Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-23 00:00:00

Позивач [PERSON] об»єднане управління Пенсійного фонду України Тернопільської області звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення безпідставно набутих коштів у розмірі 7779,07 гривень. Обґрунтовує позов тим, що кошти в зазначеному розмірі були виплачені відповідачу за період з 01 грудня 2013 року по 31 жовтня 2015 року як переплата пенсії. Однак, зазначені виплати здійснені внаслідок рахункової помилки (невідповідність розпорядження від 04.04.2014 року і 09.04.204 року нарахування згідно програмного забезпечення АСОПД/КОМТЕХ). Тому сума виплаченої [PERSON] пенсії за вказаний період є нею безпідставно набутою та підлягає поверненню. Представник позивача в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримала у повному обсязі. У судовому засіданні відповідач [PERSON], позовні вимоги не визнала. Згідно заперечень на позовну заяву, які були подані відповідачем, в задоволенні позову просить відмовити за безпідставністю та недоведеністю позовних вимог,обґрунтовуючи це тим, що в українському законодавстві відсутнє визначення поняття «рахункова помилка», а також виходячи з позиції Пенсійного фонду, ним не встановлено сам факт наявності рахункової помилки, а тому збій програми технічного забезпечення не можна вважати рахунковою помилкою. Судом встановлено, що відповідно до протоколів від 09.04.2014 року та 23.11.2015 року про пенсійні виплати [PERSON] було здійснено нарахування пенсійних виплат та нараховано борг у розмірі 7779, 07 грн. Як убачається з розпорядження від 24 березня 2016 року, розглянувши пенсійну справу і особовий рахунок [PERSON], яка одержує пенсію по інвалідності 3 групи у розмірі 1102, 03 грн. на місяць, установлено, що сума переплати в розмірі 7779, 07 грн. згідно з довідкою відділу з призначення (виплати) пенсій утворилася за період з 01 грудня 2013 року по 31 жовтня 2015 року у зв»язку невідповідність розпорядження від 04.04.2014 року і 09.04.204 року нарахування згідно програмного забезпечення АСОПД/КОМТЕХ, та внаслідок відсутності винних осіб в управлінні. Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні у справі докази, давши оцінку належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємного зв»язку доказів у їх сукупності, суд вважає, що позов до задоволення не підлягає, виходячи з наступних підстав. Як слідує з викладених у позовній заяві обставин, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги, сума переплати відповідачу пенсії в розмірі 7779, 07 грн. утворилася за період з 01 грудня 2013 року по 31 жовтня 2015 року у зв»язку невідповідністю розпорядження від 04.04.2014 року і 09.04.204 року нарахування згідно програмного забезпечення АСОПД/КОМТЕХ, та внаслідок відсутності винних осіб в управлінні, тому сума виплаченої йому допомоги є ним безпідставно набутою та підлягає поверненню відповідно до статті 50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ст. 1212 ЦК України. Перевіряючи достовірність доводів позивача, суд виходить з наступного. Відповідно до ст.1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Статтею 50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку. Позивачем не надано жодних доказів, які б свідчили про те, що розмір виплаченої [PERSON] пенсії в розмірі 7779, 07 грн. за період з 01 грудня 2013 року по 31 жовтня 2015 року здійснений унаслідок зловживань з боку відповідача або подання ним недостовірних даних, а також відсутні докази того, що позивач відмовився повернути вказані кошти добровільно. Згідно зі ст. 1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії; відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Тобто, безпідставно набуті особою кошти, що належать до виплат встановлених абзацом 2 частини першої статті 1215 ЦК України, за відсутності рахункової помилки з боку особи, яка добровільно провела їх виплату та факту недобросовісності набувача, не підлягають поверненню. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 22 січня 2014 року у справі № 6-151цс13. Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Оскільки на підставі зібраних у справі доказів судом не встановлено факту недобросовісного набуття [PERSON] отриманих коштів у розмірі 7779, 07 гривень, які є пенсійною виплатою, призначеною йому Управлінням Пенсійного фонду України, як не встановлено й наявності рахункової помилки, то відповідно до статті 1215 ЦК України зазначена сума поверненню не підлягає. На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 1212, 1215 ЦК України, Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»,

Outcome: dismissed