Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-04 00:00:00

Позивач в лютому 2021 року звернулася до суду з вищевказаним позовом до відповідача. В обґрунтування позову вказує, що є власником квартири [ADDRESS] . Квартира розташована на шістнадцятому поверсі шістнадцятиповерхового будинку. Над квартирою розташований технічний поверх, де проходять загально будинкові комунікації, в тому числі трубопровід гарячої води. Вперше залиття квартири сталося влітку 2016 року. На той час кімната та коридор квартири були після капітального ремонту. Через декілька місяців після такого затоплення проявилися його наслідки : намоклі шпалери відклеїлись від стін, з`явилася чорна пліснява на стелі залишилися жовті плями. З даного приводу позивач звернулася до Керуючої компанії з обслуговування житлового фонду Оболонського району м.Києва, що підтверджується корінцем №009 та 010 від 31.10.2016 року. З даного приводу працівниками відповідача 01.11.2016 був складений акт про залиття, яким встановлена наступна причина - прорив трубопроводу ГВП на технічному поверсі, який є зоною обслуговування відповідача. Наслідки залиття були усунені позивачем власними силами і за власний кошт. Вдруге залиття квартири сталося у вересні 2017 року, про що позивач звернулася до відповідача, що підтверджується відривним корінцем № 415 від 13.09.2017 року. З даного приводу працівниками відповідача 26.09.2017 року був складений акт про залиття, яким встановлена наступна причина - прорив трубопроводу ГВП на технічному поверсі, який є зоною обслуговування відповідача. Позивач звернулася до відповідача із заявою про відшкодування понесених збитків в результаті недобросовісного виконання своїх обов`язків і утримання об`єкту (труб ГВП), що підпорядкований відповідачу, що і стало причиною залиття, шляхом взаємозаліку із сплатою комунальних платежів позивача - підтверджується відривним корінцем № 416 від 13.09.2017 року. Жодної відповіді від відповідача не надходило. Позивач повторно звернулась до відповідача із заявою про компенсацію понесених збитків, що підтверджується скаргою вх.№ 178 від 27.04.2018 року. В результаті таких звернень відповідач порахував на свій розсуд та компенсував позивачу збитки понесені внаслідок затоплення, яке сталося в вересні 2017 року в розмірі 3100 грн. шляхом зарахування їх як сплата за комунальні послуги. В жовтні 2019 року повторно відремонтовану квартиру знову заливає з тієї ж труби ГВП, про що позивач звернулася до відповідача з проханням скласти відповідний акт, що підтверджується заявою вх. 322 від 21.10.2019, а 30.10.2019 року, після ще одного залиття, позивач звернулася до відповідача з заявою (вх. № 385), якою вимагала провести належний огляд труби гарячого водопостачання на технічному поверсі. На вказані звернення відповіді не надходило. Позивач звернувся до відповідача шляхом телефонного дзвінка, на що відповідач повідомив, що зібрати комісію для складання акту затоплення наразі немає можливості і порекомендували чекати. Тому 29.12.2019 року був складений акт про затоплення та підписаний іншими мешканцями під`їзду. Причиною затоплення встановлено, як прорив труби ГВП. В квітні 2020 квартиру знову заливає з труби ГВП. З даного приводу позивач звернулася до відповідача шляхом телефонного дзвінка до аварійної служби Оболонського району м.Києва та залишила повідомлення, яке зареєстровано під № 6272460. Також позивач відповідачу відправила скаргу рекомендованим листом на ім`я директора в комунальне підприємство, що підтверджується повідомлення про вручення відправлення № 0420526450301. З даного приводу 22.04.2020 року працівниками відповідача був складений акт № 955 про залиття, яким встановлена наступна причина - прорив трубопроводу ГВП з технічного проводу, який є зоною обслуговування відповідача. 26 квітня 2020 року відбулось чергове залиття. З даного приводу позивач звернулась до відповідача шляхом телефонного дзвінка до аварійної служби Оболонського району та залишила повідомлення, яке зареєстровано під № 6311758. Наступне залиття сталося 07 травня 2020 року. З даного приводу позивач звернулася до відповідача шляхом телефонного дзвінка до аварійної служби Оболонського району м.Києва та залишила повідомлення, яке зареєстроване під № 6336464. На останній виклик прийшов працівник відповідача, який виявив, що цього разу не було прориву труби, але сталося залиття з даху. Тобто, після того, як відповідач усунув недоліки з трубою гарячої води, що були причиною попередніх затоплень, з`явилася інша проблема - затікання води під час дощів до технічного поверху, а в результаті і до квартири позивача. Наступне залиття з даху відбулося 26 серпня 2020 року, з даного приводу позивач звернулася до відповідача шляхом телефонного дзвінка до аварійної служби Оболонського району та залишила повідомлення, яке зареєстроване під № 6633804. 17.08.2020 позивач та ТОВ «Агентство експертної оцінки України» уклали договір №14 на створення науково-технічної продукції, а саме експертно грошової оцінки вартості проведення відновлювального ремонту квартири. Протоколом погодження цін вартість роботи встановлена в розмірі 1500 грн., які позивач сплатила відповідачу відповідно до квитанції № 14 від 26.08.2020 року. Згідно вказаної оцінки, вартість майнового збитку майна, становить 43173,50 грн. Наступне залиття з даху відбулося 18-19.09.2020 року, коли позивача не було вдома- з`явилися нові плями на стелі в коридорі та за дверима в загальному коридорі. Наступне залиття з даху відбулося 30.09.2020 року. З даного приводу позивач звернулась до відповідача шляхом телефонного дзвінка до аварійної служби Оболонського району та залишила повідомлення, яке зареєстровано під № 6735880. З того часу квартиру заливало з даху кожного разу під час дощу впродовж півтора місяця. А повторна подана заява закрилась як дублікат попередньої. Позивач відповідачу відправила рекомендаційним листом 2 заяви про врегулювання спору в позасудовому порядку, на що відповідач 20.11.2020 року направив позивачу відповідь якою запропонував компенсацію в сумі 9368 грн. в рахунок комунальних платежів, вказана сума затверджена запропонованим відповідачем кошторисом, на що позивач в свою чергу направила претензію. Враховуючи характер правопорушення, тривалість та глибину моральних страждань у зв`язку з систематичним пошкодженням оздоблення квартири розмір моральної шкоди оцінює в 10 000 грн. Просить суд стягнути з відповідача на свою користь 43173,50 грн. - збитки за пошкодження квартири, що визначені оцінкою; 1500 грн., як кошти витрачені за виконання оцінки, 10 000 грн. моральної шкоди та судовий збір. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано судді Яценко Н.О. Ухвалою від 12.02.2021 року по справі відкрито спрощене провадження з викликом сторін. 26.05.2021 року від відповідача надійшов відзив на позов в якому відповідач посилається на те, що 26.09.2017 року працівниками ЖЕД-504 КП «Керуюча компанія» складено акт № 264 про залиття, що трапилося 20.09.2017 року в житловому будинку [ADDRESS] , на технічному поверсі в системі гарячого водопостачання, внаслідок чого була залита кв. [ADDRESS] вказаного будинку. Причиною залиття був порив труби ГВП на технічному поверсі будинку. У травні 2018 року КП «Керуюча компанія» повернуто позивачу кошти в розмірі 3100 грн. в рахунок квартирної плати, згідно акту № 264 від 26.09.2017 року, що не заперечується позивачем. Зазначали, що позивачем не надано жодних доказів про проведення ремонтних робіт у квартирі після залиття, згідно акту № 264 від 26.09.2017 року, на підставі якого зараховано в рахунок квартирної плати кошти в сумі 3100 грн. Стосовно тверджень позивача щодо залиття квартири в жовтні 2019 та самостійного складання акту № 1 від 29.12.2019, то самостійно складений акт про залиття мешканцями будинку не може бути належним та допустимим доказом у справі. 22.04.2020 року працівниками обслуговуючої дільниці № 502 КП «Керуюча компанія» складений акт № 955 про залиття, що трапилося 06.04.2020 року в кв. [ADDRESS] . Причиною залиття стало порив стояка ГВП на технічному поверсі над квартирою [ADDRESS] . 07.05.2020 листом №463-463/К172-298 КП «Керуюча компанія», стосовно залиття встановленого актом №955 від 22.04.2020 повідомило позивача про проведені поточні ремонтні роботи для ліквідації причин залиття. 30.10.2020 позивач звернулася до обслуговуючої дільниці №502 КП «Керуюча компанія» для відшкодування 43173,50 грн. на ремонт квартири, на підставі акту про залиття від 22.04.2020 № 955. 30.11.2020 листом № 183, ОД № 502 КП «Керуюча компанія» повідомила, що було замінену ділянку трубопроводу ГВП на технічному поверсі над кв. [ADDRESS] та в листопаді 2020 проведений поточний ремонт покрівлі, також було запропоновано відшкодувати вартість в рахунок ремонтних робіт в квартирі. Окрім того, зазначали, що заміна трубопроводу гарячого водопостачання відноситься до робіт капітального характеру та не входить до структури та вартості послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій, яку надає відповідач та за яку сплачує позивач. Відповідач надає послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій, відповідно до договорів із споживачами та закону, роботи капітального характеру не входять до вказаної послуги. Також посилалися на те, що відсутні правові підстави для стягнення моральної шкоди та просили суд в задоволенні позову відмовити в повному обсязі. 31.05.2021 року від позивача надійшла відповідь на відзив в якому посилається на те, що на відповідача, як на балансоутримувача, покладено обов`язок до моменту проведення капітального ремонту утримувати ділянки трубопроводу ГВП на технічному поверсі в належному стані навіть шляхом проведення поточних ремонтів. Також посилається на те, що навіть після звернення до суду з позовом 05.03.2021 знову відбулося сильне затоплення через що позивач звернулася шляхом телефонного дзвінка до аварійної служби Оболонського району та залишила повідомлення, яке зареєстроване під №7289535, а також 22.04.2021 року відбулося чергове залиття - звернення до аварійної служби зареєстроване під № 7411105. Також зазначала, що кошти в сумі 3100 грн., які були надані відповідачем позивачу яка компенсація за залиття була врахована в сплату комунальних послуг на подальші періоди, а не виплачена готівкою, однак позивач за ці кошти зробила ремонт. Через відсутність такого обов`язку позивач не зберігала чеки та акти виконаних робіт по відновленню (ремонту) власної квартири. Позивач, складаючи акт № 1 від 29.12.2019 року за відсутності фахівців відповідача, звернулась до сусідів через те, що представники відповідача навмисно проігнорували заяви 2-х залиттів, а саме за вх. № 322 від 21.10.2019 та вх. № 385 30.10.2019. В судовому засіданні позивач з представником позов підтримували, з обставин викладених в ньому та просили суд позовні вимоги задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, з підстав викладених в відзиві та просив в задоволенні позову відмовити. Вислухавши пояснення позивача, представників сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд доходить до наступного висновку. Позивач є власником квартири [ADDRESS] , яка розташована на шістнадцятому поверсі шістнадцятиповерхового будинку. Над квартирою розташований технічний поверх , де проходять загально будинкові комунікації, в тому числі трубопровід гарячої води. Відповідно до акту від 01.11.2016 року про залиття кв. [ADDRESS] , 02.07.2016 року в буд. [ADDRESS] трапилося залиття з технічного поверху внаслідок пориву трубопроводу ГВС, внаслідок залиття пошкоджено коридор, кладову, кімнату, причиною залиття є порив трубопроводу ГВП на технічному поверсі. (а.с.12-13) 26.09.2017 року також складено акт про залиття вищевказаної квартири, яке мало місце 20.09.2017 року внаслідок залиття пошкоджено оздоблення квартири [ADDRESS] , пошкоджено коридор та кімнату. Причина залиття порив труби ГВП на технічному поверсі будинку. (а.с.14) 22.04.2020 року складено акт стосовно залиття належної позивачу квартири 06.04.2020 року. Внаслідок залиття пошкоджено кімнату, коридор, комору, причиною залиття є порив стояка ГВП на технічному поверсі над квартирою [ADDRESS] . (а.с. 23). Окрім того, матеріали справи свідчать про те, що позивач неодноразово зверталася до КП «Керуюча компанія» та до ЖЕД 504 стосовно залиття належної їй квартири. (а.с.15-19, ас.24-26). Стосовно заяв позивача щодо залиття її квартири, а саме за вх. №322 від 21.10.2019 та вх. № 385 30.10.2019 відповідач не надав суду інформації яким чином проведено розгляд заяв позивача відповідачем. З наданих суду доказів убачається, що відповідно до п.1 розпорядження Оболонської районної у м.Києві державної адміністрації від 31.01.2015 року № 41 «Про деякі питання комунального майна територіальної громади міста Києва, що віднесено до сфери управління Оболонської районної в м.Києві державної адміністрації» та додатку 2 до даного розпорядження житловий будинок [ADDRESS] закріплено на праві господарського відання без права розпорядження за КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Оболонського району м.Києва». Даний будинок перебуває на обслуговуванні ОД 502. Відповідно до п.2 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Держжитлокомунгоспу України від 17 травня 2005 року № 76, технічне обслуговування жилих будинків - це комплекс робіт, спрямованих на підтримку справності елементів будівель чи заданих параметрів та режимів роботи технічного обладнання. Технічне обслуговування жилих будинків включає роботи з контролю за його станом, забезпечення справності, працездатності, наладки і регулювання інженерних систем тощо. Контроль за технічним станом здійснюється шляхом впровадження системи технічного огляду жилих будинків планових і позапланових. Згідно п.2.2.1 статуту відповідача, предметом діяльності Підприємства є утримання житлового і нежитлового фонду, що належить до комунальної власності територіальної громади м.Києва та закріплений за підприємством на праві господарського відання, а також обслуговування житлового і нежитлового фонду що не належить до комунальної власності територіальної громади м.Києва, на договірних засадах у встановленому порядку. Згідно п.2.2.1 статуту відповідача предметом діяльності підприємства надання житлових послуг утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем … Тобто, суд вважає, що відповідач повинен утримувати в належному стані прибудинкові системи постачання гарячої води та покрівлі будинку, і саме відповідач має відповідати за неналежне утримання цих систем перед позивачем, який поніс збитки в результаті такого неналежного утримання внутрішньобудинкової системи гарячої води та покрівлі будинку. За змістом положень частини третьої статті 386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової шкоди. У частинах першій, другій статті 22 ЦК України визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою. Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням. Статтею 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини завдавача шкоди. Якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності і диспозитивності цивільного процесу, положень ЦК України щодо відшкодування шкоди, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди. Відповідно до ст.1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки в повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначаються відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Суд вважає, що факт залиття квартири, власником якої є позивач, саме з вини відповідача доведений належними та допустимими доказами в розумінні ст.77, 78 ЦПК України. Як убачається зі звіту про оцінку майна виконаного ТОВ «Агентство експертної оцінки України» вартість майнового збитку станом на дату оцінки становить 43173,50 грн. (а.с. 50-89) В судовому засіданні відповідач не погоджувався з вказаним розміром та надав локальний кошторис на суму 9368 грн. (а.с.122-124) Також посилався на те, що за залиття 2016 року в рахунок квартирної плати ними відшкодовано 3100 грн., що не оспорювалося сторонами. Судом було запропоновано сторонам проведення судової експертизи для визначення розміру завданого матеріального збитку, заподіяного затопленнями квартири, разом з тим від її проведення сторони відмовилися. При визначенні розміру майнового збитку заподіяного залиттям квартири позивача суд приймає за основу звіт про оцінку майна виконаного ТОВ «Агентство експертної оцінки України», з якого убачається, що він проведений саме за результатами акту залиття від 22.04.2020 року. При цьому локальний кошторис наданий відповідачем суд не приймає в якості належного доказу, оскільки він затверджений підвідомчим відповідачу ЖЕД-502 та складений працівниками відповідного ЖЕД. В зв`язку з цим суд доходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача майнового збитку в сумі 43173 грн. 50 коп. та 1500 грн. понесених за складання вказаного звіту. Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із пошкодженням її майна. Згідно з ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка завдала, за наявності її вини. У відповідності з роз`ясненнями, викладеними у п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», при визначенні розміру відшкодування моральної шкоди суд приймає до уваги стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його житті, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити з засад розумності, виваженості та справедливості. Визначаючи розмір моральної шкоди, заподіяної діями відповідача, суд виходить з того, що залиття квартири позивача завдало їй негативних емоцій та переживань щодо пошкодження майна та неможливості нормального користування ним і в свою чергу призвело до душевних страждань позивача, порушення звичного способу життя. Враховуючи конкретні обставини справи, неодноразовість залиття належної позивачу квартири, з урахуванням принципів розумності та справедливості, суд доходить до висновку про задоволення вимоги про стягнення моральної шкоди в повному обсязі та стягнення з відповідача на користь позивача в рахунок відшкодування моральної шкоди 10 000 грн. З огляду на викладене , суд доходить до висновку, про задоволення позову в повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в сумі 908 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved