Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-01 00:00:00

Позивач [PERSON] просить визначити йому додатковий строк тривалістю три місяці для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті його матері [PERSON]. В обґрунтування позовних вимог позивач покликався на те, що [INFO] раптово помер його батько [PERSON], а [INFO] померла його мати [PERSON]. За життя батько та мати заповіту не склали. Його брат [PERSON] із заявою про прийняття спадщини у нотаріальну контору не звертався та спадщину не приймав. 03.04.2017 року він звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, однак йому було відмовлено у зв'язку з пропуском встановленого законодавством строку для прийняття спадщини терміном шість місяців. Після відмови у нотаріальній конторі щодо прийняття спадщини, йому було рекомендовано звернутися до суду з заявою про продовження строку для прийняття спадщини. Вважає, що вказаний строк був пропущений ним з поважних причин, а саме: йому було важко вільно пересуватися через травму стопи правої ноги, необхідна була операція на суглобі, і тільки 02.02.2015 року він був госпіталізований до ДУ «Інституту травматології та ортопедії НАМН України» в м. Києві, де йому була проведена операція на згаданому суглобі. Перебував у гіпсі на правій нозі 90 днів, звертався за консультацією в названий лікувальний заклад з приводу «деформуючого артрозу підтаранного суглоба правої стопи, стан після оперативного лікування». Після цього він перебував на реабілітації до дня звернення в нотаріальну контору, внаслідок відмови на вимогу лікарів від ліків почувався недобре через високий артеріальний тиск. З 07.07.2015 року по 13.07.2015 року знаходився на стаціонарному лікуванні в лікарні швидкої допомоги м.Львова з діагнозом «Транзиторна ішемічна атака». Рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 18.05.2017р. у справі №456/1166/17 йому було визначено додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини (3 місяці з дня набрання рішенням законної сили), яка відкрилась після смерті батька [PERSON]. Однак, під час звернення в нотаріальну контору його повідомили, що оскільки його мати постійно проживала разом з батьком, відтак, вважається такою, що прийняла спадщину, тому йому необхідно звернутись до суду для визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті матері [PERSON]. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, покликаючись викладені в позовній заяві обставини, та просить їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Представник відповідача - Стрийської міської ради, будучи належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду, на виклик суду не з'явився, про причину неявки не повідомив, тому суд відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України розглянув справу заочно за його відсутності на підставі наявних у ній доказів. Суд, заслухавши пояснення позивача, розглянувши матеріали справи, дав оцінку зібраним доказам, вважає, що неявка відповідача не є перешкодою для розгляду справи, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів про права та взаємовідносини сторін і позов слід задовольнити, ухваливши заочне рішення. З матеріалів справи судом встановлено, що батьками [PERSON] були [PERSON] та [PERSON], про що свідчить свідоцтво про народження [NUMBER] від 15.12.1955 року /а.с. 8/. Відповідно до свідоцтва про смерть [NUMBER] від 26.05.2011 року [PERSON] помер [INFO] /а.с. 6/. Згідно зі свідоцтвом про смерть [NUMBER] від 15.09.2012 року [PERSON] померла [INFO] /а.с. 7/. Відповідно до виписки з історії хвороби стаціонарного хворого (№ медичної карти 526289) від 09.02.2015 року, виданої Державною установою «Інститут травматології та ортопедії НАМН України», [PERSON] був госпіталізований з 29.01.2015 року по 09.02.2015 року та йому встановлено такий діагноз: плоско-вальгусна деформація обох стоп, деформуючий артроз підтаранного суглоба та суглобів середнього відділу стопи, тип 3 за Келгреном /а.с. 10/. Згідно з довідкою ДУ «Інститут травматології та ортопедії НАМН України» від 05.03.2015 року, реєстраційний номер 49907, номер історії хвороби 526289, [PERSON] звертався за консультацією з приводу деформуючого артрозу підтаранного суглоба правої стопи, стан після оперативного лікування та йому рекомендовано спостереження ортопеда-травматолога за місцем проживання, обмеження фізичного навантаження правої нижньої кінцівки, дозоване навантаження правої нижньої пов'язки в гіпсовому «чобітку» /а.с. 11/. Відповідно до виписки № 16986 із медичної карти стаціонарного хворого [PERSON] з 07.07.2015 року по 13.07.2015 року перебував на стаціонарному лікуванні у Комунальній міській клінічній лікарні швидкої медичної допомоги м. Львова /а.с. 12/. Рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 18.05.2017 року задоволено позов [PERSON] до Стийської міської ради про визначення додаткового строку для прийняття заяви про прийняття спадщини та визначено [PERSON] додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті батька [PERSON], в три місяці з дня набрання рішенням чинності /а.с. 13/. Стрийська державна нотаріальна контора відмовила [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [INFO] [PERSON] у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на гараж [ADDRESS] та повідомила про те, що йому необхідно звернутися до суду для визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини та про визнання за собою права власності на гараж в порядку спадкування (відповідь на заяву № 632/02-14 від 03.04.2017 року) /а.с. 5/. Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Так, рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 18.05.2017 року, що набрало законної сили, встановлено, що брат позивача [PERSON] відмовився від своєї частки в спадковому майні після смерті батька [PERSON] на користь позивача, а відтак, спадщину не прийняв, що не підлягає доказуванню відповідно до вимог ч. 3 ст. 61 ЦПК України. Відповідно до ч. 1, 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Частиною 1 ст. 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно з ч. 1, 3 ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 5 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду України, враховуються іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Так, суд враховує правовий висновок Верховного Суду України, який зроблений на засіданні Судової палати у цивільних справах від 04 листопада 2015 року в справі № 6-1486цс15, згідно з яким за змістом ст. 1272 ЦК України поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є ті, які пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Отже, правила частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні. Відповідно до абз. 1, 2 п. 24 Постанови № 7 Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року «Про судову практику в справах про спадкування» особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ч. 3 ст.1272 ЦК України, яка передбачає, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК України), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами в такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. У абз. 6 п. 24 Постанови № 7 Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року «Про судову практику в справах про спадкування» зазначено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Таким чином, дослідженими у судовому засіданні обставинами справи встановлено, що позивач [PERSON] є сином [PERSON], яка померла [INFO]. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на спадкове майно. Позивач входить до першої черги спадкоємців за законом після смерті матері. У визначений законом строк він не подав нотаріусу заяву про прийняття спадщини, оскільки тривалий час хворів та за станом здоров'я не міг вільно пересуватися, що підтверджується долученими до матеріалів справи виписками з історії хвороби /а.с. 10, 12/. Після подання заяви до Стрийської державної нотаріальної контори про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] йому було відмовлено у видачі такого, оскільки пропущено шестимісячний термін для прийняття спадщини (відповідь на заяву за вих. № 632/02-14 від 03.04.2014 року) /а.с. 5/. Враховуючи вищенаведене, зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв'язок у сукупності, суд вважає причину пропуску позивачем строку для прийняття спадщини поважною та приходить до висновку, що позивачу слід визначити додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON], яка померла [INFO].

Outcome: approved