Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-20 00:00:00

Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] звернулися в суд з вказаним позовом до [PERSON] дошкільного навчального закладу про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування заподіяної моральної шкоди. Позовні вимоги обгрунтовано тим, що 01.12.2008 року [PERSON] була прийнята на роботу вихователем в [PERSON] дошкільний навчальник заклад (ДНЗ) строком до 01.12.2009 року відповідно до наказу №2-к від 01.12.2008 року. 01.12.2009 року термін дії наказу було продовжено до 30.05.2010 року. 31.10.2012 року позивач була звільнена з роботи та на наступний день знову була прийнята на роботу на ту ж посаду. 29.05.2015 року завідуюча [PERSON] ДНЗ повідомила [PERSON] про звільнення з роботи. Позивач вважає, що працювала на умовах безстрокового трудового договору, підстав для укладення строкового трудового договору не існувало. Крім цього, при звільненні з нею не було проведено повний розрахунок. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON] позовні вимоги підтримали повністю з підстав викладених у позовній заяві, просили позов задовольнити, враховуючи те, що звільнення [PERSON] є незаконним, проведеним без законних підстав. Представник відповідача завідуюча [PERSON] ДНЗ [PERSON] та в.о. обов,язки завідуючої [PERSON] ДНЗ на час звільнення [PERSON] - [PERSON] позовні вимоги не визнали, просили суд відмовити в задоволенні позову. [PERSON] ДНЗ [PERSON] в судовому засіданні підтвердила, що у всіх наказах про прийняття [PERSON] на роботу вносились вказівки із зазначенням строку дії трудового договору і [PERSON] знала про це. Останній наказ про звільнення, [PERSON] не хотіла підписувати з невідомих на те причин. \~ \~ \~ \~Суд заслухавши сторони, детально та всебічно дослідивши надані письмові докази, дійшов обгрунтованого висновку про те, що позовні вимоги [PERSON] та її представника [PERSON] не підлягають задоволенню із слідуючих підстав. Представники відповідача в судовому засіданні зазначили, що починаючи з 2008 року [PERSON] постійно писала заяви про прийняття на роботу вихователем [PERSON] ДНЗ на певний строк, тобто з нею укладався строковий трудовий договір. Про укладення строкового трудового договору свідчать і накази про прийняття на роботу на певний строк. Про продовження строкового трудового договору від 31.12.2014 року позивач просила продовжити їй дію попереднього наказу та прийняти на посаду вихователя з окладом 0,53 ставки ( а.с.37). Суд, ознайомившись із наказом №1 від 02.01.2014 року встановив, що в ньому міститься запис про призначення [PERSON] на посаду вихователя [PERSON] ДНЗ на 0,53 ставки з 02.01.2014р. по 31.12.2014р. Дія даного наказу носить строковий характер трудового договору. Послідуючим своїм наказом від 02.01.2015 року продовжено дію наказу про прийняття [PERSON] на посаду вихователя [PERSON] ДНЗ з 02.01.2015р. по 29.05.2015р. Підставою вважати заяву [PERSON] від 31.12.2014 року. В даному випадку трудовий договір укладений з [PERSON] повністю відповідає вимогам п.2 ст. 23 КЗпП України - укладений на визначений строк, встановлений за погодженням сторін. Строковий трудовий договір може укладатися на будь-який строк, визначений за погодженням сторін. Крім цього, п.3 ст.23 КЗпП допускає можливість укладення строкового трудового договору на час виконання певної роботи. Наказом №7 від 29.05.2015 року ( а.с.39) [PERSON] звільнено з посади вихователя [PERSON] ДНЗ із закінченням строку договору згідно з п.2 ст. 36 КЗпП України з виплатою грошової компенсації за 27 днів невикористаної чергової відпустки та 10 днів додаткової відпустки. З даним наказом [PERSON] була ознайомлена, але зі слів завідуючої [PERSON] ДНЗ [PERSON], позивач відмовилася від підпису в книзі наказів, огляд книги наказів проводився в судовому засіданні. \~ \~ \~ \~На підставі викладеного і

Outcome: dismissed