Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-15 00:00:00

Позивач - [PERSON] правління Громадської організації «Народне коло» звернувся до суду з позовом (із змінами) в якому просить: - визнати, що поширені відповідачем відомості, щодо Громадської організації «Народне коло», яка начебто є сепаратиською, не відповідають дійсності та принижують її ділову репутацію; - зобов?язати відповідача припинити протиправні дії щодо приниження ділової репутації відносно Громадської організації «Народне коло» та публічно вибачитися; - стягнути з відповідача на користь Громадської організації «Народне коло» в рахунок відшкодування моральної шкоди 25000 грн. та судові витрати. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 23 березня 2018 року до Громадської організації «Народне коло», де він є головою правління, надійшло звернення від депутата Кіровоградської міської ради [PERSON] з додатком (лист за підписом голови Цвітненської сільської ради [PERSON]П.), в якому йому було запропоновано надати свої пояснення відносно ГО «Народне коло». Ознайомившись з листом голови Цвітненської сільської ради [PERSON] йому стало відомо наступне: «…ГО «Народне Коло», яка відома як сепаратиська Донецька організація, яку очолюють псевдопатріоти з Донбасу, а також ледарів та анастасійців, які не зрозуміло чим займаються на території і з відкіля вони приїхали. Дані особи в 2013 році хотіли на території їхніх сіл створити свою псевдо «республіку», але переважна більшість свідомих жителів села дала відсіч провокаторам». 23 березня 2018 року до нього, від фізичної особи, надійшов відеосюжет із заходу - «круглий стіл», який відбувся в сільській бібліотеці с. Цвітне під головуванням голови Цвітненської сільської ради [PERSON] Ознайомившись з даним відеосюжетом, йому стало відомо, що голова Цвітненської сільської ради [PERSON] дозволив собі робити публічні заяви відносно ГО «Народне Коло», стверджуючи, що її члени і сама організація є сепаратиською. Неправомірними діями відповідача принижена ділова репутація ГО «Народне Коло», її членів і особисто його, як голови правління, так як він є публічною особою і свій авторитет набирав роками. Тому, 29 березня о 14:00 год. він прибув до Цвітненської сільської ради Олександрівського району Кіровоградської області, де була запланована чергова сесія сільради і запропонував [PERSON] публічно вибачитися та спростувати недостовірну інформацію, на що останній відмовив та тим самим не вжив заходів, щодо досудового врегулювання спору. Основним видом діяльності ГО «Народне Коло» є антикорупційна діяльність,\~тому протиправними\~діями відповідача\~їй заподіяно\~моральної шкоди,\~оскільки відповідач\~публічно принизив\~Громадську організацію\~перед іншими\~людьми та\~поширив дуже\~образливі відомості.\~Йому,\~як керівнику,\~постійно доводилося\~відповідати на\~запитання про\~те,\~чи дійсно\~ГО «Народне\~Коло» є сепаратиською, а її члени мали намір створити «псевдореспубліку», тому повинен був постійно виправдовуватися перед громадськістю,\~що ГО\~«Народне Коло» жодних протиправних дій не здійснювала. Ухвалою Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 07.06.2018 року у даній цивільній справі замінено неналежного відповідача [PERSON] Цвітненської сільської ради [PERSON] на належного Цвітненську сільську раду Олександрівського району Кіровоградської області та залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - [PERSON] Цвітненської сільської ради Олександрівського району Кіровоградської області [PERSON] (а.с. 97-99). [PERSON] правління ГО «Народне Коло» [PERSON] та представник ГО «Народне Коло» [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили їх задовольнити. Зазначили, що голова сільської ради безпідставно звинуватив громадську організацію у сепаратизмі, дана організація хоч і реєструвалися на окупованій території, проте жодного відношення до повалення влади на території України не має, ворожнечу серед громадськості не створює, а навпаки займається суспільно-корисною працею, викриває публічних осіб у корупції, допомагає громадянам, які потерпають від свавільних дій посадовців, а голова правління являється довіреною особою Президента України. В обґрунтування моральної шкоди зазначили, що внаслідок недостовірних відомостей відповідача, громадській організації принижено її ділову репутацію серед громадськості, а голова правління організації переніс душевні страждання і навіть гіпертонічний кризис. Представник відповідача, третя особа [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги не визнав та пояснив, що дійсно в листі до депутата [PERSON] вказував, що дана організація є сепаратисткою. З того часу, як [PERSON] став директором ТОВ фірми «Олто» на території села виникає безліч різних провокацій. Член громадської організації [PERSON] розорав пасовища та посіяв кукурудзу, тобто в переважній більшості працює лише над своїм збагаченням та в своє задоволення. Крім того, громадська організація проводила якісь зйомки, які не можуть бути підтвердженням даного позову, тому що на них ніхто дозволу не надавав. Спочатку коли почала діяти громадська організація, вони говорили, що нададуть план Європейського села, на що він погодився. Але, громадська організація на території села сіє ворожнечу та не допомагає жодним чином у відродженні села, як це було заплановано спочатку. Громадянин [PERSON] та організатори ГО «Народне коло» в 2013 році хотіли створити свою республіку на території села. Після появи даної організації на території села стало неспокійно, постійно виникають інциденти, жителі села проживають в страху. Він як голова сільської ради та патріот держави боїться, щоб на території села не було Донецьких загарбників, які збагачуються за рахунок інших осіб та мають великі статки. Він, працюючи на посаді голови сільської ради на протязі восьми років, жодних статків не має проживає як інші громадяни. Вважає, що дана громадська організація повинна перереєструватися на вільній від російської окупації території. Жодним чином, він як сільський голова, не намагався принизити ГО «Народне Коло» та її голову правління, а лише захищав інтереси та безпеку жителів села Цвітне. Дана громадська організація зареєстрована в [INFO], а однією із засновників є пособниця Донецьких бойовиків [PERSON] \~ \~ \~ \~ Вказав, що замість конструктивної співпраці на розвиток сіл, представники ГО «Народне Коло» [PERSON] та [PERSON] проводять сумнівні мітинги біля сільської ради в зручний для них час та за участю «вигідними» їм громадянами. Потім здійснюють сумнівні публікації в пресі, незрозуміло за які кошти. Зазначив, що 29.03.2018 року коли проходила сесія сільської ради [PERSON] та [PERSON] незрозуміло з якою метою були на ній присутні та про вибачення до мене, як сільського голови, не зверталися. Щодо відеосюжету\~із заходу\~«круглого столу»\~в сільській\~бібліотеці,\~даний доказ у суді може бути доказом лише тоді, коли ці дії були якимось чином санкціоновані правоохоронними та іншими компетентними органами. Тому, матеріали відеоролика не можуть бути доказом у суді так як він змонтований і оформлений позивачем у вигідному для себе та Громадської організації подіях. Крім того, надав відзив проти позову в якому просив відмовити у позовних вимогах позивача та при розгляді справи, на підставі доказів, поряд із іншим, перевірити чи не містить його поширена інформація оціночних суджень. Так відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 30 Закону України «Про інформацію», ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлення оціночних суджень. Оціночні судження - це оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовностилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій тощо). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості. Його право висловлювати судження, оцінку, думки закріплено також у статті 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які відповідно до статті 9 Конституції України є частиною законодавства України. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що на даний час являється представником Громадської організації, відколи звернувся до них за правовою допомогою, оскільки у нього є багато вимог до посадових осіб Цвітненської сільської ради, відкриті кримінальні провадження. З боку Цвітненського сільського голови є неприязні стосунки, оскільки останній в присутності свідків наголошував, що він (свідок) та його родина відносяться до сепаратиської організації та секції. Особисто з відеозапису бачив та чув, як сільський голова говорив, що ГО «Народне Коло» є сепаратиською організацією та сепаратистами, які ведуть підривну діяльність, каламутять воду. Крім того, на останній сесії, яка відбулася 28 червня 2018 року, де він був представником громадської організації та вів зйомку, бачив налаштування депутатів зі сторони сільського голови. З боку депутатів були агресивні висловлювання: «Ви нічого не робите», «Каламутите воду», «Розповсюджуєте недостовірну інформацію». В селі проживає з 2010 року разом зі своєю родиною. На початку коли переїхав до села такого не було, а згодом, коли депутати почали біля подвіря обробляти поля гербіцидами, він почав скаржитись, депутати казали, що він там жити не буде. Згодом він подав заяву на приватизацію земельної ділянки, але до цього часу робиться все неможливе, щоб він не мав можливості приватизувати дану земельну ділянку. Проживаючи на території села на протязі восьми років, сільський голова повинен підтримувати мешканців села та допомагати їм, але з боку сільського голови нічого такого не ведеться, вони працюють в своїх інтересах. Звернувшись до голови з власними проблемами такими як: розчистити дорогу, надати публічну інформацію, але жодної підтримки зі сторони сільського голови не отримав. Зазначив, що зафіксовано дуже багато інформації де жителі села ображають та сіють неправдиві чутки відносно нього та його родини, говорять, що він сепаратист, але він переїхав з Дніпропетровської області, вказана територія жодним чином не відноситься до Донецької чи Луганської областей. Він має вищу Європейську освіту та дозволу нікому не надавав на розповсюдження недостовірної інформації. Заслухавши пояснення сторін та свідка, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. [PERSON] працює на посаді голови Цвітненської сільської ради Олександрівського району Кіровоградської області, що підтверджується рішенням першої сесії сьомого скликання від 10.11.2015 року (а.с. 73). Тобто, в силу Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», а також п.п. «в» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», [PERSON], як посадова особа органу місцевого самоврядування, є суб?єктом на якого поширюється дія цього Закону. Судом встановлено, що голова Цвітненської сільської ради Олександрівського району Кіровоградської області листом вих. № 86 від 15.03.2018 року, повідомив депутату [PERSON] про те, що «…ГО «Народне коло», яка відома, як сепаратиська Донецька організація, яку очолюють псевдопатріоти з Донбасу, а також ледарів та анастасійців, які не зрозуміло, чим займаються на території і звідкіля вони приїхали. Дані особи в 2013 році хотіли на території їхніх сіл створити свою псевдо «республіку», але переважна більшість села дала відсіч провокаторам» (а.с. 16). Даний лист разом з пропозицією надати інформацію, з якою метою проводився мітинг та висвітлити своє бачення конфліктної ситуації, що склалася, надійшов на адресу голови правління ГО «Народне коло» (а.с. 15). У розділі 2-ому Статуту Громадської організації «Народне коло» передбачені мета на напрями діяльності організації, основною метою діяльності якої є здійснення та захист прав і свобод, задоволення суспільних, зокрема соціальних, економічних, творчих, вікових, національно-культурних, спортивних та інших інтересів. Жодних посилань про напрями діяльності в частині сіяння ворожнечі на території України або інших незаконних дій, які несуть загрозу суверенітету, територіальності держави, у вказаному статуті не міститься (а.с. 18-30). Зазначену вище громадську організацію дійсно зареєстровано в [INFO] 25.04.2013 року. Проте, місце реєстрації не свідчить про те, що дана громадська організація має відношення до сепаратизму (а.с. 31). Згідно протоколу № 1 від 09.04.2013 року установчих зборів засновників Громадської організації «Народне коло», головою правління вказаної організації обрано [PERSON], який у свою чергу також не має відношення до сепаратизму, а навпаки був потерпілим від протиправних дій відносно нього невідомими особами в м. Макіївці, який являвся на той час довіренною особою кандидата на пост Президента України [PERSON], який у свою чергу відвідував після нападу потерпілого в лікарні (а.с. 32-34, 67-70, 72). Відповідно до ч. 5 ст. 55 Конституції України, кожен має право будь - якими засобами не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень та протиправних посягань. Згідно ст. 32 Конституції України, кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім'ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації. Відповідно до ст. 94 ЦК України, юридична особа має право на недоторканність її ділової репутації, на таємницю кореспонденції, на інформацію та інші особисті немайнові права, які можуть їй належати. Згідно рекомендацій, які викладені у п.п. 15, 18 Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~27.02.2009\~року №\~1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б)поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача;в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені). Обов?язок довести, що поширена інформація є достовірною, покладається на відповідача, проте позивач має право подати докази недостовірності поширеної інформації. Сепаратизм (від лат. separatusвідокремлення) прагнення спільнот, груп населення чи організацій до відокремлення, відособлення; рух за надання частині держави права автономії чи за її повне відокремлення й створення нової держави. Згідно зі ст.ст. 12, 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, під час судового розгляду встановлено, що [PERSON] Цвітненської сільської ради Олександрівського району Кіровоградської області [PERSON], який діяв в інтересах громади сільської ради, у своєму листі депутату [PERSON] безпідставно зазначив, що ГО «Народне коло» відома як сепаратиська, його такі твердження не підтверджені жодними належними доказами, які також останнім не надано і суду; зазначена інформація є недостовірною, а представник відповідача у свою чергу не довів суду про достовірність поданої ним інформації. Зазначена вище інформація в контексті пов?язаній з позивачем, є образливою, шкодить його діловій репутації, враховуючи теперішній стан, у якому перебуває країна половина територія сходу України окупована російськими загарбниками, яких і називають сепаратистами, а тому на даний час термін «сепаратизм» набуло поширеного негативного значення на території України і будь-яке таке безпідставне висловлювання на адресу громадян України, юридичних осіб, громадських організацій тощо, несе в собі підґрунтя звинувачення, що у свою чергу принижує честь, гідність і ділову репутацію. Представник відповідача, третя особа зазначав про те, що інформація стосовно громадської організації, висвітлена ним у листі депутату [PERSON] є його оціночними судженнями. У той же час, суд звертає увагу на те, що у ст.ст. 3-4, 6 Декларації про свободу політичних дебатів у засобах масової інформації, схваленої Комітетом [PERSON] Європи 12 лютого 2004 року на 872-ій зустрічі Заступників [PERSON] закордонних справ країн- членів РЄ, указується, що оскільки політичні діячі та посадові особи, які обіймають публічні посади або здійснюють публічну владу на місцевому, регіональному, національному чи міжнародному рівнях, вирішили апелювати до довіри громадськості та погодилися виставити себе на публічне політичне обговорювання, то вони підлягають ретельному громадському контролю і потенційно можуть зазнати гострої та сильної громадської критики у засобах масової інформації з приводу того, як вони виконували або виконують свої функції. При цьому зазначені діячі та особи не повинні мати більшого захисту своєї репутації та інших прав порівняно з іншими особами. \~\~\~\~У звязку із цим межа допустимої критики щодо політичного діяча чи іншої публічної особи є значно ширшою, ніж окремої пересічної особи. Публічні особи неминуче відкриваються для прискіпливого висвітлення їх слів та вчинків і повинні це усвідомлювати. Питання свободи вираження у контексті Конвенції виникають і щодо державної служби. Як і будь-яка особа, держслужбовець користується свободою вираження поглядів. Однак, цю свободу він може здійснювати лише з урахуванням обов?язків бути обережним у висловлюваннях. Обов?язки і відповідальність службовців мають особливе значення, яке виправдовує надання національним органам влади свободи розсуду у цій сфері. Навіть якщо висловлювання є оцінним судженням, пропорційність втручання має залежати від того, чи існує достатній фактичний базис для оспорюваного висловлювання. Залежно від обставин конкретної справи, висловлювання, яке є оцінним судженням, може бути перебільшеним за відсутності будь-якого фактичного підґрунтя (рішення «De Haes and Gijsels v. Belgium» від 24.02.1997 року). Аналізуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про те, що, висловлювання «… ГО «Народне Коло», яка відома як сепаратиська Донецька організація, яку очолюють псевдо патріоти з Донбасу, а також ледарів та анастасійців, які незрозуміло чим займаються на території і звідкилля вони проїхали. Дані особи в 2013 році хотіли на території наших сіл створити свою псевдо «республіку»…», не підпадає під визначення оціночного судження, оскільки містить фактичні дані, а тому є фактичними твердженнями. В роздруківках з інтернет-сайту, наданих представником відповідача, третьою особою, вбачається наявна критика на адресу громадської організації, де одна із засновниць ГО «Народне коло» [PERSON] є головою виконавчого комітету «громадського руху «Свободный Донбас» при незаконному формуванні ДНР та пособницею сепаратистів, тощо. Однак, зазначена інформація в інтернет-ресурсах не містить законного підґрунтя та належних джерел, а тому не давала право голові сільської ради робити на підставі неї відповідні висновки і висвітлювати їх стосовно громадської організації. Стороною позивача як доказ надано суду відеосюжет про висловлювання головою сільської ради на адресу ГО «Народне коло» негативною інформацією, у тому числі і про вказівку на «сепаратизм». Даний відеосюжет представник відповідача, третя особа просив визнати неналежним доказом. Суд не бере до уваги вказаний відеосюжет, оскільки предметом спору, як встановлено під час судового розгляду, є саме інформація висвітлена головою сільської ради в листі депутату [PERSON] Суд також не приймає до уваги показання надані в судовому засіданні свідка [PERSON], так як останній, як і сам зазначив, має на даний час неприязні відносини з головою сільської ради, є членом ГО «Народне коло», а тому може мати заінтересованість у розгляді вказаної справи на користь ГО «Народне коло». Відповідно до рекомендацій, викладених у п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 1 від 27.02.2009 року «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», якщо суд ухвалює рішення про спростування поширеної недостовірної інформація, то у судовому рішенні, за необхідності, суд може викласти текст спростування інформації або зазначити, що спростування має здійснюватися шляхом повідомлення про ухвалене у справі судове рішення, включаючи публікацію його тексту. За загальним правилом, інформація, що порочить особу, має бути спростована у спосіб, найбільш подібний до способу її поширення (шляхом публікації у пресі, повідомлення по радіо, телебаченню, оголошення на зібранні громадян, зборах трудового колективу, відкликання документа тощо). У даному випадку позивач просить лише зобов?язати відповідача припинити протиправні дії щодо приниження ділової репутації відносно Громадської організації «Народне коло» та публічно вибачитися. За таких підстав, суд вважає за необхідне вказану вимогу задовольнити частково і зобов?язати Цвітненську сільську раду Олександрівського району Кіровоградської області не пізніше наступного дня з набрання рішенням у даній справі законної сили спростувати розповсюджену у листі вих. № 86 від 15.03.2018 року, адресованому депутату [PERSON], зазначену інформацію шляхом написання відповідного листа депутату [PERSON] наступного змісту: «Інформація, що була поширена у листі від 15.03.2018 року вих. № 86 відносно ГО «Народне коло» про те, що вона відома як сепаратиська Донецька організація, яку очолюють псевдо патріоти з Донбасу, а також ледарів та анастасійців, і що дані особи в 2013 році хотіли на території сіл Цвітненської сільської ради Олександрівського району Кіровоградської області створити свою псевдо «республіку», є недостовірною та на виконання рішення суду цим листом спростовується». У задоволенні вимоги зобов?язати публічно вибачитися необхідно відмовити, оскільки позивачем не конкретизовано кого саме необхідно зобов?язати публічно вибачитися, враховуючи, що спростувати недостовірну інформацію зобов?язано Цвітненську сільську раду Олександрівського району Кіровоградської області. Вимога про стягнення з відповідача моральної шкоди, завданої поширенням недостовірної інформації та приниженням ділової репутації підлягає також частковому задоволенню, з наступних підстав. Згідно п. 4 ч. 2 ст. 23 ЦК України, моральна шкода полягає, зокрема, у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Частиною 3 ст.\~23\~ЦК України передбачено, що моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Відповідно до рекомендацій, викладених у п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» від 27.02.2009 року № 1, способами захисту гідності, честі чи ділової репутації від поширення недостовірної інформації можуть бути, крім права на відповідь та спростування недостовірної інформації, також і вимоги про відшкодування збитків та моральної шкоди, заподіяної такими порушеннями як фізичній, так і юридичній особі. Як роз?яснено у п.п. 3, 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4«Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою розуміються втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ. Моральна шкода може полягати зокрема: у приниженні честі, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв?язку з ушкодженням здоров?я. При визначенні моральної шкоди суд з?ясовує чим підтверджується факт заподіяння моральних чи фізичних страждань, або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями вони заподіяні, чи знаходяться дії відповідача в причинному зв?язку з наслідками, що настали. У п. 9 цієї ж Постанови зазначено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров?я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутацїї, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому, суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Позивач просить стягнути в рахунок відшкодування моральної шкоди 25000 грн., суму якої розрахував з наступного (згідно розрахунку, який надано суду): замовлення і виготовлення сценаріїв про недостовірність розповсюдженої інформації для відеосюжетів і в газетному виданні 10000 грн.; виготовлення відеосюжетів про недостовірність розповсюдженої інформації 5000 грн.; розміщення відеосюжетів про недостовірність розповсюдженої інформації на телеканалі і в газетному виданні 10000 грн. Суд не приймає до уваги зазначений розрахунок, так як він не вказує на моральну шкоду, яка полягає у приниженні ділової репутації громадської організації, а лише є розрахунком замовлення, виготовлення та розміщення сценаріїв і відеосюжетів, тобто не являється моральною шкоду, а є майновою шкодою, яку позивач бажає понести після ухвалення рішення судом. Разом з тим, висловлювання на адресу позивача головою сільської ради в листі недостовірними відомостями, дійсно принизили їх ділову репутацію, внаслідок чого могло виникнути негативне відношення громадськості до організації, дійсно спричинили душевні страждання голові громадської організації та всім її членам. Тому, виходячи із засад справедливості, добросовісності та розумності, встановлених обставин у справі, суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути 10000,00 грн. заподіяної моральної шкоди. На підставі ст.\~141\~ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені судові витрати пропорційно до задоволених вимог.

Outcome: partial