Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-05 00:00:00

Позивач в особі голови правління Кредитної спілки «Азовська кредитна компанія» [PERSON] звернувся до Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області з даним позовом. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що [PERSON] з 22.10.2015 є членом КС «Азовська кредитна компанія». 11.02.2016 він подав заяву про надання йому кредиту, на підставі якої у той же день між ним та відділенням КС «Азовська кредитна компанія» був укладений кредитний договір № 146/16-А. За умовами договору останній отримав кредит в сумі 5000,00 гривень зі сплатою за користування коштами 0,12 % від суми залишку кредиту за кожен день користування грішми. Останню часткову виплату за кредитом відповідач здійснив 05.08.2016 та в подальшому більше платежів не здійснював. Станом на 26.05.2017 загальна заборгованість становить 2901,43 гривень, яка складається з залишку по кредиту у сумі 2144,76 гривень, а також відсотків за користування кредитом у сумі 756,67 гривень. Просив стягнути з відповідача вказану заборгованість, а також витрати з оплати судового збору в сумі 1600,00 гривень. В ході судового розгляду справи позивач уточнив свої позовні вимоги, в остаточній редакції яких просив стягнути з відповідача на користь КС «Азовська кредитна компанія» заборгованість за договором кредиту у загальній сумі 3166,52 гривень, яка складається з суми залишку по кредиту у розмірі 2144,76 гривень та відсотків за користування кредитом у сумі 1021,76 гривень, а також судові витрати. Представник позивача [PERSON], діючий на підставі довіреності, у судове засідання не прибув, надавши заяву про розгляд справи у його відсутність, якою позовні вимоги кінцевої редакції позову підтримав у повному обсязі, а також зазначив про згоду на вирішення справи у заочному порядку. Відповідач до суду не прибув з невідомих причин. Судові повістки надсилались рекомендованими листами із повідомленням за зареєстрованою адресою його проживання та були повернуті за закінченням термінів зберігання. Зважаючи на наявну згоду представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України, та приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі, виходячи з наступного. Матеріалами справи встановлено, що 11 лютого 2016 року між Кредитною спілкою «Азовська кредитна компанія» (далі Кредитодавець), з одного боку, та членом кредитної спілки [PERSON] (далі - Позичальник), з іншого, був укладений договір споживчого кредиту № 146/16-А, за умовами якого Кредитодавець надав Позичальникові грошові кошти у кредит у сумі 5000,00 гривень, строком на 10 місяців та сплатою відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 0,12 % від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Планові платежі, розраховані у розмірі 610,00 гривень, позичальник зобовязався вносити щомісяця не пізніше 15 числа кожного місяця та здійснити останній платіж у розмірі 587,76 гривень не пізніше 15 грудня 2016 року. При цьому [PERSON] був ознайомлений із умовами зазначеного договору, а також із графіком, строками погашення отриманого кредиту і сплати відсотків за користування грошима, що підтверджується його особистим підписом у відповідних документах. Згідно з положеннями ст. ст. 526, 527 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, при цьому боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання зобовязання. У відповідності до ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у тій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у тій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] згідно графіку платежів (додаток № 1 до кредитного договору) були здійснені наступні платежі: 04.03.2016 610,00 гривень, 07.04.2016 610,00 гривень, 06.05.2016 610,00 гривень, 07.06.2016 610,00 гривень, 07.07.2016 610,00 гривень, 05.08.2016 610,00 гривень. Заборгованість [PERSON] за договором станом на 06.09.2017 року складає 3166,52 гривень та складається з суми заборгованості за кредитом 2144,76 гривень, відсотків за користування кредитними коштами 1021,76 гривень. Відповідач, не бажаючи приймати участь в судовому розгляді справи і реалізувати своє процесуальне право на спростування доводів позову і доказування належного виконання ним прийнятих на себе зобовязань за кредитним договором, тим самим не оспорює наявних підстав для стягнення з нього відшукуваних позивачем грошових сум та їх розміру. В сенсі викладених норм та наведених обставин суд вважає встановленим факт порушення [PERSON] умов договору кредиту, заборгованість у загальній сумі 3166,52 гривень є доведеною, та такою, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Приймаючи до уваги положення ч. 1 ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача також підлягають стягненню судові витрати з оплати судового збору у розмірі 1600,00 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved