Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-18 00:00:00

Позивач - [PERSON] звернулася у Соснівський районний суд м. Черкаси з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 25.011.2017 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, який зареєстровано у Соснівському районному у місті Черкаси відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, про що був складений відповідний актовий запис № 376. Також вказує, що спільне життя з відповідачем не склалося, протягом року сімейне життя між ними поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Кожен з них має діаметрально різні погляди на шлюб та сім`ю і на цьому ґрунті в них часто виникають сварки, свідком яких стає дитина позивачки від першого шлюбу, що негативно впливає на її психологічний стан. Спільне господарство не ведуть, шлюбні відносини припинено з грудня 2018 року, майновий спір між ними відсутній. Вважає подальше збереження шлюбу та сім`ї не можливим, строк на примирення просить не надавати. На підставі викладеного, просить шлюб, укладений між нею та відповідачем, - розірвати. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 03.10.2019 року відкрито провадження по справі та призначено її до судового розгляду за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 25.02.2020 року справу 712/11682/19 за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу направлено за підсудністю до Придніпровського районного суду м. Черкаси. Відповідно до даних протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.04.2020, суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси Позарецька Світлана Михайлівна, у результаті автоматизованого розподілу судової справи між суддями, визначена для розгляду судової справи № 712/11682/19 (провадження № 2/711/1371/20). Ухвалою суду від 02.04.2020 справу прийнято суддею Позарецька С.М. до свого провадження та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надавши заяви від 16.04.2020 та від 07.05.2020р. (подана представником адвокатом Логвин О.О.) про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити у повному обсязі. Зазначила, що після розірвання шлюбу просить змінити її прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] ». Крім того, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] повторно в судове засідання не з`явився, про причину неявки суду не повідомив, був належним чином повідомленим про дату час та місце розгляду справи. Про поважність причин неявки не повідомлено. Відзив на позовну заяву подано не було. Суд, на підставі ст.ст. 280, 281 ЦПК України ухвалив про заочний розгляд справи на підставі наявних в справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи думку позивача та її представника, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи в їх сукупності, всебічно, повно та об`єктивно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив такі обставини та дійшов до таких висновків: в судовому засіданні встановлено, що 25.11.2017, згідно даних свідоцтва про шлюб (серія [NUMBER] ), сторони зареєстрували шлюб у Соснівському районному у місті Черкаси відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, про що складено відповідний актовий запис № 376 від 25.11.2017. Від даного шлюбу спільних дітей не мають. Спір про поділ спільного майна між ними відсутній Як передбачено ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ч.ч. 3, 4 ст. 77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України). Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За приписами ч. 3 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного суду України № 11 від 21 грудня 2007 року, «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. З`ясувавши обставини справи, суд вважає, що шлюб між сторонами носить формальний характер. Сторони проживають окремо та не підтримують сімейних відносин. Встановлено, що між ними втрачено взаєморозуміння та почуття любові, вони не пов`язані спільним побутом та бюджетом, взаємні почуття між ними втрачені і примирення між сторонами неможливе. Крім того, на думку суду, подальше перебування їх у шлюбі буде шкодити їхнім інтересам, а тому шлюб може бути розірвано. Частиною третьою статті 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ч. 1 ст. 110 СК України). Частиною другою ст. 112 СК України встановлено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Статтею 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно, вимоги позивача про зміну прізвища позивача також слід задовольнити, оскільки це не порушує права та інтереси відповідача. Отже, позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають до задоволення. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved