Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-25 00:00:00

позивач [PERSON] у грудні 2012 року звернулася у суд з позовом про визнання за нею права власності на обов'язкову частку у спадковому майні. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що вона з 23 серпня 1969 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], який помер [INFO] Під час шлюбу 20 липня 2004 року ними була придбана квартира [ADDRESS]. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на ? частку вищевказаної квартири. Всупереч вимогам закону державний виконавець Другої київської державної нотаріальної контори оформила спадщину на всю квартиру на ім'я племінниці позивача [PERSON], яка померла [INFO]. Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 15 грудня 2009 року задоволено позов [PERSON] Постановлено визнати частково недійсним свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON], видане 01 червня 2007 року державним нотаріусом Другої київської державної нотаріальної контори Ткач О.А. та зареєстроване в реєстрі за № 3-1836 (номер у спадковому реєстрі 42536858), на ім'я [PERSON] в частині права власності в порядку спадкування за заповітом на 12 частину квартири [ADDRESS]. Крім того, рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 25 травня 2010 року задоволено позов [PERSON] Постановлено визнати за нею право власності на ? частину вищевказаної квартири. Позивач народилася [INFO]. Є непрацездатною вдовою, перебуває на обліку в УПФ України в Голосіївському районі м. Києва як пенсіонер за віком. Оскільки на дату смерті [INFO] чоловіка [PERSON] позивач була непрацездатною вдовою, [PERSON] вважає, що вона має право на обов'язкову частку у спадщині, незалежно від змісту заповіту у вигляді половини частки, яка б належала кожному зі спадкоємців у разі спадкування за законом. Для оформлення права на обов'язкову частку у спадковому майні позивач звернулася 08 листопада 2012 року до Другої київської державної нотаріальної контори з відповідною заявою. Листом від 27 листопада 2012 року № 4038/02-31 їй було повідомлено, що під час оформлення спадщини вона відмовилась від обов'язкової частки, оскільки права позивача забезпечені іншим не заповідним майном. Проте, позивач зазначає, що вона не відмовлялась від спадщини на вказану квартиру чи на її частку. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив суд задовольнити позов з вищевказаних підстав. Представник відповідача Головного управління юстиції у м. Києві в судовому засіданні не визнав позовні вимоги та заперечував проти їх задоволення. Вислухавши пояснення учасників судового розгляду та дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Судом встановлено, що 23 серпня 1969 року Великобугаївською сільською Радою депутатів трудящих Васильківського району Київської області був зареєстрований шлюб між позивачем [PERSON] та [PERSON]. (а.с. 12) [PERSON] під час перебування у вказаному шлюбі за договором купівлі-продажу від 20.07.2004 р. була придбана однокімнатна квартира [ADDRESS]. (а.с. 48) У вказаній квартира вселились та були зареєстровані в ній позивачка та її чоловік [PERSON] 09 лютого 2005 року державним нотаріусом Сімнадцятої київської державної нотаріальної контори був посвідчений заповіт, за умовами якого [PERSON] на випадок своєї смерті заповів все своє майно [PERSON]. (а.с. 45) [INFO] [PERSON] помер. (а.с. 11) 09 лютого 2007 р. [PERSON] звернулася у Другу київську державну нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини за заповітом, що відкрилася після смерті [PERSON] (а.с. 37) На підставі цієї заяви була заведена спадкова справа № 99/07. 01 червня 2007 року державним нотаріусом Другої київської державної нотаріальної контори видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом, згідно якого [PERSON] є спадкоємицею майна [PERSON], який помер [INFO], спадкове майно складається з усієї квартири [ADDRESS]. Право приватної власності [PERSON] на вказану квартиру зареєстровано в КП «Київське БТІ» (реєстрова книга № д.28-233 за реєстровим № 514/30137 18.04.2008 р.) (а.с. 51) [INFO] [PERSON] померла, спадкова справа щодо її майна не заводилась. Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 15 грудня 2009 р. задоволено позов [PERSON] Постановлено визнати частково недійсним свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON], видане 01 червня 2007 року державним нотаріусом Другої київської державної нотаріальної контори Ткач О.А. та зареєстроване в реєстрі за № 3-1836 (номер у спадковому реєстрі 42536858), на ім'я [PERSON] в частині права власності в порядку спадкування за заповітом на 12 частину квартири [ADDRESS]. В апеляційному порядку рішення не оскаржувало ся та набуло чинності. Також з матеріалів справи вбачається, що рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 25 травня 2010 року задоволено позов [PERSON] Постановлено визнати за нею право власності на ? частину квартири [ADDRESS]. Звертаючись з даним позовом, який надійшов до суду 03 грудня 2012 року, позивач просить визнати за нею право власності на обов'язкову частку у спадковому майні, яка становить 14 частку в квартирі [ADDRESS]. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що станом на день смерті її чоловіка [PERSON], який помер [INFO], вона була непрацездатною вдовою, а тому відповідно до вимог ч. 1 ст. 1241 ЦК України має право на обов'язкову частку у спадщині, незалежно від змісту заповіту у вигляді половини частки, яка б належала кожному з спадкоємців у разі спадкування за законом (обов'язкова частка). У позовній заяві [PERSON] зазначає, що 08 листопада 2012 року вона зверталася до Другої київської державної нотаріальної контори для оформлення права на обов'язкову частку у спадковому майні з відповідною заявою. (а.с. 15-16) Листом від 27 листопада 2012 року № 4038/02-31 Друга київська державна нотаріальна контора відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на обов'язкову частку, оскільки 09 лютого 2007 року в своїй заяві [PERSON] повідомила, що вона як непрацездатна за віком, [INFO], має право на обов'язкову частку у спадщині, але від неї відмовляється, так як її права забезпечені іншим не заповідним майном. (а.с. 14) Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до ст. ст. 1236, 1245 ЦК України заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини. Частина спадщини, що не охоплена заповітом, спадкується спадкоємцями за законом на загальних підставах. За змістом ст. 1241 ЦК України, непрацездатна вдова спадкує, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б їй у разі спадкування за законом (обов'язкова частка). Розмір обов'язкової частки у спадщині може бути зменшений судом з урахуванням відносин між цими спадкоємцями та спадкодавцем, а також інших обставин, які мають істотне значення. На час смерті [PERSON] його дружина [PERSON], [INFO], досягла пенсійного віку та відповідно до вимог ч.1 ст. 1241 ЦК України має право спадкування, незалежно від змісту заповіту, на половину частки, яка належала б їй у разі спадкування за законом (обов'язкова частка). З наданого суду заповіту вбачається, що все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, на, що він мав право за законом, [PERSON] заповів [PERSON] Згідно ст. 1241 ЦК України, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка). З нотаріально посвідченої заяви [PERSON] від 09 лютого 2007 року вбачається, що їй відомий зміст заповіту її чоловіка [PERSON], згідно якого він все майно заповідає [PERSON], зміст ст. 1241 ЦК України, за змістом якої вона, як непрацездатна, має право на обов'язкову частку у спадковому майні їй роз'яснено, вона усвідомлюючи значення своїх дій, відмовляється від одержання обов'язкової частки у спадщині. Вказана заява була адресована Другій київській державній нотаріальній конторі. (а.с. 38) Судом встановлено, що на обов'язкову частку в спадщині після смерті [PERSON] мала його дружина [PERSON] - непрацездатна вдова, яка на час смерті [PERSON] була пенсіонером та до дня смерті проживала і була зареєстрована разом зі спадкодавцем у спірній квартирі. Суд не приймає до уваги заяву [PERSON] про відмову від обов'язкової частки на користь [PERSON], оскільки згідно з ч. 5 ст. 1269 ЦК України, особа, яка подала заяву про прийняття спадщини, може відкликати її протягом строку, встановленого для прийняття спадщини. З такою заявою [PERSON] в шестимісячний строк, передбачений законом для прийняття спадщини, до нотаріальної контори не звернулася. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що спадковим майном після смерті [PERSON], померлого [INFO], є 1/2 частина спірної квартири. Судом встановлено, що спадкоємицею першої черги за законом після смерті [PERSON], яка б мала право на 1/4 частину від спадкового майна, яким є 1/2 частина спірної квартири. Оскільки є заповіт, то право на обов'язкову частку за законом має [PERSON] і її частка становить половину від того, щоб вона мала за законом, тобто половину від 1/2 або 1/4 частину від спадкового майна.

Outcome: approved