Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-28 00:00:00

Позивач вимоги мотивує тим, що з 02.12.1996 року по 09.07.2010 року працював у ПАТ «Сумське НВО ім. М.В. Фрунзе». Під час роботи на заводі отримав профзахворювання у звязку з чим зазнав 40% втрати професійної працездатності. Причиною професійного захворювання, згідно акту розслідування, є довготривалий вплив шкідливих виробничих факторів. У звязку з втратою здоровя позивач зазнав моральної шкоди, яку повязує з фізичними стражданнями. Він відчуває обмеження у повсякденному житті, змушений лікуватися. Грошове відшкодування моральної шкоди оцінює у 40 000 грн., а тому просить стягнути з відповідача саме таку суму. В судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримав. Представник відповідача позов не визнав. Вважає, що законом не передбачено відшкодування заявленої шкоди. Позивач добровільно погодилася на роботу у шкідливих умовах і розумів можливі наслідки погіршення здоровя. Також позивач не надав доказів на підтвердження моральної шкоди. Не встановлено вини підприємства у спричиненні шкоди. Тому просив відмовити у задоволенні позову. Суд, заслухавши учасників розгляду, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований але підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивач з 02.12.1996 року по 09.07.2010 року працював у ПАТ «Сумське НВО ім. М.В. Фрунзе», а час судового розгляду ПАТ «Сумське НВО», на посаді електрозварника ручного зварювання. Працював добровільно. Під час роботи у звязку з впливом шкідливих умов виробництва позивач зазнав профзахворювання. Так встановлені діагнози: основний «Хронічне обструктивне захворювання легень токсико-пилової етіології другої стадії вфазі нестійкої ремісії. Емфізема легень другого ступеня. Легенева недостатність другого ступеня. Хронічна двостороння сенсоневральна приглухуватість з помірним ступенем зниження слуху (третій ступінь)» Захворювання професійне від тривалої дії виробничого шуму. Зв'язок шкідливих умов виробництва та профзахворювання встановлений актом №15 розслідування хронічного профзахворювання від 26.03.2013 року. У звязку з профзахворюванням 05.05.2014 року МСЕК позивачу встановлено 40% втрати професійної працездатності. Наявність профзахворювань спричинило моральної шкоди позивачу, що полягає у стражданнях від втрати здоровя. Йому необхідно вживати заходів з медичної реабілітації, необхідно медикаментозне лікування та лікування в реабілітаційній установі. Він відчуває обмеження у сприйнятті оточення, оскільки ускладнене дихання і знижений слух. Встановлене підтверджується трудовою книжкою позивача, зазначеним актом розслідування, довідкою до висновку МСЕК, копії яких знаходяться у матеріалах справи. З встановленого вбачається, що спірні правовідносини є трудовими і врегульовані ст.ст. 153, 158, 173, 2371 КЗпП України, відповідно до положень яких працівник має право на безпечні умови праці, а роботодавець зобовязаний їх забезпечити. Працівник має право на відшкодування моральної шкоди у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань. При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди суд враховує суть позовних вимог, характер діяння особи та обсяг страждань (душевних, психічних), яких зазнав позивач, характер немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення), час та зусилля, які витратив позивач при захисті своїх інтересів. При цьому суд виходе із засад розумності, виваженості та справедливості. За таких обставин суд прийшов до переконання, що розмір відшкодування моральної шкоди становить 8 000 грн.. Тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути в рахунок відшкодування моральної шкоди саме цю суму відшкодування. Відтак у задоволенні позову у іншій частині слід відмовити. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір за розміром визначеним на час подачі позову до суду.

Outcome: partial