Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-16 00:00:00

Позивач в лютому 2016 звернулася до суду з позовом про визнання за нею права власності в порядку за законом на спадкове майно, що залишилось від [PERSON], померлої 29 березня 2015 року Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона є рідною сестрою [PERSON]. В березні 2015 року її сестра померла. Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй на праві власності майно, а саме на квартиру №16, що розташовану в будинку № 62 по вул. Купріна в м. Донецьку, та грошові кошти в сумі 1\~000\~120 (один мільйон сто двадцять) грн. 58 коп. в довірчому управлінні ПАТ «Акціонерний комерційний банк «Аркада», що знаходяться на рахунку учасника пенсійного фонду банківського управління пайового типу за договором довірчого управління № 18678 від 01 квітня 2003 року. Єдиним спадкоємцем померлої за законом другої черги є вона, її сестра. Інших спадкоємців у померлої [PERSON] за законом або за заповітом не має. В установленому законом порядку та визначені строки вона звернулася до нотаріальної контори, але їй було відмовлено в оформленні спадщини, так як нею були представлені документи, видані на території так званої ДНР, які не відповідають вимогам законодавства України, є недійсними та не створюють правових наслідків. Визнання права власності на квартиру та грошові кошти, що залишились від [PERSON], померлої 29 березня 2015 року необхідно позивачу для реалізації свого набутого права на прийняття спадщини від померлої сестри. Відповідно до розпорядження Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 02.09.2014 року № 27/0/38-14 дана позовна заява підлягає розгляду Дзержинським міським судом Донецької області. Позивач в судове засідання не зявилася, її інтереси за довіреністю в суді представляв [PERSON], який також не зявився в судове засідання, надавши суду письмову заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, уточнені позовні вимоги підтримує повністю, наполягає на їх задоволенні. Належно повідомлений відповідач в судове засідання не з'явився з невідомих причин, заяву про причини неявки або про розгляд справи за його відсутності суду не надавав, тому суд розглядав справу на підставі ст. 224 ЦПК України заочно. Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Між сторонами по справі виникли цивільно-правові відносини, які регулюються Цивільним кодексом України. Відповідно до ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, а відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є ріддною сестрою [PERSON]. Вони народилися 03 вересня 1959 року. Відповідно до свідоцтв про народження їх батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 6-7; 8-9). При народженні їм були надані прізвища батьків, а саме [PERSON]. В подальшому, позивач по справі уклала шлюб з [PERSON]. Після реєстрації шлюбу подружжя обрало спільне прізвище Романов (а) (а.с. 10). Проте, її сестра [PERSON] ніколи не виходила заміж, не народжувала дітей та не змінювала своє прізвище, воно залишається таким, яке їй було надано батьками при народженні «Трискіба». Даний факт підтверджується інформацією з відділу державної реєстрації актів цивільного стану Дзержинського міського управління юстиції у Донецькій області № 519/04.2-29 від 26.03.2016 року (а.с. 49). 29 березня 2015 року померла [PERSON] (а.с. 5; 50). Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй на праві власності майно, а саме на квартиру №16, що розташовану в будинку № 62 по вул. Купріна в м. Донецьку, та грошові кошти в сумі 1\~000\~120 (один мільйон сто двадцять) грн. 58 коп. в довірчому управлінні ПАТ «Акціонерний комерційний банк «Аркада», що знаходяться на рахунку учасника пенсійного фонду банківського управління пайового типу за договором довірчого управління № 18678 від 01 квітня 2003 року. Відповідно до правовстановлюючих документів на нерухоме майно (а.с. 14-22) квартира за адресою [ADDRESS] на праві приватної власності належить [PERSON] Відповідно до свідоцтва про участь у пенсійному фонді банківського управління пайового типу сестра позивача по справі [PERSON] з 1 квітня 2003 року вона є учасником фонду банківського управління (а.с. 23). Відповідно до інформації, яка міститься в спадковій справі № 237/2015 (а.с. 97) на рахунку учасника пенсійного фонду банківського управління пайового типу [PERSON] знаходяться грошові кошти в сумі 1\~000\~120 (один мільйон сто двадцять) грн. 58 коп. За життя, [PERSON] зазначене майно нікому не спадкувала. Єдиним спадкоємцем померлої [PERSON] за законом другої черги є її сестра [PERSON], позивач по справі. Інших спадкоємців у померлої [PERSON] ні за законом, ні за заповітом не має. Батьки позивача по справі та її сестри [PERSON] померли, що підтверджується Повними витягами з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть (а.с. 52-53; 54-55). За результатами перевірки відділу державної реєстрації актів цивільного стану Дзержинського міського управління юстиції у Донецькій області та по Державному реєстру актів цивільного стану громадян актових записів про шлюб, про розірвання шлюбу, зміну імені, народження дітей [PERSON] не виявлено. Даний факт підтверджено інформацією з відділу державної реєстрації актів цивільного стану Дзержинського міського управління юстиції у Донецькій області № 519/04.2-29 від 26.03.2016 року (а.с. 49). Як вбачається з матеріалів справи, будучи єдиним спадкоємцем померлої [PERSON], позивач по справі в установленому порядку та визначені законодавством строки звернулася до державного нотаріуса Другої маріупольської державної нотаріальної контори [PERSON] з заявою про прийняття спадщини від померлої сестри. Однак, позивачу по справі [PERSON] було відмовлено в видачі свідоцтва про право на спадщину за законом другої черги на спадкове майно, що залишилося після смерті сестри [PERSON], так як нею нотаріусу були представлені документи, видані органами, які діють на території так званої ДНР, які не відповідають вимогам законодавства України, є недійсними та не створюють правових наслідків.. Даний факт підтверджено постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 17.11.2015 року, а також копією спадкової справи № 237/2015 до майна померлої 29.03.2015 року [PERSON] (а.с. 25-26; 63-109). Отже, після смерті [PERSON] позивач по справі фактично прийняла спадщину у вигляді квартири та грошових коштів за законом другої черги від померлої сестри не відмовлялася від неї. Крім того, із спадкової справи № 237/2015, заведеної 04.06.2015 року державним нотаріусом Другої маріупольської державної нотаріальної контори [PERSON] (а.с. 65) вбачається, що після смерті [PERSON] з заявою про прийняття спадщини ніхто, крім її сестри [PERSON] до нотаріальної контори не звертався. З огляду на це суд зазначає наступне. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті. Згідно ч. 2 ст. 1228 ЦК України право на вклад входить до складу спадщини незалежно від способу розпорядження ним. В частині 2 статті 1261 ЦК України зазначено, що у другу чергу право на спадкування за законом мають в тому числі рідні брати та сестри спадкодавця. Згідно ст. ст. 1268, 1269 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. У відповідності до норм ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Отже, згідно закону свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємця, який прийняв спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину у судовому розгляді не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Отже, проаналізувавши всі обставини справи, суд приходить до висновку, що отримання позивачем на тимчасово окупованій території м. Донецька документа про склад сімї померлої [PERSON], не може бути для позивача по справі перешкодою у прийняті спадщини від померлої сестри, оскільки зазначене майно належало їй на праві власності, яке відповідно до вимог ст. 321 ЦК України є непорушним. Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги та заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для справи. Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України однією із засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Виходячи із цього принципу, суд не може за власною ініціативою збирати докази або робити інші процесуальні дії, направлені на збирання доказів, а лише оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Таким чином, суд вважає позовні вимоги повністю доведеними, тому підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved