Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася з вищевказаним позовом до відповідача [PERSON], зазначаючи у позовній заяві про те, що [INFO] помер її батько [PERSON], після смерті якого залишилося спадкове майно, а саме земельна ділянка площею 2,9495 га., яка розташована на території Скірченської сільської ради Горохівського району Волинської області та призначена для ведення особистого селянського господарства згідно із державним актом на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданим 30 вересня 2008 року Горохівською районною державною адміністрацією Волинської області. При житті [PERSON] заповів у користь позивача належний йому на праві особистої власності сертифікат на земельну частку (пай) серії [NUMBER]. Однак після того, як спадкодавець виробив на підставі вищевказаного сертифікату державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], останнім не було внесено відповідних змін до заповіту. Оскільки правовстановлюючих документів на майно, яке спадкодавець [PERSON] заповів позивачу, немає, а нотаріальна контора відмовила позивачу у видачі їй свідоцтва про право на спадщину на цю земельну ділянку, то позивач просить визнати за нею право власності на вищевказану земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] У судове засідання відповідач [PERSON] не з'явилася, однак скерувала до суду письмове клопотання про розгляд справи без її участі, заявлені позовні вимоги визнає повністю. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, однак скерувала до суду письмове клопотання про розгляд справи без її участі, заявлені позовні вимоги підтримує повністю. Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, суд вважає, що даний позов підлягає до задоволення повністю з наступних підстав. Як вбачається із свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого 20 лютого 2017 року виконавчим комітетом Скірченської сільською радою Горохівського району Волинської області, [PERSON] помер [INFO] в с.Скірче Горохівського району Волинської області і після його смерті відкрилася спадщина (а.с.9). Згідно довідки № 300 від 24 липня 2017 року, виданої виконавчим комітетом Скірченської сільської ради Горохівського району Волинської області, [PERSON] проживав до [INFO] у с.Скірче Горохівського району Волинської області одиноко та після його смерті залишилось спадкове майно, що знаходиться на території вищевказаної сільської ради. Заповіт від імені [PERSON] посвідчувався 11 лютого 2000 року. Спадкоємцем майна померлого за законом є його дружина [PERSON], 1942 року народження, яка відмовилась від прийняття спадщини. Спадкоємцем майна [PERSON] за заповітом є його дочка [PERSON] (а.с.11). Згідно з ч.1 ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно з ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно з ч.1 ст.1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. При житті [PERSON] заповів належний їй сертифікат на право власності на земельну частку (пай) серії [NUMBER] своїй дочці [PERSON], що вбачається із заповіту, посвідченого 11 липня 2000 року Скірченською сільською радою Горохівського району Волинської області (а.с.8), який в подальшому не скасовувався та не змінювався, що стверджується інформаційною довідкою із реєстру заповітів та спадкових договорів № 49981214 від 22 листопада 2017 року, виданою Горохівською державною нотаріальною конторою (а.с.27). Згідно довідки № 31-3-23.305-2358/165-17 від 31 жовтня 2017 року, виданої відділом у Горохівському районі Міжрайонного управління у Горохівському та Локачинських районах Головного управління Держгеокадастру у Волинській області, [PERSON] взамін сертифіката на право власності на земельну частку (пай) серії [NUMBER] було видано 30 вересня 2008 року державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] (а.с.12). Згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданого 30 вересня 2008 року Горохівською районною державною адміністрацією Волинської області, [PERSON] передано у приватну власність земельну ділянку площею 2,9495 га. (кадастровий номер: [NUMBER]), яка розташована на території Скірченської сільської ради Горохівського району Волинської області та призначена для ведення особистого селянського господарства (а.с.4). Як вбачається із постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії Горохівської державної нотаріальної контори від 24 жовтня 2017 року, позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку, яка розташована на території Скірченської сільської ради Горохівського району Волинської області, у зв'язку з тим, що заповіт складено на земельну частку (пай) (а.с.13). Матеріалами спадкової справи № 379/2017, заведеної 15 серпня 2017 року Горохівською державною нотаріальною конторою після смерті [PERSON], стверджується, що крім позивача, із заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON] до нотаріальної контори ніхто не звертався. Крім того, відповідач [PERSON] від прийняття спадщини, що залишилась після смерті [PERSON], відмовилась в користь позивача [PERSON] (а.с.28-32). Відповідно до ч.ч.3, 4 ст.213 ЦК України при тлумаченні змісту правочину беруться до уваги однакове для всього змісту правочину значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів. Якщо буквальне значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів не дає змоги з'ясувати зміст окремих частин правочину, їхній зміст встановлюється порівнянням відповідної частини правочину зі змістом інших його частин, усім його змістом, намірами сторін. Якщо за правилами, встановленими частиною третьою цієї статті, немає можливості визначити справжню волю особи, яка вчинила правочин, до уваги беруться мета правочину, зміст попередніх переговорів, усталена практика відносин між сторонами, звичаї ділового обороту, подальша поведінка сторін, текст типового договору та інші обставини, що мають істотне значення. Отже, судом встановлено, що позивач [PERSON], як спадкоємець померлого [PERSON] за заповітом, має право на спадкування його майна, і хоча останнім не було внесено відповідних змін до заповіту після того, як він виробив на підставі сертифікату державний акт на право власності на земельну ділянку, однак із врахуванням волевиявлення спадкодавця та мети правочину суд визнає за позивачем право власності на земельну ділянку площею 2,9495 га., яка призначена для ведення особистого селянського господарства та знаходиться на території Скірченської сільської ради Горохівського району Волинської області після померлого [INFO] [PERSON].

Outcome: approved