Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-03 00:00:00

Позивач АТ «Херсонська теплоелектроцентраль» звернулось до суду з вказаним позовом, в якому, з урахуванням зменшення позовних вимог просить стягнути з відповідача [PERSON] на свою користь заборгованість за послуги з централізованого опалення за період з листопада 2004 року по липень 2018 року у сумі 9258,35 грн., та судовий збір в розмірі 1921,00 грн. Позов мотивовано тим, що відповідач [PERSON] є власником (наймачем) квартири за адресою: [ADDRESS] та отримує послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання, що підтверджується випискою з особового рахунку № [NUMBER] . Між сторонами існують цивільно-правові відносини на підставі договору приєднання. Відповідач на протязі тривалого часу належним чином не вносить плату за надані йому послуги, в результаті чого утворилась заборгованість. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 20.05.2019 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено перше судове засідання щодо розгляду справи по суті. 19 червня 2019 року відповідачем подано відзив на позовну заяву, згідно якого зазначила, що позовні вимоги визначає частково, а саме за період з вересня 2006 року по липень 2018 року, оскільки нею придбано квартиру лише 26 вересня 2006 року, а борг, який утворився за період з 2004 року по вересень 2006 року виник з вини попереднього власника, який вона не повинна відшкодовувати. Крім того, нею частково сплачено борг за спожиту теплову енергію, який позивачем не враховано. Просила задовольнити позовні вимоги частково, а саме в розмірі 10382 (з врахуванням сплати судового збору). 04 липня 2019 року представником позивача подано заяву про зменшення позовних вимог, згідно якої просив стягнути з відповідача заборгованість за послуги з централізованого опалення за період з листопада 2004 року по липень 2018 року у сумі 9258,35 грн., та судовий збір в розмірі 1921,00 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явилась, подано заяву про розгляд справи за її відсутності, просила провести розгляд справи з урахуванням поданого відзиву. За приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, встановивши обставини справи і перевіривши їх доказами, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є власником квартири за адресою: [ADDRESS] , що підтверджено договором дарування квартири від 26 вересня 2006 року, витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №12091016 від 09.10.2006р. Тобто, [PERSON] є споживачем послуг з центрального опалення, що надає Акціонерне товариство «Херсонська теплоелектроцентраль», з вересня 2006 року, на її ім`я відкритий особовий рахунок, відповідно до якого ведеться облік розрахунків між нею та позивачем (арк. справи 8-10). Згідно ст. 68 ЖК України наймач зобов`язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги. Відповідно до ч.3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 року споживач зобов`язаний, зокрема, оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до розрахунку заборгованості, за адресою: [ADDRESS] згідно особового рахунку № [NUMBER] існує заборгованість в розмірі 9258,35 грн. за період з 11.2004 року по 06.2019 року. Як вбачається з паспорта [PERSON] остання зареєстрованаза адресою: [ADDRESS] з 20.10.2006 року, а набула право власності 09.10.2006 року, що не є спірним. Таким чином, до жовтня 2006 року правовідносин між позивачем та відповідачем не існувало, тому суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості, яка утворилась до жовтня 2006 року. Послуги з теплопостачання з жовтня 2006 року надавалися належним чином (докази іншого в матеріалах справи відсутні), враховуючи вимоги ст. 24 Закону України «Про теплопостачання», положень Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та ст.ст. 525, 526, 628, 630 ЦК України, суд вважає обґрунтованими вимоги позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості, що утворилась після набуття останньою права власності на квартиру, тобто з жовтня 2006 року. Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та п. 20 Правил надання послуг з центрального опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005 року, зі змінами та доповненнями, споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строк встановлений договором або законом. Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. За змістом ч. 1 ст. 901, ч. 1 ст. 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Таким чином, суд вважає, що належними та допустимими доказами було доведено те, що відповідач не виконує належним чином покладені на нього зобов`язання щодо оплати житлово-комунальних послуг з жовтня 2006 року, внаслідок чого утворилась заборгованість, а тому позовні вимоги є обґрунтованими, однак, підлягають частковому задоволенню, а саме в частині стягнення заборгованості за період з жовтня 2006 року по липень 2018 року, в іншій частині в задоволенні позову слід відмовити. Крім того, в силу ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача 1921 грн. 00 коп. в рахунок відшкодування витрат по оплаті судового збору. Підстави для негайного виконання судового рішення відсутні. Заходи забезпечення позову судом не застосовувалися. Рішення в повному обсязі складене 04 липня 2019 року.

Outcome: partial