Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-04 00:00:00

позивач [PERSON] пред'явив в суд позов до відповідача [PERSON] про визнання її такою, що втратила право на користування квартирою [ADDRESS] (далі Квартира). Позовні вимоги обґрунтовує тим, що йому на праві спільної сумісної власності належить вказана квартира. Відповідач є членом його сім'ї, котрий не проживає у вказаній квартирі понад один рік. Там відсутні її речі, вона не бере участі в утриманні цього майна та сплаті комунальних послуг, а тому її слід визнати такою, що втратила прав на користування цим житловим приміщенням на підставі частини 2 ст. 405 та статті 391 Цивільного кодексу України (далі ЦК України). До участі у справі судом було залучено третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - [PERSON], [PERSON] та [PERSON], оскільки Квартира належить їм та позивачу на праві спільної сумісної власності, а тому рішення у справі може вплинути на їхні права. Позивач у судове засідання не з'явився, подавши заяву про розгляду справи за його відсутності у якій також зазначає, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач повторно у судове засідання не з'явилась, хоча про день та час розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку. Про причини неявки суду не повідомила, а тому відсутні підстави вважати їх поважними. Відзиву на позовну заяву не подала. За даних обставин наявні усі підстави, визначені частиною 1 ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), для ухвалення заочного рішення у справі на підставі частини 4 ст. 223 ЦПК України. [PERSON], [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з'явились. Кожен із них подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності у якій також зазначає, що проти задоволення позову не заперечує. Суд, всесторонньо, повно та об'єктивно дослідивши докази у справі, вважає за необхідне зазначити наступне. Позивачу та третім особам на праві спільної сумісної власності належить Квартира. Вказане підтверджується копією дубліката свідоцтва про право власності на житло від 31 жовтня 2001 року, виданого міським бюро технічної інвентаризації. У Квартирі, окрім інших, зареєстрована відповідач, котра є дружиною позивача, що підтверджується довідкою № 31 від 27 лютого 2018 року, виданою приватним підприємством «Вікторія-1» (далі ПП «Вікторія-1») та відповідними відомостями у будинковій книзі. 04 грудня 2015 року, 10 листопада 2016 року, 01 серпня 2017 року та 26 лютого 2018 року комісіями у складі інженера і майстрів дільниць ПП «Вікторія-1» складено акти № 75, 132, 157, 42, відповідно. У цих документах в присутності свідків - сусідів позивача: [PERSON] (квартира № [ADDRESS]), [PERSON] (кв. № [ADDRESS]), [PERSON] (кв. № [ADDRESS]), [PERSON] (кв. № [ADDRESS]), [PERSON] (кв. № [ADDRESS]), встановлено і зафіксовано, що відповідач не проживає у Квартирі. Вказані відомості підтверджуються письмовими поясненнями [PERSON] (зареєстроване місце проживання: [ADDRESS]) та [PERSON] (зареєстроване місце проживання: [ADDRESS]) від 26 лютого 2018 року у яких зазначено, що відповідач не проживає у Квартирі протягом року. Відповідно до частини 1 ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. (ч. 2 ст. 405 Цивільного кодексу України) Отож, як встановлено в судовому засіданні, відповідач, котра є дружиною позивача, а отже і членом його сім'ї відповідно до частини 2 ст. 64 Житлового кодекс Української РСР, у Квартирі не проживає більше одного року. Доказів поважності підстав такого непроживання суду надано не було, як і не наведено фактів наявності домовленості між позивачем, або третіми особами та відповідачем, що стосувалась би зазначених обставин. Будь-яких доказів в спростування позовних вимог під час розгляду справи не подано, а судом не здобуто. Аналізуючи вищенаведені обставини, суд приходить до переконання, що в даному випадку має місце порушення прав позивача з вини відповідача, які підлягають захисту, шляхом визнання останньої такою, що втратила право на користування зазначеним житловим приміщенням, тобто задоволення позову. Також, відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача в користь позивача слід стягнути 704,8 грн. судового збору.

Outcome: approved