Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом про визнання права власності , в якому зазначила, що 03 грудня 2007 року помер її чоловік [PERSON]. До складу спадщини, що відкрилася після його смерті, входили, зокрема, грошові внески в Державному ощадному банку України та частка в двокімнатній квартирі [ADDRESS]. Вона не прийняла спадщину після смерті чоловіка, оскільки відмовилася від неї на користь сина - [PERSON]. Спадщину померлого [PERSON] прийняв його син [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про право на спадщину за законом на грошові внески на загальну суму 5\~368,44 грн. Свідоцтво про право на спадщину у виді частки квартири спадкодавця [PERSON] за життя не отримав. [PERSON] помер 19 жовтня 2015 року . До складу спадщини померлого [PERSON] входять його права на частку у зазначеній квартирі. Позивач звернувся до нотаріуса із заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину, але державний нотаріус Другої селидівської державної нотаріальної контори відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] в звязку із тим, що спадкоємцем не надано правовстановлюючого документу. Документ, що засвідчує право власності на квартиру [ADDRESS], було втрачено. Відновити втрачений документ або отримати його дублікат не є можливим, в звязку із припиненням Служби приватизації державного житлового фонду в/о « Селидіввугілля», яким він був виданий. За таких обставин, позивач просить суд визнати за нею право власності на квартиру [ADDRESS]. Позивач та його представник в судове засідання не заявилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, надали до суду заяви з проханням розглядати справу у їх відсутність. Представник відповідача в судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, надав до суду заяву з проханням розглядати справу у його відсутність, в якій зазначив, що просить ухвалити рішення на розсуд суду. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків. Згідно з копією свідоцтва про шлюб ІІ-ЯР № 645250, 22 лютого 1958 року укладено шлюб між [PERSON] та [PERSON], після чого дружині присвоєно прізвище Мартіч. Як вбачається з копії свідоцтва про народження V- УР № 1041314, виданого 25 квітня 1963 року, [PERSON] є сином [PERSON] та [PERSON]. [PERSON] помер 03 грудня 2007 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії 1-НО № 245056, виданого 04 грудня 2007 року виконкомом Гірницької міської ради м. Селидове Донецької області. Як вбачається з копії матеріалів спадкової справи після смерті [PERSON], 13 травня 2008 року [PERSON] звернулася до Другої селидівської державної нотаріальної контори із заявою про відмову від прийняття спадщини після смерті [PERSON] 07 червня 2008 року син позивача [PERSON] звернувся до Другої селидівської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] 07 червня 2008 року [PERSON] отримав свідоцтво про право на спадщину за законом на грошові внески після смерті [PERSON]. Інших свідоцтв ним отримано не було. 21 жовтня 2015 року помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть І-НО № 933828, виданого 21 жовтня 2015 року виконкомом Гірницької міської ради м. Селидове Донецької області. Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до\~ст.1296 ЦК України\~спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Частиною 1\~ст. 67 Закону України «Про нотаріат»\~передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку,\~\~встановленому цивільним законодавством, на ім'я всіх спадкоємців або за їх бажанням кожному з них окремо. 18 вересня 2017 року [PERSON] звернулася до нотаріальної контори із заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки спадщину вона прийняла фактично, шляхом фактичного проживання зі спадкодавцем. Відповідно до ст.. 68 Закону України «Про нотаріат» нотаріус або в сільських населених пунктах - посадова особа відповідного органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва, та склад спадкового майна. Згідно підп. 4.12. п. 4 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22 лютого 2012 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595, свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів. Постановою державного нотаріуса Другої селидівської державної нотаріальної контори віл 25 вересня 2017 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину в звязку із тим, що спадкоємцем не надано правовстановлюючий документ на спадкове майно. До суду позивачем надана копія свідоцтва про право власності на житло № 13369, виданого 11 лютого 1997 року Службою приватизації державного житлового фонду в/о «Селидіввугілля» , квартира [ADDRESS], дійсно належить [PERSON] та його дружині [PERSON]. Відповідно до довідки Гірницької міської ради від 15 листопада 2017 року провулок Красноармійський в м. Гірник Донецької області перейменовано на провулок Козацький на підставі рішення Гірницької міської ради № VII/01-11 від 20 листопада 2015 року « Про перейменування назв вулиць і провулків в місті Гірник міста Селидове Донецької області». Крім того, довідкою КП «Селидівське БТІ» № 652 від 18 вересня 2017 року підтверджено, що квартира за адресою: м. Гірник, пров. Козацький (Красноармійський), 38/4, числиться за: [PERSON] та [PERSON]. Згідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право власності на спадок видається за письмовою заявою спадкоємцями, які прийняли спадок в порядку встановленим цивільним законодавством; у разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадок особа може звернутись в суд за правилами позовного провадження. Крім того, відповідно до ст.. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Передумовою для застосування ст.392 ЦК України є відсутність іншого, окрім судового, шляху для відновлення порушеного права. Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] прийняла спадщину після смерті сина [PERSON], але не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину в нотаріальній конторі, у звязку з тим, що оригінал правовстановлюючого документу на майно відсутній, а отримати його дублікат неможливо. З огляду на вищезазначене суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved