Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-14 00:00:00

Позивач - Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» - звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування поданого позову покликається на те, що відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт (далі Генеральна угода) № б/н від 11.11.2015 року, [PERSON] отримала кредит у розмірі 5\~826, 39 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1, 5 % на місяць на суму залишку заборгованості по кредиту у вказані в заяві, Умовах та правилах строки. Погашення заборгованості здійснюється починаючи з 1 по 25 число кожного місяця . Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана нею Генеральна угода разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у його заяві. Таким чином, АТ КБ «ПриватБанк» свої зобов`язання за договором про надання банківських послуг виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах передбачених договором. Однак, відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями, у зв`язку із чим станом на 10.11.2020 року у відповідача виникла заборгованість у сумі 10\~247, 35 грн., з яких: 3\~885, 94 грн. заборгованість за кредитом; 2\~500, 32 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом; 0,00 грн. заборгованість за комісією; 3\~861, 09 грн. заборгованість за пенею; 0, 00 грн. штраф відповідно до п. 2.2 Генеральної угоди. Враховуючи наведене, а також те, що на даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість за договором про надання банківських послуг, що є порушенням законних прав та інтересів АТ КБ «ПриватБанк», просить позов задоволити. Ухвалою судді Сколівського районного суду Львівської\~області від 12.01.2021 року прийнято до розгляду позовну заяву АТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] \~ про стягнення заборгованості та відкрито провадження у справі, постановлено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 25.02.2021 року без виклику учасників справи. Розгляд справи відкладався на 15.04.2021 року з підстав, викладених в ухвалі Сколівського районного суду Львівської\~області від 25.02.2021 року. Відповідач [PERSON] - відзив на позов із викладенням своїх заперечень, відповідно до норм\~ЦПК України, до суду не подавав, а також, не подавав заяви про визнання ним позовних вимог АТ КБ «ПриватБанк», незважаючи на пропозицію суду, викладену в ухвалі від 12.01.2021 року. 25.02.2021 року та 15.04.2021 року відповідачем подавалися заяви про долучення до матеріалів справи письмових доказів, а саме доказів оплати нею суми заборгованості за Генеральною угодою № б/н від 11.11.2015 року. Частиною 1\~статті 279 ЦПК України\~встановлено, що розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше (ч. 5\~ст. 279 ЦПК України). Вказана вимога\~ЦПК України\~роз`яснена судом учасникам справи в ухвалі про відкриття провадження у справі. Сторони у справі не подавали клопотань про розгляд зазначеної справи з повідомленням сторін, а суд не вбачав підстав для розгляду справи з повідомленням сторін з власної ініціативи. Про час та місце засідання суду сторони були належним чином повідомлені (рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень містяться в матеріалах справи). Згідно з ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. З`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку, що провадження у справі підлягає закриттю. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є невід`ємною частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд. Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. В силу положень ч. 1\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Виходячи із наведених вище процесуальних норм суд встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт № б/н від 11.11.2015 року, [PERSON] отримала кредит у розмірі 5\~826, 39 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1, 5 % на місяць на суму залишку заборгованості по кредиту у вказані в заяві, Умовах та правилах строки. Погашення заборгованості здійснюється починаючи з 1 по 25 число кожного місяця. Вказаною угодою встановлено і штрафні санкції за порушення зобов`язання. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана нею генеральна угода, разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг. Встановлено, що позивач надав вказані кредитні кошти відповідачеві [PERSON] , тим самим своєчасно та в повному обсязі виконав свої зобов`язання перед останнім за Генеральною угодою № б/н від 11.11.2015 року, що підтверджується довідкою про видані кредитні картки, довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку, розрахунком заборгованості за договором № б/н від 11.11.2015 року. Судом досліджено розрахунок заборгованості за основним боргом, процентами та пенею, згідно з яким заборгованість [PERSON] \~ становить 10\~247, 35 грн., з яких: 3\~885, 94 грн. заборгованість за кредитом; 2\~500, 32 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом; 0,00 грн. заборгованість за комісією; 3\~861, 09 грн. заборгованість за пенею; 0, 00 грн. штраф відповідно до п. 2.2 Генеральної угоди. Відповідно до\~статті 526 Цивільного кодексу України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі\~статтею 527 Цивільного кодексу України\~боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. За змістом статей\~599\~та\~625 Цивільного кодексу України\~боржник звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання, яке припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення\~параграфа 1\~цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. У відповідності до ч. 1\~ст. 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно з ч. 1\~ст. 1049 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності. У відповідності до ч.ч. 1, 3 ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Як передбачено ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час\~прострочення, а також три\~проценти\~річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений\~договором\~або законом. Беручи до уваги вищевикладені норми чинного матеріального права, а також договірні положення, погоджені сторонами, суд дійшов висновку, що дійсно станом на час звернення до суду з позовом заборгованість відповідача перед позивачем за Генеральною угодою складала 10\~247, 35 грн., з яких: 3\~885, 94 грн. заборгованість за кредитом; 2\~500, 32 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом; 0,00 грн. заборгованість за комісією; 3\~861, 09 грн. заборгованість за пенею; 0, 00 грн. штраф відповідно до п. 2.2 Генеральної угоди. В той же час, відповідачем долучено суду квитанції від 05.02.2021 року про сплату 5\~000, 00 грн. та від 09.04.2021 року про сплату 5\~250, 00 грн. Більше того,\~з долученої\~відповідачем до\~матеріалів справи\~довідки Акціонерного\~товариства Комерційний\~банк «ПриватБанк» \~від 05.02.2021 року вбачається, що станом на час оплати відповідачем першого платежу аванс на початок періоду складав (-10\~247, 35 грн.), а на кінець періоду (-5\~247, 35 грн.). Саме заборгованість за договором у сумі 5\~247, 35 грн. була погашена відповідачем 09.04.2021 року. При цьому, вказання у довідці Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» від 15.04.2021 року суми заборгованості відповідача за договором у розмірі 2\~102, 00 грн. є сумою судового збору та не має відношення до договірних відносин між сторонами за Генеральною угодою. Відтак, провадження у справі Акціонерного товариства\~Комерційний банк\~«ПриватБанк» до\~ [PERSON] про\~стягнення 10\~247,\~35\~грн.\~заборгованості підлягає закриттю на підставі п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України за відсутністю предмету спору, оскільки наявна на момент звернення до суду заборгованість сплачена відповідачем в повному обсязі до винесення рішення у справі. Згідно з ч. 1\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Беручи до уваги обґрунтованість станом на час звернення з позовом позовних вимог в повному обсязі, суд приходить до висновку, що із відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2\~102 грн.

Outcome: approved