Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області із вказаним позовом до відповідача Територіальної громади в особі Петриківської сільської ради Хмільницького району Вінницької області, відповідно до якого просить визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 4,0369 га, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Петриківської сільської ради Хмільницького району Вінницької області, посилаючись на те, що [INFO] помер дядько позивача [PERSON]. Позивачу було відомо, що за життя [PERSON] належала земельна ділянка, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та находиться на території Петриківської сільської ради Хмільницького району Вінницької області. Разом з тим, оформити спадщину у нотаріальному порядку вона не могла в зв'язку з тим, що правовстановлюючих документів на вищевказану земельну ділянку, після смерті [PERSON], позивач не віднайшла. Сторони в судове засідання не з'явились, надіслали суду заяви у яких просили справу розглянути у їх відсутність. При цьому позивач зазначив, що повністю підтримує позовні вимоги, викладені у позовній заяві а відповідач не заперечує проти їх задоволення. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги позивача, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку про ухвалення рішення виходячи з наступного: Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 29 липня 2013 року підтверджується, що [INFO] у віці 68 років, в с. Петриківці Хмільницького району Вінницької області помер [PERSON], про що 29 липня 2013 року складено відповідний актовий запис № 14. Після смерті спадкодавця залишилось спадкове майно, а саме: земельна ділянка площею 4,0369 га, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Петриківської сільської ради Хмільницького району Вінницької області, вартістю 87642,16 грн., та належала [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ВН № 179841, виданого згідно з розпорядженням голови Хмільницької районної державної адміністрації від 28 травня 2003 року та зареєстрованого в Книзі реєстрації державних актів на право власності на земельну ділянку за № 4982. Оскільки власної сім'ї у дядька не було, після його смерті позивачка провела поховання та взяла на себе усі витрати, пов'язані як з похованням, так і з проведенням всіх необхідних, у таких випадках, обрядів. Інших спадкоємців, які б претендували на спадкове майно після смерті [PERSON], немає. На запит, поданий в Управління Держземагенства у Хмільницькому районі Вінницької області, була отримана відповідь за № 1671 від 16 травня 2014 року. Із змісту даного документу вбачалося, що [PERSON] дійсно, згідно із розпорядженням голови Хмільницької районної державної адміністрації № 260 від 23 жовтня 1996 року, був виданий сертифікат на право на земельну частку (пай) розміром 3,71 в умовних кадастрових гектарах на території Петриківської сільської серії ВН № 0361782, який був зареєстрований у Книзі реєстрації сертифікатів за № 3219. 30 травня 2014 року у газеті «Життєві обрії» позивачка розмістила оголошення про втрату сертифікату на право на земельну частку (пай) на ім'я [PERSON]. В подальшому, вона звернулася до Хмільницького міськрайонного суду із позовом до Петриківської сільської ради Хмільницького району Вінницької області про визнання права власності на спадкове майно після смерті [PERSON]. 26 серпня 2014 року було винесено рішення, яким заявлені нею позовні вимоги були задоволені повністю. Вказане рішення набрало чинності 08 вересня 2014 року. Однак, при зверненні із рішенням суду, в Управління держземагенства у Хмільницькому районі виявилося, що інформація, яка ними надавалася 16 травня 2014 року за вихідним № 1671 щодо правовстановлюючого документа, який видавався [PERSON], є помилковою. З'ясувалося, що [PERSON], замість сертифікату, згодом ще був виданий і державний акт на право власності на земельну ділянку серії ВН № 179841, згідно з розпорядженням голови Хмільницької районної державної адміністрації від 28 травня 2003 року, який зареєстрований в Книзі реєстрації державних актів на право власності на земельну ділянку за № 4982, площею 4,0369 га, з кадастровим номером 0524885200:04:001:0041 на території Петриківської сільської ради Хмільницького району Вінницької області, вартістю 87642,16 грн. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною 5 статті 1268 ЦК України передбачено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. А згідно зі ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. У відповідності до ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом встановленого законом строку він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Зважаючи на вищезазначене, суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги, оскільки матеріалами справи, дослідженими в судовому засіданні, доведено, що позивач являється спадкоємцем за законом, інших спадкоємців немає, відповідач визнав позовні вимоги повністю, задоволення позову не суперечить вимогам та законним інтересам сторін та відповідає чинному законодавству України, не порушує прав та інтересів третіх осіб, позивачем доведено викладені в позовній заяві обставини, що підтверджує його право як спадкоємця за законом на успадкування майна спадкодавця, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved