Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-30 00:00:00

Позивач в грудні 2017 року звернувся до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що 18 грудня 2012 року між позивачем та відповідачем укладено кредитний договір на суму 3531, 05 грн. Через складну ситуацію в країні у позивача виникла заборгованість за договором. 24.10.2017 Широківським районним відділом державної виконавчої служби на підставі виконавчого напису № 3937 від 25.05.2017, виданого нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Чернігівської області Завалієвим А.А., відкрито виконавче провадження. Як видно із постанови про відкриття виконавчого провадження, виконавчий напис вчинено на іншу суму, а саме на 18307, 48 грн. Виконавчий напис вчинено з порушенням Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, оскільки заборгованість не є безспірною. Позивач заперечує проти розміру заборгованості, яка є необгрунтованою та нічим не підтвердженою. Позивач в судове засідання не з`явився, до суду надійшла заява про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги підтримує (а.с. 146). Відповідач повідомлений належним чином про дату, час і місце розгляду справи, представника до суду не направив, надійшой відзив, в якому відповідач просить про розгляд справи за його відсутності, проти позову заперечує, оскільки виконавчий напис вчинено відповідно до вимог законодавства, відповідачем не надано жодних розрахунків, які б оспорювали заборгованість, банком для вчинення виконавчого подані всі необхідні документи (а.с. 73). Третя особа - Широківський районний відділ державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції м. Дніпро, повідомлені належним чином про дату час і місце розгляду справи, до судового засідання представника на направили, до суду надійшли пояснення, в яких зазначено, що в провадженні відділу перебуває виконавче провадження про стягнення з позивача на користь відповідача заборгованості за кредитним договором, а також клопотання про залучення копій наявних документів у виконавчому провадженні № 54977545 та клопотання про розгляд справи без участі предстаника (а.с. 47- 49). Третя особа - приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу Чернігівської області Завалієв Артем Анатолійович повідомлений належним чином про дату час і місце розгляду справи, до судового засідання не з`явився, але надав копії документів на підставі яких був вчинений виконавчий напис. Просить розглядати справу за його відсутності (а.с. 28). Ухвалою від 06.08.2018 пред`явлена позовна заява була залишена без руху, оскільки була подана з порушенням вимог ст. 175, 177 ЦПК України. 07 вересня 2018 року позивачем були надані додаткові документи та усунені порушення вимог ст. 175, 177 ЦПК України. Ухвалою від 10.09.2018 відкрито провадження по справі та вирішено розглядати її за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, залучено третіх осіб, витребувано докази. Ухвалою від 26.03.2019 клопотання позивача про відстрочення сплати судового збору задоволено, позивачу відстрочено сплату судового збору до ухвалення рішення. Дослідивши письмові докази, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 25.05.2018 приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Чернігівської області Завалієвим А.А. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 3937, яким останній пропонує звернути стягнення з [PERSON] , який є боржником за кредитним договором № б/н від 18.12.2012 року, укладеним ним із Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «ПриватБанк». Строк платежу за кредитним договором № б/н від 18.12.2012 року настав. Боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться відповідно до розрахунку заборгованості за договором станом на 10.04.2017. Загальна сума заборгованості складає 18307,48 (вісімнадцять тисяч триста сім гривень 48 копійок) в тому числі: заборгованість за тілом кредиту - 3531,05 грн., заборгованість за відсотками у розмірі - 5104,40 грн., заборгованість з пені у розмірі - 6924,05 грн., заборгованість з пені за несвоєчасність сплати боргу - 1400,00 грн., заборгованість по штрафам (фіксована частина) - 500,00 грн., заборгованість по штрафам (відсоток від суми заборгованості) - 847,98 грн.(а.с. 29). Виконавчий напис видано на підставі заяви представника відповідача, розрахунку заборгованості, письмової вимоги відповідача, анкети-заяви позивача від 18.12.2012 (а.с. 30-38) Постановою старшого державного виконавця Широківського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління юстиції м. Дніпро Жукович А.В. від 24.10.2017 відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого напису № 3937, виданого 25.05.2020 року, приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Чернігівської області Завалієвим А.А. (а.с. 3). У статтях 15, 16 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. При цьому відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з частиною першої статті 1 Закону України «Про нотаріат» нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерстваюстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій, Порядок). Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. При цьому стаття 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти наступних висновків. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Захист прав боржника у процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається у спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку, - шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає у тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи у частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 05 липня 2017 року у справі № 6-887цс17. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити і зазначити у рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Вищевикладене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, висловленою в Постанові у справі № 320/7932/16-ц від 06.05.2020. Позивач посилається на необгрунтованість заборгованості, при цьому банк на підтвердження існування кредитного договору надав нотаріусу анкету-заяву позивача від 18.12.2012, в якій взагалі відсутні відомості про отриману суму кредиту, як і відсутні умови про нарахування процентів та штрафних санкцій, які наведені в розрахунку заборгованості. Крім того, відповідно до правового висновку, висловленого Великою Палатою Верховного Суду у постановах: від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, провадження № 14-10цс18, від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц, провадження № 4-154цс18, від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц, провадження № 14-318цс18, після спливу визначеного договором строку кредитування право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. З наданих суду документів неможливо встановити, чи дійсно на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, приймаючи до уваги той факт, що не встановлено судом факту погодження сторонами кредитного договору розміру процентів, штрафних санкцій, строку кредитування. Відповідачем не подано до суду належних та достовірних доказів щодо спростування доводів позивача. За таких обставин, суд приходить до висновку, що оспорюваний виконавчий напис нотаріусом було вчинено з порушенням чинного законодавства, а тому він підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Публічне Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» змінило найменування на Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк». При поданні позову позивачу було відстрочено сплату судового збору до ухвалення рішення у справі, тому згідно із вимогами ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір станом на дату подання позову.

Outcome: approved