Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася з позовом до відповідача [PERSON] про поділ майна набутого у шлюбі. В процесі розгляду справи позивачка неодноразово змінювала позовні вимоги щодо розподілу майна, та в остаточній редакції позову просила суд визнати за нею право власності 1/2 частину квартири за адресою: м. Одеса, вул. Літературна, б. 1-а, кв. 135 вартістю 93666 доларів США. Також позивач просила визнати право власності на подільне майно на загальну суму 114000 грн., однак в судовому засіданні уточнивши вимоги, просила визнати право власності лише на комплект спальні виробництва Германії, а за інше майно отримати грошову компенсацію. Позивачка також просила стягнути з відповідача [PERSON] грошову компенсацію в розмірі 46372,33 грн., що складає ? вартості автомобіля Honda Jazz 2007 року виготовлення, а також судовий збір в розмірі 3219 грн. Свої позовні вимоги обґрунтувала тим, що позивач перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 24 липня 2001 року по березень 2013 року. Під час шлюбу, сторонами було придбано трикімнатну квартиру загальною площею 94,9 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Літературна, б. 1-а, кв. 135, рухоме подільне майно, яке знаходиться у вказаній квартирі та автомобіль Honda Jazz 2007 року виготовлення, Спірну квартиру вони придбали за кошти вилучені з продажу майна, що належало кожній із сторін на праві приватної власності, а саме вул. Контр-Адмірала Луніна, 7, корп. «Б», кв.75, позивачу та квартири за адресою: [ADDRESS], яка належала відповідачу, тому є їх спільною сумісною власністю подружжя. Автомобіль марки Honda Jazz відповідач продав, у звязку з цим позивачка просила стягнути грошову компенсацію за автомобіль в розмірі половини суми за яку було реалізовано цей транспортний засіб. Відповідач [PERSON], не погоджуючись із заявленим позовом, звернувся до суду із зустрічним позовом до позивача [PERSON] про визнання квартири за адресою: м. Одеса, вул. Літературна, б. 1-а, кв. 135 його особистою приватною власністю. Свої зустрічні позовні вимоги обґрунтував тим, що до укладення шлюбу з [PERSON] він на праві власності мав власне житло, а саме однокімнатну квартиру за адресою: [ADDRESS], та трьохкімнатну квартиру за адресою: [ADDRESS]. Крім того, до шлюбу йому належав на праві власності автомобіль Fiat Bravo 1998 року виготовлення. Відповідач наполягав що для придбання спірної квартири він позичив грошові кошти у свого знайомого, борг було повернуто [PERSON] особисто за рахунок продажу належних йому на праві приватної власності квартир та автомобілю, однак ще залишилась частина боргу, яку він має сплатити. [PERSON] у сплаті боргу участь не приймала. Про належну їй квартиру він не знав. Також зазначив, що в 2007 році на своє імя взяв кредит на купівлю автомобіля Honda Jazz, який сплачував самостійно, а після продажу автомобіля грошові кошти віддав дружині. В судовому засіданні позивач за первісним позовом/відповідач за зустрічним позовом та її представники, первісний позов підтримали в повному обсязі, з підстав, викладених в позовній заяві, просили суд первісний позов задовольнити, в задоволенні зустрічного позову відмовити. Відповідач за первісним позовом/позивача за зустрічним позовом підтримав в повному обсязі зустрічні позовні вимоги з підстав, викладених у зустрічній позовній заяві, первісний позов визнав частково, просив відмовити у його задоволенні. Судом встановлені такі факти і відповідні до них правовідносини. Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 24 липня 2001 року по 01 березеня 2013 року. 27 квітня 2005 року між СКФ «Будінтех» та [PERSON] було укладено Договір дольової участі в будівництві №11/04-05. На підставі укладеного договору на рахунок СКФ «Будінтех» 28 квітня 2005 року було сплачено 48 349 гривень, 29 квітня 2005 року - 49 000 гривень, 04 травня 2005 року 49 900 гривень, 05 травня 2005 року 27 489 гривень, 18 травня 2005 року 49 000 гривень, 19 травня 2005 року 49 000 року, 20 травня 2005 року 25 913 гривень, загальна сума виплат складала 299 551 гривень. 17 серпня 2007 року було видано свідоцтво про право власності на спірну квартиру зареєстровану на імя [PERSON] Е (номер запису 3387 в книзі: 661пр-29). [PERSON] зазначала, що спірна квартира є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, оскільки була придбана подружжям за час шлюбу та за грошові кошти, які [PERSON] та [PERSON] отримали кожний від продажу належних їм до шлюбу квартир. Проте, такі твердження позивачки не підтверджуються належними та допустимими доказами та спростовуються матеріалами справи. В судовому засіданні в якості свідка був допитаний [PERSON], який повідомив суд, що він є другом [PERSON] протягом тривалого часу. З [PERSON] він знайомий як з дружиною [PERSON] та має добрі стосунки з кожною із сторін. В 2005 році до нього звернувся [PERSON] з проханням позичити йому грошові кошти на придбання квартири по вулиці Літературній в м. Одесі. 27 квітня 2005 року свідок [PERSON] позичив, а [PERSON] отримав у борг грошові кошти у розмірі 100 000 (сто тисяч) доларів США на придбання квартири в будинку №1-А по вулиці Літературній в м. Одесі та її облаштування. На підтвердження боргових зобовязань [PERSON] надав йому власноручно складену розписку, оригінал якої було вивчено під час судового розгляду. З тексту розписки вбачається, що дійсно 27 квітня 2005 року [PERSON] позичив, а [PERSON] отримав у борг грошові кошти в розмірі 100 000 доларів (сто тисяч доларів США) на придбання квартири в будинку №1-А по вулиці Літературній в м.Одесі та її облаштування. Відповідно до тексту розписки повернення грошових коштів [PERSON] відбувалось частково, а саме 6 липня 2005 року в розмірі 23 000 (двадцять три тисячі) доларів США, 30 березня 2007 року в розмірі 7 000 (сім тисяч доларів США) та 22 серпня 2007 року в розмірі 37 000 (тридцять сім тисяч доларів США). Залишок боргу на момент розгляду справи в суді складає 33 000 доларів США (тридцять три тисячі). Судом встановлено, та сторонами не заперечувалось, що 06 липня 2005 року [PERSON] продав квартиру [ADDRESS]. І позивачка [PERSON], і відповідач [PERSON] зазначали, що зазначена квартира була відчужена за 23 000 (двадцять три тисячі) доларів США. Сторони також підтвердили, що зазначена квартира була подарована [PERSON] ще до укладання шлюбу. Відповідно до частини 1 статті 61 Цивільного процесуального кодексу України обставини, визнані сторонами по справі, не підлягають доказуванню. Як вбачається з тексту розписки, в день продажу квартири [ADDRESS] О.В. повернув [PERSON] частину боргу в розмірі 23 000 долларів США, які позичав на придбання наразі спірної квартири. Крім того, [PERSON] повернув [PERSON] грошові кошти у розмірі 7 000(сім тисяч)доларів США, які він отримав від продажу автомобіля марки Fiat Brava. Згідно інформації з територіального сервісного центру №5141 від 18.12.2015 року автомобіль марки Fiat Brava 1.6 SX, державний номер [NUMBER], 1998 р.виг., кузов №ZFA18200004633937, двигун №9955910, чорного кольору, був зареєстрований на [PERSON] 07.09.2000 року, тобто до укладання шлюбу з позивачкою [PERSON] Таким чином, грошові кошти, отримані від продажу цього автомобіля, також були особистою власністю [PERSON], і були витрачені на погашення заборгованості [PERSON] по розписці від 27 квітня 2005 року. Як вбачається із тексту на оборотній стороні розписки від 27 квітня 2005 року, [PERSON] 22 серпня 2007 року отримав від [PERSON] в рахунок погашення боргу грошові кошти в розмірі 37 000 (тридцять сім тичяч) доларів США, які в свою чергу [PERSON] отримав після продажу квартири [ADDRESS]. Згідно розписки заборгованість [PERSON] складає 33 000 (тридцять три тисячі)доларів США. Цю суму також підтвердив свідок [PERSON] та [PERSON] Таким чином, судом встановлено, що хоча квартира [ADDRESS] і була придбана за позичені грошові кошти за час шлюбу сторін, проте повернення боргу в розмірі 67 000 доларів США відбулось за рахунок особистих коштів [PERSON], отриманим останнім від продажу належного йому до шлюбу майна. Таким чином, зустрічні позовні вимоги [PERSON]В про визнання квартири його особистою приватною власністю підлягають задоволенню. Доказів, які б підтверджували, що грошові кошти від продажу квартири [ADDRESS], що належала [PERSON], були внесені для погашення боргу за придбання квартири, позивачкою не надано. Відповідно до пункту 3 частини першої статті 57 СК України майном, що є особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто. У звязку з цим суд приймає рішення про відмову [PERSON] у задоволенні позову в частині визнання права власності на ? частин квартири [ADDRESS]. Щодо позовних вимог [PERSON] про стягнення грошової компенсації від реалізації автомобіля у розмірі 46 372,33 гривень, то суд приходить до наступного. Встановлено судом і не заперечувалось сторонами, що 24 квітня 2007 року, за час шлюбу сторін, [PERSON] було придбано автомобіль марки HONDA JAZZ, державний номер [NUMBER], 2007 р., кузов №JHMGD187065230581, двигун №L13A15028246, сірого кольору. Сторони не заперечували, що зазначений автомобіль було придбано в кредит. Згідно Довідки рахунку від 03.04.2012 року зазначений автомобіль було продано [PERSON]. [PERSON] зазначала, що автомобіль було реалізовано без її згоди, в звязку з чим просила стягнути з [PERSON] ? частину вартості зазначеного автомобіля. [PERSON] зазначав, що автомобіль було продано під час шлюбу з [PERSON], а грошові кошти від реалізації автомобіля він передав особисто [PERSON] Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» до складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. Суд зазначає, що автомобіль HONDA JAZZ було реалізовано ще під час знаходження [PERSON] та [PERSON] у шлюбі, а отже на момент розгляду справи його не може бути віднесено до майна, що підлягає поділу. В звязку з цим позовні вимоги [PERSON] щодо стягнення компенсації 46 372, 33 грн не підлягають задоволенню. Щодо подільного майна подружжя, то суд зазначає, що по справі була проведена судова-товарознавча експертиза від 30 вересня 2015 року. З результатами експертизи сторони погодились. В судовому засіданні, яке відбулось 22 грудня 2015 року, сторони домовились про розподіл майна в натурі та виплаті компенсації в розмірі 10875 грн. В звязку з домовленістю сторін суд визнає право власності за [PERSON] на комплект спальні вартістю 61 750 гривень та зобовязує [PERSON] сплатити на користь [PERSON] компенсацію різниці в вартості майна у сумі 10875 грн. При цьому суд визнає за [PERSON] право власності на наступне подільне майно: журнальний стіл Calligaris, стіл обідній розкладний Calligaris, 6 стільців, 2 барних стільця, сушильну машину для білизни, шкіру чорно-білу, кутовий диван, тумбу під телевізор, меблі для кабінету, кухонні меблі, тумба під акваріум, меблі для вітальні, телевізор 26 дюймів Самсунг, акваріум, на загальну суму 72625,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial