Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом, у якому просить зняти арешт з квартири [ADDRESS] , який зареєстровано 10.07.2007 року реєстратором Першої Львівської державної нотаріальної контори, реєстраційний номер обтяження 5274035, на підставі листа прокуратури Залізничного району міста Львова № 211ж-07 від 25.06.2007 року. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 09 січня 2007 року позивач [PERSON] та інші члени її сім`ї набули право власності на квартиру [ADDRESS] згідно з законом України «Про приватизацію державного житлового фонду», про що, згідно з розпорядженням №607 від 30.11.2006р. керівника органу приватизації ВАТ «Концерн- Електрон» видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно. 28 вересня 2010 року між чоловіком [PERSON] та дружиною [PERSON] було розірвано шлюб, після чого позивачу було присвоєно дошлюбне прізвище - [PERSON] . На підставі листа № 211Ж-07 від 25.06.2007р. Прокуратури Залізничного району Львівської області реєстратором Першої державної нотаріальної контори 10.07.2007р. було накладено арешт на квартиру [ADDRESS] , який складався з двох обтяжень: перше - за реєстраційним номером 5273973 на ім`я батька позивача [PERSON] ; друге - за реєстр. № 5274035 на ім`я позивача. Рішенням Залізничного районного суду від 21.02.2018р. у справі №462/5676/17 за позовом сестри позивача [PERSON] до Львівської місцевої прокуратури № 2 про зняття арешту з майна, - позов задоволено повністю та звільнено з під арешту квартиру [ADDRESS] , який зареєстровано 10 липня 2007 року реєстратором Першої Львівської державної нотаріальної контори за № 5273973 на підставі листа прокуратури Залізничного району м. Львова №211ж-07 від 25 червня 2007 року. Однак, обтяження № 5274035 - арешт нерухомого майна, - квартири за адресою: [ADDRESS] , де власником зазначена [PERSON] залишилось в силі, про що зазначено у інформаційній довідці від 25.06.2019р. Враховуючи наведене, а також те, що інформація про накладення арешту на квартиру [ADDRESS] у ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» та у Львівській місцевій прокуратурі № 2, на підставі листа якої накладено заборону, - відсутня, підстави накладення арешту на квартиру на даний час відсутні, про що зазначено у мотивувальній частині рішення Залізничного районного суду від 21.02.2018р. у справі №462/5676/17. У зв`язку із наведеним, змушена була звернутись до суду із позовом, який просить задовольнити. Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 22.10.2019 року відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі за позовною заявою [PERSON] до Прокуратури Львівської області про зняття арешту з нерухомого майна, роз`яснено сторонам їх процесуальні права та обов`язки. Позивачка, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилась, про причини неявки суд не повідомила, однак подала до суду клопотання про розгляд справи у її відсутності, де позовні вимоги просить задовольнити. 22.11.2019 року представник прокуратури Львівської області подав до суду відзив, згідно з яким з викладеними у позові обставинами не погоджується, у зв`язку із чим просить у задоволенні позову відмовити. Суд ухвалив проводити розгляд справи без участі відповідача, представник якого до суду не з`явився, будучи належним чином повідомлений про час і місце судового засідання повісткою, яка направлялася рекомендованим листом, проте наявних у справі доказів достатньо для ухвалення рішення. Суд ухвалив проводити розгляд справи у відсутності третіх осіб, які будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явились, про причини неявки суд не повідомили. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247ЦПК України\~в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.1\~ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтями 15, 16\~ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Із змісту\~ст. 12 ЦПК України\~вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до вимог\~ст.81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як встановлено судом, що 09 січня 2007 року позивач [PERSON] та інші члени її сім`ї набули право власності на квартиру [ADDRESS] згідно з законом України «Про приватизацію державного житлового фонду», про що, згідно з розпорядженням №607 від 30.11.2006р. керівника органу приватизації ВАТ «Концерн- Електрон» видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно. 28 вересня 2010 року між чоловіком [PERSON] та дружиною [PERSON] було розірвано шлюб, після чого позивачу було присвоєно дошлюбне прізвище - [PERSON] . На підставі листа № 211Ж-07 від 25.06.2007р. Прокуратури Залізничного району Львівської області реєстратором Першої державної нотаріальної контори 10.07.2007р. було накладено арешт на квартиру [ADDRESS] , який складався з двох обтяжень: перше - за реєстраційним номером 5273973 на ім`я батька позивача [PERSON] ; друге - за реєстр. № 5274035 на ім`я позивача. Звідси слідує наявність зобов`язальних правовідносин між сторонами, що виникли внаслідок накладення оскаржуваного арешту. Рішенням Залізничного районного суду від 21.02.2018р. у справі №462/5676/17 за позовом сестри позивача [PERSON] до Львівської місцевої прокуратури № 2 про зняття арешту з майна, - позов задоволено повністю та звільнено з під арешту квартиру [ADDRESS] , який зареєстровано 10 липня 2007 року реєстратором Першої Львівської державної нотаріальної контори за № 5273973 на підставі листа прокуратури Залізничного району м. Львова №211ж-07 від 25 червня 2007 року. Однак, обтяження № 5274035 - арешт нерухомого майна, - квартири за адресою: [ADDRESS] , де власником зазначена [PERSON] залишилось в силі, про що зазначено у інформаційній довідці від 25.06.2019р. Інформація про накладення арешту на квартиру [ADDRESS] у ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» та у Львівській місцевій прокуратурі № 2, на підставі листа якої накладено заборону, - відсутня, підстави накладення арешту на квартиру на даний час відсутні, що було встановлено у рішенні Залізничного районного суду від 21.02.2018р. підстави для арешту вказаної квартири відсутні. За наведених обставин, судом встановлено, що позивачка позбавлена можливості реалізувати свої законні права на квартиру [ADDRESS] . Відповідно до\~ст.\~41\~Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним. Згідно п.1\~ст. 317 ЦК України\~власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Частиною 1\~статті 319 ЦК України\~визначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до\~ст. 321 ЦК України\~право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до\~ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Суд зазначає, що накладеним арештом на квартиру [ADDRESS] , частка якї належить позивачці, порушуються її законні права та інтереси, передбачені\~ст.41 Конституції України, ст.\~ст. 319,\~321 ЦК України. Таким чином, судом встановлено, що оскільки з поданого відповідачем відзиву суд позбавлений встановити належність законних підстав що б слугували накладенню арешту, з пред`явлених у справі документів вбачається, що Львівська місцева прокуратура № 2 не володіє жодною інформацією, яка стосується підстав накладення арешту на спірне майно, позивачкою належним чином доведено факт порушення її законних прав, від так, суд приходить до переконань про підставність заявлених позовних вимог, у зв`язку із чим, позовну заяву слід задовольнити. На підставі та

Outcome: approved