Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася з вищевказаним позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], Марянівської селищної ради Горохівського району Волинської області, зазначаючи у позовній заяві про те, що 24 червня 2003 року померла її бабуся [PERSON], після смерті якої залишилося спадкове майно, а саме житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, що в смт.Марянівка Горохівського району Волинської області, вул.Героїв Майдану, 4. [PERSON] залишила заповіт на користь позивача. Оскільки правовстановлюючих документів на це майно немає, а нотаріальна контора відмовила позивачу у видачі їй свідоцтва про право на спадщину на цей будинок, то позивач просила визнати за нею право власності на вищевказаний житловий будинок з надвірними спорудами в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] У судове засідання відповідачі [PERSON], [PERSON] не зявилися, однак звернулися до суду з письмовими клопотаннями про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги визнають у повному обсязі. У судове засідання представник відповідача [PERSON] [PERSON] не зявилася, однак звернулася до суду з письмовим клопотанням про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнає у повному обсязі. Крім того, представник відповідача зазначила, що [PERSON] із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] не звертався, на спадщину не претендує та із заявою про продовження строку для прийняття спадщини та визнання права власності звертатись не буде. У судове засідання представник відповідача Марянівської селищної ради Горохівського району Волинської області, однак звернувся до суду з письмовим клопотанням про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає у повному обсязі. У судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, однак скерувала до суду письмове клопотання про розгляд справи без її участі, заявлені позовні вимоги підтримує повністю. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо за положеннями\~ЦПК України\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється (частина друга\~статті 247 ЦПК України). Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, суд вважає, що даний позов підлягає до задоволення повністю з наступних підстав. Як вбачається із свідоцтва про смерть серії І-ЕГ № 131461, виданого 24 червня 2003 року Марянівською селищною радою Горохівського району Волинської області, [PERSON] померла 24 червня 2003 року в смт.Марянівка Горохівського району Волинської області і після її смерті відкрилася спадщина (а.с.17). Згідно довідки № 1804 від 25 вересня 2017 року, виданої Марянівською селищною радою Горохівського району Волинської області, за [PERSON], яка померла 24 червня 2003 року, значиться житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що в смт.Марянівка Горохівського району Волинської області по вул.Героїв Майдану, 4. Спадкоємцями її майна за законом є її син [PERSON], [INFO], дочка [PERSON], [INFO], та [PERSON] Спадкоємцем майна [PERSON] за заповітом є її внучка [PERSON], яка прийняла спадщину шляхом спільного проживання зі спадкодавцем (а.с.5). З 1 січня 2004 року набрав чинності новий Цивільний Кодекс України (далі - ЦК України) в новій редакції. Відповідно до п.п.4,5 Прикінцевих і перехідних положень ЦК України застосовується до цивільних правовідносин, які виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності ЦК, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обовязків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Правила книги шостої ЦК застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким зі спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Отже, до спірних правовідносин слід застосовувати законодавство, що діяло на час відкриття спадщини, тобто Цивільний Кодекс 1963 р.(далі - ЦК 1963 р.), обговорюючи питання про прийняття спадщини після смерті [PERSON] Згідно з ч.1 ст.524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Згідно з ст.527 ЦК УРСР спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті. Згідно ч.1 ст.534 ЦК УРСР кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям. Згідно ст.548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Згідно ч.1 ст.549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. При житті [PERSON] заповіла своїй внучці [PERSON] і [PERSON] рівними долями житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться в смт.Марянівка Горохівського району Волинської області по вул.Радянська, 4, що вбачається із заповіту, посвідченого 09 квітня 1997 року Марянівською селищною радою Горохівського району Волинської області (а.с.18), який в подальшому не скасовувався та не змінювався, що стверджується інформаційною довідкою із реєстру заповітів та спадкових договорів № 50133094 від 04 грудня 2017 року, виданою Горохівською державною нотаріальною конторою (а.с.33-34). Матеріалами спадкової справи № 564/2017, заведеної 08 листопада 2017 року Горохівською державною нотаріальною конторою після смерті [PERSON], стверджується, що крім позивача, до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини ніхто не звертався. Осіб, які б мали право на обовязкову частку у вищевказаній спадщині, не встановлено (а.с.35-38). Відповідно до ч.2 ст.554 ЦК УРСР якщо спадкодавець заповідав усе своє майно призначеним ним спадкоємцям, то частка спадщини, яка належала б спадкоємцеві, який відпав, переходить до інших спадкоємців за заповітом і розподіляється між ними в рівних частках. Таким чином судом встановлено, що [PERSON] є спадкоємцем всього майна померлої [PERSON] за заповітом, яка відповідно до ч.1 ст.549 ЦК УРСР прийняла спадщину шляхом фактичного вступу в управління спадковим майном, оскільки інший спадкоємець вищевказаного майна за заповітом [PERSON] спадщини не прийняв та не має наміру її приймати. Як вбачається із технічної документації на садибний житловий будинок, який знаходиться в смт.Марянівка Горохівського району Волинської області по вул.Героїв Майдану, 4, вищевказаний житловий будинок складається із коридора площею 2,5 кв.м., коридора площею 3,4 кв.м., кладової площею 3,4 кв.м., кухні площею 12,3 кв.м., кімнати площею 14,4 кв.м. На території цієї садиби знаходяться, крім будинку, ще й веранда, погріб з шийкою, літня кухня хлів, сарай, веранда, сарай, сарай, вбиральня, сарай (а.с.7-10). Як вбачається із постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії Горохівської державної нотаріальної контори від 08 листопада 2017 року, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з надвірними будівлями, який знаходиться в смт.Марянівка Горохівського району Волинської області по вул.Героїв Майдану, 4, у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів (а.с.19). Отже, судом встановлено, що позивач [PERSON] як спадкоємець майна померлої [PERSON] за заповітом, має право на спадкування її майна, прийняла спадщину в установленому порядку, але у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів не може оформити спадщину в нотаріальному порядку, а тому суд визнає за позивачем право власності на житловий будинок (А-1) загальною площею 36,0 кв.м., де житлова площа складає 14,4 кв.м., допоміжна 21,6 кв.м., веранду (а), погріб з шийкою (Б), літню кухню хлів (В-1), сарай (в), веранду (в1), сарай (Г-1), сарай (Д-1), вбиральню (Е), сарай (Ж-1) після померлої 24 червня 2003 року [PERSON].

Outcome: approved