Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-29 00:00:00

Позивач [PERSON] у серпні 2019 року звернувся у суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. У позові вказала, що з 14 лютого 2013 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . На даний час сім`я сторін фактично розпалась, підставою для розпаду сім`ї стали відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та обов`язки, постійні сварки, шлюбні відносини між ними припинено, сторони проживають окремо. Позивач примиритися категорично не бажає, просить шлюб розірвати. Позивач у судове засідання не з`явився, до суду надав заяву у якій просив справу слухати у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач на адресу суду подала заяву у якій вказувала, що позов визнає, не заперечує проти розірвання шлюбу. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ст.ст. 12, 81 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб виникає спір. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши всі зібрані по справі докази у їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з огляду на наступне. Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Згідно зі ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. Судом установлено, що факт перебування сторін у шлюбі підтверджується свідоцтвом про шлюбу, виданим 14 лютого 2013 року Березоворудською сільською радою Пирятинського району Полтавської області (а.с. 6). Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.с. 7). На даний час сторони проживають окремо. При розгляді справи про розірвання шлюбу судом було всебічно з`ясовано взаємостосунки сторін, дійсні мотиви розірвання шлюбу. Відповідно до Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зі змінами, внесеними Протоколом № 11 - стаття 5, про рівноправність кожного з подружжя кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей. Так, відповідно до ухвал суду від 26 вересня 2019 року сторонам було надано строки на примирення, проте позивачем вказано, що вони з відповідачем так і не примирилися. Згідно ст. 105 Сімейного кодексу України (далі - СК України) шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається, а тому, збереження шлюбу між сторонами на паритетних засадах неможливе, вжиття судом заходів щодо примирення буде суперечити інтересам подружжя та моральним засадам суспільства. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved