Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-19 00:00:00

Позивач в листопаді 2014 року звернувся до суду з позовом до ПАТ «Дельта Банк» про захист прав споживачів та стягнення коштів посилаючись на те, що 29.04.2013 року з відповідачем був укладений договір № 02028639290413 про відкриття поточного рахунку з використанням та обслуговуванням платіжної картки. 01.09.2014 року був укладений договір № 20005008542239 банківського вкладу «зростаючий on-line» у розмірі 7500 доларів США. Депозитний вклад залучався на строк до 15.09.2014 року включно. 29.09.2014 року позивач написав заяву про відміну пролонгації договору та видачу грошових коштів через касу банка. [PERSON] написав повторно заяви про повернення коштів від 02.10.2014року та 16.10.2014 року. 01.10.2014 року грошові кошти були зараховані на поточний рахунок [NUMBER], відкритий на їм`я позивача в установі банку. Позивач двічі зняв по 100 доларів США зі свого рахунку та перевів 1110 доларів США на рахунок своєї матері в тому ж банку. На сьогоднішній день заборгованість становить 6266,64 доларів США. В зв'язку з тим, що відповідач відмовляється добровільно виконати свої зобов'язання, позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь грошові кошти, які знаходяться на вкладному рахунку в сумі 6266,64 доларів США з урахуванням трьох процентів річних за весь час прострочення в розмірі 20,6 доларів США та пеню 3% на день від простроченої суми в розмірі 7520 доларів США, а всього 13807 доларів США; моральну шкоду у розмірі 6000 грн. В судовому засіданні позивач позов підтримав та просить суд стягнути з ПАТ «Дельта Банк» на користь 6266, 64 доларів США з урахуванням трьох процентів річних за весь час прострочення і розмірі 20,6 доларів США та пеню 3 % на день від простроченої суду в розмірі 7250 доларів США. Також просить суд стягнути з відповідача на користь позивача 6000 грн. моральної шкоди. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнала з підстав викладених в запереченнях. Суд, вислухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Як вбачається з пояснень та матеріалів справи, 29.04.2013 року між [PERSON] та ПАТ «Дельта Банк» був укладений договір № 020-28639-290413 про відкриття поточного рахунку з використанням та обслуговуванням платіжної картки (а.с.5). 01.09.2014 року між [PERSON] та ПАТ «Дельта Банк» був укладений договір банківського вкладу (депозиту) №200005008542239 «Зростаючий on-line», відповідно до якого сума вкладу становить 7500 доларів США строком до 15 вересня 2014 року (а.с.6). Відповідно до платіжного доручення № 5942229 від 01.09.2014 року 7500 доларів США прийнято банком з призначенням платежу залучення коштів на депозит угода №200005008542239 від 01.09.2014 року в межах банку через систему myDELTA (а.с.7) Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ч. 1 ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Договір банківського вкладу, в якому вкладником є фізична особа, є публічним договором (ст.633 ЦК України). До відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунка (глава 72 ЦК України), якщо інше не встановлено цією главою або не випливає із суті договору банківського вкладу. Згідно зі ст.1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад) Відповідно до частини 1 статті 1059 ЦК України договір банківського вкладу укладається в письмовій формі. Письмова форма договору банківського вкладу вважається додержаною, якщо внесення грошової суми підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або сертифіката чи іншого документа, що відповідає вимогам, встановленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту. З матеріалів справи вбачається, що за вищезазначеним Договором Банк прийняв від позивача грошові кошти в сумі 7500 доларів США на строк до 15 вересня 2014 року та видав останньому платіжне доручення № 5942229, одночасно зобов`язався виплатити вклад та проценти на нього на умовах та в порядку, передбаченому Договором Позивач тричі звертався до відповідача із заявами про повернення суми банківського вкладу за Договором 29.09.2014 року, 02.10.2014 року, 16.10.2014 року, проте залишилися відповідачем без реагування,що свідчить про порушення відповідачем своїх грошових зобов'язань (а.с. 8-10) Відповідно до норм ст.60 ЦПК України позивач надав суду докази свого звернення до відповідача із заявою про повернення депозиту. Судом також встановлено, що за період з дня звернення позивача з вимогою про видачу грошових коштів до дня звернення до суду у відповідача було достатньо часу для здійснення повної видачі грошових коштів позивачу, але відповідач свої зобов`язання виконав лише частково повернувши позивачеві кошти та перерахувавши на рахунок матері позивача частину грошей. Щодо не виконання частини зобов»язання представник відповідача не надав суду належних доказів повідомлення позивача про причину відмови у подальших виплатах з моменту звернення до нього позивача із відповідною заявою. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За таких обставин, суд застосовує норми ст. ст.1058 - 1060 ЦК України, згідно яким з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума заборгованості за Договором в розмірі 6266, 64 доларів США. Частиною 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Отже, суд, вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача також 3% річних за період з 01.10.2014 року по 10.11.2014 року в сумі 20, 60 доларів США. Статтею 533 ЦК України передбачено, що грошове зобов»язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов»язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Таким чином, суд вважає правомірним стягнення з ПАТ «Дельта Банк» суми заборгованості в іноземній валюті, оскільки на момент постановлення рішення неможливо визначити день платежу та офіційний курс валюти на день платежу. Наполягаючи на позові позивач пояснив, що йому діями банку спричинена моральна шкода, яка полягає в тому, що він витратив багато часу на відвідування баку з метою отримання своїх коштів. Крім цього, він взяв в борг суму грошей, яку в зв»язку з неповерненням банком його грошей він позбавлений можливості повернути борг. Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Згідно з ч. 3 ст. 23 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Відповідно до ч.2 ст. 22 Закону України «про захист прав споживачів» передбачено, що при задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Частиною 1 ст. 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Пунктом 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від № 4 від 31. 03. 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» встановлено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода може полягати у моральних переживаннях у зв'язку з ушкодження здоров'я, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження громадського життя, настанні негативних наслідків. Враховуючи вищевикладене, зважаючи на те що позивачем під час розгляду справи не було надано до суду доказів, які б підтверджували факт заподіяння позивачу моральних страждань, що пов'язані з діями або бездіяльністю банку, та з урахуванням того, що договором банківського вкладу не передбачено стягнення моральної шкоди. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від оплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Постановою Пленуму ВСС України від 30.03.2012 року № 5 пунктом п.12 роз»яснино, що як за пред»явлення позову, так і при його вирішенні судом, ціна якого визначається в іноземній валюті, судовий збір сплачується позивачем або стягується судом у гривнях із урахуванням офіційного курсу гривні до іноземної валюти, встановленого Національним банком України на день сплати. За офіційними даними Національного банку України на 20.02.2015 року офіційний курс долара США по відношенню до гривні становить 2735,7992 грн. за 100 доларів США. Тому, підлягає стягненню з відповідача в дохід держави судовий збір в розмірі 1719 грн. 58 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial