Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-12 00:00:00

Позивач [PERSON] пред`явила до суду позов шляхом подання позовної заяви до [PERSON] , який в подальшому уточнила та остаточно просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 22 жовтня 2003 року, про що зроблений запис №91 у книзі реєстрації актів про укладення шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що 22 жовтня 2003 року вона з відповідачем зареєстрували шлюб. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Також позивач, зазначає, що протягом останніх років сімейне життя поступово погіршувалось, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин, сторони мають різні погляди на шлюб та сім`ю, любов та повага в них давно відсутня, спільне господарство не ведуть, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, примирення вважає не можливим. Сторони досягли згоди щодо проживання дитини з позивачем. Спору щодо поділу майна сторони не мають. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 11 грудня 2019 року провадження по справі відкрито в порядку загального позовного провадження, справа призначена до розгляду в підготовчому засіданні. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 06 березня 2020 року закрито підготовче судове засідання і призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні. Позивач в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити, у разі неявки відповідача - ухвалити заочне рішення. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про день та час слухання справи був повідомлений своєчасно і належним чином в порядку ст. 128 ЦПК України, шляхом направлення судової повістки за зареєстрованим місцем проживання відповідно до відомостей Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання Головного Управління ДМС України в Харківській області та Пісочинської селищної ради Харківського району Харківської області, отриманих судом відповідно до вимог ч.6 ст.187 ЦПК України, причини неявки суду не повідомив. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. У зв`язку з повторною неявкою в судове засідання належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання відповідача, який не повідомив про причини неявки та не подав відзив відповідно до статті 280 ЦПК України суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами. Сторони перебувають у шлюбі, який був зареєстрований 22 жовтня 2003 року Пісочинською селищною радою Харківського району Харківській області за актовим записом №91, під час державної реєстрації шлюбу позивач змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] » (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] , видане 22 жовтня 2003 року Пісочинською селищною радою Харківського району Харківській області). Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , (свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане 01 вересня 2005 року Пісочинською селищною радою Харківського району Харківській області). За змістом положень ч.1 ст. 24 СК України та ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування їх до збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ст. 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, коли буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і зберігання шлюбу буде суперечити одному з них, інтересам їх дітей, що має суттєве значення. Суд, з`ясувавши причини розірвання шлюбу та фактичні взаємовідносини подружжя, вважає подальше сімейне життя подружжя і збереження сім`ї неможливим. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач [PERSON] у своїй заяві просить після розірвання шлюбу її прізвище залишити без змін « [PERSON] ». На підставі викладеного і

Outcome: approved