Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-31 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася із позовом до суду в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 гривень щомісячно, починаючи стягнення з дня подання позовної заяви до суду і до повноліття дитини. Рішення суду в межах сплати аліментів за один місяць допустити до негайного виконання, стягнути з відповідача судові витрати по справі. В обгрунтування позовних вимог позивачка покликається на те, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від спільного подружнього життя мають одну дитину - сина [PERSON], [INFO]. Спільне сімейне життя з відповідачем не склалося, тому на даний час в Рожнятівському районному суді слухається справа про їхнє розлучення. Дитина проживає разом з нею та перебуває на її повному матеріальному утриманні. Відповідач ухиляється від утримання дитини, жодної матеріальної допомоги не надає, хоча має таку можливість, оскільки регулярно виїжджає на сезонні роботи у Російську Федерацію, та має нерегулярні, однак високі заробітки, а тому має змогу сплачувати аліменти у зазначеному розмірі. У зв'язку з цим вона змушена звернутися до суду із вказаним позовом. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала повністю, покликаючись на викладені в позовній заяві обставини, просила позов задоволити. У судовому засіданні представник відповідача - адвокат [PERSON] позовні вимоги визнав частково, не заперечив щодо стягнення з відповідача аліментів на утримання сина, однак у меншому розмірі ніж просить позивачка, а саме у мінімальному розмірі визначеному законом, оскільки на даний час останній офіційно не працевлаштований, перебивається тимчасовими заробітками, від яких отримує мінімальні доходи, в Російській Федерації не працює з грудня 2017 року, оскільки Управлінням федеральної міграційної служби Російської Федерації прийнято рішення про заборону в'їзду до даної країни до 2020 року. Проаналізувавши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення виходячи з наступного. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії І-НМ № 177342 від 07.07.2017 року (а.с.6). Від шлюбу сторони мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про його народження серії 1-НМ № 341045 від 08.07.2017 року (а.с.7). Позивачка [PERSON] проживає у будинку батьків по вул. Грушевського, 42А, у с. Небилів Рожнятівського району Івано-Франківської області в задовільних матеріально-побутових умовах, що підтверджується актом обстеження матеріально-побутових умов проживання від 26 квітня 2018 року та (а.с.8). Відповідач [PERSON] проживає в будинку батьків по вул. Велика, 201, в смт. Перегінське Рожнятівського району Івано-Франківської області, що підтверджується довідкою №2726/02-24 виданої Перегінською селищною радою 20.05.2018 року та актом обстеження матеріально-побутових умов від 30.05.2018 року (а.с. 15, 19). З повідомлень Головного управління Міністерства внутрішніх справ Російської Федерації по Красноярському краю № 26/8/12 від 30.11.2017 року вбачається, що відповідачу [PERSON] заборонено в'їзд на територію Російської Федерації до 28 грудня 2020 року (а.с.17-18). За змістом ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставни, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Вирішуючи питання\~про розмір\~аліментів,\~які будуть\~стягуватися з\~відповідача на\~утримання дитини,\~судом враховані\~наступні обставини:\~матеріальний стан\~позивача,\~яка не\~працює,\~має на\~утриманні малолітнього\~сина,\~який проживає\~разом з\~нею у\~будинку батьків,\~потреби дитини\~на її\~фізичний та\~духовний розвиток,\~також суд\~враховує фізичний\~та майновий\~стан відповідача,\~який є\~батьком малолітнього\~сина [PERSON],\~25\~грудня 2014\~року,власного житла не має, проживає у будинку батьків, хоча офіційно ніде не працює, однак має тимчасові заробітки, є фізично здоровою людиною, інших утриманців крім сина [PERSON] немає, тому суд вважає за можливе стягнути з відповідача аліменти, однак у меншому розмірі ніж заявлено позивачем. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. У відповідності до ч. 2 ст. 182 СК України (частина друга статті 182 СКУ із змінами згідно ЗУ № 2037-VIII від 17.05.2017 року) мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» від 01.12.2016 року установлений прожитковий мінімум на одну особу на 2018 рік в розрахунку на місяць для дітей віком до 6 років: з 1 січня 2018 року - 1492 гривні, з 1 липня - 1559 гривень, з 1 грудня - 1626 гривень. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що з відповідача в користь позивача слід стягнути аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 гривень щомісячно. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Позивачка відповідно до закону звільнена від сплати судового збору, тому з урахуванням положень ст. 141 ЦПК України судові витрати по справі слід покласти на відповідача. Позивачка понесла документально підтверджені судові витрати за надання правової допомоги у розмірі 450 гривень, які відповідно до ч. 2 ст. 141 підлягають стягненню з відповідача на її користь.

Outcome: partial