Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася з цивільним позовом до Верхньобілківської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, третьої особи без самостійних вимог [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування, в якому просить визнати за нею в порядку спадкування за [PERSON], яка померла 11.05.2003 року, право власності на земельну частку пай, розміром 1.39 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка належала [PERSON] на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серія РН №614837 від 08.02.2005 року. Свої вимоги мотивує тим, що 11.05.2003\~року померла\~її баба\~[PERSON].\~До складу\~спадкової маси\~після її\~смерті увійшло\~право на\~земельну частку\~(пай)\~розміром 1,39\~га в\~умовних кадастрових\~гектарах без\~визначення меж\~цієї частки\~в натурі\~(на\~місцевості),\~яке належало\~спадкодавцю згідно\~з Сертифікатом\~на право\~на земельну\~частку (пай)\~серія PH\~№614837\~від 08.02.2005\~року.\~До кола\~спадкоємців крім\~неї увійшов\~син померлої\~[PERSON],\~який у\~встановлений законом\~термін до\~нотаріуса з\~заявою про\~відкриття спадщини\~не звертався.\~На момент\~смерті спадкодавця,\~вона постійно\~проживала разом\~із нею\~[ADDRESS],\~про свою\~відмову від\~права на\~спадкування не\~заявляла,\~фактично прийняла\~спадщину після\~її смерті,\~набула право\~власності на\~вищевказану земельну\~частку (пай).\~Оригінал сертифікату\~на право\~на земельну\~частку (пай)\~було втрачено,\~що унеможливлює\~реалізацію її\~права на\~спадкування в\~загальному порядку\~через нотаріальну\~контору,\~атому змушена звернутися до суду. Ухвалою суду від 05.03.2018 року відкрито провадження у справі. Позивач в судове засідання не зявивилася, хоча про час та місце судового розгляду була належним чином повідомлена, однак подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить такі задоволити. Представник відповідача в судове засідання не зявився, хоча про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, однак подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, в якій зазначив, що визнає позов. Третя особа без самостійних\~вимог [PERSON]в судове засідання не зявився, хоча про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи у його відсутності, в якій зазначив про визнання позову. Оскільки в судове засідання не явилися всі особи, які беруть участь у справі, суд у відповідності зі ст.247 ЦПК України, розглядає справу без фіксування судового засідання технічними засобами. Розглянувши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 11.05.2003 року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І СГ № 295136, виданим виконкомом Верхньобілківської сільської ради 12.05.2003 року. Так, спірні правовідносини регулюються ЦК УРСР 1963 року, який був чинним на момент їх виникнення. Згідно п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР. З листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» випливає, що при вирішенні спорів про спадкування, спадщина по яких відкрилась і була прийнята до 1 січня 2004 року, не допускається застосування судами норм ЦК 2003 року, а застосуванню підлягають норми законодавства, чинного на час відкриття спадщини, зокрема ЦК УРСР. В рішенні Конституційного Суду України у справі №1-7/99 від 09.02.1999 року, суд дійшов висновку, що положення частини першої статті 58 Конституції України про те, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи, треба розуміти так, що воно стосується людини і громадянина (фізичної особи). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина до складу якої увійшло право на земельну частку (пай), розміром 1,39 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яке належало спадкодавцю згідно з Сертифікатом на право на земельну частку (пай) серія PH №614837 від 08.02.2005 року. Даний Сертифікат видано на підставі рішення Пустомитівської РДА від 28.05.1997 року №271. Після відкриття спадщини, [PERSON] не зверталася в державну нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини, при цьому фактично вступила в управління і володіння спадковим майном, оскільки на момент смерті спадкодавця проживала та була зареєстрована разом з нею за адресою [ADDRESS], що підтверджується довідкою № 113 від 10.02.2015 року, виданою Верхньобілківською сільською радою Пустомитівського району Львівської області. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Згідно п.113 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України №185 від 14.06.1994 року, яка діяла на момент відкриття спадщини, свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям, що прийняли спадщину, тобто таким, які фактично вступили в управління або володіння спадковим майном чи подали заяву в державну нотаріальну контору про прийняття спадщини (ст.549 ЦК УРСР). Доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів чи відповідної місцевої державної адміністрації про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним, або про те, що спадкоємцем було взято майно спадкодавця; довідка державної податкової служби, страховика чи іншого органу про те, що спадкоємцем після відкриття спадщини сплачувались податки або страхові платежі по обов'язковому страхуванню, квитанція про сплату податку, страхового платежу; копія рішення суду, що, набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець був постійно прописаний в спадковому будинку (квартирі) в період шести місяців після смерті спадкодавця, та інші документи, що підтверджують факт вступу спадкоємця в управління чи володіння спадковим майном. Доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном може бути наявність у спадкоємців ощадної книжки, іменних цінних паперів, квитанцій про здані в ломбард речі, свідоцтва про реєстрацію (технічного паспорта, реєстраційного талону) на автотранспортний засіб чи іншу самохідну машину або механізм, державного акта на право приватної власності на землю та інших документів, виданих відповідними органами на ім'я спадкодавця на майно, користування яким можливе лише після належного оформлення прав на нього. Ці документи приймаються державним нотаріусом з урахуванням у кожному випадку всіх конкретних обставин і при відсутності заперечень з боку інших спадкоємців. Факт родинних\~відносин між\~спадкодавцем та\~позивачем (баба\~-\~однука)\~стверджується відповідними\~свідоцтвами про\~народження,\~а саме, Свідоцтвом про народження [PERSON] серії ІІ СГ №459739, Свідоцтвом про народження [PERSON] серії І-СН №393100, витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища, з якого вбачається, що дошлюбне прізвище позивача «Голеньовська», свідоцтвом про розірвання шлюбу серії 1-СГ №057137. Як вбачається з матеріалів справи батько позивача [PERSON] визнав заявлені позовні вимоги та просив такі задовольнити. Як вбачається з довідки Верхньобілківської сільської ради Пустомитівського району Львівської області №100 від 09.02.2015 року, за даними погосподарського обліу Верхньобілківської сільської ради за [PERSON] обліковується земельний пай для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розміром 1,39 га умовних кадастрових гектарів. Оскільки на момент відкриття спадщини у спадкодавця були відсутні правовстановлюючі документи щодо належності майна, у спадкоємця існують перешкоди в оформленні спадкових прав. Згідно п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року № 7, при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що освідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). У пункті 3.5 Інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» розяснено, що у разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай) аналогічного порядку видачі нового сертифікату на ім'я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено. Отже, належним способом захисту прав спадкоємців на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. За вказаних вище обставин, беручи до уваги те, що позивач фактично прийняла спадщину, однак не може оформити право власності на неї, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на майно, те, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, а також обставини, які склалися так, що в іншому, крім судового порядку, позивач не має можливості реалізувати своє право на спадщину, визнання права власності за позивачем на спірне майно не порушить прав відповідача, суд прийшов до переконання, що позовні вимоги підлягають до задоволення.

Outcome: approved