Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-05 00:00:00

Позивач АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором кредиту від 08.06.2012 року. Зазначає, що відповідач зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки згідно графіку погашення кредиту, однак свої зобов'язання належним чином не виконав. Просить суд стягнути з відповідача на рахунок АТ КБ «ПриватБанку» заборгованість в розмірі 11072,29 грн. та судові витрати в розмірі 1921,00 грн. В судове засідання представник позивача АТ КБ «ПриватБанк» не з'явився, однак надав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує повністю, просить позов задовольнити і справу розглянути у відсутності їх представника. Вiдповiдач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча належним чином повідомлявся про час і місце розгляду справи, причину неявки в судове засідання не повідомив і не просив суд відкласти розгляд справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Судом встановлено, що 08 червня 2012 року між АТ КБ «Приват Банк» і відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір. Згідно умов даного договору [PERSON] було надано кредит в розмірі 1700,00 грн. у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором станом на 28 лютого 2019 року становить у розмірі 11072,29 грн., в тому числі заборгованість за тілом кредиту - 944,69 грн., заборгованість за процентами за користування кредитом - 6863,03 грн., заборгованість за пенею та комісією - 2261,13 грн., а також штрафи - 500 грн. штраф (фіксована частина), 503,44 грн. штраф (процентна складова). Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника обґрунтованих на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов'язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов'язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України по справі № 2003цс15. Умовами кредитного договору, передбачено подвійне застосування штрафу як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне виконання будь-якого грошового зобов'язання по даному договору. Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України вказані штрафи є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. А тому, виходячи із наведеного, суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог про стягнення штрафів слід відмовити. Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, зокрема з відповідача [PERSON] на користь позивача слід стягнути заборгованість в сумі 10 068,85 грн., яка складається з заборгованості за тілом кредиту - 944,69 грн., заборгованості за процентами за користування кредитом - 6863,03 грн., заборгованості за пенею та комісією - 2261,13 грн. Вказані розміри заборгованості виникли на підставі умов, передбачених кредитним договором і підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами. На пiдставi викладеного,

Outcome: partial