overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-10 00:00:00

Позивач в лютому 2016 р. звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, посилаючись на те, що сімейне життя з відповідачем поступово погіршилось через протилежні погляди на шлюб та сім'ю, постійно виникали конфлікти щодо виховання дітей та побуту, з відповідачем припинені шлюбні стосунки, спільне господарство не ведеться, збереження шлюбу неможливе. У судовому засіданні позивач підтримав заявлені вимоги з підстав наведених в позовній заяві та пояснив, що з 01.09.2015 р. не підтримують шлюбні стосунки та не ведуть спільне господарство. Примирення не можливе, дружина проживає з іншим чоловіком. Відповідач в судове засідання не з'явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином. Представник відповідача у судовому засіданні не заперечував проти розірвання шлюбу та пояснив, що з 01.09.2015 р. загострилися сварки з виховання дітей та побутових питань, шлюбні стосунки та ведення спільного господарства остаточно припинили з 01.11.2015 р. Діти будуть проживати з матір'ю, досягнуто згоди щодо утримання дітей. Примирення не відбулося. Є майновий спір. Заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи‚ суд вважаєщо позов підлягає задоволенню з таких підстав. За змістом положень ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у т.ч. за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 110, ст. 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 15.04.2005 р. Від шлюбу мають трьох синів: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Сторони з листопада 2015 р. не ведуть спільне господарство, не підтримують шлюбні стосунки, мешкають окермо. Фактичні обставини щодо взаємин подружжя свідчать, що розлад в сім»ї має не тимчасовий характер, а подальше спільне проживання в шлюбі стало неможливим, оскільки взаєморозуміння між сторонами втрачено? збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. При таких обставинах шлюб підлягає розірванню. З урахуванням наведеного‚ на підставі ст.ст. 24, 56, 105, 110, 112 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-26 00:00:00

Позивач в лютому 2016 р. звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачкою, посилаючись на те, що сімейне життя з відповідачкою не склалось через різні погляди на життя, протягом тривалого часу проживають окремо, припинені шлюбні стосунки, спільне господарство не ведеться, збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Примирення не можливе. Дитина після розірвання шлюбу залишаться проживати з відповідачкою. В судовому засіданні позивач просив задовольнити позовні вимоги та пояснив, що сімейне життя з відповідачкою не склалось через різні погляди на життя. Протягом останні трьох років вони не ведуть спільне господарство, не підтримують шлюбні стосунки, мешкають окремо. Примирення не можливе. Дитина після розірвання шлюбу залишиться проживати з відповідачкою. Відповідачка в судовому засіданні не заперечувала проти розірвання шлюбу, пояснила, з серпня 2013 р. вони з позивачем не підтримують шлюбні стосунки, не ведуть спільне господарство, проживають окремо. Після розірвання шлюбу дина залишиться проживати з нею. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи‚ вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. За змістом положень ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у т.ч. за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 110, ст. 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 09.03.2007 р. Сторони від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Сторони з 2013 р. не ведуть спільне господарство, не підтримують шлюбні стосунки, мешкають окремо. Фактичні обставини щодо взаємин подружжя свідчать, що розлад в сім'ї має не тимчасовий характер, а подальше спільне проживання в шлюбі стало неможливим, оскільки взаєморозуміння між сторонами втрачено. Збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. При таких обставинах шлюб підлягає розірванню. В порядку ст. 88 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 551, 20 грн. З урахуванням наведеного‚ на підставі ст.ст. 105, 110, 112 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-25 00:00:00

Позивач в лютому 2016 року звернувся до суду, вказавши, що 18.11.2013 року відповідачу було переоформлено кредитну картку на престижну картку «Cold», відповідно до тарифів якої відповідач отримав кредит у розмірі 10000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту зі сплатою відсотків в розмірі 27,60% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач виконав зобов'язання частково, заборгувавши станом на 14.09.2015 року 25956,23 грн., з них 8760,00 грн. заборгованість за кредитом, 14184,03 грн. - заборгованість по процентах за користування кредитом, 1300,00 грн. заборгованість по комісії, штраф 500,00 грн. (фіксована частина) та 1212,20 грн. (прострочена складова). Відповідач добровільно не згоден сплатити заборгованість, в зв'язку з чим позивач просить стягнути на його користь з відповідача борг за договором у сумі 25956,23 грн. та судові витрати по справі в сумі 1218,00 грн. Представник позивача в судове засідання не зявився, про час та місце судового розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, вказуючи, що проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце судового розгляду справи повідомлений судом в установленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомив. За таких обставин суд вважає за можливе справу по суті розглянути за відсутності представника позивача та відповідача в судовому засіданні на підставі наявних у справі доказів, ухваливши заочне рішення, без фіксування судового засідання технічними засобами звукозапису. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити. Встановлено, що 23.06.2011 року між сторонами було укладено договір про надання банківських послуг на суму кредитного ліміту 5000 грн. 18.11.2013 року банком було згідно оформленої відповідачу кредитної карти «Gold» надано відповідачу кредит у розмірі 10000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту. Базову ставку відсотків визначено 30% річних. Відповідач на порушення умов договору створив заборгованість по сумі кредиту, відсотків за кредитом, комісії, сплативши їх частково. Станом на 14.09.2015 року заборгованість по договору складає 25956,23 грн., з них 8760,00 грн. заборгованість за кредитом, 14184,03 грн. - заборгованість по процентах за користування кредитом, 1300,00 грн. заборгованість по комісії. Також за допущене прострочення банком нараховано відповідачу штраф в сумі 1712,20 грн. Зазначена загальна сума заборгованості, оскільки її не сплачено добровільно, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в повному розмірі в судовому порядку. Судові витрати у справі складаються з судового збору в сумі 1378,00 грн., сплачені позивачем і підлягають стягненню на його користь з відповідача в силу ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-14 00:00:00

Позивач в лютому 2016 року звернувся до суду, вказавши, що між ним та відповідачем 21.08.2008 року було укладено договір кредиту № 245473-CRED, на виконання якого відповідач отримала кредит в сумі 7000,00 доларів США із сплатою відсотків за користування кредитом, однак виконала зобов'язання частково, заборгувавши станом на 14.12.2015 року 21984,06 доларів США., з них 5555,59 доларів США - заборгованість за кредитом, 15371,63 доларів США - заборгованість по процентах за користування кредитом, 10,48 доларів США та 1046,36 доларів США - штраф (фіксована та процентна складові). Відповідач добровільно не сплачує заборгованість, в зв'язку з чим позивач просить стягнути на його користь з відповідача борг за договором у сумі 21984,06 доларів США, що за курсом НБУ 23,86 складає 524539,64 грн. та судові витрати по справі. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, просить їх задовольнити з мотивів, викладених в позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні вимоги позову визнала повністю, пояснивши, що сплатити кредит в позасудовому порядку не має можливості через скрутне матеріальне становище. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити з наступних мотивів. Встановлено, що між ЗАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником котрого є позивач, та відповідачем 21.08.2008 року укладено кредитний договір № 245473-CRED, за яким банк надав, а відповідач отримала кредит в сумі 7000,00 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 16% річних на поточну заборгованість і 48% річних на прострочену заборгованість. Відповідач на порушення умов договору створила заборгованість, яка складається з 5555,59 доларів США боргу за кредитом та 15371,63 доларів США боргу по процентах за користування кредитом, - загалом 20927,22 доларів США, що згідно використаного позивачем офіційного курсу НБУ станом на дату розрахунку - 14.12.2015 року, який становить 23,86 грн. за 1 долар США, становить 499323,47 грн. Дана сума боргу визнана відповідачем і підлягає стягненню з неї на користь позивача в повному обсязі. Крім того, за допущене прострочення банком нараховано відповідачу до сплати неустойку - штраф в сумі 10,48 доларів США та 1046,36 доларів США (фіксована та процентна складові). Неустойка також визнана відповідачем, однак підлягає стягненню в національній валюті у відповідності до умов п. 4.7 кредитного договору, укладеного між сторонами. Згідно використаного позивачем офіційного курсу НБУ станом на дату розрахунку - 14.12.2015 року, який становить 23,86 грн. за 1 долар США, неустойка, що підлягає до стягнення, складає: (10,48 доларів США + 1046,36 доларів США) х 23,86 грн. за 1 долар США = 25216,20 грн. Судовий збір в сумі 7868,09 грн. сплачений позивачем і підлягає стягненню на його користь з відповідача в силу ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-22 00:00:00

Позивач в лютому 2016 року звернувся до суду, вказавши, що між ним та відповідачем [PERSON] 1.10.2008 року було укладено кредитний договір № 014/8711/74/15770 про надання кредиту в сумі 40300 доларів США строком до 2.10.2023 року. За договором позичальник повинна була сплачувати частку основної суми кредиту щомісячно і відсотки за користування кредитом в розмірі 14% річних. Позичальник виконала зобов'язання частково, заборгувавши станом на 13.01.2016 року 32981,73 доларів США по кредиту, 4785,87 доларів США по відсотках, а всього 37767,60 доларів США. Позичальник добровільно не сплачує заборгованість, в зв'язку з чим позивач просить з огляду на укладення між ним та співвідповідачем [PERSON] договору поруки на виконання взятих на себе [PERSON] зобовязань стягнути на його користь з відповідачів солідарно борг за договором та судові витрати по справі. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала та просить їх задовольнити. Відповідачі в судове засідання не з'явилися з невідомих суду причин, хоча про час та місце судового розгляду справи були повідомлені в установленому законом порядку. Суд вважає за можливе справу по суті розглянути за відсутності відповідачів на підставі наявних у справі доказів, ухваливши заочне рішення. Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити з наступних мотивів. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем [PERSON] 1.10.2008 року було укладено кредитний договір № 014/8711/74/15770 про надання кредиту в сумі 40300 доларів США строком до 2.10.2023 року. За договором позичальник повинна була сплачувати частку основної суми кредиту щомісячно і відсотки за користування кредитом в розмірі 14% річних. Між тими ж сторонами 8.04.2009 року було укладено додаткову угоду № 014/8711/74/15770/1, якою визначено кредитні канікули на строк з 8.04.2009 року по 8.03.2010 року. Позичальник виконала зобов'язання частково, заборгувавши станом на 13.01.2016 року, з урахуванням використаного банком права на дострокове повернення кредиту, що залишився, 32981,73 доларів США по кредиту, 4785,87 доларів США по відсотках, а всього 37767,60 доларів США, що в еквіваленті до національної валюти за офіційним курсом НБУ станом на 13.01.2016 року становить 878729,61 грн. Як вбачається з наявної у справі копії договору поруки № 011/8711/74/15770 від 1.10.2008 року, між позивачем та співвідповідачем [PERSON] було укладено договір поруки на виконання взятих на себе [PERSON] перед позивачем зобовязань за кредитним договором. Поручитель також надав свою згоду на зміну зобовязання при укладенні вище вказаної додаткової угоди. За таких обставин стягнення суми заборгованості необхідно провести солідарно з відповідачів. Судовий збір в сумі 13180,94 грн. сплачено позивачем і підлягає стягненню на його користь з відповідачів в рівних частках з кожного, тобто в сумі по 6590,47 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-29 00:00:00

Позивач в лютому 2016 року звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на його користь аліменти на утримання на період навчання сина [PERSON], [INFO] у розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісяця, починаючи з дня подання позову до суду, до закінчення навчання [PERSON] на фізико-технічному факультеті Дніпропетровського національного університету ім. О. Гончара. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, на їх задоволенні наполягав, посилаючись на обставини, викладені у позові. Відповідач у судове засідання не з'явилася, про час і місце його проведення повідомлена належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню за наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу сторони мають дитину - [PERSON], [INFO], який на час розгляду даної цивільної справи проживає разом з позивачем за адресою: [ADDRESS]. Зі змісту позову вбачається, що [PERSON], [INFO] є студентом фізико-технічного факультету Дніпропетровського національного університету ім. О. Гончара, а відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання сина. Згідно зі ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання в у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме в частині стягнення ? частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судовий збір в розмірі 551,20 грн. Згідно зі ст.ст. 180, 183, 191 Сімейного Кодексу України та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-11 00:00:00

Позивач в лютому 2016 року звернувся до суду із вищезазначеним позовом. Свої вимоги обґрунтовує тим, що рушенням Дзержинського міського суду від 10.11.2015 року відповідачі були позбавлені батьківських прав стосовно своєї неповнолітньої дитини доньки [PERSON], 04.10. [INFO], та рішенням виконкому № 392 від 16.12.2015 року неповнолітній [PERSON] було надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування. Позивача було призначено опікуном неповнолітньої дитини. З метою соціального захисту [PERSON] в позові ставиться питання про стягнення з відповідачів аліментів в розмірі 1/4 частини від усіх видів доходу з кожного на її користь на утримання [PERSON] Позивач в судове засідання не прибула, надала до суду заяву з проханням справу слухати за її відсутністю, наполягала на задоволенні вимог. Відповідачі в судове засідання не прибули, надали до суду заяви з проханням справу слухати за їх відсутністю, не заперечували проти задоволення вимог. Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є батьком, а [PERSON] матірю неповнолітньої [PERSON], [INFO] (а.с. 4). Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів суд відповідно до ст. 182 СК України враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних членів сімї, батьків, дітей. Судом зясовано, що відповідачі по справі позбавлені батьківських прав стосовно неповнолітньої доньки [PERSON], однак це не позбавляє їх обовязку утримувати дитину до досягнення нею повнолітнього віку. За таких обставин, суд вважає, що відповідно до ст. 183 СК України розмір аліментів на утримання дитини може складати 1/4 частину з усіх видів доходу відповідача щомісяця. Відповідно до\~ ст. 88 ЦПК України\~ стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. У відповідності до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. У відповідності до абзацу 5,6 п.35 постанови від 17.10.2014 року №10 пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» при повному або частковому задоволенні позову майнового характеру до кількох відповідачів судовий збір, сплачений позивачем, відшкодовується ними пропорційно до розміру задоволених судом позовних вимог до кожного з відповідачів. Солідарне стягнення суми судових витрат законом не передбачено. Отже, з відповідачів в дохід держави підлягають стягненню витрати, повязані зі сплатою судового збору у розмірі 551,20 грн. у рівній частці, тобто по 275,60 грн. з кожного.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-06 00:00:00

Позивач в лютому 2016 року звернулась до суду з зазначеним позовом, вказуючи, що з відповідачем вона перебуває в зареєстрованому шлюбі, вони мають спільних неповнолітніх дітей - сина [PERSON], [INFO], та доньку [PERSON], [INFO], які проживають разом з нею, з відповідачем вона не проживає з жовтня 2015 року, коштів на утримання дітей відповідач добровільно не сплачує, просила стягнути аліменти в розмірі 1/2 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача на утримання дітей. В судове засідання позивач не з'явилась, до канцелярії суду надійшла заява про розгляд справи в її відсутність, позов підтримує, не заперечує проти заочного розгляду справи (а.с. 27). Відповідач, що належним чином за місцем реєстрації повідомлений про час і місце розгляду справи, до судового засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, клопотань не надходило (а.с.25,26). Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Позивач з відповідачем перебувають в шлюбі, що зареєстрований 10 вересня 2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Широківського районного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №108, між [PERSON] та [PERSON] згідно зі свідоцтвом про шлюб (а.с.4), мають від шлюбу спільних дітей - сина [PERSON], [INFO], та доньку [PERSON], [INFO], згідно зі свідоцтвами про народження (а.с. 5,6). Діти проживають з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Відповідно до ч.2 ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття, що також передбачено ст. 180 СК України. Суд враховує обставини при визначенні розміру аліментів, які передбачені ст. 182 СК України. Стан здоров`я позивача, відповідача та дітей задовільний. Інших дітей відповідач не має, утримань по виконавчим документам з нього не проводиться. Тому суд вважає, що відповідач в змозі платити аліменти на утримання спільних неповнолітніх дітей - сина [PERSON], [INFO], та доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/2 частини з усіх видів його доходів, що суд визначає відповідно до ст. 183 СК України. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно з вимогами ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави. Відповідно до ст.ст. 180, 182 СК України,

Outcome: approved