Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-09 00:00:00

Позивач [PERSON], інтереси якого представляє [PERSON], звернувся до суду з позовом до [PERSON], ПАТ КБ «ПриватБанк», третя особа: Відділ державної виконавчої служби Знам'янського міськрайонного управління юстиції в Кіровоградській області, про зняття арешту з майна, і просить винести рішення, яким зняти арешт з майна, яке належить йому, а саме з квартири [ADDRESS] Кіровоградської області. Виключити записи щодо реєстрації обтяжень на зазначену квартиру. Свої позовні вимоги обгрунтував тим, що рішенням Знам'янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 29.12.2014 року у справі №2/389/1019/14, за ним визнано право власності на квартиру [ADDRESS] Кіровоградської області. Згідно з постановою державного виконавця Державної виконавчої служби Знам'янського міськрайонного управління юстиції про відкриття виконавчого провадження від 05.11.2008 року, відкрите виконавче провадження з виконання виконавчого листа №2-1099 від 12.11.2008 року про стягнення з [PERSON] на користь ЗАТ КБ «ПриватБанк» боргу в сумі 8348,03 грн. Постановою про повернення виконавчого документа стягувачеві від 09.07.2009 року виконавчий лист №2-1099 від 12.11.2008 року про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» боргу в сумі 8348,03 грн. повернуто стягувачу. Тобто, в постанові державного виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, державний виконавець повинен був зазначити про зняття арешту накладеного на майно боржника. Однак всупереч вимогам п.3 ст.50 ЗУ «Про виконавче провадження», арешт з його квартири не знято, що змусило його звернутися з даною позовною заявою до суду. Представник позивача [PERSON] - [PERSON], в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, але надав письмову заяву, згідно якої позовні вимоги підтримав повністю, просить суд справу розглядати без його участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, заперечення на позов та заяву про розгляд справи за її відсутності не надала. Відповідач - представник ПАТ КБ «ПриватБанк» в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, заперечення на позов та заяву про розгляд справи за його відсутності не надав. Представник третьої особи - ВДВС Знам'янського МРУЮ в Кіровоградській області в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду заяву в якій просить справу розглядати за його відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Враховуючи, що в справі є достатньо матеріалів, які вказують на права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін. Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи, суд встановив наступне. Згідно з рішенням Знам'янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 29.12.2014 року (справа №2/389/1019/14) за [PERSON] визнано право власності на квартиру №14, в будинку №77,розташовану в м. Знам'янка Кіровоградської області (а.с.8). Згідно з постановою державного виконавця ВДВС Знам'янського МРУЮ від 09.07.2009 року про повернення виконавчого листа стягувачеві, виконавчий лист №2-1099 виданий 22.09.2008 року Знам'янським міськрайонним судом Кіровоградської області про стягнення з [PERSON] на користь ВАТ КБ «ПриватБанк» боргу в сумі 8348,03 грн. повернуто стягувачеві в зв'язку з відсутністю майна, на яке можливо накласти стягнення (а.с.6). Згідно з довідкою квартального комітету за місцем проживання [PERSON] №505 від 11.11.2014 року, в квартирі [ADDRESS] зареєстровано [PERSON], [PERSON] [PERSON] (а.с.10). Рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно [PERSON] відмовлено у державні реєстрації права власності на квартиру розташовану за адресою: [ADDRESS], оскільки встановлено, що заяву про державну реєстрацію прав, пов'язаних з відчуженням нерухомого майна, подано після державної реєстрації обтяжень, встановлених щодо цього майна (арешти №№ 5630517, 5630587) (а.с.17). У відповідності до ч. 4 ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його невизнання та право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права, примусове виконання обов'язку в натурі, визнання незаконними дії чи бездіяльності органу місцевого самоврядування. Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Примусове відчуження об'єктів права власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності на підставі і в порядку, встановлених законом та за умови попереднього та повного відшкодування їх вартості. На підставі статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод в здійсненні ним права користування і розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ч.1 ст.60 ЗУ «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Відповідно до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Таким чином, суд вважає що позивач правомірно звернулась до суду з позовом про звільнення майна з під арешту і цей позов підлягає задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved