Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-15 00:00:00

Позивач АТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернувся до суду із позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути на його користь з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 127 333 грн. 12 коп. та судові витрати у розмірі 1 921 грн., посилаючись на те, що 23.12.2008 року між банком та [PERSON] укладено кредитний договір № б/н, відповідно до умов якого відповідач отримала кредит у розмірі 250 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач [PERSON] зобов`язалася повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитними коштами в строки та порядку, встановленому кредитним договором. Однак, відповідач [PERSON] порушує вимоги кредитного договору, в зв`язку з чим станом на 31.10.2019 року у неї утворилась заборгованість у сумі 352 999 грн. 78 коп., яка складається з наступного: 5 186 грн. 27 коп. - заборгованість за кредитом; 347 234 грн. 20 коп. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 0,00 грн. - заборгованість за комісією; 579 грн. 31 коп. - заборгованість за пенею, тому позивач змушений звернутися до суду за захистом своїх порушених прав. При цьому, посилаючись на те, що законодавством не передбачено вимагати від боржника повернення лише повної суми заборгованості, просить суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість у розмірі 127 333 грн. 12 коп., яка складається з наступного: 5 186 грн. 27 коп. - заборгованість за кредитом; 122 146 грн. 85 коп. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом за період з 23.12.2008 року по 30.05.2018 року, Ухвалою суду від 11.01.2020 року відкрито провадження в справі, постановлено розглядати справу за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання. 16.03.2020 року у передбачений законом строк, на виконання вимог ухвали та ст. 178 ЦПК України, відповідач по справі в особі свого представника - адвоката Войтовича Є. подала до суду відзив на позовну заяву, в якому просить в задоволені позову відмовити. Серед фактичних обставин справи, які викладено в позові, відповідач визнає лише факт отримання кредитної картки з кредитним лімітом та використання коштів в сумі 5 186 грн. 27 коп. Інші позовні вимоги, в тому числі вимоги про стягнення судового збору, відповідач не визнає з наступних підстав. Позивачем по справі надано як додаток до кредитного договору Правила та умови використання кредитних коштів та роздруківку, що розміщена на сайті https://privatbank.ua/terms./. Однак, відповідач по справі не згодна з даними правилами та роздруківкою, оскільки немає підтверджень, що саме з такими правилами та умовами вона ознайомлювалася при підписанні кредитного договору, і що банк не додав до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову, що є порушення її прав та інтересів, як споживача і тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору. Відповідач по справі зазначає, що Заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПРИВАТБАНКУ від 17.02.2009 року не містить даних щодо домовленості сторін договору про сплату конкретних відсотків за користування кредитними коштами, сплати пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту. В копії заяви, яку позивач додав до позову, не зазначена така істотна умова кредитного договору, як сума кредиту. До позову додані копії з різних заяв, оскільки лицевий бік заяви містить номер « [NUMBER] », а зворотній « [NUMBER] ». Згідно з випискою із карткового рахунку відповідач користувалась кредитними коштами, загальною сумою 5 168 грн. 27 коп., та періодично вносила платежі на погашення кредиту. Загальна сума коштів, які повернено банку відповідно до розрахунку заборгованості, який надано позивачем, становить 12 660 грн. 69 коп. Відповідач по справі вважає, що відсутня будь-яка заборгованість, навпаки, існує переплата в сумі 7 492 грн. 42 коп. Також, відповідач просить стягнути з позивача понесені нею судові витрат: 11 000 грн. - витрати на юридичну допомогу, 45 грн. - витрати на поштові відправлення. Ухвалою суду від 16.03.2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті. 29.04.2020 року представник позивача надала суду відповідь на відзив, в якому просить задовольнити позовні вимоги банку в повному обсязі, посилаючись на те, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підтверджуються матеріалами справи. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений судом своєчасно і належним чином, у позовній заяві зазначив, що просить розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити. У судове засідання відповідач [PERSON] не з`явилася, про дату, час та місце слухання справи була повідомлена своєчасно та належним чином. Свої інтереси довірила представляти адвокату Никоненко І.С., яка у судовому засіданні надала суду пояснення, аналогічні викладеним у відзиві на позов, у задоволенні позовних вимог просила відмовити у повному обсязі. Суд, вислухавши думку представника відповідача, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази, приходить до наступних висновків. За вимогами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачений цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. ст. 76, 77 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 23.12.2008 року між ЗАТ КБ «ПРИВАТБАНК», правонаступником якого є ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» (наразі іменується АТ КБ «ПРИВАТБАНК») (банк), і [PERSON] (клієнт) було укладено кредитний договір, шляхом підписання заяви № б/н від 23.12.2008 року, відповідно до умов якого банк надав, а [PERSON] отримала кредит у розмірі 250 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картку рахунок, зі сплатою процентів за користування кредитними коштами у розмірі 2,5% на місяць (30 % річних) з розрахунку 360 днів у році. Відповідно до цієї заяви [PERSON] погоджується з тим, що дана заява від 23.12.2008 року разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами, є укладений між нею та ЗАТ КБ «ПРИВАТБАНК» договір про надання банківських послуг. Також, в заяві зазначено, що своїм підписом вона підтверджує факт отримання повної інформації про умови кредитування в даному банку. За домовленими сторонами умовами, зазначеними в цій заяві, строк дії кредитного ліміту співпадає зі строком дії картки (4 роки). Погашення заборгованості по кредитному ліміту може здійснюватись, як шляхом внесення коштів на картку клієнтом, так і списанням банком коштів з платіжної картки № [NUMBER] . Банк має право у будь-який момент збільшити, зменшити чи анулювати кредитний ліміт (а.с. 8). Відповідно до інформації, яка міститься у вищевказаній заяві від 23.12.2008 року, що на її підставі відкритий картковий рахунок 23.12.2008 року та 17.02.2009 року [PERSON] була видана кредитна картка № [NUMBER] . Також, відповідач підписав не лише заяву від 23.12.2008 року, а й Довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» від 17.02.2009 року, в якій зазначені суттєві умови кредитного договору, як то відсоткова ставка за кредитом 2,5 % на місяць (30 % на рік), встановлення порядку погашення кредиту щомісячними платежами (до 25 числа місяця, наступного за звітним), розмір пені за прострочення зобов`язання - це сума двох видів пені, а саме: 1-й вид пені = базова процентна ставка за договором /30 (нараховуються за кожен день прострочення); 2-й вид пені = 1 % від заборгованості, але не менше 30 грн. в місяць, нараховується 1 раз в місяць, при наявності прострочення по кредиту або процентів 5 чи більше днів при виникненні прострочення на суму від 50 грн. та більше; інше (а.с. 9). Відповідно до Довідки АТ КБ «ПРИВАТБАНК» про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки клієнта [PERSON] за картковим рахунком № [NUMBER] , кредитний ліміт змінювався в період з лютого 2009 року по листопад 2013 року в межах суми від 250 грн. до 5 210 грн. Остання зміна кредитного ліміту 19.11.2013 року - встановлення кредитного ліміту в сумі 5 210 грн., який 01.11.2019 року змінено на кредитний ліміт «0,00 грн.» (а.с. 97). Відповідно до Довідки, наданої позивачем від 23.04.2020 року, на підставі вищевказаного кредитного договору [PERSON] були видані картки № [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER] , остання з них має термін дії до 10.2021 року (а.с. 68, 96). Згідно з наданою позивачем випискою кредитного рахунку по основній картці № [NUMBER] за період з 01.12.2008 року по 23.04.2020 року, відкритого на підставі вищезазначеної заяви, вбачається, що [PERSON] активно та систематично користувалася кредитним коштами з карткового рахунку відкритого на підставі кредитного договору, укладеного між сторонами по справі (здійснювала покупку товарів, переведення коштів на інші карткові рахунки, знімала готівку через банкомати, періодично поповнювала картковий рахунок), передостанній здійснено платіж - 23.01.2020 року, останній - 21.02.2020 року. Тобто, відповідач по справі, за вказаний у виписці період постійно користувалася карткою, з бажання щодо припинення користування карткою, її закриття до банку не зверталась (а.с. 60-63, 90-94). Суд вважає, що виписка по картковому рахунку та розрахунок заборгованості, є належними та допустимими доказами по справі. Відповідачем та її представником суду не надано доказів на спростування вищезазначених обставин. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Відповідно до ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються у договорі. За нормою ч. 1 ст. 634 Цивільного кодексу України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Умовами кредитного договору визначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку та клієнт дає право банку в будь який момент змінити (зменшити або збільшити), чи анулювати кредитний ліміт. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Згідно зі ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. З вищевказаної виписки кредитного рахунку [PERSON] вбачається, що остання систематично не належним чином виконувала свої кредитні зобов`язання щодо повернення тіла кредиту (простроченого тіла кредиту) та процентів за користування кредитними коштами, погоджені сторонами по справі у вищевказаній заяві про надання банківських послуг від 23.12.2008 року та у Довідці про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» від 07.02.2009 року, що призвело до виникнення кредитної заборгованості по даним платежам. Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором № б/н від 31.10.2019 року, станом на 31.10.2019 року, [PERSON] має заборгованість перед позивачем у розмірі 352 999 грн. 78 коп., яка складається з наступного: 5 186 грн. 27 коп. - заборгованість за кредитом; 347 234 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 0,00 грн. з заборгованість за комісією; 579 грн. 31 коп. - заборгованість за пенею (а.с. 5-7). З наданим позивачем розрахунком заборгованості суд погоджується частково в частині зазначення заборгованості за тілом кредиту, до якої також входить заборгованість за простроченим тілом кредиту. Доказами, які підтверджують наявність вищевказаної заборгованості у відповідача по сплаті тіла кредиту (простроченого тіла кредиту) та її розмір, є первинні документи, які є підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій та які фіксують факти здійснення господарських операцій, в даному випадку виписка з особового рахунку. З огляду на вищезазначене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості по тілу кредиту у розмірі 5 186 грн. 27 коп. (заборгованість за тілом кредиту - 3 212 грн. 91 коп. та заборгованість за простроченим тілом кредиту - 1 973 грн. 36 коп.) є обґрунтованими. Суд частково погоджується із заявленою позивачем у вищевказаному розрахунку сумою заборгованості по процентам з урахуванням наступного. За погодженими сторонами умовами кредитування у вищевказаній заяві про надання банківських послуг від 23.12.2008 року та у Довідці про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» від 17.02.2009 року, проценти за користування [PERSON] кредитними коштами мали нараховуватись у розмірі 2,5 % в місяць (30 % на рік), домовленість щодо подальшої зміни позивачем процентної ставки за даним кредитним договором, в тому числі в односторонньому порядку в цій заяві та Довідці відсутні. При цьому з розрахунку заборгованості вбачається, що проценти у погодженому сторонами розмірі 2,5 % в місяць (30 % на рік) банком нараховувались в період з 24.02.2009 року по 31.08.2014 року (включно), з 01.09.2014 року по 31.03.2015 року нараховувалась процентна ставка 2,9 % на місяць (34,8 % на рік), з 01.04.2015 року по 30.05.2018 року нараховувалась процентна ставка 3,6 % на місяць (43,2 % на рік). В період після 30.05.2018 року по 31.07.2019 року банком нараховувалась також процентна ставка 3,6 % на місяць (43,2 % на рік), та з 20.08.2019 року по 31.10.2019 рік процентна ставка не нараховувалась та складала «0 %». Банк за останні вказані періоди відсотки не просить стягнути з відповідача. Банк обґрунтовує зміну розміру процентної ставки та нарахування заявленої заборгованості по процентами посиланням на Умови та правил надання банківських послуг. Позивачем до позовної заяви додано Копію Умов та правил надання банківських послуг, які відповідачем не підписані. Оцінюючі даний письмовий доказ, суд враховує правову позицію Верховного Суду, що висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 03.07.2019 року у справі № 342/180/17. Висновки вказаної правової позиції Великої Палати зводяться до того, що банк, обґрунтовуючи наявність та розмір заборгованості, зокрема і окремих частин такої заборгованості, повинен надати підтвердження узгодження із позичальником саме тих умов, за якими таку заборгованість нараховує. Надані позивачем Умови та правила надання банківських послуг не містять датованого підпису позичальника, а тому суд критично ставиться до даного письмового доказу та визнає його неналежним доказом по справі, оскільки не можливо достеменно знати, що позичальник був ознайомлений з Умовами та правилами надання банківських послуг в тій редакції, що надана суду. З огляду на вищезазначене, позивачем не доведені підстави для зміни ним процентної ставки по цьому кредитному договору в односторонньому порядку. Тому розрахована за збільшеними банком процентними ставками заборгованість є порушенням приписів статті 1056-1 ЦК України і не може бути вмінена відповідачу до стягнення. Також, з досліджених судом доказів вбачається, що строком кредитування по даному кредитному договору є період з 23.12.2008 року по жовтень 2021 року (по кінцевий строк дії останньої кредитної картки, виданої позивачем відповідачу за цим кредитним договором). При цьому, позивач просить стягнути з відповідача на користь банку заборгованість по відсоткам за період з 23.12.2008 року по 30.05.2018 року з урахуванням процентної ставки починаю з 2,5 % на місяць по кінцевим нарахованим відсоткам 3,6 % на місяць. З урахуванням вищезазначеного з відповідача підлягає стягненню заборгованість по процентам за період з 23.12.2008 року по 30.05.2018 року (включно) з розрахунку погодженої сторонами процентної ставки - 2,5 % на місяць (30 % на рік). З розрахунку заборгованості, наданого позивачем, вбачається, що станом на 31.08.2014 року (остання дата нарахування) заборгованість за відсотковою ставкою 2,5% на місяць заборгованість за процентами, нарахованими за узгодженою процентною ставкою, становила 1 780 грн. 08 коп. За подальший період проценти слід розрахувати також за базовою ставкою 2,5% на місяць (30 % річних з урахуванням, що 360 днів у році): - з 01.09.2014 року по 30.05.2018 року сума кредиту становила 5 186 грн. 27 коп. (3 472 грн. 22 коп. + 1 714 грн. 05 коп.), тому сума відсотків буде становити: 5 186 грн. 27 коп. х 30 : 100 : 360 х 1 367 (днів прострочення сплати процентів за даний період) = 5 908 грн. 02 коп. Отже всього заборгованість по відсоткам за весь період, який позивач просить стягнути з відповідача на користь банку (з 23.12.2008 року по 30.05.2018 року) з урахуванням 2,5 % на місяць (30 % річних з урахуванням 360 днів в році) становить: 1 780 грн. 08 коп. + 5 186 грн. 27 коп. = 6 966 грн. 35 коп., тому саме такий розмір заборгованості по відсоткам підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. За погодженими сторонами умовами кредитування у вищевказаній заяві про надання банківських послуг від 23.12.2008 року та у Довідці про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» від 17.02.2009 року, передбачена сплата позичальником пені за несвоєчасне погашення заборгованості та погоджений її розмір, та комісій. За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Частинами першою, другою статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Згідно із ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Однак, банк вимоги до відповідача щодо стягнення з неї на його користь заборгованості за пенею у розмірі 579 грн. 31 коп. не заявляв. Тому, посилання відповідача на нарахування неустойки є безпідставним, оскільки дану вимогу банк не заявляв. За правилами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В силу вимог ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість по тілу кредиту у розмірі 5 186 грн. 27 коп., заборгованість по процентам за користування кредитом за період з 23.12.2008 року по 30.05.2018 року у розмірі 6 966 грн. 35 коп., що в загальній сумі складає 19 699 грн. 47 коп. У іншій частині позову слід відмовити за недоведеністю позовних вимог. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при пред`явленні позовних вимог сплачений судовий збір у розмірі 1 378 грн., в зв`язку з чим з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на сплату судового збору пропорційно задоволеним позовним вимогам, а саме: у розмірі 287 грн. 73 коп. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, так як позов задовольняється частково, судові витрати повинні бути стягнуті з відповідача на користь позивача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (19 699 грн. 47коп. х 1921 грн. 00 коп. /127 333 грн. 12 коп. = 297 грн. 19 коп.).

Outcome: partial