Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-17 00:00:00

Позивач [PERSON] у грудні 2019 року звернулася у суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. У позові вказала, що з 18 вересня 1999 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . На даний час сім`я сторін фактично розпалась, підставою для розпаду сім`ї стали відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні обов`язки з ведення спільного господарства, шлюбні відносини між ними припинено, з березня 2017 року сторони разом не проживають та не ведуть спільне господарство. Позивач примиритися категорично не бажає, просить шлюб розірвати, після розірвання шлюбу дошлюбне прізвище не відновлювати, стягнути з відповідача судові витрати. Позивач у судове засідання не з`явилася, до суду надала заяву у якій просила справу слухати у її відсутність, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, про дату та час судового засідання повідомлений належним чином, про що свідчить оголошення розміщене на веб-сайті суду. Відповідно до ст. 128 Цивільного процесуального кодексу України, у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Згідно довідки Харківецької сільської ради від 10.01.2020 № 1 [PERSON] зареєстрований за адресою: с. Харківці Пирятинського району Полтавської області. Відповідно до ст.ст. 223,\~280\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. 18 лютого 2020 року згідно зі ст.\~281\~ЦПК України постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Згідно зі\~ст.\~264\~ЦПК України\~під час\~ухвалення рішення\~суд вирішує\~такі питання:\~1)\~чи мали\~місце обставини\~(факти),\~якими обґрунтовувалися\~вимоги та\~заперечення,\~та якими\~доказами вони\~підтверджуються; 2)\~чи є\~інші фактичні\~дані,\~які мають\~значення для\~вирішення справи,\~та докази\~на їх\~підтвердження; 3)\~які правовідносини\~сторін випливають\~із встановлених\~обставин; 4)\~яка правова\~норма підлягає\~застосуванню до\~цих правовідносин; 5)\~чи слід\~позов задовольнити\~або в\~позові відмовити; 6)\~як розподілити\~між сторонами\~судові витрати; 7)\~чи є\~підстави допустити\~негайне виконання\~судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. Статтями 12, 81 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши всі зібрані по справі докази у їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з огляду на наступне. Відповідно до ст.\~263\~ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Згідно зі ст.\~264\~ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. Судом установлено, що факт перебування сторін у шлюбі підтверджується свідоцтвом про одруження, виданим 18 вересня 1999 року Харківецькою сільською радою Пирятинського району Полтавської області (а.с. 6). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] (а.с. 7). Сторони з березня 2017 року проживають окремо. При розгляді справи про розірвання шлюбу судом було всебічно з`ясовано взаємостосунки сторін, дійсні мотиви розірвання шлюбу. Відповідно до Протоколу № 7 до Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод зі змінами, внесеними Протоколом № 11 - стаття 5, про рівноправність кожного з подружжя кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей. Згідно ст.\~105\~Сімейного кодексу\~України (далі СК України) шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч. 2 ст.\~112\~СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 1 ст.\~24\~СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається, а тому, збереження шлюбу між сторонами на паритетних засадах неможливе, вжиття судом заходів щодо примирення буде суперечити інтересам подружжя та моральним засадам суспільства. Згідно ч. 2 ст.\~114\~СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст.\~115\~Сімейного кодексу\~України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище (ст. 113 СК України). Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому із відповідача [PERSON] підлягають стягненню на користь позивача судові витрати у виді сплаченого судового збору в розмірі 768,40 грн.

Outcome: approved