Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-05 00:00:00

Позивач АТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду з позовом до [PERSON] , про стягнення заборгованості за кредитним договором. Вказані вимоги обґрунтовані тим, що АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] 11.04.2007 року уклали кредитний договір № К3М0АU22085683. Згідно договору АТ КБ «ПриватБанк» зобов`язався надати відповідачу кредитні кошти у розмірі 19274,70 Дол. США на термін до 10.04.2014 року, а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. Відповідно договору, погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати. Відповідач повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за Кредитом, яка складається з заборгованості за Кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно кредитного договору. Згідно договору у випадку порушення зобов`язань за кредитним договорі відповідач сплачує Банку відсотки за користування кредитом у подвійному розмірі на місяць, нараховані від суми непогашеної в строк заборгованості за кредитом. Відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, комісією, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором № К3М0АU22085683. Таким чином, у порушення умов кредитного договору, а також ст.ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач зобов`язання за вказаним Договором не виконав. 07.10.2014 року АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до Деснянського районного суду міста Києва з позовною заявою про звернення стягнення на предмет застави до відповідача. 23.09.2015 року рішенням Апеляційного суду міста Києва було винесе рішення про звернення стягнення на предмет застави. Прострочена сума заборгованість становить 12298,92 Дол. США. Оскільки, з відповідача в рахунок погашення заборгованості було звернуто стягнення за кредитним договором за період з дати укладання кредитного договору до дати поточної заборгованості, яка була вказана в рішенні Апеляційного суду міста Києва від 23.09.2015 року тобто за період з 11.04.2007 року по 08.08.2014 року, то за період після подання позовної заяви від 07.10.2014 року, з 08.10.2014 року по 10.02.2021 року відповідач має заборгованість у розмірі 2341,18 Дол. США, яка складається з наступного: 2341,18 Дол. США - 3 % річних від простроченої суми. Представник позивача АТ КБ «ПриватБанк» в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, відповідно до позовної заяви не заперечував проти розгляду справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує повністю, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, поважних причин своєї неявки суду не повідомив і від нього не надійшло заяви про відкладення розгляду справи. Відповідно до вимог ч.4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Враховуючи, що в справі є достатньо матеріалів, які вказують на права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін Суд, дослідивши у судовому засіданні матеріали справи, встановив наступне. Як визначено ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] 11.04.2007 року уклали кредитний договір № К3М0АU22085683. Згідно договору АТ КБ «ПриватБанк» зобов`язався надати відповідачу кредитні кошти у розмірі 19274,70 Дол. США на термін до 10.04.2014 року, а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. Відповідно договору, погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати. Відповідач повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за Кредитом, яка складається з заборгованості за Кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно кредитного договору. Згідно договору у випадку порушення зобов`язань за кредитним договорі відповідач сплачує Банку відсотки за користування кредитом у подвійному розмірі на місяць, нараховані від суми непогашеної в строк заборгованості за кредитом. Відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, комісією, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором № К3М0АU22085683. Таким чином, у порушення умов кредитного договору, а також ст.ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач зобов`язання за вказаним Договором не виконав. 07.10.2014 року АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до Деснянського районного суду міста Києва з позовною заявою про звернення стягнення на предмет застави до відповідача. 23.09.2015 року рішенням Апеляційного суду міста Києва було винесе рішення про звернення стягнення на предмет застави. Відповідно до ст. 526 ЦК України: зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 599 ЦК України: зобов`язання припиняються його виконанням проведеним належним чином, а не в силу вже прийнятого рішення суду. Таким чином, винесення рішення Апеляційного суду міста Києва від 23.09.2015 року не свідчить про припинення договірних правовідносин сторін, оскільки договір діє до повного виконання сторонами зобов`язань та не звільняє боржника від відповідальності за невиконання ним грошового зобов`язання. Прострочена сума заборгованість становить 12298,92 Дол. США. Оскільки, з відповідача в рахунок погашення заборгованості було звернуто стягнення за кредитним договором за період з дати укладання кредитного договору до дати поточної заборгованості, яка була вказана в рішенні Апеляційного суду міста Києва від 23.09.2015 року тобто за період з 11.04.2007 року по 08.08.2014 року, то за період після подання позовної заяви від 07.10.2014 року, з 08.10.2014 року по 10.02.2021 року відповідач має заборгованість у розмірі 2341,18 Дол. США, яка складається з наступного: 2341,18 Дол. США - 3 % річних від простроченої суми. Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. За змістом ч.1ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно з ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Аналізуючи зібрані у справі докази у їх сукупності, суд вважає, що оскільки відповідач зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконав, в нього виникла заборгованість в розмірі 2341,18 Дол. США, що за курсом 27,64 відповідно до службового розпорядження НБУ від 10.02.2021 року складає 64710,22 грн., яка підлягає стягненню з відповідача. Згідно з ч.1ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного та

Outcome: approved