Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-18 00:00:00

Позивач [PERSON] особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» 03.08.2017 року звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 10.01.2006 року між ВАТ «Всеукраїнський [PERSON]» та [PERSON] був кредитний договір № 7/06, за умовами якого [PERSON] надав відповідачу кредит в сумі 29787,00 доларів США, у тимчасове користування до 10.01.2011 року на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності (13% річних). Згідно із п. 2.5.1 Договору позичальник зобовязується щомісячно до дати, встановленої в графіку, поповнювати свій поточний рахунок шляхом внесення готівкових коштів через касу банку або безготівковим перерахуванням у сумі, не меншій сумі чергового погашення частини кредиту, процентів та інших виплат, відповідно до умов цього договору. Позивач зі своєї сторони виконав договірні зобовязання за договором в повному обсязі, а відповідач від виконання зобовязань ухиляється. 19.05.2008 року Кіровським районним судом м.Донецька ухвалено рішення по цивільній справі № 2-2260/08 про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «ВіЕйБі Банк» заборгованості за кредитним договором № 7/06 від 10.01.2006 року в розмірі 64507,13 грн. Незважаючи на рішення суду, зобовязання за кредитним договором до цього часу не виконано, що підтверджується розрахунком заборгованості. Станом на 03.05.2017 року загальна сума заборгованості за кредитним договором становить 583\~220,18 грн., та складається з: -Кредит 9946, 85 доларів США; -Відсотки 11\~752,86 доларів США; -Комісія за РО 00,0 грн.; -штраф за пропуск платежів, нарахований за останній рік 6855,70 грн.; Представник позивача в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, тому суд вважає можливим провести заочний розгляд справи, відповідно до ст.. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд встановив, що 10.01.2006 року між ВАТ «Всеукраїнський [PERSON]» та [PERSON] був кредитний договір № 7/06 (а.с.8-14), за умовами якого [PERSON] надав відповідачу кредит в сумі 29787,00 доларів США, у тимчасове користування до 10.01.2011 року на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності (13% річних). Згідно із п. 2.5.1 Договору позичальник зобовязується щомісячно до дати, встановленої в графіку, поповнювати свій поточний рахунок шляхом внесення готівкових коштів через касу банку або безготівковим перерахуванням у сумі, не меншій сумі чергового погашення частини кредиту, процентів та інших виплат, відповідно до умов цього договору. Позивач зі своєї сторони виконав договірні зобовязання за договором в повному обсязі, а відповідач від виконання зобовязань ухиляється. 19.05.2008 року Кіровським районним судом м.Донецька ухвалено рішення по цивільній справі № 2-2260/08 (а.с.19-20) про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «ВіЕйБі Банк» заборгованості за кредитним договором № 7/06 від 10.01.2006 року в розмірі 64507,13 грн. Незважаючи на рішення суду, зобовязання за кредитним договором до цього часу не виконано, що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с.6-7). Станом на 03.05.2017 року загальна сума заборгованості за кредитним договором становить 583\~220,18 грн., та складається з: -Кредит 9946, 85 доларів США; -Відсотки 11\~752,86 доларів США; -Комісія за РО 00,0 грн.; -штраф за пропуск платежів, нарахований за останній рік 6855,70 грн.; Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Відповідно до ст. 131 ЦПК України сторони зобов»язані подати свої докази чи повідомити про них суд до або під час попереднього судового засідання у справі. Згідно ст..526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідач усі свої договірні зобовязання виконує належним чином. Частина 1 ст. 1049 ЦК України, можливість застосування якої до кредитних правовідносин між позивачем і відповідачем зумовлено ч. 2 ст. 1054 цього кодексу, визначає обовязок позичальника повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій саме сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором, та сплатити за неї проценти. При цьому ч. 3 ст. 1049 Кодексу встановлює, що позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, яка позичалась, на банківський рахунок позикодавця. Таким чином, вимоги позивача законні, обгрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі. Крім того, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені ним судові витрати по сплаті судового збору 4723,80 грн. (а.с.31). На підставі викладеного,

Outcome: approved