Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-21 00:00:00

Позивач, [PERSON], через свого повноважного представника, адвоката Добровольську Олену Сергіївну, пред'явив до суду позов до відповідача, Хотіївської сільської ради Семенівського району Чернігівської області, в якій сторона позивача просить визнати за [PERSON] право на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства імені Фрунзе розміром 7,17 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка належала померлому [PERSON] на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], виданого Семенівською районною державною адміністрацією Чернігівської області 17 вересня 1996 року. В обґрунтування позовних вимог у позові зазначено про те, що в селі Хотіївка Семенівського району Чернігівської області проживав рідний батько позивача [PERSON], який помер [INFO] року. За життя батьку позивача був виданий сертифікат на земельну частку (пай) серії [NUMBER], згідного якого померлому [PERSON] належало право на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства імені Фрунзе розміром 7,17 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). За життя [PERSON] не розпорядився своїм майном, не склав заповіт. Після його смерті на майно відкрилась спадщина. Позивач як спадкоємець першої черги звернувся до Семенівської державної районної нотаріальної контори, але нотаріус, оглянувши документи, відмовилась оформити спадщину в зв'язку з тим, що в сертифікаті на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], виданого [PERSON] допущено орфографічну помилку, а саме замість по батькові [PERSON] зазначено по батькові [PERSON] і в даному випадку питання оформлення спадкових прав можливо вирішити тільки в судовому порядку. Згідно листа відділу у Семенівському районі Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області № 32-25-0.33-3/113-17 від 18 квітня 2017 року [PERSON] був виданий сертифікат на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] з орфографічною помилкою, де замість по батькові [PERSON] зазначено [PERSON] але на даний час бланки сертифікатів відсутні і не можливо видати сертифікат з виправленими даними. Грошова оцінка станом на 18 квітня 2017 рік складає 108169 гривень 04 копійки. Вирішити питання позасудовим порядком неможливо і тому позивач вимушений звернутись до суду з даним позовом. У судове засідання позивач [PERSON] та представник позивача, адвокат Добровольська Олена Сергіївна, не з'явилися, подали суду письмові відомості про розгляд справи за їх відсутності, за змістом яких позов підтримали та просили його задовольнити. Представник відповідача, Хотіївської сільської ради Семенівського району Чернігівської області, сільський голова [PERSON], у судове засідання не з'явилася, подала до суду письмову заяву, сутність якої зводиться до того, що вона просить розглянути справу за її відсутності, позов відповідачем визнається, наслідки визнання позову відповідачеві зрозумілі. Представник третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Семенівської районної державної адміністрації Чернігівської області, за довіреністю [PERSON], у судове засідання не з'явилася, подала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності із пропозицією вирішити спір на розсуд суду. Представник третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Семенівської районної державної нотаріальної контори Чернігівської області, державний нотаріус [PERSON], у судове засідання також не з'явилася, надіслала до суду письмову заяву про розгляд справи за відсутності представника нотаріальної контори на розсуд суду із зазначенням даних, що після померлого [INFO] [PERSON] спадкова справа не заводилася. Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, при наявних даних та доказах вважає за необхідне вирішити позов за наступних установлених судом обставин. У справі з'ясовано, що [INFO] року помер член колишнього колективного сільськогосподарського підприємства імені Фрунзе [PERSON], першочерговим претендентом (спадкоємцем) відносно прав та обов'язків якої є позивач [PERSON]. За життя [PERSON], поряд з іншим, мав право на земельну частку (пай) розміром 7,17 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки (паю) по колишньому колективному сільськогосподарському підприємству імені Фрунзе, і це право не реалізоване шляхом виділення земельної ділянки в натурі. Указані обставини підтверджуються даними письмових доказів, зокрема: копії свідоцтва про смерть [PERSON] (а.с. 8); копії довідки відділу у Семенівському районі Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області про документування за життя [PERSON] сертифікатом на право на земельну частку (пай) (а.с. 10). Виходячи з таких наведених обставин, суд убачає за потрібне позов задовольнити повністю з таких підстав. За змістом положень п. 17 розд. X «Перехідні положення» Земельного кодексу України та ст. 13 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» за своєю правовою природою право на земельну частку (пай) є речовим правом вимагати виділення в натурі (на місцевості) земельної ділянки, що за вартістю відповідає частці особи у сільськогосподарських угіддях, переданих у колективну власність відповідної юридичної особи. За правилами Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» моментом виникнення права на земельну частку (пай) є момент виникнення відповідного права колективної власності на земельну ділянку та існує незалежно від його посвідчення сертифікатом. Сертифікат на право на земельну частку (пай) за своєю суттю має не зовсім правовстановлююче, а більш правопосвідчуюче значення. Такий висновок випливає з позиції законодавця, закладеній у норми ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», згідно якої сертифікат на право на земельну частку (пай) є лише основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), і документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: свідоцтво про право на спадщину; посвідчені у встановленому законом порядку договори купівлі-продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай); рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Таким чином, зважаючи на те, що відповідачем позов визнається повністю, за встановлених у справі обставин суд не вбачає жодних правових перешкод для задоволення позову з визнанням відповідного права за позивачем на підставі ст. 2 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», п. «а» ч. 3 ст. 152 Земельного кодексу України, адже попередній правопосвідчуючий документ (сертифікат на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER]) не може тягнути за собою правові наслідки через неналежне його оформлення, яке в позасудовому порядку здійснити не можливо.

Outcome: approved