Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-04 00:00:00

Позивач [PERSON] у листопаді 2017 року звернувся до суду з позовом до [PERSON] сільської ради про визначення права власності на будинковолодіння. В обґрунтування позову вказав, що 20.03.2017 померла його мати [PERSON] Після її смерті залишилася спадщина, а саме: житловий будинок із господарськими будівлями та спорудами, що розташований по вул. Шевченка, 9 у с. Харківці Пирятинського району Полтавської області. Усе своє майно [PERSON] заповіла своєму синові [PERSON] На десь смерті заповідача вказаний заповіт не змінений і не скасований. Інших спадкоємців, у тому числі, що мають право на обовязкову частку у спадщині, немає. З метою отримання правовстановлюючих документів на спадкове майно після померлої 20.03.2017 [PERSON] позивач звернулася до державного нотаріуса Пирятинської державної нотаріальної контори Полтавської області. Проте у видачі свідоцтва про право на спадщину йому було відмовлено у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на житловий будинок. Позивач у судове засідання не зявився, на адресу суду надіслава заяву у якій просив справу слухати у йогої відсутність, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Пирятинського району Полтавської області у судове засідання не зявився, надіслав листа про слухання справи у його відсутність, в якому також зазначається визнання відповідачем позову у повному обсязі. Згідно ст.ст. 10, 60 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб виникає спір. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши всі зібрані по справі докази у їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з огляду на наступне. Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Судом установлено: 20 березня 2017 року померла [PERSON] (а.с. 8). Внаслідок її смерті відкрилася спадщина, яка складається з житлового будинку із господарськими будівлями та спорудами, що розташований по вул. Шевченка, 9 у с. Харківці Пирятинського району Полтавської області. Судом встановлено, що відповідно до заповіту посвідченого 12.05.2011 державним нотаріусом Чорнухинської державної нотаріальної контори Полтавської області, [PERSON] усе своє майно заповіла своєму синові [PERSON] (а.с. 6). На день смерті заповідача даний заповіт не змінено і не скасовано (а.с. 7). [PERSON] є сином [PERSON], що підствержено копію свідоцтва про народження серія V-УР № 0023313 виданим [PERSON] сільською Радою Пирятинського району Полтавської області (а.с. 5). Згідно по господарської книги № 3 за [PERSON], народження 1945 року, є запис про домоволодіння, що знаходиться за адресою с. Харківці Пирятинського району Полтавської області, вул. Шевченка, 9, про що свідчить довідка № 184 видана 13.11.2017 [PERSON] сільською радою Пирятинського району (а.с. 24). Відповідно довідки [PERSON] сільської ради Пирятинського району № 561 від 13.11.2017 [PERSON], [INFO] дійсно на час її смерті 20.03.2017 була зареєстрована за адресою [INFO], разом з нею на час її смерті та шість місяців потому за цією ж адресою були зареєстровані: син [PERSON], [INFO], невістка [PERSON], [INFO], онука [PERSON], 1993 року народення, онук [PERSON], [INFO] та онука [PERSON], [INFO] (а.с. 25). З метою нотаріального оформлення свого права на спадкове майно після померлої 20.03.2017 [PERSON] позивач звернулася до державного нотаріуса Пирятинської державної нотаріальної контори Полтавської області. Проте у видачі свідоцтва про право на спадщину йому було відмовлено у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на житловий будинок № 9 по вул.. Шевченка, с. Харківці Пирятинського району Полтавської області (а.с. 23). Відсутність даних документів перешкоджає позивачу у розпорядженні спадковим майном. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову при умові, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. У відповідності до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 392 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що оскільки [PERSON] є єдиним спадкоємцем майна померлої, а правовстановлюючі документи на спадкове майно відсутні, інакше як у судовому порядку визнати право позивача у порядку спадкування після смерті [PERSON] на зазначений житловий будинок із господарськими будівлями та спорудами, що розташований по вул. Шевченка, у с. Харківці Пирятинського району Полтавської області, неможливо, визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved