Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-15 00:00:00

Позивач Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - АТ КБ «ПриватБанк») звернувся до суду з зазначеним позовом до відповідача вказавши наступне. Так, [PERSON] звернулася до АТ КБ «ПРИВАТБАНК» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву № б/н від 29.06.2011 року, згідно якої отримала кредит у розмірі 6300 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач не надала своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями, у зв`язку з чим виникла заборгованість. [INFO] [PERSON] померла. Станом на день смерті заборгованість за кредитом становила 5799 грн 79 коп., яка складає заборгованість за простроченим тілом кредита. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємцем, який постійно проживав разом із померлою [PERSON] є відповідач - [PERSON] , що підтверджується копіями паспортів позичальника та відповідача, де місцем реєстрації зазначено адресу: [ADDRESS] . Відповідно до відповіді з Шостої криворізької державної нотаріальної контори від 24.01.2019 року спадкоємці померлої [PERSON] із заявами про прийняття чи відмову від спадщини до нотаріальної контори не зверталися, спадкова справа заведена на підставі претензії позивача. Таким чином, є усі підстави вважати, що відповідач прияла спадщину, до складу якої входять, у тому числі, кредитні зобов`язання померлого позичальника. Спадкування обов`язків відбулось відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, так, як відповідач не відмовилася від спадщини у передбачені цивільним законодавством строки, а саме: 6 місяців від дня відкриття спадщини. Крім того, згідно з ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відтак, позивач просив стягнути з відповідача вказану заборгованість та судові витрати по справі. Ухвалою судді від 09.06.2020 року відкрито провадження у вказаній справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явилася, надала суду письмову заяву, у якій підтримала позовну заяву та просила її задовольнити, а також не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач в судові засідання, призначені на 13.07.2020 року, 07.09.2020 року, 09.10.2020 року, 11.11.2020 року, 17.12.2020 року, 03.02.2021 року, 16.03.2021 року не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася за адресою реєстрації, однак судові повістки повернулися до суду без вручення із відміткою «адресат відсутній». Відповідно до положень ст. 128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача повідомленого належним чином, без поважних причин або без повідомлення причин, за відсутності у справі поданого ним відзиву, і якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд вирішує справу на підставі наявних у справі доказів (ухвалює заочне рішення). Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини. [PERSON] звернулася до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку від 29.06.2011 року (а.с. 15). [INFO] [PERSON] померла (а.с. 36). Відповідно до копії паспорта померлої, вона була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 34). Крім того, за вказаною адресою також зареєстрована відповідач - [PERSON] , що також підтверджується копією паспорта відповідача, а також наданою виконкомом Тернівської районної у місті ради довідкою від 28.07.2020 року (а.с. 35,71). Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості станом на час смерті позичальника [PERSON] заборгованість за кредитом становила 5799 грн 79 коп. Відповідно до вимог статей 608, 1218, 1219 ЦК України у зв`язку із смертю боржника припиняються лише ті зобов`язання, які нерозривно зв`язані з його особою і не можуть бути виконані іншою особою, в той час як у результаті спадкування до спадкоємця переходять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцю на час відкриття спадщини і не припинилися унаслідок його смерті. Згідно з ч. 1 ст. 1282 ЦК України, спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора, відповідно до ч. 2 ст. 1282 ЦК України, спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі. Оскільки зі смертю боржника зобов`язання з повернення кредиту включаються до складу спадщини, то умови кредитного договору щодо строків повернення кредиту не застосовуються, а підлягають застосуванню норми статей 1281, 1282 ЦК України щодо строків пред`явлення кредитором вимог до спадкоємців і порядку задоволення цих вимог кредитора. На виконання ухвали суду від 13.07.2020 року про витребування доказів, з Шостої криворізької державної нотаріальної контори надійшла копія спадкової справи щодо спадщини [PERSON] , яка померла [INFO] . Так, згідно з матеріалами спадкової справи до Шостої криворізької державної нотаріальної конториніхто із спадкоємців померлої із заявами про прийняття спадщини або про відмову від спадщини не звертався. Відомості у Спадковому реєстрі відсутні. Відповідно до ч. 3 ст. 129 Конституції України, основними засадами судочинства є, зокрема, законність, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно з вимогами п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Проте, всупереч вимог ст. ст. 12, 13, 76, 81 ЦПК України, належних та допустимих доказів наявності підстав для задоволення позовних вимог АТ КБ «ПриватБанк», про стягнення боргу за кредитом з [PERSON] матеріали справи не містять. Аналізуючи норми чинного законодавства, спадкоємець померлої особи несе відповідальність перед кредитором спадкодавця лише в межах суми успадкованого майна. Отже доведенню підлягає не лише факт спадкоємства, а й факт отримання будь-якого майна у спадщину. Отже, з вищевикладеного вбачається, що позивачем не надано суду належних та допустимих доказів про прийняття спадщини спадкоємцями, наявність та вартість майна, прийнятого спадкоємцями. Відсутність вартості майна, отриманого у спадщину, визначеного його ринковою вартістю на час відкриття спадщини, в свою чергу позбавляє суд можливості вирішити по суті заявлені позовні вимоги. Враховуючи викладене, у зв`язку з недоведеністю позивачем позовних вимог у суду відсутні правові підстави для задоволення вказаного позову. Оскільки у задоволенні позовних вимог відмовлено, понесені позивачем судові витрати на підставі ст. 141 ЦПК України покладаються на позивача. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed