Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-04 00:00:00

позивач [PERSON] районна адміністрація Львівської міської ради звернувся в суд з позовом до [PERSON], [PERSON], з участю третіх осіб: ЛКП «Старий Львів», [PERSON], Управління охорони історичного середовища Львівської міської ради про зобовязання до вчинення дій. \~В обґрунтування заявленого позову покликається на те, що будинок №1 на вул. Галицькій у м.Львові перебуває у власності Львівської міської ради, на обслуговуванні ЛКП «Старий Львів». Одним із співвласників квартири №4 у будинку є [PERSON], котра самовільно, без дозвільних документів зі сторони фасаду будинку замінила три деревяні віконні заповнення та одні деревяні двері на металопластикові. Стверджує, що рішенням виконкому Львівської міської ради від 09.12.2005 року «Про затвердження меж історичного ареалу та зони регулювання забудови міста Львова» вулицю [PERSON] внесено у межі історичного ареалу міста Львова. Тому, 05.05.2014 року ЛКП «Старий Львів» складено протокол про адміністративне правопорушення №88, а постановою адміністративної комісії [PERSON] районної адміністрації Львівської міської ради №39 визнано [PERSON] винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 150 КУпАП, проте провадження у справі закрито, у звязку з спливом строку накладення адміністративного стягнення. Оскільки [PERSON] завдала шкоди будинку, який розташований у історичному ареалі, уточнивши позовні вимоги, просить зобовязати [PERSON], [PERSON] за власні кошти привести самовільно встановлені металопластикові балконні двері та три вікна у квартирі №1 на вул..Галицькій у м.Львові до автентичного вигляду. \~Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, дала пояснення аналогічні мотивам позову. Просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON], у судовому засіданні проти задоволення позову заперечила, пояснила, що вікна та двері встановлені не нею, а її матірю у 2003-2006 роках на підставі державної програми з енергозбереження. Вікна були в аварійному та ветхому стані. Вважає, що позивачем не надано доказів про те, що вікна й двері не відповідають автентичному вигляду. Крім того вважає, що позивачем пропущено строк звернення до суду із позовом. Відповідач [PERSON] та третя особа [PERSON] в судове засідання не зявились, подали суду заяву про розгляд справи у їх відсутності, проти задоволення позову заперечують . Представник третьої особи Управління охорони історичного середовища Львівської міської ради в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, клопотання про відкладення або розгляду справи у його відсутності суду не подав, про причини своєї неявки суд не повідомив. Відповідно до ст.169 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін, що в судове засідання не зявились, оскільки в матеріалах справи є достатньо належних доказів про права, обовязки та взаємовідносини сторін. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши інші матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову слід відмовити. Судом встановлено, що відповідачі зареєстровані та є співвласниками квартири №4 у будинку №1 на вул. Галицькій у м.Львові, що підтверджується довідкою №1783, виданою 17.06.2014 року ЛКП «Старий Львів» (а.с.4). З протоколу №88 про адміністративне правопорушення, передбачене ст.150 КУпАП, від 05.05.2014 року, вбачається, що комісією ЛКП «Старий Львів» встановлено, що у 2006 році [PERSON] у квартирі №4 на вул. Галицькій, 1 у м.Львові замінила деревяні вікна на металопластикові. У письмових поясненнях відповідач вказав, що вікна замінено у 2003 році /а.с. 5/. Постановою адміністративної комісії [PERSON] районної адміністрації Львівської міської ради №39 від 22.05.2014 року [PERSON] визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 150 КУпАП, та враховуючи сплив строку накладення адміністративного стягнення, провадження у справі закрито /а.с. 6/. \~\~ Відповідно до рішення Виконавчого комітету Львівської обласної ради народних депутатів №393 від 22.11.1988 року та рішення виконавчого комітету Львівської міської ради №1311 від 09.12.2005 року «Про затвердження меж історичного ареалу та зони регулювання забудови міста Львова»,\~ \~\~будинок №1 на вулиці Галицькій у м.Львові належить до історичного ареалу м.Львова та є памяткою культурної спадщини.\~ \~ Згідно кредитного договору від 25.04.2008 року, ВАТ «Державний ощадний банк України» надав [PERSON] (матері відповідача) кредит на придбання енергозберігаючих товарів «по Програмі енергозбереження для бюджетної сфери і населення на 2006-2008 роки» /а.с.64-68/. Відповідно до довідки, виданої ПАТ «Державний ощадний банк України» від 22.04.2015 року, виданої [PERSON] у тому, що на її імя у територіально відокремленому балансовому відділенні Ощадного банку філії Львівське обласне управління АТ «Ощадбанк» відкрито поточний рахунок. По даному рахунку проводилось зарахування компенсації по укладеному договору з Львівською обласною адміністрацією про часткове відшкодування процентів за кредитом, виданим на придбання енергозберігаючих товарів згідно кредитного договору від 25.04.2008 року /а.с.76/. Згідно рішення Львівської обласної ради від 03.03.2006 року «Про програму енергозбереження для бюджетної сфери та населення на 2006 2008 роки», вирішено: затвердити Програму енергозбереження для бюджетної сфери та населення на 2006-2008 роки; передбачити фінансування Програми енергозбереження для бюджетної сфери та населення на 2006-2008 роки в обласних бюджетах на 2006-2008 роки; доручити обласній державній адміністрації: здійснювати координацію робіт щодо виконання Програми енергозбереження для бюджетної сфери та населення на 2006-2008 роки, інформувати обласну раду про хід виконання цієї Програми один раз на півріччя. Тобто заміна віконних блоків вчинена із дотриманням вимог чинного законодавства, оскільки органи державної влади надавали дотації згідно «Програми про енергозбереження для бюджетної сфери та населення на 2006-2008 роки» на заміну вікон. Крім того, позивачем не зазначено які саме дозвільні документи необхідні для заміни вікон. Так, згідно Наказу Державного комітету України з питань житлово комунального господарства «Про затвердження Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій» №76 від 17.05.2005 року, реконструкція жилого будинку - комплекс будівельних робіт, спрямованих на поліпшення експлуатаційних показників приміщень житлового будинку шляхом їх перепланування та переобладнання, надбудови, вбудови, прибудови з одночасним приведенням їх показників відповідно до нормативно-технічних вимог. Перепланування - до елементів перепланування жилих приміщень належать: перенесення і розбирання перегородок, перенесення і влаштування дверних прорізів, улаштування і переустаткування тамбурів, прибудова балконів на рівні перших поверхів багатоповерхових будинків. Переобладнання - улаштування в окремих квартирах багатоквартирних будинків індивідуального опалення та іншого інженерного обладнання, перенесення нагрівальних, сантехнічних і газових приладів; влаштування і переустаткування туалетів, ванних кімнат, вентиляційних каналів. Згідно 1.4.5. зазначених Правил, для одержання дозволу на переобладнання приміщень їх власник або уповноважена ним особа, наймач (орендар) приміщення за згодою його власника подають до органу місцевого самоврядування заяву про надання дозволу на переобладнання або перепланування та, у разі необхідності, можуть подаватися такі документи: - копія свідоцтва на право власності або договору найму (оренди) приміщення; - копія поверхових планів, завірених в установленому порядку; - проект переобладнання або перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень, погоджений в установленому порядку; - згода власників, співвласників (наймачів) або уповноважених ними осіб на переобладнання та перепланування приміщень, що перебувають у їх спільній власності. Тобто заміна вікон та дверей не вважається ані реконструкцією, ані переплануванням або переобладнанням Судом встановлено, що протокол №88 від 05.05.2014 року, складений майстром ЛКП «Старий Львів» щодо правопорушення [PERSON] за ст.150 КУпАП, винесений із порушенням вимог чинного законодавства враховуючи наступне. Протокол винесено 05.05.2014 року, щодо правопорушення вчиненого в 2006-2008 роках, щодо [PERSON], а не [PERSON], яка в дійсності здійснила заміну вікон. Тобто протокол про адміністративне правопорушення винесено відносно особи, яка не вчиняла адміністративного правопорушення, що підтверджується кредитним договором від 25.04.2008 року, укладеним для придбання енергозберігаючих товарів. Крім того, суд вважає, що позивачем пропущено строк звернення до суду із позовом, враховуючи наступне. Згідно положень ст.257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю в три роки. Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення №88, такий був складений 05.05.2014 року, щодо правопорушення, яке мало місце у 2006 році. Відтак суд приходить до висновку щодо пропуску строку звернення позивача із позовом, оскільки початком виникнення спірних правовідносин є 2006 рік, а закінчення строку звернення із позовом до суду, із врахуванням положень ст.257 УК України є 2009 рік. Крім того, позивачем не надано документів, які визначають вимоги щодо автентичності вікон або документального підтвердження, що замінені вікна не мають автентичного вигляду. Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити, оскільки позивачем пропущено строк звернення до суду, не надано доказів щодо заміни вікон, які не мають автентичного вигляду, не зазначено які саме дозвільні документи необхідні для заміни вікон. Крім того, позивач звернувся із позовом до неналежного відповідача, оскільки, як встановлено в судовому засіданні, заміну вікон здійснила не [PERSON]. а її мати. Крім того, відповідачем в судовому засіданні надано суду належні докази щодо правомірності заміни вікон, оскільки на їх встановлення надавались державні дотації згідно програми.

Outcome: dismissed