Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-17 00:00:00

Позивач в інтересах малолітнього [PERSON] звернувся до Полтавського районного суду з позовом до відповідача про позбавлення батьківських прав: гр. [PERSON] відносно малолітнього сина [PERSON] та стягнення аліментів, обґрунтовуючи позовні вимоги, тим, що відповідачі не виконують своїх батьківські обов'язки відносно свого малолітнього сина та не надає допомоги на його утримання. Позивач в судове засідання не з'явилась попередньо надавши до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. В матеріалах справи міститься нотаріально посвідчена заява відповідача в якій він не заперечує проти позбавлення його батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON], [INFO]., а також просить розгляд питання про позбавлення батьківських прав здійснювати без його участі. Від представника третьої особи до суду надійшла заява про розгляд справи без його участі, при вирішення справи по суті, поклався на розсуд суду. Розглянувши подані заяви та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до частини 3 статті 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно частини 1 статті 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Частина 3 ст. 27 визначає, що особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки, але відповідач в судові засіданні не з'являвся, докази про неявку з поважних причин не надавав, клопотань та заяв від нього не надходило, що суд вважає за умисне затягування судового процесу. Судом встановлено і підтверджується матеріалами справи, що позивач [PERSON], [INFO] (паспорт серія [NUMBER], виданий Київським РВ ПМУ УМВС України в Полтавській обл. від 01.06.2001 року), проживає та зареєстрована за адресою: [ADDRESS]. Також встановлено, що відповідач [PERSON], [INFO] (паспорт серія [NUMBER] виданий Октябрським РВ ПМУ УМВС України в Полтавській області від 14.09.2011 року), проживає та зареєстрований за адресою: [ADDRESS]. У 2013 році, позивач з відповідачем проживала у цивільному шлюбі від якого народилась спільна дитина - [PERSON], [INFO]., що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] від 04.09.2014 року, видане виконавчим комітетом Терешківської сільської ради Полтавським районом Полтавської області. Як встановлено, відповідач не займається виховання свого неповнолітнього сина та не надає матеріальної допомоги на його утримання. А тому, позивач звернулася до служби у справах дітей Полтавської райдержадміністрації зі заявою щодо висновку про доцільність позбавлення батьківських прав громадянина [PERSON], [INFO], відносно сина [PERSON], [INFO]. Відповідно до нотаріальної заяви, засвідченої приватного нотаріуса Губреєвою Юлією Миколаївною від 29.11.16 № 651, гр. [PERSON], який є батьком малолітнього сина [PERSON], [INFO], не займається вихованням, розвитком та матеріальним утриманням дитини. Гр. [PERSON] не заперечує проти позбавлення його батьківських прав відносно свого малолітнього сина [PERSON]. З правовими наслідками позбавлення батьківських прав ознайомлений. Відповідно до Довідки від 01.12.2016 № 2975 про склад сім'ї, яка видана Терешківською сільською радою, за адресою [ADDRESS] зареєстровані та проживають: [PERSON], [INFO] - мати, [PERSON], [INFO] - донька, [PERSON] [INFO] - син, [PERSON],[INFO]. - син. Згідно Довідки від 30.11.2016 №135-04, виданої Полтавським національним технічним університетом імені [PERSON], гр. [PERSON] працює на посаді доцента кафедри менеджменту і логістики. З 01 жовтня по 12 серпня 2017 року їй надана соціальна відпустка для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку (наказ від 01.10.2015р. №594-04). Відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, від Серії АГ № 824141 Державної реєстраційної служби України, гр. [PERSON] від 25.12.2013 за №17858959 станом на 25.12.2013 є приватним підприємцем. Види діяльності: Роздрібна торгівля меблями, освітлювальним приладдям та іншими товарами для дома в спеціалізованих магазинах. Відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов складено спеціалістами служби у справах дітей райдержадміністрації від 02.12.2016 р., умови проживання дитини - задовільні. Згідно Висновку Служби у справах дітей Полтавської РДА за 667/01-56 від 16.12.2016р., встановлено, що Служби у справах дітей райдержадміністрації вважає за доцільне позбавлення батьківських прав громадянина [PERSON] [INFO], відносно сина : [PERSON]. Враховуючи вище викладене, суд приходить до висновку про те, що [PERSON] самоусунувся від виконання своїх батьківських обов'язків відносно неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO] та не надає матеріальної допомоги на його утримання, що є підставою для задоволення заявлених вимог. Згідно ст. 18 Конвенції ООН про права дитини, батьки несуть відповідальність за виховання дитини, її інтереси повинні бути предметом їх основного піклування. Згідно ст. 150 СК України на батьків покладається обов'язок виховувати, ростити дитину, турбуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток та інше. Відповідно до ч. 4 ст. 155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладання на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання та розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність, готувати її до самостійного життя, праці. Згідно п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний, духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя. Відповідно до п. 7 вищезазначеної Постанови, факт ухилення від виховання може бути підтверджено наведеними доказами. Згідно ст. 164 СК України, однією з підстав позбавлення батьків батьківських прав є ухиляння від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини. Відповідно п.8 Постанови КМУ від 24.09.2008 року (зі змінами та доповненнями) «Питання діяльності органів опіки та піклування, пов'язаної із захистом прав дитини», якщо протягом року після прийняття судом рішення про відібрання дитини у батьків не усунені причини, які перешкоджали належному вихованню дитини її батьками, служба у справах дітей за місцем походження дитини, позбавленої батьківського піклування, зобов'язана вжити заходів до позбавлення їх батьківських прав. Дослідивши докази зібрані по справі, якими обґрунтовується позов, суд вважає, що позов підлягає задоволенню відповідно до вимог ст. 164 СК України, оскільки однією з підстав позбавлення батьків батьківських прав є ухиляння від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини, що доведено позивачем в судовому засіданні на підставі ст. 60 ЦПК України наявними доказами у справі. Згідно ч.2 ст.166 Сімейного кодексу України особа, позбавлена батьківських прав , не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавлення батьківських прав суд може на вимогу позивача вирішити питання про стягнення аліментів. Судовий збір підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача відповідно ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved