Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-23 00:00:00

Позивач [PERSON] усічні 2020 року звернувся до суду з позовом, в якому просив розірвати шлюб з відповідачем [PERSON] , зареєстрований 07.11.2014 року. Вказав, що від шлюбу дітей не мають. В обґрунтування позову [PERSON] вказав, що сімейне життя з відповідачем не склалося. Між ними виникали суперечки та конфлікти. Внаслідок постійних непорозумінь через різні погляди на життя вони втратили почуття любові один до одного. Разом подружжя не проживають з жовтня 2019 року, припинені шлюбні відносини не мають наміру поновлювати. Ухвалою суду від 11.02.2020 року було відкрите провадження за даною позовною заявою за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 07.05.2020 року через канцелярію суду від відповідача [PERSON] надійшло клопотання про надання строку для примирення. Ухвалою суду від 07.05.2020 року подружжю був наданий строк для примирення у чотири місяці. Ухвалою Октябрського районного суду від 28.08.2020 року поновлено провадження по справі. Через канцелярію суду 10.03.2020 року, 02.04.2020 року, 15.04.2020 року, 29.04.2020 року, 07.05.2020 року від відповідача [PERSON] надійшли заяви про відкладення розгляду справи, в зв`язку з запровадженням карантину та перебування за межами країни. У судове засідання позивач та його представник не з`явились, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином, представник позивача на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги позивача підтримує в повному обсязі. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторони позивача відповідно до ч.3 ст. 211 ЦПК України, враховуючи, що останній скористався своїми процесуальними правами. Відповідач [PERSON] у судове засідання неодноразово не з`являлась (10.03.2020 року, 02.04.2020 року, 15.04.2020 року, 29.04.2020 року, 07.05.2020 року, 07.09.2020 року, 24.09.2020 року), про місце та час слухання справи повідомлена належним чином. Відповідач неодноразово надавала до суду заяви про відкладення розгляду справи по різним причинам. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутністю відповідача, оскільки остання не надала доказів про те, що її інтереси буде представляти інша особа і що ця особа з поважних причин не може з`явитися в судове засідання. Крім того, суд зазначає, що з березня 2020 року по вересень 2020 року відповідач жодного разу до суду не з`явилася. Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 07 липня 1989 року у справі « Юніон Аліментарія Сандерс С.А. проти Іспанії», на осіб, які беруть участь у справі, покладається обов`язок демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосується безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення слухання. З урахуванням матеріалів цивільної справи, є підстави вважати, що відповідач зловживає своїми процесуальними правами. Тому, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача, на підставі наявних у справі даних і доказів. Фіксація судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалась, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, знаходить позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню за такими підставами. Із свідоцтва про шлюб (а.с.5 - повторне свідоцтво про шлюб), що було видане Октябрським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Полтавського міського управління юстиції, вбачається, що сторони 07.11.2014 року зареєстрували шлюб, актовий запис №284. В судовому засіданні було встановлено, що подружжя сімейно-шлюбних стосунків не підтримують, у визначений судом строк примирення між сторонами не досягнуто. Судом, також, встановлено, що спір про майно між сторонами відсутній. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст.114 Сімейного кодексу України - у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Беручи до уваги, що фактично шлюб між подружжям розпався, сімейні стосунки припинені, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам обох сторін, примирення у визначений строк не досягнуто, суд вважає, що позов заявлено обґрунтовано, його було підтверджено протягом судового розгляду, тому він підлягає задоволенню. Відповідно до п.1 ч. 2 ст. 141 судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Тому, з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені судові витрати в сумі 840,80гривень. На підставі викладеного та

Outcome: approved