Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-16 00:00:00

· Позивач в лютому 2015 року звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача коштів за договором позики в сумі 473589,52 грн., вказавши, що 27.03.2014 року позичив відповідачу 16000 доларів США строком до 31.05.2014 року, договір оформлено письмовою розпискою. Добровільно кошти в установлений строк повернуті не були. Згідно курсу НБУ 24,95 грн. за 1 долар США сума позики, яка підлягає повернення, становить 399200,00 грн., 3% річних від неї - 8333,98 грн., сума інфляційних нарахувань - 66055,54 грн. Вказані суми та судові витрати по справі просить стягнути на його користь з відповідача. Будучи належно повідомленим про час та місце судового розгляду справи, позивач в особі його представника подав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, вказавши, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, хоча про час та місце судового розгляду справи повідомлявся в установленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомив. За таких обставин суд вважає за можливе справу по суті розглянути за відсутності сторін в судовому засіданні, постановивши заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами звукозапису згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити частково з наступних мотивів. Відповідно до ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Між сторонами 27.03.2014 року було укладено договір позики на суму 16000 доларів США зі строком повернення 31.05.2014 року в письмовій формі, про що свідчить відповідна розписка, копія котрої наявна в матеріалах справи. Позивач обов'язок передачі грошей за договором виконав, тоді як відповідачем не виконано добровільно свого обов'язку із повернення в установлений між сторонами строк суми позики, прострочення станом на 9.02.2015 року (дата, визначена в позовній заяві позивачем) склала 254 дні. У відповідності до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Разом з тим, як передбачено нормами Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», індекс інфляції (індекс споживчих цін) - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання, а ціни в Україні встановлюються в національній валюті - гривні. Офіційний індекс інфляції, що розраховується Державним комітетом статистики України, визначає рівень знецінення національної грошової одиниці України, тобто купівельної спроможності гривні, а не іноземної валюти. Отже, індексації внаслідок знецінення підлягає лише грошова одиниця України - гривня, а іноземна валюта, яка була предметом договору, індексації не підлягає, тому норми ч. 2 ст. 625 ЦК України щодо сплати боргу з урахування встановленого індексу інфляції поширюються лише на випадки прострочення грошового зобов'язання, яке визначене у гривні. Таким чином, позивач має право на стягнення основної суми боргу та 3% річних за весь час прострочення. При поданні позову позивачем визначено суму заборгованості, виходячи із курсу національної валюти до долара США 24,95 грн. за 1 долар США. Як вбачається із роз'яснень, викладених в абз. 2 п. 14 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року N 14 «Про судове рішення у цивільній справі», у мотивувальній частині рішення суду належить наводити розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення. Станом на дату розгляду справи офіційний курс НБУ становить 2348,1944 грн. за 100 доларів США, таким чином, позивач має право на стягнення з відповідача: · суми позики: 2348,1944 грн. х 16000 доларів США : 100 доларів США = 375711,10 грн.; · суми 3% річних: 16000 доларів США х 3% : 365 днів х 254 дні х 2348,1944 грн. : 100 доларів США = 7843,67 грн., а всього - 383554,77 грн. (375711,10 грн. + 7843,67 грн.). Вказану суму коштів слід стягнути з відповідача на користь позивача, в цій частині задовольнивши позовні вимоги, в решті позову - відмовивши. Позивачем понесені витрати на оплату судового збору в сумі 3654,00 грн., які слід стягнути з відповідача на користь позивача пропорційно до задоволених позовних вимог в силу ст. 88 ЦПК України, тобто в сумі 2959,33 грн. (3654,00 грн. сплаченого судового збору х 383554,77 грн. присуджених коштів : 473589,52 грн. заявлених до стягнення коштів = 2959,33 грн. судового збору до стягнення). На підставі викладеного та

Outcome: partial