Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-23 00:00:00

Позивач в листопаді 2017 року звернувся до суду з позовом [PERSON] про стягнення заборгованості у розмірі 116 989,04 грн. В обґрунтування позову зазначив, що між ним та потерпілою в результаті ДТП особою був укладений договір страхування наземного транспорту [NUMBER] від 20 жовтня 2015 року. В результаті ДТП, яка сталася 20 червня 2016 року за участі автомобіля відповідача та потерпілої особи, останньому були відшкодовані витрати на ремонт автомобіля у розмірі 216 989,04 грн. на підставі договору страхування наземного транспорту [NUMBER] від 20 жовтня 2015 року. З урахуванням виплати на користь позивача суми збитку, передбачену лімітом відповідальності у розмірі 100 000 грн. збоку страхової компанії відповідача, позивач просив стягнути з відповідача 116 989,04 грн. як різницю між фактичним розміром шкоди і страхової виплатою (страховим відшкодуванням) на підставі ст.ст.993, 1194 ЦК України та ст.27 Закону України «Про страхування». Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 29 листопада 2017 року провадження у цивільній справі було відкрите. Від відповідача 17 січня 2018 року надійшов до суду відзив на позовну заяву позивача, у якому останній просить відмовити повністю у задоволенні вимог позивача. При цьому вказав на те, що він звернувся до Європейського Суду з прав людини щодо порушення його прав і що першочерговому застосуванню підлягають норми ст.38 Закону України Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, які є спеціальними. Позивач надав суду відповідь на відзив, у якому заперечив проти доводів відповідача та просив позов задовольнити. Заслухавши позиції сторін, дослідивши матеріали справи, оцінюючи докази в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та обєктивному розгляді справи в судовому процесі на засадах змагальності, як того вимагає ст. 12 ЦПК України, та у відповідності з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного Судом встановлено, що між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Арсенал Страхування» та [PERSON] був укладений договір страхування наземного транспорту [NUMBER] від 20 жовтня 2015 року, предметом якого виступив автомобіль страхувальника Mazda, [NUMBER], що підтверджується відповідним договором (а.с.5-9) 20 червня 2016 року в м. Житомирі сталася ДТП за участі автомобіля Mazda, [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля ЗАЗ, [NUMBER] під керуванням відповідача [PERSON], що підтверджуєть відповідною довідкою (а.с.13). Винним у вчинені даної ДТП на підставі постанови Богунського районного суду м. Житомира визнаний відповідач. (а.с.12). У звязку із даною ДТП був заподіяний матеріальний збиток автомобілю Mazda, [NUMBER] під керуванням [PERSON] на суму 534 852,66 грн., що підтверджується звітом №1620 від 04 липня 2016 року (а.с.23-52). З урахуванням суми страхової виплати, суми знецінення, франшизи та вартотсті придатних залишків на користь [PERSON] позивачем було виплачено 216 989,04 грн. на підставі договору страхування наземного транспорту [NUMBER] від 20 жовтня 2015 року. (а.с.17-18). Цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована ПРАТ СК Альфа Страхування із лімітом відповідальності 100 000 грн., які остання сплатила позивачу 17 березня 2017 року. 11 квітня 2018 року позивач направив відповідачу претензію про сплату 116 989,04 грн. в якості відшкодування шкоди у розмірі різниці між фактичним розміром шкоди і страхової виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до ст.1 Закону України «Про страхування» страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів. Згідно до ст.993 ЦК України та ст.27 Закону України «Про страхування» до страхової компанії, яка здійснила виплату страхового відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник мав до особи, відповідальної за заподіяні збитки. Відповідно до ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). За змістом ст.1194 ЦК України в системному зв'язку зі ст.993 цього Кодексу можна дійти висновку про те, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, переходить право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди в межах різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виник обов'язок з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність. Уклавши договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик відповідача на випадок виникнення деліктного зобов'язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов'язку страхувальника, який завдав шкоди. А страховик (позивач по справі), який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, згідно зі стст.3, 5 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» реалізує право вимоги, передбачене ст.993 ЦК України та ст.27 Закону України «Про страхування», шляхом звернення з позовом до страховика, в якого завдавач шкоди застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов'язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у ст.37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. Як вбачається із матеріалів справи, страховик (позивач по справі) виплатив у повному обсязі страхове відшкодування потерпілій [PERSON] у розмірі 216 989,04 грн., а відтак, до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» в порядку суброгації перейшло право вимоги, яке страхувальник, який одержав страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Особами відповідальними за завдані збитки є ПРАТ СК Альфа Страхування у межах ліміту відповідальності за договором страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та винний у ДТП відповідач по справі в сумі, яка становить різницю між фактичним розміром шкоди та сумою, що підлягає відшкодуванню з ПРАТ СК Альфа Страхування . У звязку з ти, що 17 березня 2017 року ПРАТ СК Альфа Страхування в межах ліміту відповідальності сплатило на користь позивача 100 000 грн., різниця у розмірі 116 989,04 грн. між фактичним розміром шкоди та сумою, що була відшкодована страховиком відповідача, підлягає стягненню з останнього. Такий висновок узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, яка викладена у постанові від 04 липня 2018 у провадженні №14-176цс18. Враховуючи викладене, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає до задоволення. Відповідно до ч.2 ст.141 ЦПК України у разі задоволення позову судові витрати присуджуються позивачеві з відповідачів. На підставі викладеного,

Outcome: approved