Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-04 00:00:00

Позивач в особі Моторного (транспортного) страхового бюро України звернувся до суду з позовом до [PERSON] про повернення безпідставно отриманих коштів в порядку страхового відшкодування. Мотивуючи свої вимоги тим, що [PERSON], керуючи автомобілем «Нісан», державний номерний знак [NUMBER], 13 лютого 2015 року о 21 годині 30 хвилин на вул. Ахматової, 14 «Б» в м. Києві, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого вчинив зіткнення з автомобілем «Хюндай», державний номерний знак [NUMBER], який належить [PERSON] В наслідок ДТП було завдано шкоди автомобілю «Хюндай», державний номерний знак [NUMBER]. Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 12 травня 2015 року, яка набула чинності, [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 та 124 КпАП України, із накладенням адміністративного стягнення - позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 рік. З метою визначення розміру збитку, завданого пошкодженому транспортному засобу внаслідок ДТП, замовлено проведення незалежної автотоварознавчого дослідження. Так, згідно Звіту № 11713 від 11 червня 2015 року товарознавчого дослідчення з визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу, проведеного суб»єктом оціночної діяльності ТОВ «Незалежна експертна компанія «Довіра», вартість збитку завданого автомобілю «Хюндай», державний номерний знак [NUMBER], визначено з урахуванням ст. 29 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», як вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу, та становить 10 070 грн. 93 коп., виплата якої з урахуванням розрахунку про розмір відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих, зробленого позивачем, здійснена ним 06 липня 2015 року на підставі заяви страхувальника та платіжного доручення № 3504 в загальній сумі 8 392 грн. 44 коп. Проте, в ході розслідування страхового випадку МТСБУ встановлено, що [PERSON] подав адміністративний позов до інпектора ВДАІ Дарницького району ГУ МВС України в м. Києва про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення від 22 травня 2015 року, й постановою Дарницького районного суду м. Києва від 02 жовтня 2015 року позов [PERSON] задоволено та скасовано постанову від 13 лютого 2015 року по справі про адміністративне правопорушення про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 126 КпАП України із закриттям провадження по справі. Вважає, що згідно зі змісту вказаної постанови суду вбачається, що автомобілю «Хюндай», державний номерний знак [NUMBER], було завдано шкоди невстановленими особами, й оскільки у дорожньо-транспортній пригоді, яка мала місце 13 лютого 2015 року, відповідачу не було завдано шкоди здоров»ю невстановленим транспортним засобом, а лише пошкоджено автомобіль «Хюндай», державний номерний знак [NUMBER], то відповідач безпідставно отримав грошові кошти в сумі 8 392 грн. 44 коп. Окрім того, ним додатково понесені витрати на послуги експерта щодо оцінки пошкодженого майна в сумі 816 грн. 00 коп., які просить стягнути з відповідача, а всього - 9 208 грн. 44 коп. (8 392 грн. 44 коп. + 816 грн. 00 коп. = 9 208 грн. 44 коп. В судове засіданні позивач не з»явився, звернувся до суду із заявою про розгляд справи за його відсутності з підтриманням позовних вимог з тих же підстав, просив їх задовольнити, з можливим ухваленням заочного рішенння. Відповідач в судове засідання не з»явився, про час та місце розгляду справи повідомлений згідно чинного законодавства належним чином - рекомендованим листом з повідомленням про вручення, розміщеним оголошенням на сайті судової влади (суду). За таких підстав судом відповідно до положень статті 280 ЦПК України визнано за можливе ухвалити по даній справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів та за погодженням позивача. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явилися в судове засідання без поважних причин. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з»ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об»єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає відмові у задоволенні із наступних підстав. 15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-VIIІ від 03 жовтня 2017 року, яким зокрема Цивільний процесуальний кодекс викладений в новій редакції. Відповідно до п. 9 розділу ХІІ Перехідних положень ЦПК України справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Принцип захисту судом порушеного права особи будується при встановленні порушення такого права. Так, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч.1 ст. 15 ЦК України). Правом звернення до суду за захистом наділена особа, права якої порушені, невизнані або оспорені. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ст. 16 ЦК України особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу у визначені цією статтею способи. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України). Розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі (ч.1 ст. 279 ЦПК України) Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін (ч.5 ст. 279 ЦПК України). Судом встановлено, що [PERSON], керуючи автомобілем «Нісан», державний номерний знак [NUMBER], 13 лютого 2015 року о 21 годині 30 хвилин на вул. Ахматової, 14 «Б» в м. Києві, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого вчинив зіткнення з автомобілем «Хюндай», державний номерний знак [NUMBER], який належить [PERSON] (а.с. 5-6). В наслідок ДТП було завдано шкоди автомобілю «Хюндай», державний номерний знак [NUMBER]. Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 12 травня 2015 року, яка набула чинності, [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 та 124 КпАП України, із накладенням адміністративного стягнення - позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 рік (а.с.5-6). Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини. З метою визначення розміру збитку, завданого пошкодженому транспортному засобу внаслідок ДТП, замовлено проведення незалежної автотоварознавчого дослідження. Так, згідно Звіту № 11713 від 11 червня 2015 року товарознавчого дослідчення з визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу, проведеного суб»єктом оціночної діяльності ТОВ «Незалежна експертна компанія «Довіра», вартість збитку завданого автомобілю «Хюндай», державний номерний знак [NUMBER], визначено з урахуванням ст. 29 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», як вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу, та становить 10 070 грн. 93 коп., виплата якої з урахуванням розрахунку про розмір відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих, зробленого позивачем, здійснена ним 06 липня 2015 року на підставі заяви страхувальника та платіжного доручення № 3504 в загальній сумі 8 392 грн. 44 коп. (а.с. 9-19, 20, 21). Проте, в ході розслідування страхового випадку позивачем встановлено, що [PERSON] подав адміністративний позов до інпектора ВДАІ Дарницького району ГУ МВС України в м. Києва про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення від 22 травня 2015 року, й постановою Дарницького районного суду м. Києва від 02 жовтня 2015 року позов [PERSON] задоволено та скасовано постанову інпектора ВДАІ Дарницького району ГУ МВС України в м. Києва від 13 лютого 2015 року по справі про адміністративне правопорушення про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 126 КпАП України із закриттям провадження по справі (а.с. 26-28). Позивач вважає, що згідно зі змісту вказаної постанови суду вбачається, що автомобілю «Хюндай», державний номерний знак [NUMBER], було завдано шкоди невстановленими особами, й, оскільки у дорожньо-транспортній пригоді, яка мала місце 13 лютого 2015 року, відповідачу не було завдано шкоди здоров»ю невстановленим транспортним засобом, а лише пошкоджено автомобіль «Хюндай», державний номерний знак [NUMBER], то відповідач безпідставно отримав від МТСБУ грошові кошти в сумі 8 392 грн. 44 коп. у якогості страхового відшкодування. Окрім того, позивачем додатково понесені витрати на послуги експерта щодо оцінки пошкодженого майна в сумі 816 грн. 00 коп., які також просить стягнути з відповідача, а всього - 9 208 грн. 44 коп. (8 392 грн. 44 коп. + 816 грн. 00 коп. = 9 208 грн. 44 коп. Проте суд з такою позицією позивача погодитися не може, та вважає, що МТСБУ правомірно виплачено страхове відшкодування відповідачу, а його посилання на скасовану постанову інпектора ВДАІ Дарницького району ГУ МВС України в м. Києва від 13 лютого 2015 року по справі про адміністративне правопорушення про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 126 КпАП України із закриттям провадження по справі, не можна пов»язувати із безпідставною виплатою МТСБУ страхового відшкодуванням із наслідком повернення отриманих коштів. Суд вважає, що МТСБУ правомірно виплачено страхове відшкодування відповідачу, зважаючи на постанову Дарницького районного суду м. Києва від 12 травня 2015 року, яка набула чинності, за якою [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 та 124 КпАП України, із накладенням адміністративного стягнення - позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 рік, й визначеної вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу 10 070 грн. 93 коп., виплата якої з урахуванням розрахунку про розмір відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих, зробленого позивачем, здійснена ним 06 липня 2015 року на підставі заяви страхувальника та платіжного доручення № 3504 в загальній сумі 8 392 грн. 44 коп. Відповідно до п.41.1 ст. 41 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Відповідно до пункту першого статті 22 зазначеного Закону при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. За таких підстав позов є необгрутованим та безпідставним й задоволенню не підлягає, обставини, які підтверджують вимоги позивача судом не встановлені. Зважаючи на наслідки розгляду справи, на підставі ст. 141 ЦПК України судові витрати покласти на позивача. На підставі вищевикладеного, ст.ст. 22, 1166, 1188, ч.1 ст.1191 ЦК України, ст. ст. 9, 38, 40, 41 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. ст. 9, 27 Закону України «Про страхування», Закону України «Про судовий збір», п. 9 розділу ХІІ Перехідних положень ЦПК України,

Outcome: dismissed