Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-03 00:00:00

Позивач [PERSON] комунальне підприємство «Донецьктеплокомуненерго» звернувся до суду з позовом до відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за надану теплову енергію. В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що в опалювальний період 2001-2016 років відповідачам на житлову площу, розташовану за адресою: [ADDRESS] була надана теплова енергія, на підставі відкритого на імя [PERSON] особового рахунку № 8509, за яку вони плату не вносили, у звязку з чим утворилась заборгованість в сумі 17618,01 грн., з якої сума основного боргу за період з 01.09.2001 року по 20.04.2016 року - 13819,51 грн., 3% річних від простроченої суми за період з 21.11.2010 року по 20.03.2016 року в сумі 555,02 грн., інфляційні збитки за період з 21.11.2010 року по 20.03.2016 року в сумі 3243,48 грн. Оскільки відповідачі в добровільному порядку не бажають оплатити заборгованість за надані послуги, позивач звертався до суду з заявою до [PERSON] про видачу судового наказу про стягнення суми заборгованості. 18 травня 2016 року Димитровським міським судом Донецької області був виданий судовий наказ про стягнення з [PERSON] заборгованості за надану теплову енергію в сумі 17644,53 грн. [PERSON], не погодившись з судовим наказом, звернувся до суду з заявою про його скасування. Ухвалою Димитровського міського суду Донецької області від 21.06.2016 року судовий наказ було скасовано. Оскільки відповідачі не бажають у добровільному порядку сплачувати заборгованість за надану їм теплову енергію, позивач просить суд стягнути з них у солідарному порядку всю суму заборгованості на свою користь, а також понесені судові витрати в сумі 1378,00 грн. Представник позивача в суді підтримала свої вимоги до відповідачів та пояснила, що підприємство засновано у 2001 році, ОКП не є правонаступником. Красноармійська тепломережа раніше входила до складу ОКП. Вона не може сказати, коли було відкрито особовий рахунок, до 2001 р. обслуговувалося ПЖКХ. Особовий рахунок відкривається на підставі ордеру або права власності, чи надавалися такі документи відповідачем їй невідомо. Вони письмові договору не укладають згідно змін у 2014 р. у ЗУ «Про житлово-комунальні послуги». До 2014 р. вони не були визначені як виконавці послуг. У 2014 р. виконавцем послуг було ПП «Гарант-Сервіс», чи укладали вони договори їй невідомо. До 2010 р. були квитанції, які направлялися окремо, потім у загальній платіжці. Акт на підключення будинку і є доказом надання тепла. Співвласники повинні сплачувати у солідарному порядку. До судового наказу жодних позовів не заявлялося. Платежі здійснюються до 20 числа місяця, який слідує за розрахунковим. Інфляція розраховується починається з наступного місяця, в якому повинен бути розрахунок. Сума платежу нараховується 29,8 м2. Ці дані надавалися з ПЖКГ. Сам відповідач ніяких відомостей щодо опалювальної площі не надавав. За транзит плата не застосовується. Якщо встановлюється індивідуальне опалення, плата за тепло не нараховується. Розрахункова одиниця 1 м2 та тариф. Відповідачі до судового засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, відповідачем [PERSON], до суду надані заперечення, які підтверджуються письмовими поясненнями [PERSON] та [PERSON], згідно з якими він заперечує факт свого проживання та факт проживання своєї сімї в квартирі № 29 будинку № 17 по м-ну «Світлий» м.Мирнограда Донецької області з 1996 року, оскільки в цей час він разом з сімєю переїхав жити до іншої квартири і саме з цього часу радіатори опалення в спірній квартирі були демонтовані за його заявою працівниками КПП-7 Красноармійського УЖКГ. Крім того, просив застосувати до вимог позивача строк позовної давності, передбачений ст.257 ЦК України. Представник відповідача [PERSON] з позовом не погодився та пояснив, що урахуванням строку позовної давності підлягає стягненню період з квітня 2013 р. по квітень 2016 р. Відповідач з позивачем не укладав договорів, не відкривав там особовий рахунок. Не надавав згоду про передачу особового рахунку позивачу. Відповідач неодноразово звертався з приводу аварійного стану своєї квартири, отримував акти, ніяких квитанцій не отримував від позивача, квартира є нежилою. Відповідач відключився від ц/о у 1996 р. у законному порядку, тому що не бажав користуватися ц/о. Це було зроблено відповідною організацією та вважав свої дії правомірними. У 1996 р. відповідач не звертався до органів місцевої влади, так як це не було передбачено чинним на той час законодавством. Причина відключення аварійний стан квартири, протікав дах та радіатори. В судовому порядку не звертався щодо спонукання виконати дії. У теперішній час власником цієї квартири є він та його син [PERSON]. Крім цього власником цієї квартири була дружина відповідача, яка померла у 2016 р., її частка успадкована [PERSON] Радіатори забрали собі КПП-7, які проводили демонтування. Свідок [PERSON] пояснив суду, що з 1982 р. став мешкати у будинку за адресою: м.Мирноград м-н Світлий, 17/22. Знає всіх мешканців, зокрема й відповідача. Коли він почав ремонт у 1996 р., [PERSON] вже не мешкав у цій квартирі. Він звернувся до відповідача щоб залишити там свої меблі. Квартира у [PERSON] була у поганому стані, квартира на 5 поверсі, люк на дах був над квартирою [PERSON]. Під [PERSON] мешкає хлопець, звертався до нього, як знайти [PERSON], тому що топить людей. Ключі від квартири були у нього, вони подивилися прилади опалення, їх не було, знімав мабуть ЖЕК, по полу було закільцьовано, щоб інші не страждали без тепла. Радіатори зняли у 1996 р. Хто саме обрізав прилади опалення, він чи ЖЕК, не знає. Це були 2-3 людини, [PERSON] особисто у цьому не приймав участь. На той час їх обслуговував ЖЕК біля старої поліклініки. Після цього радіатори не були встановлені. Квартира була у поганому стані, особливо після дощу. В ОСББ вони вступили лише у 2016 році. Мешканці будинку скаржаться на отримання тепла, відключення квартири не впливає на отримання послуг тепла. Чи видався дозвіл [PERSON] на зняття приладів опалення, йому не відомо. Проблеми з опаленням виникли в останні 2 роки. Свідок [PERSON] пояснила суду, що вона мешкає у будинку з 1982 чи 1983р., [PERSON] знає з цього часу. Відповідач мешкав до 1995 р., потім переїхав. Радіатори у в нього зняли у 1997-1998 рр., тому що у цей час вони робили ремонт, відносили [PERSON] меблі, радіаторів вже не було. Знімали прилади опалення представники ЖЕКа, тому що часто топив 4-й поверх. Після цього радіатори ніхто не встановлював, вони все робили самі своїми силами. Скарг не було, що погіршилося опалення внаслідок зняття радіаторів у [PERSON]. В ОСББ будинок перейшов у 2016 р. Квартира не пригодна для житла. У 2016 р. складали акт ОСББ, що у [PERSON] не було приладів опалення. Теплолічильник на будинок стоїть у них 5 років. Судом встановлено, що відповідачі є власниками однокімнатної квартири, загальною площею 29,8 м2, розташованої за адресою: Донецька область м.Мирноград м-н «Світлий». 17/29, але в ній не зареєстровані та згідно з актами про непроживання від 18.06.2016 року та від 30.11.2016 року не мешкають з 1996 року. [PERSON], [PERSON], [PERSON] з 04.03.1994 року зареєстровані та мешкають в квартирі, розташованій за адресою: [ADDRESS] (а.с. 8, 9, 112, 117-120). За період з 01.09.2001 року по 20.04.2016 року плата за користування тепловою енергією, яка подавалася до квартири № 29 будинку № 17 по м-ну «Світлий» м.Мирнограда Донецької області згідно відкритого особового рахунку № 8509 не вносилася, заборгованість за цей період складає: 17618,01 грн., з яких сума основного боргу за період з 01.09.2001 року по 20.04.2016 року - 13819,51 грн., 3% річних від простроченої суми за період з 21.11.2010 року по 20.03.2016 року в сумі 555,02 грн., інфляційні збитки за період з 21.11.2010 року по 20.03.2016 року в сумі 3243,48 грн. (а.с. 10-18, 72 ). З довідки, наданої ВП «ВО ОКП «Донецьктеплокомуненерго» вбачається, що [PERSON], який є власником квартири № 29 будинку № 17 по м-ну «Світлий» м.Мирнограда Донецької області у період часу з 01.09.2001 року по 23.12.2016 року до теплопостачальної організації з усними та письмовими заявами про надання послуг теплопостачання неналежної якості або відсутності опалення в квартирі не звертався, також ним не надано документів щодо надання дозволу на відключення квартири від системи централізованого теплопостачання (а.с. 57). Згідно з актами про включення (відключення) житлового будинку № 17 по м-ну «Світлий в м.Мирнограді Донецької області, довідок про ремонтні роботи, відповідачу фактично надавалася теплова енергія (а.с. 49-56). Згідно з довідкою Комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації» Мирноградської міської ради, станом на 25.10.1993 року, площа квартири 29 будинку 17 по м-ну «Світлий» в м.Мирнограді Донецької області без площі балкону становить 28,6 м2, загальна площа становить 29,4 м2 (а.с. 152). Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав. Згідно за ст.19 Закону України «Про теплопостачання», споживачі теплової енергії повинні щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Згідно ст.156 ЖК України, Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених ПКМУ від 08.12.1992р. в редакції ПКМУ від 24.01.2006р. № 45, власник квартири зобовязаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до Правил надання населенню послуг по централізованому опаленню, постачанню холодної і гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ від 21.07.2005р. № 630, якими передбачені розрахунки для встановлення оплати послуг, плата за надання цих послуг повинна надаватися не пізніше 20 числа місяця, наступного за звітним. Згідно за ст.162 ЖК України, ст.ст.525, 526 ЦК України плата за комунальні послуги у квартирі, яка належить громадянину, стягується по затвердженим в установленому порядку тарифам, тобто споживачі зобовязані своєчасно вносити плату за комунальні послуги і нести майнову відповідальність за зобовязаннями, що випливають із договору надання послуг, одностороння відмова від їх виконання не допускається. Як встановлено судом, між сторонами існують фактичні договірні відносини з надання і отримання послуг у вигляді теплової енергії на підставі відкритого особового рахунку. Згідно ст.18 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», у разі порушення виконавцем умов договору споживач має право викликати його представника для складення та підписання акта-претензії споживача, в якому зазначаються строки, види, показники порушень тощо. Представник виконавця повинен зявитися на виклик споживача не пізніше строку, визначеного договором. Акт-претензія складається споживачем представником виконавця і скріплюється їхніми підписами. У разі неприбуття представника виконавця в погоджений умовами договору строк або необґрунтованої відмови від підписання акта-претензії він вважається дійсним, якщо його підписали не менш як два споживачі. Акт-претензія споживача подається виконавцю, який протягом трьох робочих днів вирішує питання про перерахунок платежів або видає письмово споживачу обґрунтовану письмову відмову в задоволенні його претензій. Відповідачем належних доказів щодо ненадання послуг, не надано. Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов згідно зі ст.525 ЦК України не допускається, одностороння відмова від зобовязання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобовязання, тому позивач мав право на стягнення заборгованості, яка виникла за надану відповідачу теплову енергію. Враховуючи викладене, суд вважає, що відповідачі в односторонньому порядку порушили умови договору, який фактично з ними був укладений згідно відкритого особового рахунку і відповідно до якого їм надавалася послуга з надання теплової енергії. Відповідно до п.25 Правил надання населенню послуг по централізованому опаленню, постачанню холодної і гарячої води і водовідведення, затвердженого постановою КМУ від 21.07.2005р. № 630, відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання забороняється. До того ж, п.п.18, 19 Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, затверджених Постановою КМУ № 572 від 08.10.1992 року, станом на 1996-1998 роки, передбачено, що власники квартир, наймачі та орендарі зобовязані використовувати приміщення житлових будинків за призначенням, забезпечувати збереження жилих і підсобних приміщень квартир та технічного обладнання будинків, дотримувати правил пожежної безпеки. При появі несправностей у квартирі вживати заходів до їх усунення власними силами або силами підприємств по обслуговуванню житла. Переобладнання і перепланування жилих і підсобних приміщень, балконів і лоджій власниками квартир, наймачами і орендарями може провадитися лише з метою поліпшення благоустрою квартири за відповідними проектами без обмеження інтересів інших громадян, які проживають у цьому будинку. Наймачі та орендарі квартир можуть виконувати вказані роботи тільки з дозволу власника будинку (квартири). Як вбачається з матеріалів справи, відповідач самовільно відключився від мереж централізованого опалення, а тому його доводи щодо відсутності приладів опалення як підставу для не нарахування плати за надану теплову енергію, не ґрунтуються на Законі. Щодо відсутності договору між сторонами по справі, то суд зауважує, що згідно ст.11 ЦК України, зобовязання виникають не лише з підстав, передбачених законодавством (зокрема угод), а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обовязки. Оскільки позивач (без укладання договору) надає послугу з теплопостачання, а споживач самовільно відключився від центрального опалення, то відповідно, позивач нараховує плату за надану теплову енергію, а відповідач повинен сплачувати кошти за її надання на підставі відкритого на його імя особового рахунку. Крім того, судом встановлено, що відповідачем [PERSON] та його представником [PERSON] при розгляді спору надано письмову заяву про застосування наслідків спливу позовної давності, а тому суд вважає, що заяву відповідача необхідно задовольнити у відповідності з вимогами п.4 ст.267 ЦК України, з урахуванням положень ст.257 ЦК України, відповідно до яких загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно ст.543 ЦК України в разі солідарного обовязку відповідачів кредитор має право вимагати виконання обовязку частково або у повному обсязі як від усіх відповідачів разом, так і від будь-кого з них окремо, при цьому солідарні відповідачі залишаються Таким чином, суд вважає що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню і з відповідачів у солідарному порядку необхідно стягнути суму заборгованості за надану теплову енергію за період, починаючи з 01.04.2013 року по 20.04.2016 року в сумі 4544,65 грн., інфляційні витрати в сумі 1070,42 грн. та 3% річних у сумі 117,34 грн. за період з 21.05.2013 року по 20.03.2016 року, а разом 5732, 41 грн.,оскільки цей період перебуває в межах трирічного строку позовної давності. Крім того, зазначену суму суд розраховує з опалювальної площі 28,6 м2, згідно з довідкою КП «БТІ». В силу ст.88 ЦПК України, з кожного відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно до задоволених вимог в сумі 149,47 грн. На підставі ст.ст.156, 162 ЖК України, ст.ст. 257, 267, 322, 525, 543, 625 ЦК України, ст.19 Закону України «Про теплопостачання», Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України 21.07.2005 року № 630,

Outcome: partial