Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] про стягнення боргу по борговій розписці у сумі 1600 доларів США, додавши 130 доларів США за користування, що еквівалентно 46710 гривням. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 20.03.2019 року вона уклала з [PERSON] договір позики, згідно з яким передала їй грошові кошти в борг у сумі 1600 доларів США на термін 10 днів з умовою повернення боргу 30.03.2019 р., додавши 130 доларів США за користування коштами. Договір між ними був укладений у письмовій формі у вигляді розписки. По закінченню зазначеного в розписці терміну відповідач борг не повернула, та всіляко ухилялась від повернення боргу. На неодноразові вимоги повернути взяті у борг кошти ніяким чином не реагувала, ухилялась від спілкування. У підготовчому судовому засіданні представник відповідача адвокат Нікіфорчук Т.В. позов не визнав. При розгляді справи по суті відповідач або його представник в судове засідання не з,явилися, повідомлені про день і час слухання справи належним чином, суд визнає їх неявку до суду не поважною. Відзив відповідно до вимог ст. 191 ЦПК України ні суду, ні позивачу відповідачем не надано, тому суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Суд вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення представника відповідача адвоката Андрєєва В.М. вважає за можливе задовольнити позовні вимоги [PERSON] у повному обсязі з наступних підстав: 20 березня 2019 року позивач [PERSON] уклала з відповідачкою [PERSON] договір позики (боргова розписка) згідно якого передала їй 1600 доларів США на термін 10 днів, додавши 130 доларів за користування вказаною сумою, таким загальна сума боргу склала 1730 доларів США, з умовою повернення боргу 30 березня 2019 року, після спливу строку на повернення боргу відповідач борг не повернула, ухилялась від його повернення, (завірена копія вказаної розписки знаходиться в матеріалах цивільної справи), тобто наявність існуючого боргу відповідачки перед позивачкою підтверджена розпискою та матеріалами справи. Згідно з п.п. 8, 9 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування матеріальної і моральної (немайнової шкоди). Згідно зі статтями 525 і 526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов позики і Цивільного кодексу. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Згідно з вимогами ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з вимогами ч. 1 ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). У відповідності ч. 2 ст. 1047 ЦК України встановлено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов, може бути надана розписка позичальника. Відповідно до вимог ст.1049 ЦК України, відповідач зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій сумі, переданої йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, зобов`язаний сплатити всю суму боргу з урахуванням індексу інфляції та 3% річних, якщо інші відсотки не встановлені в договорі. 3% річних становить від суми боргу 1401 гривня. З наведених норм чинного законодавства України та фактичних обставин справи позивачка має право вимагати повернення боргу в судовому порядку, яке реалізувала, звернувшись до суду. Позивачка сплатила судовий збір за подачу позову у розмірі 768 гривень сорок копійок, який також підлягає стягненню з відповідачки [PERSON] .

Outcome: approved