Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-13 00:00:00

Позивач АТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернувся до суду із позовною заявою про стягнення з відповідачки [PERSON] заборгованості за кредитним договором в сумі 57810,33 гривень. Позивач мотивує свої позовні вимоги тим, що відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та прави надання продукту кредитних карт від 24 червня 2016 року [PERSON] отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 12022,01гривень зі сплатою відсотків за користуванням кредитом у розмірі 13,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючи з «1» по «25» число кожного місяця відповідачка надає банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом. Позивач свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме надав [PERSON] кредит у розмірі, встановленому кредитним договором, однак остання не надала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, у зв`язку з чим станом на 18 грудня 2019 року має перед позивачем заборгованість в розмірі 57810,33 гривень, яку позивач просить стягнути з відповідачки на свою користь і яка складається з наступного: 12022,01 гривень - заборгованість за кредитом; 5526,44 гривень - заборгованість по відсоткам за користуванням кредитом; 18235,20 гривень - заборгованість за пенею; 22026,68 гривень - штраф. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа (а.с. 48). В позовній заяві позивач не заперечував проти розгляду справи за відсутності його представника та винесення заочного рішення. Відповідачка в судові засідання не з`явилась, про місце, дату час розгляду справи була повідомлена належним чином, що підтверджується розпискою щодо отримання судової повістки про виклик до суду (а.с. 50). Від відповідачки на адресу суду надійшло письмове клопотання згідно з яким остання просить суд дану справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги не визнала в повному обсязі, оскільки між сторонами було укладено договір реструктуризації боргу. Заборгованість за кредитним договором була сплачена [PERSON] позивачу в повному обсязі. Тому, відповідачка просила суд відмовити у задоволенні вимог позову (а.с. 52). Від відповідачки не надходило клопотань про розгляд справи у поряду загального позовного провадження. Суд, у відповідності до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, розглянувши справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі доказами та документами, приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав: Згідно Анкети-заяви про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в ПриватБанку від 04 грудня 2008 року, Умов та Правил надання банківських послуг, [PERSON] отримала кредит від позивача у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користуванням кредитом у розмірі 3,5 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом (а.с. 6, 7-30). Відповідно до Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карток від 24 червня 2016 року, укладеної між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] , сторони погодили зменшити розмір заборгованості, яка виникла з дати надання відповідачці кредиту, а саме: відсотки на 19093,31 гривень, комісію на 2250,00 гривень, штраф на 683,37 гривень. Заборгованість за договором з дати підписання Генеральної угоди складає 13822,01 гривень, датою остаточного погашення заборгованості за договором є 31 грудня 2016 року. Банк надав [PERSON] терміновий кредит у сумі 12022,01 гривень на строк 06 місяців, з 24 червня 2016 року по 31 грудня 2019 року шляхом встановлення кредитної лінії на платіжну картку на споживчі цілі в сумі 12022,01 гривень, в обмін на зобов`язання відповідача по поверненню кредиту, сплаті відсотків в розмірі 1,083 % на місяць на суму залишку заборгованість по Кредиту у визначені в Заяві, Умовах та правила строки (а.с. 5). Як вбачається з розрахунку заборгованості за договором без номеру від 24 червня 2016 року, укладеного між Приватбанком та клієнтом - [PERSON] , заборгованість останньої по договору станом на 18 грудня 2019 року перед банком становить 57810 гривень 33 копійок, яка складається з наступного: 12022,01 гривень - заборгованість за кредитом; 5526,44 гривень - заборгованість по відсотках за користування кредитом; 18235,20 гривень - заборгованість за пенею; 22026,68 гривень - штраф відповідно до п. 2.2. Генеральної угоди (а.с. 4). Відповідно до статуту АТ КБ «ПРИВАТБАНК», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 05 червня 2019 року №594 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 14 серпня 2019 року №712), Банк є правонаступником всіх прав та обов`язків ПАТ КБ «Приватбанк», яке було правонаступником всіх прав та обов`язків ЗАТ КБ «ПриватБанк», яке було правонаступником всіх прав та обов`язків ТОВ КБ «ПриватБанк» (а.с. 36-37). Згідно квитанцій від 23 липня 2020 року [PERSON] сплачено до АТ КБ «ПРИВАТБАНК» 15000,00 гривень та 2102,00 гривень (а.с. 53). Як вбачається з довідки АТ КБ «ПРИВАТБАНК» №D9TS29L7HQFIIQUV від 14 вересня 2020 року [PERSON] , [INFO] , станом на 14 вересня 2020 року не має заборгованості перед АТ КБ «ПРИВАТБАНК» (а.с. 54). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей термін. Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами, а розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно до ст. ст.1049, 1054 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. Судом встановлено, що станом на момент звернення позивача до суду з даним позовом відповідачка свої зобов`язання не виконала і тому її заборгованість перед банком становила: 12022,01 гривень - заборгованість за кредитом; 5526,44 гривень - заборгованість по відсотках за користування кредитом. Однак, враховуючи, що згідно наданих до суду квитанцій від 23 липня 2020 року та довідки позивача №D9TS29L7HQFIIQUV від 14 вересня 2020 року [PERSON] , [INFO] , станом на 14 вересня 2020 року не має заборгованості перед АТ КБ «ПРИВАТБАНК», а тому суд приходить до висновку про відсутність будь-яких правових підстав для задоволення вимог позову щодо стягнення з останньої заборгованості за кредитом та по відсотках за користування кредитом. Як вбачається з копії паспорту відповідачки серії [NUMBER] , виданого 14 березня 2002 року Вугледарським МВ УМВС України в Донецькій області, Анкети-заяви від 04 грудня 2008 року та відповіді відділу державної реєстрації Вугледарської міської ради на запит суду №0.53/37-1228/0/8-20 від 10 березня 2020 року, [PERSON] з 11 листопада 1989 року зареєстрована та мешкає за адресою: [ADDRESS] (а.с. 6, 31, 42). Згідно ч. 1 ст. 1 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» період проведення антитерористичної операції - час між датою набрання чинності Указом Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року №405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України На даний час Указ Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України відсутній, а з Указу Президента України №116/2018 від 30 квітня 2018 року про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 30 квітня 2018 року «Про широкомасштабну антитерористичну операцію в Донецькій та Луганській областях» вбачається лише введення в дію зазначеного рішення Ради національної безпеки і оборони України від 30 квітня 2018 року, однак зазначене рішення у вільному доступі відсутнє, у зв`язку з чим суд позбавлений можливості встановити, що проведення антитерористичної операції було завершено, а тому приходить до висновку, що положення ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» діють і на теперішній час. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Згідно Розпорядження Кабінету Міністрів України №1053-р від 30.10.2014 року, Розпорядження Кабінету Міністрів України від 02.12.2015 року №1275-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визначення такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України» місто Вугледар Донецької області входить до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалась антитерористична операція. Отже, враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги, що відповідачка з 11 листопада 1989 року зареєстрована у місті Вугледарі, віднесеному до населених пунктів на території яких проводилась антитерористична операція, з урахуванням приписів Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», суд приходить до висновку, що до нарахування відповідачці не підлягали: 18235,20 гривень - заборгованість за пенею; 22026,68 гривень - штраф, а тому в задоволенні вимог позову в даній частині слід відмовити. Таким чином, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог АТ КБ «ПРИВАТБАНК» до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором кредиту, в повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З огляду на викладене, приймаючи до уваги, що суд дійшов висновку про не доцільність задоволення вимог позову АТ КБ «ПРИВАТБАНК» в повному обсязі, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України, суд не вбачає будь-яких правових підстав для стягнення з відповідачки на користь позивача витрат зі сплати судового збору, а тому в дані частині вимог позову слід відмовити. Оскільки, відповідно до вимог статті 279 ЦПК України, справа в порядку спрощеного позовного провадження розглядається без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, то, відповідно до вимог частини 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. На підставі викладеного, ст. ст. 526, 530, 536, 610, 1048-1050, 1054 ЦК України,

Outcome: dismissed