Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася суду до з позовом до [PERSON] про позбавлення права користування жилим приміщенням та зняття з реєстрації місця проживання, посилаючись на наступні обставини. Вона є власником квартири, розташованої за адресою: Полтавська область, Лохвицький район, м. Заводське (Червонозаводське), вул. Шкільна (стара назва Комсомольська)[ADDRESS]. Відповідач по справі після укладання шлюбу з її сином з 05.01.2010 року проживала та зареєстрована в належній їй квартирі. Після розірвання шлюбу в 2011 році [PERSON] переїхала до іншого місця проживання. Просила визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням, що знаходиться за адресою: Полтавська область, Лохвицький район, м. Заводське (Червонозаводське), вул. Шкільна (стара назва Комсомольська)[ADDRESS] та зняти з реєстрації місця проживання. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги, надала пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяви, зауважила, що проживає за іншою адресою, з сином та колишньою невісткою ніколи разом не проживали, спільне господарство не вели, відразу після розірвання шлюбу відповідач забрала з квартири всі свої речі і разом з сином поїхала. Наполягала на задоволенні позову, не заперечувала проти розгляду справи в заочному порядку. Відповідач в судове засідання не зявилась, повідомлялась судом за зареєстрованим і за фактичним місцем проживання про час та місце розгляду справи. 3-я особа в судове засідання засідання не зявився, повідомлявся про час та місце розгляду справи належним чином. Суд, вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх в сукупності, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Позивач є власником квартири, що розташована за адресою: Полтавська область, Лохвицький район, м. Заводське (колишнє Червонозаводське), вул. Шкільна (колишня Комсомольська)[ADDRESS], що підтверджується договором купівлі-продажу квартири від 27.12.2003 року, посвідченим приватним нотаріусом Лохвицького районного нотаріального округу [PERSON], зареєстрованим в реєстрі за № 1563, та Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 2514639 від 09.01.200 4 року (а.с. 11,12). У даній квартирі позивач не проживає, оскільки зареєстрована та постійно проживає за адресою: [INFO] (а.с. 4). У вказаній квартирі з 05.01.2010 року зареєстровано відповідача [PERSON] (а.с.9, 13). [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбу з сином позивача [PERSON], який було розірвано рішенням Лохвицького районного суду від 29.11.2011 року, яке набрало законної сили 10.12.2011 року. Вказаним рішенням встановлено, що шлюбні відносини між сторонами припинилися, вони проживають за різними адресами, місце проживання дитини [PERSON] визначено разом з матірю [PERSON] (а.с. 14). Відповідач спільно з власником квартири не проживала, спільним побутом не була повязана, після розірвання шлюбу з сином позивача вибула із зазначеної квартири. Таким чином, судом встановлено, що відповідач була вселена до належної позивачці квартири після реєстрації шлюбу з ії сином [PERSON], у звязку із чим [PERSON] як власник цього майна надала право відповідачці користуватись ним. Ч.2 ст. 406 ЦК України встановлено, що сервітут може бути припинений за рішенням суду на вимогу власника майна за наявності обставин, які мають істотні значення. За\~статтею 317 ЦК України\~ власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Відповідно до частини першої\~статті 319 ЦК України\~власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. За положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. За таких обставин суд дійшов висновку про те, що право відповідача на користування чужим майном (квартирою) підлягає припиненню на вимогу власника цього майна відповідно до положень частини другої статті 406 ЦК України. Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 15.05.2017 року № 6-2931цс16. Згідно ч. 1 ст. 360-7 ЦПК України висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами при застосуванні таких норм права. Таким чином, саме з цієї підстави [PERSON] підлягає визнанню такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме квартирою, що розташована за адресою: Полтавська область, Лохвицький район, м. Заводське (колишнє Червонозаводське), вул. Шкільна (колишня Комсомольська)[ADDRESS]. Щодо вимоги про зняття [PERSON] з реєстрації суд зазначає наступне. Згідно ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням. Тобто, судове рішення про визнання [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням і є підставою для зняття її з реєстрації місця проживання за адресою: [INFO] (колишнє Червонозаводське), вул. Шкільна (колишня Комсомольська)[ADDRESS]. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача підлягає сплачений судовий збір в розмірі 551,20 гривні. На підставі викладеного,

Outcome: partial