Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-11 00:00:00

Позивач в обґрунтування позовних вимог покликається на те, що за час шлюбу у них з відповідачем народилась донька [PERSON], [INFO] Однак подружнє життя з [PERSON] не склалося. У кінці жовтня 2016 року вони припинили свої подружні стосунки, вона забрала свої особисті речі і переїхала з донькою проживати до своїх батьків. Наданий час вона не працює, так як знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до трьох річного віку. У звязку із складним матеріальним становищем вона потребує матеріальної допомоги на своє утримання від відповідача. Так як відповідач офіційно не працевлаштований та має мінливий, але постійний заробіток, тому вона просить стягувати з нього аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн., що буде частково відповідати її потребам та можливості відповідача сплачувати їх. Відповідач матеріально забезпечений. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, покликаючись на викладені в позові обставини, зазначивши, що відповідач їздить за кордон де працює та отримає дохід, однак офіційно не працевлаштований. Відповідач позов не визнав, проти задоволення позовних вимог заперечив суду пояснивши, що з 2010 по 2015р. він працював в органах внутрішніх справ, однак звільнений у звязку із скорочення чисельності працівників. На обліку в центрі зайнятості він не перебуває та допомоги по безробіттю не отримує. Він є опікуном своєї бабці, за якою здійснює догляд. Крім цього сплачує аліменти на утримання дитини. На даний час він офіційно не працює. Тимчасово підробляє, з чого отримує близько 800-1000 грн. в місяць, можливості надавати кошти на утримання дружини немає, тому просить відмовити в задоволені позову. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши наявні у справі докази, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити з наступних підстав. [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 26.09.2013р., що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-СГ №208818 від 26.09.2013 року, актовий запис №8. Свідоцтвом про народження серії І-СГ №427291 від 23.09.2014р. встановлено, що сторони є батьками [PERSON], 13.09.2014р. Як вбачається з довідки ВК Стрілківської сільської ради Стрийського району Львівської області від 02.11.2016р. №1456, донька [PERSON], 13.09.2014р.н., проживає разом з матірю [PERSON] в с. Стрілків Стрийського району. Згідно довідки від 10.01.2017р. №05-46, [PERSON] перебуває на обліку Управління соцзахисту населення Яворівської РДА і одержує компенсацію по догляду за пристарілою з 23.01.2015р. по даний час. Як вбачається з пенсійного посвідчення №2251308902 (серія ААЖ №913511), [PERSON] перебуває на обліку в Пенсійному фонді України та отримує пенсію по інвалідності (3 грп. загальне захворювання). Відповідно до рішення Стрийського міськрайсуду від 21.03.2017р. відповідача зобовязано сплачувати аліменти в користь позивача на утримання доньки [PERSON] 23.03.2014р.н. до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч.2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Згідно ч.4 ст. 82 СК України право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Також, при вирішенні спірних правовідносин суд враховую вимоги ст.ст. 55, 81 Сімейного кодексу України. За змістом ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведеності перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу (ч. 1 ст. 60 ЦПК України). Крім цього суд при прийнятті рішення враховує вимоги ст. 9 Конституції України та ст. 5 протоколу №7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (відкрита для підписання 4 листопада 1950 року, набула чинності 3 вересня 1953, ратифікована Україною 17.07.1997р.). Дослідженими в судовому засіданні обставинами справи встановлено, за час перебування в шлюбних відносинах, у сторін народилася донька [PERSON], 13.09.2014р.н., яка проживає разом з позивачем, та якій, на даний час, не виповнилося трьох років. Виникнення у дружини, з якою проживає дитина, права на утримання повязується лише однією умовою відповідним матеріальним станом чоловіка. З огляду на викладене, суд вважає позовні вимоги [PERSON] необґрунтованими, оскільки на підтвердження обставин, викладених в позовній заяві, позивачем та її представником не надано суду жодного доказу отримання відповідачем будь-яких з видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя. В той же час відповідачем надані суду належні та допустимі докази, які вказують на те, що він здійснює догляд за пристарілою і відповідно до рішення суду зобовязаний сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини. Таким чином, оцінивши всі наявні докази в їх сукупності, суд приходить до переконання про відсутність обґрунтованих підстав вважати, що відповідач може надавати матеріальну допомогу (аліменти) позивачу на її утримання, тому позовні вимоги задоволенню не підлягають. Разом з тим, суд звертає увагу позивача на те, що у разі зміни майнового стану відповідача, вона не позбавлена права повторного звернення до суду з позовною заявою з підстав, передбачених ст. 84 СК України.

Outcome: dismissed