Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-28 00:00:00

Позивач [PERSON] пред`явив у суд даний позов і просив зменшити розмір аліментів, які стягуються згідно рішення Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 05.04.2017 року на користь [PERSON] на утримання дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] з 1/3 частки всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до 1/8 частки всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Свій позов позивач мотивує тим, що згідно рішення Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 05.04.2017 року, стягнуто з нього на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] в частці в розмірі 1/3 частки всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. 07.09.2017 року він уклав шлюб з [PERSON] , від якого народилися діти [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Тому у зв`язку із зміною сімейного стану, просив зменшити розмір аліментів, посилаючись на те, що він має ще двох малолітніх дітей. Відповідачем поданий відзив на позов, у задоволенні якого просила відмовити, посилаючись на те, що позивач зазначив, що він перебуває у зареєстрованому шлюбі, від якого є двоє малолітніх дітей, інші обставини не зазначені (а.с.34-44). У судове засідання позивач [PERSON] з`явився, позов підтримав. Надав пояснення аналогічні позову. Також пояснив, що у 2017 році проходив військову службу в Збройних силах України на посаді сапера у званні старшого солдата та отримував грошове утримання в розмірі близько 6000-7000 грн. На даний час працює на заводі «Світло Шахтаря» оператором станків з програмним управлінням. Розмір заробітної плати в місяць становить 25000-30000 грн. Представник позивача - адвокат Гречуха В.І. просив задовольнити позов та надав пояснення аналогічні змісту позову. У судове засідання представник відповідача - адвокат Перебийніс С.В з`явилася, просила відмовити у задоволенні позову, посилаючись на обставини, викладені у відзиві. Суд, вислухавши пояснення сторін, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, вважає, що у задоволенні позову необхідно відмовити в силу наступного. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають дітей [PERSON] , [INFO] та до [PERSON] , [INFO] . Рішенням Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 05.04.2017 року, яке набрало законної сили 10.05.2017 року, у справі №699/8/17 стягнуто із [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу) щомісячно до досягнення повноліття кожною дитиною, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Стягнення аліментів розпочато від дня пред`явлення позову, тобто з 04 січня 2017 року (а.с.4-5). На підставі вказаного рішення судом виданий виконавчий лист, який перебуває на виконанні у Корсунь-Шевченківському районному відділі державної виконавчої служби (а.с.6). Позивачем вчасно сплачуються аліменти на утримання дітей (а.с.44). 07.09.2017 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, після державної реєстрації шлюбу обом присвоєно прізвище [PERSON] (а.с.7). Від даного шлюбу у них народилися діти [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с.8, 9). [PERSON] є учасником бойових дій, що підтверджується копією посвідчення, серія [NUMBER] , виданого 04 липня 2016 року (а.с.10). Як на підставу для зменшення розміру аліментів позивач посилається на те, що він має двох малолітніх дітей від іншого шлюбу. Також у судовому засіданні позивач пояснив, що на час ухвалення рішення про стягнення аліментів у 2017 році він проходив військову службу в Збройних силах України на посаді сапера у званні старшого солдата та отримував грошове утримання в розмірі близько 6000-7000 грн. На даний час працює на заводі «Світло Шахтаря» оператором станків з програмним управлінням та отримує заробітну плату в розмірі 25000-30000 грн в місяць. Інших обставин стороною позивача не зазначено, доказів не надано. 30.01.2021 року [PERSON] зареєструвала шлюб із [PERSON] , після державної реєстрації шлюбу обом присвоєно прізвище [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.39). Діти сторін хворіють, що підтверджується довідкою комунального некомерційного підприємства «Корсунь-Шевченківський центр первинної медико-санітарної допомоги» Корсунь-Шевченківської міської ради від 27.10.2021 №1081 (а.с.40-43). В Україні законодавство про охорону дитинства ґрунтується на Конституції України, Декларації ООН прав дитини (1959 року), Конвенції ООН про права дитини (1989 року), міжнародних договорах, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, Сімейному кодексі України, а також інших нормативно-правових актах, що регулюють суспільні відносини у цій сфері. Як зазначено в Декларації ООН прав дитини (1959 року), «Дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Вона повинна, якщо це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і, в усякому разі, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості». Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. За змістом статті 180 СК України закріплений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ч.1, 2 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч.1, 2 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3--2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з пунктом 23постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143 цс 13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Звертаючись до суду з позовом про зміну (зменшення) розміру аліментів, позивач посилався на те, що у нього змінився сімейний стан, оскільки він має ще двох малолітніх дітей. Те, що позивач має ще двох малолітніх дітей не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів без підтвердження зміни матеріального становища. Крім цього, позивач у судовому засіданні пояснив, що в нього покращився матеріальний стан. Згідно висновків Верховного Суду приведених у постановах від 16 вересня 2020 року під час розгляду справи № 565/2071/19 (провадження № 61-9460св20), від 03 червня 2020 року під час розгляду справи № 760/9783/18-ц (провадження № 61-702св19) зазначено, що зміна сімейного стану в зв`язку з наявністю у платника аліментів інших дітей не може бути підставою для зміни розміру аліментів без доведення обставини зміни матеріального стану. Крім того, в даних висновках зазначено, що відсутність постійного та стабільного заробітку платника аліментів, без підтвердження погіршення його матеріального становища не буде спрямовано на належне забезпечення дитини відносно якої стягуються аліменти та відносно якої ставиться питання про зміну розміру стягуваних аліментів та суперечитиме її інтересам. Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 76 доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно зі ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Позивачем належними та допустимими доказами не підтверджено погіршення його майнового стану, у тому числі, у зв`язку з народженням дітей від іншого шлюбу. Крім того, батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою. Тому відповідно до рішення Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 05.04.2017 року розмір аліментів відповідає вимогам сімейного законодавства, а його зменшення у зв`язку з тим, що позивач має на утриманні двох малолітніх дітей, без підтвердження погіршення його матеріального становища, не буде спрямовано на належне забезпечення дітей сторін , та суперечитиме їхнім інтересам. Враховуючи вище викладене суд відмовляє у задоволенні позову. Враховуючи, що позивач по справі [PERSON] є учасником бойових дій, що підтверджується копією посвідчення, серія [NUMBER] , виданого 04 липня 2016 року, яка міститься на а. с. 10, звільнений від сплати судового збору згідно положень п. 13 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», то в разі відмови у задоволенні позову судові витрати за сплату судового збору слід компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України згідно ч.6 ст.141 ЦПК України.

Outcome: dismissed