Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-09 00:00:00

Позивач [PERSON] , який проживає за адресою: [ADDRESS] , звернувся до суду з вищезазначеним позовом та просив постановити рішення, яким зменшити розмір стягнутих з нього аліментів на утримання дитини з 1/6 частини зі всіх видів його заробітку щомісяця, але не менше встановленого законом мінімуму до 1/8 частини зі всіх видів його заробітку щомісяця, але не менше встановленого законом мінімуму (а.с.1-2). У подальшому позивач уточнив свої вимоги (а.с.36), та просив зменшити розмір стягнутих з нього аліментів на утримання дитини з 1/6 частини зі всіх видів його заробітку щомісяця, але не менше встановленого законом мінімуму до 1/12 частини зі всіх видів його заробітку щомісяця, але не менше встановленого законом мінімуму; - рішення про зменшення розміру аліментів у розмірі 1/12 частки постановити з 01.06.2017 року, тобто з дня народження сина [PERSON] , і здійснити перерахунок стягнутих з нього аліментів з 01.06.2017 року шляхом зменшення їх до 1/12 частки. Свої вимоги мотивує тим, що згідно рішення Болградського районного суду Одеської області від 15.01.2009 року з нього з [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання сина, [PERSON] , [INFO] в розмірі по 1/6 частині зі всіх видів його заробітку щомісяця, але не менше встановленого законом мінімуму, починаючи з 18.01.2007 року і до 17.02.2024 року. Однак, з липня 2007 року він знаходиться у другому шлюбі з [PERSON] , та мають трьох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , який є інвалідом. Також на його, позивач утриманні перебуває донька його дружини від першого шлюбу [PERSON] , яка навчається у відокремленому підрозділі «Об`єднане вище професійно-технічне училищ сфери послуг Національного університету «Одеська юридична академія» за професією «Кравець». Тобто, з часу постановлення судом рішення про стягнення з нього аліментів з 15.01.2009 року значно змінилося його сімейне і матеріальне положення, а відтак є всі підстави для зменшення розміру аліментів на утримання сина [PERSON] . Позивач підтримав позовні вимоги, уточнення до них, наполягав на задоволенні уточнених позовних вимог, надав пояснення з підстав зазначених в позові. Пояснив, що станом на час винесення рішення судом на його утриманні була лише одна дитина від другого шлюбу, та дитини його дружини від першого шлюбу. Втім за цей час у нього в другому шлюбі народилося ще двоє дітей: донька [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] . Оскільки син [PERSON] є інвалідом, він позивач будучи військовим пенсіонером, змушений був знову йти на військову службу, аби покращити матеріальне становище, та займатися лікуванням сина. Аліменти на утримання сина [PERSON] стягувалися лише з його військової пенсії, проте він мав намір повідомити відділ державної виконавчої служби про наявність й нього ще заробітної плати військового, проте не міг встановити місце знаходження виконавчої служби. Втім, наданий час державним виконавцем здійснено перерахунок його доходів, визначено йому розмір заборгованості, який він змушений щомісяця погашати. Скаржився на те, що відповідач за всі ці чотирнадцять років не надавала можливості йому бачитися з сином, так як повідомила сину, що батько помер. Просив врахувати суд, його теперішній сімейний стан, наявність на його утриманні трьох його дітей, та доньки дружини від першого шлюбу. А також те, що дружина [PERSON] також є інвалідом 3 групи, ніде не працює, та жодних доходів не отримує. Відповідач\~ позовні вимоги не визнала, заперечувала категорично щодо задоволення позовних вимог позивача, надала суду письмовий відзив, в якому виклала усі свої доводи, на спростування тверджень позивача (а.с.55-86). Пояснила, що вона ніяким чином не перешкоджала і не перешкоджає позивачу у спілкуванні з сином. Той розмір аліментів, який весь час стягувався з позивача [PERSON] у розмірі 1/6 частки від його доходів є занадто мізерним, навіть не відповідає мінімальному розміру, визначеному законом. Тоді як син [PERSON] росте, та збільшуються потреби на його утримання, виховання та навчання. Більш того, позивач приховав, що є військовослужбовцем з серпня 2017 року, учасником АТО, отримує військову заробітну плату, тобто якого дохід за цей період склав 319\~370.05 гривен, з яких аліменти він не сплачував, в зв`язку з чим станом на 01.08.2019 року було визначено державним виконавцем заборгованість по аліментам в розмірі 53\~228.34 гривень. На її, відповідача утриманні перебуває двоє дітей: донька [PERSON] , [INFO] , яка є студенткою першого курсу факультету української філології та соціальних наук Ізмаїльського ДГУ, та син [PERSON] , [INFO] , яких вона виховую і утримує одна. До складу сім`ї відповідача входить також її мати пенсіонерка [PERSON] . Вся родина її, відповідача перебуває на диспансерному обліку в зв`язку з наявністю хронічних захворювань, лікування яких потребує систематичних матеріальних затрат. На думку відповідача, той факт, що на утриманні позивача перебуває троє дітей, не позбавляє його обов`язку утримувати сина [PERSON] . Оцінивши усі докази зібрані в справі у їх сукупності, виходячи з обставин, встановлених під час судового розгляду справи, враховуючи норми діючого законодавства, яким врегульовані встановлені судом правовідносини, заяви сторін по справі, суд прийшов до висновку про часткове задоволення уточнених позовних вимог за наступних підстав. Судом достовірно встановлено, що позивач та відповідач є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.64), та заявою про визнання батьківства від 06.12.2006 року (а.с.25). Рішенням Болградського районного суду Одеської області від 15.01.2009 року, справа №2-ц-14/2009 з [PERSON] , [INFO] , який народився в м.Болград Одеської області на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] в розмірі по 1/6 частині зі всіх видів його заробітку щомісяця, але не менше встановленого Законом мінімуму, починаючи з 18.01.2007 року до 17.02.2024 року (а.с.7-8, 9). 24 листопада 2010 року було відкрито виконавче провадження №В-18/1645 на підставі виконавчого листа виданого на виконання зазначеного рішення суду (а.с.78). На ім`я начальника Головного УПФУ 25.11.2010 року було направлено розпорядження №В-18/1645 про утримання аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] в розмірі, зазначеному в рішенні суду (а.с.79). 18 липня 2019 року старшим державним виконавцем Першого Приморського відділу ДВС міста Одеса головного територіального управління юстиції в Одеській області Біликом Р.В. винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипндію та інші доходи боржника [PERSON] в зв`язку з тим, що боржник отримує дохід у Військовій частині [NUMBER] : [ADDRESS] (а.с.80). Згідно розрахунку заборгованості, здійсненого старшим державним виконавцем Першого Приморського відділу ДВС міста Одеса головного територіального управління юстиції в Одеській області Біликом Р.В. від 09.10.2019 року, заборгованість боржника [PERSON] станом на 01.08.2019 року становить 53\~228.34 гривень (а.с.81, 82). Позивач [PERSON] перебуває в шлюбі з [PERSON] , громадянкою Республіки Молдова з 03.07.2007 року (а.с.10), яка є інвалідом ІІІ групи дитинства по зору довічно (а.с.11), має посвідку на постійне проживання в Україні (а.с.14). Від цього шлюбу у них народилися діти: - [PERSON] , [INFO] (а.с.5); - [PERSON] , [INFO] (а.с.6); - [PERSON] , [INFO] (а.с.4), який є інвалідом, має захворювання [PERSON] (а.с.12). До складу сім`ї позивача окрім нього з дружиною, їх трьох малолітніх дітей, також входить донька від першого шлюбу [PERSON] , [INFO] , і які проживають за адресою: [ADDRESS] (а.с.15, 13, 41). [PERSON] є ученицею 3 курсу групи №33 Відокремленого підрозділу «Об`єднане вище професійно-технічне училище сфери послуг Національного університету «Одеська юридична академія» за професією «Кравець» (а.с.89), та проживає у гуртожитку, за який сплачує 498.00 гривен щомісяця (а.с.90). Позивач [PERSON] (а.с.40) перебуває на обліку Головного управління ПФУ в Одеській області і отримує пенсію за вислугу років, яка станом на грудень місяць 2019 року становить 2\~669.94 гривень (а.с.37). Саме з цього виду доходів [PERSON] утримувалися аліменти в розмірі: липень-листопад 2017 року 533.10 гривень, грудень 2017 року-червень 2018 року 558.00 гривень, липень 2018 року-листопад 2018 року 583.20 гривень, грудень 2018 року-червень 2019 року 608.10 гривень, липень-жовтень 2019 року 635.40гривень (а.с.38-39). Крім цього, відповідачем надано довідку Відділу обслуговування військовослужбовців та деяких інших категорій громадян (сервісний центр) Управління обслуговування громадян Головного управління пенсійного фонду України в Одеській області щодо розміру сплачених позивачем аліментів на утримання сина [PERSON] за період з січня 2011 року по грудень 2019 року (а.с.83-87). Позивач є учасником бойових дій (а.с.3), що вбачається з копії контракту від 17.07.2017 року, термін дії якого три роки (а.с.96), довідок Військової частини [NUMBER] Міністерства оборони України №189 від 08.05.2018 року (а.с.91), №471 від 17.12.2019 року (а.с.92). Відповідно до довідки військової частини [NUMBER] Міністерства оборони України заробітна плата позивача з серпня 2019 року по січень 2020 року в середньому становить 15500.00 гривен (а.с.97). Таким чином, наразі середньомісячний сукупний дохід позивача становить 18\~225.79 гривен. Щодо заперечень\~відповідача [PERSON] (а.с.61). До складу її сім`ї за місцем проживання: [ADDRESS] входять: дочка [PERSON] , [INFO] (а.с.73), син [PERSON] , [INFO] (а.с.64), мати [PERSON] , [INFO] - пенсіонерка (а.с.65, 70). Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу [NUMBER] від 15.01.2003 року відповідач змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] » (а.с.74). Згідно довідки Служби у справах дітей Болградської районної державної адміністрації Одеської області від 13.12.2019 року за №478/01-28/05 відповідач [PERSON] одна виховує і утримує своїх двох дітей (а.с.72). Усі члени родини відповідача перебувають на диспансерному обліку з різними хронічними захворюваннями, що підтверджуються довідками Комунального некомерційного підприємства «Первинно медико-санітарна допомога» Болградської районної ради Одеської області (а.с.66-68). Відповідач працює кухарем в КЗ «Болградська спеціальна школа-інтернат», та її заробітна плата за період з січня 2019 року по листопад 2019 року становить 45\~552.84 гривень (а.с.69). Мати відповідача [PERSON] є пенсіонеркою за віком та станом на листопад 2019 року отримує пенсію в розмірі 2\~626.36 гривень (а.с.71). Донька відповідача [PERSON] навчається на першому курсі факультету української філології та соціальних наук Ізмаїльського державного гуманітарного університету ІІІ рівня акредитації, бюджетна форма навчання (а.с.75). За клопотанням сторін по справі, судом було допитано свідків. Так, свідок [PERSON] , військовослужбовець в/ч [NUMBER] пояснив, що він є другом сім`ї позивача, знає цю сім`ю біля трьох років. Може характеризувати позивача виключно з позитивної сторони. На утриманні позивача перебуває четверо дітей, найменший син є інвалідом, а тому на його думку, ці діти потребують більшої батьківської уваги та матеріального забезпечення, а тому слід зменшити розмір аліментів, які стягуються з позивача. Суд розцінює критично пояснення вказаного свідка, оскільки він є необ`єктивною та заінтересованою особою, оскільки як пояснив свідок, після прибуття його до м. Болград на військову службу, він проживав в будинку позивача оскільки іншого житла у нього не було. При цьому свідок не зміг пояснити, чому син [PERSON] має отримувати аліменти від батька в значно меншому розмірі ніж матимуть матеріальне забезпечення інші діти позивача. У якості свідка, суд опитав сина сторін [PERSON] , який пояснив, що батько з ним не спілкується, уникає будь-яких побачень, навіть при зустрічі відвертається від нього. Жодного разу батько його не вітав з днем народження, не дарував подарунків, та нічого ніколи не купував. Мати нічого поганого про батька йому не говорила. Втім, у нього склалося негативне ставлення до батька, оскільки він їх з матір`ю покинув ще в дитинстві. Все його життя ним опікується лише мати, яка його забезпечує усім необхідним. При цьому, вважав, що також має право на матеріальне утримання від батька на рівні з іншими його дітьми. Суд приймає до уваги пояснення цього свідка, який з огляду на його неповнолітній вік був щирим перед судом, та його пояснення повністю співвідносяться з поясненнями позивача, який підтвердив, що жодним чином не цікавився про життя та долю свого сина [PERSON] , ніяким чином матеріально йому весь цей час не допомагав, окрім сплати аліментів. Відповідно до ч. ч. 1, 2 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Так, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. 2. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Кошти на утримання дитини присуджуються судом у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким вона проживає. Саме суду віддані дискреційні повноваження при визначенні конкретного розміру аліментів. При цьому, закон визначив що саме суд повинен брати до уваги і враховувати при визначенні розміру аліментів. Такими обставинами можуть бути: стан здоров`я та матеріальне становище дитини та платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів або якісь інші обставини, які можуть мати важливе значення для визначення розміру аліментів. Попри таку різноманітність факторів, що впливають на визначення розміру аліментів, їх мінімальний розмір визначається законом. Це той мінімум, який батьки зобов`язані витрачати на дитину, не залежно від доходів, можливостей, бажання, інших дітей, незалежно від всіх цих обставин. З 8 липня 2017 року цю межу було підвищено з 30 до 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, який визначається кожного року законом про державний бюджет. Так, у 2018 році, мінімальний розмір аліментів для дітей віком від 6 років до 18 років складає: з 1 січня 2018 року 930.00 гривень (1860.00 х 50%), з 1 липня 972.00 гривень (1944.00 х 50%), з 1 грудня 2018 1013.50 гривень (2027.00 гривень х 50%). Згідно Закону України «Про державний бюджет України на 2019 рік» визначено, що мінімальний розмір аліментів на дитину віком від 6 років до 18-ти років з з 01.01.2019 року - 1013.00 гривен (2 027.00 гривен х 50 %), з 01.07.2019 року 1059.00 гривен (2 118.00 гривен х 50%), з 01.12.2019 року 1109.00 гривен (2 218.00 гривен х 50%). Відповідно до положень Закону України «Про державний бюджет України на 2020 рік» визначено, що мінімальний розмір аліментів на дитину віком від 6 років до 18 років з 01.01.2020 року становить 1109.00 гривен (2 218.00 гривен х 50%), з 01.07.2020 року становити 1159.00 гривень (2318.00 гривень х 50%), з 01.12.2020 року 1197.50 гривень (2395.00 гривень х 50%). Разом з цим, ст.182 ч.2 СК України врегульовано, що мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Дійсно, стаття 192 Сімейного кодексу України визначає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. У відповідності до положень ст.ст.13, 81, 83 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Згідно ст.82 ч.1 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Суд під час розгляду справи повинен безпосередньо дослідити докази у справі: ознайомитися з письмовими та електронними доказами, висновками експертів, поясненнями учасників справи, викладеними в заявах по суті справи, показаннями свідків, оглянути речові докази. Докази, що не були предметом дослідження в судовому засіданні, не можуть бути покладені судом в основу ухваленого судового рішення(стаття 229 ЦПК України). Суд розглядає справу дотримуючись принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства, оцінюючи докази у справі у їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням згідно ст. 229 ЦПК України, захищаючи порушені, невизнані або оспорюванні права, свободи чи інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб згідно ст. 2 ЦПК України. Судом встановлено, що наразі сукупний дохід відповідача становить 18 225.79 гривень, тобто є досить достатнім для утримання усіх дітей. На утриманні позивача перебуває троє малолітніх дітей, його дружина, яка є інвалідом 3 групи та не працює, а також донька дружини від першого шлюбу [PERSON] , яка є студенткою профтехучилища в м.Одеса (а.с.89-90, 98-139), та всього склад сім`ї позивача становить - 6 (шість) чоловік. Крім того, син [PERSON] , [INFO] є інвалідом з дитинства (а.с.4, 12). При визначені розміру аліментів, суд бере до уваги розмір прожиткового мінімуму на дитину віком від 6-ти до 18-ти років згідно положень Закону України «Про державний бюджет України на 2020 рік, вимоги ст.182 СК України та вважає за можливе визначити аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/8 частини з частини заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, до досягнення сином повноліття, що буде саме тим розміром який може визнаватися необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. 1/8 частина заробітку (доходу) платника аліментів [PERSON] наразі становить 2278.22 гривен, тобто навіть менше мінімально рекомендованого розміру аліментів на одну дитину, що станом на 01.01.2020 року становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів - 2 395.00 гривен. Щодо позовних вимог в частині постановлення рішення про зменшення розміру аліментів з дати [INFO] , тобто з дня народження сина [PERSON] , і здійснення перерахунку стягнутих з позивача аліментів з 01.06.2017 року шляхом зменшення їх до 1/12 частки. Так, рішенням Болградського районного суду Одеської області від 15.01.2009 року справа №2-ц-14/2009 з позивача [PERSON] стягуються аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/6 частини зі всіх видів його заробітку щомісяця (а.с.7-8). По перше, позивач мав би після укладення контракту 17.07.2017 року (а.с.96) повідомити Перший Приморський відділ державної виконавчої служби про отримання доходу у вигляді заробітної плати (а.с.97), який мав би бути включений до суми з якої повинні стягуватися аліменти. Однак позивач цього не зробив, посилаючи на зайнятість по службі. Саме з цих підстав у позивача накопичилася заборгованість по сплаті аліментів за період з липня 2017 року по серпень 2019 року в розмірі 53\~228.34 гривен (а.с.82), яка наразі щомісяця утримується з заробітної плати позивача (а.с.97). Крім того, позивач не був позбавлений права після народження сина [PERSON] , ще в червні 2017 року звернутися до суду з аналогічними вимогами про зменшення розміру стягнутих аліментів. Проте не зробив цього. У п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. \~ \~ \~ \~З огляду на зазначене, уточнені позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають. Положеннями ст.133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Згідно положень пункту 3 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» позивачі у справах про стягнення аліментів звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях. Крім того, позивач є учасником бойових дій (а.с.3), та в силу положень ст.5 ч.1 п.13 Закону України «Про судовий збір» - звільнений від сплати судового збору. Відповідно до п.1 ч.2, ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. Приймаючи до уваги, що позовні вимоги задоволено частково, то з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 420.40 гривен (840.80 гривен :2). На підставі викладеного,

Outcome: partial