Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-10 00:00:00

позивач АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Львівського обласного управління АТ «Ощадбанк» через представника - адвоката Романову Н.В. звернулося до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором від 28.05.2012 року, розмір якої станом на 23.04.2020 року становить - 32 771,96 грн., яку просить стягнути з відповідачки. В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що 28.05.2012 року між сторонами було укладено договір №221888 зі змінами про відкриття фізичній особі поточного рахунку для зарахування заробітної плати (пенсії) та здійснення платіжних операцій з використанням платіжної картки за дебетово-кредитною платіжною системою, на виконання якого позивач встановив кредит в сумі 10000,00 грн., який згодом збільшений до 25000,00 грн., а також відкрив їй рахунок на умовах тарифного пакету «Зарплатний», Тарифів за користування платіжною карткою, розміщених на сайті банку та на інформаційних стендах, що знаходяться у приміщенні установ банку. Процентна ставка за кредитом є фіксованою, складає 30% процентів річних за користування кредитними коштами у всіх випадках, крім випадку користування кредитними коштами протягом Грейс-періоду і 0,001% процентів річних за користування кредитними коштами протягом Грейс-періоду у випадку безготівкового розрахунку за товари та послуги з використанням платіжної картки. За невиконання або несвоєчасне, не в повному обсязі виконання Банк має право нараховувати на суми прострочених платежів та стягувати пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного Банку України, що діяла в період, за який нараховується пеня, за кожен день прострочення, починаючи з дня, коли відповідна сума мала бути сплачена, до дати фактичної її сплати, але не більше 15% від суми простроченого платежу. Сукупний розмір неустойки (пені, штрафу) не може перевищувати половини суми кредиту, одержаної позичальником за кредитним договором. При цьому відповідач зобов`язалася повернути кредит та сплатити відсотки за його користування. Однак, взятих на себе зобов`язань за цим договором відповідачка не виконала. Станом на 23.04.2020 року відповідачка має існуючу перед позивачем заборгованість на загальну суму 32 771,96 грн., яку вона добровільно не погашає, що стало приводом для звернення позивача до суду із цим позовом. Ухвалою судді від 29.05.2020 року, після отримання інформації про зареєстроване місце проживання відповідачки, яка не є підприємцем, вказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи. Представник позивача - адвокат Романова Н.В. до початку судового засідання подала клопотання про розгляд справи без участі представника позивача, позов підтримує в повному обсязі, просить його задовольнити та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, будучи належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання (про що в справі є розписка про вручення судової повіски), про причини неявки не повідомила, відзиву на позовну заяву не подавала, клопотань про відкладення розгляду справи не заявляла, що в силу вимог ч. 1 ст. 223 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи по суті. Ураховуючи згоду представника позивача, який у поданому до суду клопотанні про розгляд справи за відсутності позивача вказав, що він не заперечує проти розгляду справи за відсутності представника банку та ухвалення заочного рішення по справі, а відповідач належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання та не з`явилася в судове засідання без повідомлення причин, а тому суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням частини першої статті ст. 280 ЦПК України. Згідно частини восьмої статті 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали та з`ясувавши дійсні обставини справи, перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи із таких мотивів. Відповідно до статті 129 Конституції України судді при здійсненні правосуддя незалежні і підкоряються лише закону. Основними засадами судочинства є: законність; рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; забезпечення доведеності вини; змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості; підтримання державного обвинувачення в суді прокурором; забезпечення обвинуваченому права на захист; гласність судового процесу та його повне фіксування технічними засобами; забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом; обов`язковість рішень суду. Згідно статті 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах. Суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (ст. 10 ЦПК). Згідно частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Відповідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як передбачено частиною першою статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків. Згідно частини першої та другої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Статтею 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частинами п`ятою - сьомою статті 81 цього Кодексу передбачено, що докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Статтею 11 ЦК України визначено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Частинами першою і другою статті 207 ЦК України передбачено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Нормою статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 1049, ст. 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Судом встановлено, що 28 травня 2012 року між сторонами по даній справі було укладено Договір №221888 про відкриття фізичній особі поточного рахунку для зарахування заробітної плати (пенсії) та здійснення платіжних операцій з використанням платіжної картки за дебетово-кредитною платіжною системою, на виконання якого позивач відкрив відповідачці рахунок. 07 серпня 2013 року між указаними сторонами було укладено додатковий договір №1 до Договору №221888 від 28.05.2012, відповідно до якого банк надає клієнту послугу по надсиланню на мобільний телефон виписок з її особового карткового рахунку. 09 жовтня 2014 року між сторонами було укладено додатковий договір №2 до Договору №221888 від 28.05.2012, відповідно до якого банк на підставі наданих клієнтом відповідно до вимог чинного законодавства України документів відкрило клієнту рахунок за тарифним пакетом «Зарплатний», Тарифів за користування платіжною картою, відкритою по пакету, розміщених на сайті Банку та на інформаційних стендах, що знаходяться у приміщеннях установи банку, надавши відповідачці платіжну картку типу Маster Debit Standart та Пін - конверт до неї. Згідно п. 1.1.3 цього Договору процентна ставка на залишок коштів за рахунком складає 0,00 процентів річних. Процентна ставка на залишок коштів за послугою «Мобільні заощадження» складає 9,0 процентів річних. Відповідно до п. 1.1.4 цього Договору банк встановлює клієнту кредит у сумі 10000,00 грн. Строк дії кредиту встановлюється на відповідний період дії платіжної картки. При випуску платіжної картки на новий термін кредит продовжується на строк дії платіжної картки. Процентна ставка за кредитом є фіксованою і складає 24,00 процентів річних і сплачується щомісячно. Процентна ставка за несанкціонованим овердрафтом складає 35 процентів річних. Щомісячна плата за обслуговування невикористаної частини встановленого кредиту складає 0,00. За умов безготівкового розрахунку платіжною карткою за товари та послуги процентна ставка за користування кредитом протягом грейс-періоду складає 0,001 процентів річних. Згідно п. 1.1.5 цього Договору у разі відсутності на рахунку клієнта власних коштів щомісячна плата за обслуговування невикористаної частини встановленого кредиту списується за рахунок кредиту. Кредит стає доступним клієнтові з дати першого зарахування заробітної плати (п. 1.1.6 цього Договору). Цей додатковий договір набирає чинності з дати підписання його сторонами, діє протягом строку дії Договору і є невід`ємною частиною договору. Відтак, відповідачка зобов`язалася здійснювати оплату послуг згідно тарифів позивача у строки, передбачені умовами кредитного договору. Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 525 ЦК України). Нормою статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно вимог статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно вимог статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Як вбачається із представленого позивачем Розрахунку заборгованості за договором станом на 23 квітня 2020 року, за відповідачкою рахується заборгованість на загальну суму в розмірі 32 771,96 грн., яка складається із заборгованості за кредитом в сумі 24980,84 грн.; проценти за користування кредитом в сумі 6406,07 грн.; комісію в сумі 13,00 грн.; 713,24 грн. пені за несвоєчасне погашення основного боргу; три проценти річних за несвоєчасне погашення кредиту в сумі 344,94 грн. та 198,19 грн. трьох процентів річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом; а також витрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом у розмірі 119,33 грн. Оскільки, відповідач порушила умови кредитного договору шляхом виникнення перед ним заборгованості за кредитним договором, яку вона добровільно не сплачує, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог банку шляхом стягнення з відповідачки на користь позивача заборгованості на загальну суму 32 771,96 грн. Окрім того, у відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України із відповідачки на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 2102,00 грн., сплачений позивачем та підтверджений платіжним дорученням, яке міститься у матеріалах справи. Ураховуючи викладене, та

Outcome: approved