Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-30 00:00:00

Позивач в особі Першої всеукраїнської кредитної спілки звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що між Першою всеукраїнською кредитною спілкою та [PERSON] 16 січня 2014 року був укладений кредитний договір відновлювальної кредитної лінії № 9 та Додатковий договір № 9/Т до нього про надання коштів в сумі 1000 грн. 00 коп. на умовах забезпеченості, поворотності, строковості, платності кредитних ресурсів, з оплатою 208,6% річних, на 12 місяців, з кінцевим строком повернення та сплати всіх платежів до 15 січня 2015 року. Позивач виконав свої зобов»язання, надавши відповідачу кредитні кошти в повному обсязі, проте відповідач не належним чином виконує умови договору, й станом на 16 червня 2014 року загальна заборгованість відповідача перед банком становить 23 899 грн. 18 коп., яка складається з наступних складових: заборгованість за кредитом - 1000 грн. 00 коп.; заборгованість за відсотками за користування кредитом - 783 грн. 06 коп.; пеня - 22 116 грн. 20 коп. В судовому засіданні представник позивача Пасічник М.М., діючий на підставі довіреності від 20 травня 2014 року (а.с.12), позовні вимоги підтримав з тих же підстав та просив їх задовольнити, посилаючись на вимоги закону про належне виконання зобов»язань за кредитним договором та його умов. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з»явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена згідно чинного законодавства належним чином - рекомендованою поштою з повідомленням про вручення (а.с. 31). За таких підстав судом відповідно до положень статті 224 ЦПК України визнано за можливе ухвалити по даній справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів та заяви позивача. Вислухавши пояснення позивача, його доводи та заперечення, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з»ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об»єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню із наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у договірних/зобов»язальних правовідносинах. Так, між Першою всеукраїнською кредитною спілкою та [PERSON] 16 січня 2014 року був укладений кредитний договір відновлювальної кредитної лінії № 9 та Додатковий договір № 9/Т до нього про надання коштів в сумі 1000 грн. 00 коп. на умовах забезпеченості, поворотності, строковості, платності кредитних ресурсів, з оплатою 208,6% річних, на 12 місяців, з кінцевим строком повернення та сплати всіх платежів до 15 січня 2015 року (а.с.5-6, 7, 8, 9, 10). Відповідно до умов кредитного договору позивач зобов»язаний був надати відповідачу кредит на умовах, передбачених кредитним договором. Позивач виконав свої зобов»язання, надавши відповідачу кредитні кошти в повному обсязі, що підтверджується розгорнутим розрахунком заборгованості (а.с.22), проте відповідач не належним чином виконує умови договору, який як позичальник зобов»язувався своєчасно сплачувати проценти на користування кредитом, дотримуватися графіку повернення кредитних коштів, повернути кредит у визначені договором терміни, а також виконати інші зобов»язання згідно кредитного договору, й погасити всю суму кредиту у визначений договором строк. Відповідач відповідно до умов Кредитного договору засвідчив, що всі умови кредитного договору йому зрозумілі й він вважає їх справедливими по відношенню до себе та підтвердив свою здатність їх виконувати. Зобов»язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (стаття 526 ЦК України). Як встановлено в ході судового розгляду справи відповідач не виконав взяті на себе зобов»язання, передбачені кредитним договором, тобто не сплачує відсотки за користування кредитними коштами та не повертає чергові суми отриманого кредиту, не погашає всю суму кредиту згідно вимогами Кредитного договору (а.с. 22). Позивачем на виконання умов кредитного договору надсилалися боржнику рекомендовані листи з повідомленням про вручення щодо існуючої заборгованості й необхідністю погасити вказаний борг, проте дані повідомлення відповідачем залишено без уваги та виконання, сума боргу залишилась незмінною. Судом також встановлено, що відповідач належним чином ознайомлений зі змістом кредитного договору, що засвідчується його особистим підписом; його умови ним не спростовуються. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов»язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов»язується повернути кредит та сплатити проценти. Частино першою статті 1050 ЦК України встановлено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов»язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов»язання. Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором (частина 1 статті 1048 ЦК України). Відповідач порушив свої зобов»язання щодо щомісячного повернення частини кредитних коштів та сплати процентів за користування кредитом. У разі порушення відповідачем своїх зобов»язань за кредитним договором, відповідно до ч.2 ст. 1050, ч.2 ст. 1054 ЦК України, позивач має право достроково стягнути заборгованість по кредиту, відсоткам та комісії, вимагати виконання інших зобов»язань за кредитним договором відповідно до ст. 1048 ЦК України. Станом на 16 червня 2014 року загальна заборгованість відповідача перед банком становить 23 899 грн. 18 коп., яка складається з наступних складових: заборгованість за кредитом - 1 000 грн. 00 коп.; заборгованість за відсотками за користування кредитом - 783 грн. 06 коп.; пеня - 22 116 грн. 20 коп. (а.с.22). Суд вважає, що до вимог про стягнення пені має бути застосовано положення ч.3 ст. 551 ЦК України, яке передбачає, що розмір неустойки (штраф, пеня) може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Так, згідно даних правовідносин розмір заборгованості за кредитним договором з урахування основного боргу - 1000 грн. 00 коп. та за відсотками - 783 грн. 06 коп. становить 1783 грн. 06 коп., розмір же пені становить 22116 грн. 20 коп., що значно перевищує розмір самого боргу. За таких підстав суд вважає за можливе зменшити розмір пені й встановити його у розмірі 1 783 грн. 06 коп., аналогічно розміру основного боргу з відсотками, відтак стягненню підлягає: основа сума боргу - заборгованість за кредитом - 1000 грн. 00 коп.; заборгованість за відсотками за користування кредитом - 783 грн. 06 коп. та пеня - 1783 грн. 06 коп., а всього - 3566 грн. 12 коп Аналізуючи зібрані по справі докази суд приходить до висновку, що вимоги позивача є частково обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають частковому задоволенню; обставини, що спростовують позовні вимоги, судом не встановлені. Приймаючи до уваги предмет даного спору, наслідки його розгляду судом, суд вважає за необхідне застосувати положення частин першої, третьої статті 88 ЦПК України. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених вимог. На підставі вищевикладеного, ст.ст. 6, 526, 527, 530, 627, 1050, 1054 Цивільного кодексу України, з урахуванням Постанови № 5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин»,

Outcome: partial