Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-14 00:00:00

Позивач [PERSON] подала до суду заяву, в якій позов підтримала повністю та просить розглядати справу у її відсутності. Представник позивача [PERSON] подала до суду заяву, в якій позов підтримала повністю та просить розглядати справу у її відсутності. Представник відповідача Кельменецької районної державної адміністрації Чернівецької області в судове засідання не з`явився, проте подав заяву, в якій просить розглядати справу в його відсутності, позов визнає повністю. Представник відповідача Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» в судове засідання не з`явився Представник третьої особи на стороні відповідачів Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області в судове засідання не з`явився. Судом також встановлено, що позивачем [PERSON] рішенням Кельменецького районного суду Чернівецької області від 4 червня 2013 року було визнано право власності в порядку спадкування за законом на земельні ділянки площею 1,24 га та площею 0,08 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані на території Лукачанської сільської ради Кельменецького району Чернівецької області та при житті належали [PERSON] на підстав державного акта на право приватної власності на землю серії ІІ-ЧВ №013096 виданого 15.03.2002 року відповідно до розпорядження Кельменецької райдержадміністрації від 06.03.2002 року № 44. Позивач з метою державної реєстрації права власності та державної реєстрації вказаної вище земельної ділянки в Державному земельному кадастрі виготовив відповідну технічну документацію, проте 26.06.2019 року йому було відмовлено у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру через те, що у державному акті серії ІІ -ЧВ №013096 на право власності на земельну ділянку її площа зазначена 1,1190 га та 0,0776 га, тоді, як фактична запроектованої земельної ділянки не відповідає площі, зазначеній у вказаному вище Державному акті на право приватної власності на землю . Суд вважає, що відповідачем Кельменецькою районною державною адміністрацією Чернівецької області порушено норми земельного законодавства при видачі державного акта на земельну ділянку, оскільки йому було видано державний акт на земельну ділянку, яка не відповідає фактичним розмірам та площі земельної ділянки, на яку мав право спадкодавець, а на даний час має право позивач. Таким чином, між сторонами склалися земельні правовідносини. Суд вважає, що Головним управлінням Держгеокадастру у Чернівецькій області не порушено норми земельного законодавства при видачі спірного державного акта. Згідно ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення. Згідно ч.1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч.2 ст.16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення. Відповідно до ст. 317 власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Власність зобов`язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч.1 ст. 155 Земельного кодексу України у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Враховуючи наведене вище, суд вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню повністю і слід визнати недійсним державний акт серії ІІ- ЧВ №013096 від 15 березня 2002 року на право приватної власності на землю на ім`я [PERSON] . На підставі ч.1 ст. 155 Земельного кодексу України, ст. ст. 16,15, 25, 317,319,321,391 ЦК України,

Outcome: approved