Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася з вказаним позовом до суду та просить розірвати шлюб з [PERSON] , який був зареєстрований 16 жовтня 1999 року виконавчим комітетом Дем`янецької сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області, актовий запис № 10. Посилається на те, що 16 жовтня 1999 року вона уклала шлюб з відповідачем. Від спільного проживання мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя з відповідачем не склалося внаслідок того, що вони мають різні погляди на життя, шлюб та сім`ю, а також відсутність порозуміння, через що між ними постійно виникають сварки та побутові конфлікти. Між ними зникло почуття любові та поваги один до одного,сімейні стосунки вони не підтримують з грудня 2009 року. Шлюб носить формальний характер, спільне життя та збереження сім`ї стали неможливими, збереження шлюбу суперечитиме їхнім інтересам. Спору про місце проживання дитини між ними немає. На підтвердження факту одруження позивач надала свідоцтво про шлюб, що видане повторно 09.02.2011, виконкомом Дем`янецької сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області, серії [NUMBER] . Факт народження сина підтверджений копією свідоцтва про народження [PERSON] , серії [NUMBER] , що видане 03.07.2003 відділом реєстрації актів громадянського стану Переяслав-Хмельницького міського управління юстиції Київської області. До позову також додано довідку про склад сім?ї № 531 від 10.12.2019, що видана Дем`янецькою сільською радою Переяслав-Хмельницького району Київської області. Позивач подала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала, шлюб просить розірвати. Відповідач також подав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав у повному обсязі, не заперечує проти розірвання шлюбу. Розгляд справи здійснюється відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України. Суд приймає до уваги подані позивачем докази, на підставі яких встановлені обставини справи, та вважає їх належними, допустимими, достовірними, а їх сукупність достатньою для встановлення обставин, що мають значення для справи. Зважаючи на те, що правовідносини, що виникли між сторонами по справі, регулюються нормами глав 3, 11 Розділу ІІ Сімейного кодексу України, суд дійшов висновку про необхідність їх застосування. У відповідності до положень ст.ст. 3, 24 СК України сім?ю складають особи, які спільно проживають, пов?язані спільним побутом, мають взаємні права та обов?язки. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 55 СК України врегульовано, що дружина та чоловік зобов?язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім?ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Частиною 3 статі 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. У відповідності із ст.ст. 104, 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу, за правилами якої позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до вимог ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Частиною 3 ст. 200 ЦПК України врегульовано, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Як вбачається з правових позицій Верховного Суду України, викладених в постанові № 2 від 12.06.2009 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Оскільки відповідач позов визнала, визнання позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, суд приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі на підставі ч. ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України. З урахуванням визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, питання судових витрат слід вирішити у відповідності до ст. ст. 141, 142 ЦПК України. На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 24, 55, 56, 104, 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved