Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася з позовом до суду та свої вимоги мотивує тим, що вона З відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі з 23.10.2010, однак сім`я розпалася, рішенням Зарічного райсуду м. Суми від 19.10.2012 шлюб між сторонами був розірваний. Від шлюбу вони мають дочку [PERSON] , [INFO] , батьком якої є [PERSON] . Дитина проживає разом з [PERSON] . Після розірвання шлюбу сторони проживають окремо. Рішенням суду з відповідача на користь [PERSON] на дитину [PERSON] були стягнуті аліменти в розмірі ј частини з усіх видів заробітку [PERSON] щомісячно, до повноліття дочки, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. Відповідач, як батько дитини, матеріальної допомоги на її утримання не надає і має заборгованість по аліментам в сумі 143882 грн. 15 коп. В цьому році дочка досягла десяти років і вона є учнем 5 класу Сумської загальноосвітньої школи № 4. Незважаючи на те, що [PERSON] проживає в м. Суми, як і вона з дочкою, однак участі у вихованні дитини він не приймає, жодного разу не поздоровив її з днем народження, байдуже ставиться до існування дитини, не цікавиться станом здоров`я та життям дочки і фактично дочка не знає свого батька. [PERSON] не знає, в якій школі та в якому класі навчається дочка, жодного разу не відвідував батьківські збори в школі, жодного разу не відвідав дочку та не цікавиться її навчанням, не піклується про фізичний та духовний розвиток дитини, її здоров`я, навчання, підготовку до самостійного життя, не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, оскільки не бажає виконувати свої батьківські обов`язки. Крім цього, [PERSON] постійно ухиляється і від обов`язку по утриманню своєї дитини, не утримує дочку матеріально, в зв`язку з чим має заборгованість по аліментам на дитину в сумі майже 150 тис. грн. Таким чином, [PERSON] вважає, що відповідач умисно не виконує свого обов`язку по вихованню та утриманню дочки та злісно ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, а тому просить суд ухвалити рішення, яким позбавити його батьківських прав відносно неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] . Відповідач - [PERSON] у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій не заперечував проти позбавлення батьківських прав відносно [PERSON] , просив розглядати справу без його участі. Представник третьої особи - Служби у справах дітей Сумської міської ради позов [PERSON] підтримує у повному обсязі. Суд, дослідивши докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] народилася [PERSON] , батько [PERSON] , мати [PERSON] (а.с. 7). Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 19.10.2012 шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано (а.с. 6). 04.03.2016 [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, прізвище після державної реєстрації шлюбу чоловіка та дружини - [PERSON] (а.с. 8). З довідки про склад сім`ї № 14.03-08/81670 від 29.06.2021 вбачається, що за адресою: [ADDRESS] , зареєстрована [PERSON] разом з [PERSON] (а.с. 9). З розрахунку заборгованості зі сплати аліментів за в/л № 591/4171/13-ц від 22.07.2013 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , вбачається, що за період з 01.03.2018 по 31.08.2021 мається заборгованість по сплаті аліментів у розмірі 143882,15 грн. (а.с. 10). З довідки № 34 від 19.08.2021, виданої в.о. директора школи КУ Сумської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 4 ім. Героя України Олександра Оніщенка СМР вбачається, що [PERSON] дійсно навчається в 5-В класі. Батько дитини, [PERSON] , за час навчання з 01.09.2020 по 14.06.2021 школу не відвідував, навчанням доньки не цікавився, з вчителями не спілкувався. Школу відвідувала мати дитини, [PERSON] (а.с. 11). Управління «Служба у справах дітей» Сумської міської ради надало висновок щодо можливості позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно доньки [PERSON] , [INFO] № 2363/27.1-26 від 29.10.2021, з якого вбачається, що Управління вважає за можливе позбавити батьківських прав [PERSON] відносно доньки [PERSON] та підтримує позов позивачки у повному обсязі (а.с. 33-37). Відповідно до ст.12 Закону України «Про охорону дитинства»,- на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини, - в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини,- батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно ч. 2, 3 ст.150 Сімейного кодексу України,- батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Частиною 4 ст. 155 Сімейного кодексу України передбачено, що ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до п. 2 ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України,- мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Пленум Верховного Суду України в п. 16 постанови від 30.03.2007 № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» наголосив, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до ст. 82 ЦПК України,- обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Оскільки відповідач [PERSON] проти позбавлення батьківських прав щодо його дочки не заперечує, суд приймає визнання позову відповідачем, яке, на думку суду, не суперечить вимогам закону, а обставини позову не потребують доказування відповідно до ст.82 ЦПК України. Враховуючи зазначені норми чинного законодавства, суд вбачає за необхідне позбавити відповідача батьківських прав відносно дочки [PERSON] , [INFO] . Згідно зі ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача - витрати по сплаті судового збору у розмірі 908 грн.

Outcome: approved