Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-17 00:00:00

Позивач вимоги мотивує тим, що з 01.08.2001 року 03.07.2013 року працював у ПАТ «Сумське НВО ім. М.В. Фрунзе» до виходу на пенсію. Під час роботи на заводі отримав профзахворювання у зв'язку з чим зазнав 50% втрати професійної працездатності та встановлено ІІІ групу інвалідності. Причиною професійного захворювання, згідно акту розслідування, є довготривалий вплив шкідливих виробничих факторів. У зв'язку з втратою здоров'я позивач зазнав моральної шкоди, яку пов'язує з фізичними стражданнями. Він відчуває обмеження у повсякденному житті, змушений лікуватися. Грошове відшкодування моральної шкоди оцінює у 25 000 грн., а тому просить стягнути з відповідача саме таку суму. В судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримав. Представник відповідача позов не визнав. Вважає, що законом не передбачено відшкодування заявленої шкоди. Позивач добровільно погодилася на роботу у шкідливих умовах і розумів можливі наслідки погіршення здоров'я. Також позивач не надав доказів на підтвердження моральної шкоди, не підтверджено вини підприємства. Тому просив відмовити у задоволенні позову. Суд, заслухавши учасників розгляду, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований але підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивач з 01.08.2001 року 03.07.2013 року працював у ПАТ «Сумське НВО ім. М.В. Фрунзе», до виходу на пенсію. Працював добровільно./а.с.5-6/ Під час роботи у зв'язку з впливом шкідливих умов виробництва позивач зазнав профзахворювання./а.с.5-7,20/ Так встановлені діагнози: основний - «Хронічне обструктивне захворювання легень токсико-пилової етіології першої стадії в фазі нестійкої ремісії. Емфізема легень першого ступеня. Легенева недостатність першого ступеня. Хронічна двостороння сенсоневральна приглухуватість з помірним ступенем зниження слуху (третій ступінь)» Захворювання професійне від тривалої дії виробничого шуму та пилу, вперше . Зв'язок шкідливих умов виробництва та профзахворювання встановлений актом №33 розслідування хронічного профзахворювання від 26.06.2013 року./а.с.8/ У зв'язку з профзахворюванням 15.08.2014 року МСЕК позивачу встановлено 50% втрати професійної працездатності та ІІІ групу інвалідності. /а.с.9/ Наявність профзахворювань спричинило моральної шкоди позивачу, що полягає у стражданнях від втрати здоров'я, важкості дихання. Йому необхідно вживати заходів з медичної реабілітації, необхідно стаціонарне, медикаментозне та санаторне лікування. Він відчуває обмеження у сприйнятті оточення, оскільки знижений слух. З встановленого вбачається, що спірні правовідносини є трудовими і врегульовані ст.ст. 153, 158, 173, 2371 КЗпП України, відповідно до положень яких працівник має право на безпечні умови праці, а роботодавець зобов'язаний їх забезпечити. Працівник має право на відшкодування моральної шкоди у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань. При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди суд враховує суть позовних вимог, час роботи позивача у товаристві, тривалість впливу шкідливих виробничих факторів, характер діяння особи та обсяг страждань (душевних, психічних), яких зазнав позивач, характер немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення), час та зусилля, які витратив позивач при захисті своїх інтересів. При цьому суд виходе із засад розумності, виваженості та справедливості. За таких обставин суд прийшов до переконання, що розмір відшкодування моральної шкоди становить 7 000 грн.. Тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути в рахунок відшкодування моральної шкоди саме цю суму відшкодування. Відтак у задоволенні позову у іншій частині слід відмовити. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір за розміром визначеним на час подачі позову до суду.

Outcome: partial