Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-16 00:00:00

Позивач в інтересах держави в особі Чернігівської міської лікарні №2 Чернігівської міської ради звернувся до суду з позовом до відповідача про відшкодування витрат на лікування особи, яка потерпіла від злочину. В обґрунтування позову зазначив, що 08 лютого 2015 року [PERSON], керуючи автомобілем в м.Чернігів, не дотримався правил дорожнього руху, допустив зіткнення з іншим автомобілем, в результаті чого пасажир автомобіля [PERSON] отримав тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості. Ухвалою Новозаводського районного суду міста Чернігів районного суду від 05 листопада 2015 року [PERSON], обвинуваченого за ч.1 ст. 286 КК України, звільнено від кримінальної відповідальності у звязку з примиренням з потерпілим, а кримінальне провадження закрито. Згідно наданих адміністрацією Чернігівської міської лікарні №2 розрахунків вартість лікування [PERSON], який перебув на стаціонарному лікуванні, становить 30620 грн.25 коп. Просить стягнути з відповідача на користь Чернігівської міської лікарні №2 Чернігівської міської ради витрати на стаціонарне лікування від злочину. В судовому засіданні прокурор позов підтримав. Відповідач позов визнав частково, просив зменшити розмір стягнення, мотивуючи тим, що в добровільному порядку допомагав матеріально потерпілому під час лікування. Представник відповідача в судовому засіданні підтримав думку відповідача. Ознайомившись з матеріалами справи, оцінивши докази в їх сукупності суд вважає, що даний позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON]Ю, скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 286 КК України, потерпілим від якого є [PERSON] Ухвалою Новозаводського районного суду міста Чернігів районного суду від 05 листопада 2015 року [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності у звязку з примиренням з потерпілим, а кримінальне провадження закрито (а.с.3). В результаті вчинення [PERSON] кримінального правопорушення [PERSON] спричинено тілесні ушкодження, які відносяться до категорії середнього ступеню тяжкості за ознакою тривалого розладу здоровя строком понад 21 день. Згідно наданих Чернігівською міською лікарнею №2 Чернігівської міської ради розрахунків витрат на лікування №467, 468, 469, 470, 471 всі від 18 жовтня 2017 року, вартість лікування хворого [PERSON], який перебув на стаціонарному лікуванні, становить 30620 грн. 25 коп. (а.с. 13-17) Відповідно до ст.23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Відповідно до ст.1206 Цивільного кодексу України, особа, яка вчинила злочин, зобовязана відшкодувати витрати закладові охорони здоровя на лікування потерпілого від цього злочину. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров'я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету (ч.3 ст.1206 ЦК України). Відповідно до розяснень, даних у п.3 Постанови Пленуму Верховного суду України від 07.07.1995 року №11 «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину та судових витрат» питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з «Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоровя на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №545 від 16.07.1993 (далі Порядок). Згідно п.4 вказаного Порядку стягнені в установленому порядку кошти залежно від джерела фінансування закладу охорони здоровя, у якому перебував на стаціонарному лікуванні потерпілий, зараховуються до відповідного бюджету або на користь юридичної особи (відомства), якій належить заклад охорони здоровя. Відповідно до ст.18 Закону України «Основи Законодавства України про охорону здоровя» фінансування охорони здоров'я здійснюється за рахунок Державного бюджету України та місцевих бюджетів, фондів медичного страхування, благодійних фондів та будь-яких інших джерел, не заборонених законодавством. Оскільки жодних заходів вказаними органами щодо захисту інтересів держави з питань стягнення зазначених коштів з [PERSON] не вжито, тому з даним позовом звертається прокурор, який набуває статусу позивача. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору» статтю 5 Закону України «Про судовий збір» викладено в новій редакції, відповідно до якої органи прокуратури повинні сплачувати судовий збір при здійсненні представницьких повноважень. Разом з тим, відповідно до п.6 ст.5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Відповідно до ч.1\~ст.141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому з відповідача на користь держави слід стягнути судові витрати. Таким чином з відповідача слід стягнути витрати закладу охорони здоровя на лікування потерпілого від злочину в сумі 30620 грн. 25 коп. та на користь держави судовий збір в сумі 640 грн.

Outcome: approved