Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася з позовом до суду у своїх інтересах та інтересах малолітнього сина [PERSON] до Приватного акціонерного товариства «Євраз [PERSON]» про відшкодування моральної шкоди, завданої смертю працівника внаслідок нещасного випадку на виробництві. В обґрунтуванні своїх позовних вимог, позивач посилається на те, що вона разом з сином переносять моральні страждання та переживання по вині підприємства - відповідача, в звязку зі смертю [PERSON], який помер 05.02.2014 року, під час виконання трудових обовязків. Судовим рішенням встановлено факт проживання однієї сімєю без реєстрації шлюбу [PERSON] та [PERSON] Смертю чоловіка позивач та їх син втратили саме найцінніше, що у них було любов, турботу та підтримку. Саме працюючи на підприємстві відповідача, [PERSON], отримав виробничу травму, що в результаті призвело до його смерті. З моменту смерті [PERSON] по теперішній час позивач переносить моральні страждання та переживання. До сих пір не може оговтатися та усвідомити в те що трапилося, для них це є самою значною втратою та горем. Усвідомлення того, що вони ніколи більше в своєму житті не зможуть побачити свого чоловіки та батька спричиняє додаткових моральних страждань та переживань. Моральні страждання та переживання спричиняє те, що порушений привичний спосіб їх сімейного життя, втрата одного із членів сімї вимагає додаткових зусиль для організації життя. Все вищевказане спричиняє моральні страждання та переживання, які оцінені в розмірі 124787,00 гривень. Представник позивача, у судовому засіданні, вимоги підтримав в повному обсязі, посилаючись на ті самі підстави. Відповідач - представник Приватного акціонерного товариства «Євраз [PERSON]» - [PERSON] у судовому засіданні позов не визнала просила суд у його задоволенні відмовити, з тих підстав, того що позивачем не надано доказів на підтвердження факту моральних страждань, та не доведено, що з вини відповідача завдана моральна шкода. Вислухавши представників сторін, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню за таких підстав. У судовому засіданні встановлено, що під час виконання трудових обовязків 05.02.2014 року з [PERSON] стався нещасний випадок, він був травмований та помер. Згідно акту про нещасний випадок пов'язаний з виробництвом від 05.03.2014 року №1, та акту проведення розслідування нещасного випадку від 05.03.2014 року, нещасний випадок з [PERSON] стався внаслідок невиконання ним вимог інструкції з організації праці, що є безпосередньою причиною його смерті ( а.с.4-9, 10 -22, 31- 32). Рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22.09.2014 року, та Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 12.10.2014 року, встановлено факт проживання [PERSON] однією сімєю без реєстрації шлюбу з лютого 2009 року з [PERSON], загиблим на виробництві (а.с.24-26, 27-28). Згідно до свідоцтва про народження [PERSON], він народився 18.08.2013 року, батьками його є мати - [PERSON] та батько - [PERSON] Стаття 1168 ЦК України вказує на те, що маральна шкода завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її дружини, батькам дітям. Відповідно до ч.1 ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків. Суд, враховуючи положення ст. 1172 ЦК України, вважає, відповідачем за даним позовом є саме відповідач - Приватне акціонерне товариства «Євраз [PERSON]» оскільки згідно до ч.2 ст. 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Внаслідок нещасного випадку, позивачу заподіяні моральні й фізичні страждання, що спричинили погіршення реалізації їх фізичних можливостей, змінився їх звичний спосіб життя, та той негативний факт що син ніколи не побачить свого батька та не відчує батьківської турботи, спілкування з ним, спричинені й інші негативні наслідки морального та психологічного характеру, тобто позивачу заподіяна моральна шкода. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що до суду звернулися належний позивач до належного відповідача та з вини відповідача, порушувалися норми з безпеки праці та не забезпечили безпечні умови роботи, що призвело до нещасного випадку, а в подальшому смерті [PERSON] Суд вважає, що розмір моральної шкоди слід встановити у меншому розмірі ніж зазначається позивачем, а саме у сумі 80 000 гривень. Вказана сума стягується з відповідача в рахунок відшкодування моральних страждань. Визначаючи розмір моральної шкоди суд взяв до уваги розяснення п.9 Постанови Пленуму Верховного [PERSON] України від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової» шкоди» відповідно до якого розмір відшкодування моральної (немайнової шкоди) суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач характеру немайнових витрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема суд врахував характер і тривалість страждань, істотність вимушених змін у їхніх життєвих і виробничих стосунках, конкретних обставинах що наступили та порушення загиблим [PERSON] вимог інструкції з організації праці. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь держави судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: partial