Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-11 00:00:00

Позивач АТ КБ «Приват Банк» 16.07.2019 року звернувся до суду з позовною заявою про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги мотивовані тим, що 27.12.2016 року між позивачем та відповідачем було підписано заяву б/н, на підставі якої позивач надав відповідачу кредит у розмірі 500 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Проте, умови Кредитного договору відповідачем належним чином не виконуються. Так, станом на 17.06.2019 року заборгованість за кредитним договором становить 13 437 грн. 74 коп., з яких: 706 грн. 49 коп. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 8 815 грн. 17 коп. - нарахована пеня за прострочене зобов`язання; 2 800 грн. 00 коп. - нарахована пеня за несвоєчасну сплату боргу на суму від 100 грн.; 500 грн. 00 коп. - штраф (фіксована частина); 616 грн. 08 коп. - штраф (процентна ставка). З наведених підстав позивач просить суд стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитним договором у розмірі 13 437 грн. 74 коп., а також 1921 грн. 00 коп. - витрати зі сплати судового збору. Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 07.08.2019 року справу прийнято до провадження та призначено до судового розгляду. Представник позивача в судове засідання не з`явився про дату, час та місце слухання справи, повідомлений належним чином, надав суду заяву, в якій підтримав позов, та просить суд слухати справу за його відсутності, не заперечує проти розгляду справи в заочному провадженні. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце слухання справи повідомлена належним чином. Згідно ст. ст. 223, 280 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу у порядку заочного провадження у відсутність відповідача з дотриманням вимог, встановлених законом, за згодою позивача на розгляд справи в порядку заочного провадження. Дослідивши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд приходить до наступного. Відповідно до\~статті 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно зі статтями\~12,\~13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Судом встановлено, що 10.10.2016 року між АТ КБ «Приват Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір, на підставі якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 500 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Згідно розрахунку заборгованості по кредитному договору станом на 17.06.2019 року заборгованість за кредитним договором становить 13 437 грн. 74 коп., з яких: 706 грн. 49 коп. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 8 815 грн. 17 коп. - нарахована пеня за прострочене зобов`язання; 2 800 грн. 00 коп. - нарахована пеня за несвоєчасну сплату боргу на суму від 100 грн.; 500 грн. 00 коп. - штраф (фіксована частина); 616 грн. 08 коп. - штраф (процентна ставка). Згідно зі\~ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства. У відповідності зі\~ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі й на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. У відповідності до\~ст. 610 ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Згідно зі\~ст. 612 ЦК України\~боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов`язання у строк, встановлений договором або законом. В судовому засіданні встановлено, що позивач належним чином виконував свої обов`язки по наданню кредиту, а відповідач [PERSON] отримала кредит, але належним чином не виконувала свої обов`язки за договором, за таких підстав суд вважає обґрунтованими позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за простроченим тілом кредиту. Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача заборгованості за пенею за прострочене зобов`язання в розмірі 8 815 грн. 17 коп., пенею за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн. 00 коп. у сумі 2 800 грн. 00 коп., штрафу фіксованої частини в розмірі 500 грн. 00 коп. та штрафу процентної складової в розмірі 616 грн. 08 коп., суд виходить з наступного. 14 жовтня 2014 року набрав чинності\~Закон України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», відповідно до ст. 2 якого забороняється на час проведення антитерористичної операції нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов`язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Пунктом 5 ст. 11 Прикінцевих та перехідних положень вищезазначеного Закону передбачено, що Кабінет Міністрів України у десятиденний строк з дня опублікування цього\~Закону\~зобов`язаний, зокрема: затвердити перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14.04.2014 року № 405/2014, у період із 14 квітня 2014 року до її закінчення. На виконання цього Закону 30.10.2014 року Кабінет Міністрів України прийняв Розпорядження № 1053-р, яким було затверджено Перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. Згідно з п. 22 ч. 1 цього Розпорядження м. Селидове (Селидівська міська рада) Донецької області, де зареєстрований відповідач, входить до переліку населених пунктів, на території яких здійснюється антитерористична операція. Проте, 05.11.2014 року Кабінет Міністрів України прийняв Розпорядження № 1079-р про зупинення дії Розпорядження від 30.10.2014 року № 1053-р, яке в подальшому постановою окружного адміністративного суду м. Києва від 09.02.2015 року було визнано нечинним (справа № 826/18330/14). Згідно ст.1Закону України «Про боротьбу з тероризмом»\~ район проведення антитерористичної операції це визначені керівництвом антитерористичної операції ділянки місцевості або акваторії, транспортні засоби, будівлі, споруди, приміщення та території чи акваторії, що прилягають до них і в межах яких проводиться зазначена операція. За наказом керівника Антитерористичного центру при СБУ від 07.10.2014 року № 33/6/а «Про визначення районів проведення антитерористичної операції та термінів її проведення» районами проведення АТО визначені всі населені пункти Донецької та Луганської області (без виключень). Розпорядженням КМУ від 02.12.2015 року №1275-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визначення такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України»\~затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, і до цього переліку включено м. Селидове Донецької області. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією паспорта відповідача, тому в даному випадку слід застосувати положення\~Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції». З розрахунку, наданого позивачем, вбачається, що станом на 17.06.2019 року існує заборгованість відповідача за кредитом, яка складається з основного боргу, пені та штрафів у відповідному розмірі. При цьому, з розрахунку пені вбачається, що період її нарахування визначений після 14 квітня 2014 року. Враховуючи такий період нарахування, банк зобов`язаний скасувати пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитним договором, починаючи з 14.04.2014 року. Таким чином, зважаючи, що період нарахування пені мав місце вже після 14 квітня 2014 року, тобто лише під час проведення АТО, позовні вимоги АТ КБ «Приватбанк» в частині стягнення з відповідача заборгованості за пенею за прострочене зобов`язання в розмірі 8 815 грн. 17 коп. та пенею за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн. 00 коп. у сумі 2 800 грн. 00 коп., задоволенню не підлягають. Що стосується штрафів в розмірі 500 грн. 00 коп. та 616 грн. 08 коп., суд вважає, що позовні вимоги АТ КБ «Приватбанк» в цій частині також не підлягають задоволенню, оскільки, як вбачається з матеріалів справи, штрафи (фіксована частина та процентна складова) нараховані станом на 17.06.2019 року, тобто у період дії\~Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції». На підставі викладеного та враховуючи, що [PERSON] не виконала належним чином зобов`язань, передбачених кредитним договором від 27.12.2016 року, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість, що утворилась станом на 17.06.2019 року в загальному розмірі 706 грн. 49 коп., яка складається із заборгованості за простроченим тілом кредиту, задовольнивши вимоги позивача саме в цій частині. Згідно\~ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача має бути стягнуто витрати, пов`язані із сплатою судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Судом встановлено, що при звернені до суду позивач сплатив судовий збір в сумі 1921 грн. 00 коп.. та враховуючи, що суд задовольнив позовні вимоги частково, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати пропорційно задоволеної частини позовних вимог, а саме: судовий збір у сумі 101 грн. 04 коп. (5,26%). На підставі викладеного,

Outcome: partial