позику та зобов`язання їх повернути в повному обсязі до «25» березня 2021 року. Водночас, станом на 19.07.2021 р, позичальник отримані кошти всупереч нормам чинного законодавства так і не повернув, а сума боргу відповідача перед позивачем становить 50 000,00 гривень. У зв`язку з цим, позивач просить стягнути з відповідача борг у розмірі 50000,00 грн. та понесені судові витрати. 27.08.2021 року від представника відповідача адвоката Олійника Р.Б. до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначає, що відповідач [PERSON] повністю визнає заявлені позивачем вимоги і не заперечує проти ухвалення судом рішення про задоволення його позову. Також вказує, що відповідачеві відомі наслідки визнання позову. Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 25.08.2021 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за вказаною позовною заявою, постановлено розгляд справи проводити в спрощеному позовному провадженні з повідомленням сторін. Позивач у судове засідання не з`явився, однак від його представника адвоката Левицького А.О. до суду надійшло клопотання про розгляд справи без їх участі. Відповідач у судове засідання також не з`явився, однак у відзиві на позовну заяву просить розгляд справи провести без його участі. У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, виходячи з їх належності, допустимості, достовірності та достатності, суд приходить до наступного висновку. За положеннями\~ст. 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 2\~ст. 530 ЦК України\~якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Статтею 629 ЦК України\~встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Судом встановлено, що 25.02.2021 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] було укладено договір позики, згідно якого позикодавець [PERSON] надав позичальнику [PERSON] позику в розмірі 50000,00 грн., які останній зобов`язався повернути в строк до 25 березня 2021 року, про що надано відповідну розписку. Відповідач [PERSON] взяті на себе зобов`язання не виконав, кошти в розмірі 50000,00 грн. позивачу не повернув. Відповідно до\~ст.1046 ЦК України\~за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Як зазначено у\~ст.1047 ЦК України\~договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Обов`язок позичальника повернути позику визначений\~ст. 1049 ЦК України, відповідно до якої позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Позика, надана за договором безпроцентної позики, може бути повернена позичальником достроково, якщо інше не встановлено договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Відповідно до\~ст.1051 ЦК України\~позичальник має право оспорити договір позики на тій підставі, що грошові кошти або речі насправді не були одержані ним від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором. Якщо договір позики має бути укладений у письмовій формі, рішення суду не може ґрунтуватися на свідченнях свідків для підтвердження того, що гроші або речі насправді не були одержані позичальником від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором. Це положення не застосовується до випадків, коли договір був укладений під впливом обману, насильства, зловмисної домовленості представника позичальника з позикодавцем або під впливом тяжкої обставини. Як зазначено у\~ст. 625 ЦК України\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Як зазначено у правовій позиції Верховного Суду України від 02.07.2014 року (у справі № 6-79 цс 14) відповідно до норм ст.ст.\~1046,\~1047 ЦК України\~договір позики (на відміну від договору кредиту) за своєю юридичною природою є реальною односторонньою, оплатною або безоплатною угодою, на підтвердження якої може бути надана розписка позичальника або інший письмовий документ, незалежно від його найменування, з якого дійсно вбачається як сам факт отримання в борг (тобто із зобов`язанням повернення) певної грошової суми, так і дати її отримання. За змістом ст. ст.\~526,\~527 ЦК України\~належним виконанням зобов`язання є, зокрема, виконання його належними сторонами або уповноваженими особами, під якими слід розуміти будь-яку особу, яка має повноваження сторони зобов`язання, про що може бути зазначено у договорі або виданій відповідно до закону довіреності. З урахуванням обставин справи,

Outcome: approved