Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-06 00:00:00

Позивач [PERSON] , яка проживає в [ADDRESS] звернулася до суду з позовом до [PERSON],який проживає в [ADDRESS], про стягнення аліментів на тримання повнолітнього сина [PERSON], [INFO], який перебуває на її утриманні, на період його навчання з 26.07.2017 року і досягнення сином 23 років у розмірі 1000,00 гривень, щомісячно. На обґрунтування позову зазначила, що вона перебувала у шлюбі з відповідачем з 11.11.1989 року, шлюб розірвано рішенням Цюрупинського районного суду від 29.11.2012 року. Від шлюбу мають повнолітнього сина [PERSON], [INFO] Після розірвання шлюбу з відповідачем син залишився проживати з нею, і на дату звернення до суду з позовом навчається на третьому курсі денної форми навчання Морського коледжу 1 рівня акредитації Херсонської державної морської академії ІV рівня акредитації за спеціальністю « Судноволодіння на морських шляхах», де навчається на контрактній основі, ціна якого становить 12 тисяч гривень на рік. Відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає, хоча не має ніяких зобов'язань перед іншими особами. Вона, крім оплати контракту, витрачає кошти для оплати проїзду сина до місця навчання, проживання, одяг, харчування, підручники. Відповідач працює за кордоном і має доходи та в змозі щомісячно сплачувати їй аліменти у розмірі 1000,00 гривень на період навчання сина до досягнення ним 23 -річного віку за умови навчання. В судове засідання позивач не з'явилася. ЇЇ представник адвокат [PERSON] заявлені вимоги позивача підтримав та просив їх задовольнити. Відповідач заявлений позов не визнав, у судові засідання також не з'явився. Його представник [PERSON] подав письмове заперечення на позов, відповідно до якого до позову не долучено жодного аргументованого доказу на підтвердження обґрунтованості заявлених позивачем вимог, в тому числі понесених позивачем витрат на утримання сина на період навчання. Син сторін перебував на навчальній практиці, виконуючи оплачувану роботу за спеціальністю працюючи на судах торговельного флоту за відповідним контрактом із судновласником , що підтверджується наданою навчальним закладом інформацією. У запереченні, крім того,зазначив, що позивач витратила кошти від проданої трикімнатної квартири, в якій до розлучення проживала їх сім'я, в тому числі і на навчання їх сина, які той здійснював особисто відповідно до довідки навчального закладу. Тому вважає, що син сторін [PERSON] не потребує додаткової матеріальної допомоги Допомоги, оскільки самостійно, за рахунок власник джерел забезпечує особисте утримання і покриває пов'язані з навчанням витрати. Натомість відповідач не в змозі надавати кошти на утримання сина студента, оскільки він отримує кошти для особистого утримання та надає матеріальну допомогу перестарілій матері пенсіонерці, яка отримує мінімальну пенсію та постійно хворіє і дійсно потребує додаткових коштів, які ним і забезпечуються. У задоволенні позову просить відмовити. Допитаний у якості свідка [PERSON] в судовому засіданні показав, що проживає однією сім'єю з матір'ю, з батьком спілкується. За весь період його навчання, яке він закінчив 30 червня 2018 року, батько оплатив за навчання у 2014-2015 рр суму у 6000,00 гривень, а решту грошових коштів сплачувала мати. Гроші в касу навчального закладу по контракту вносив він, але це були материні гроші. Крім оплати за контрактом, він в середньому щоденно витрачав 100 гривень на поїздку до коледжу і додому та на обід, оскільки навчання закінчувалося після 15 -ої години, в основному п'ять днів на тиждень, були і шестиденки. Основні підручними видавалися безоплатно. Але форма була придбана в одному комплекті на весь період навчання, і вартість комплекту становила 5000,00 гривень, які також оплатила мати. Крім цього, він відвідував додаткові курси, які не входили в контракт, курси на платній основі саме з метою отримання сертифікатів. У вартість навчання за контрактом не входили вартість міжнародних сертифікатів, які дають можливість працювати за кордоном, їх кількість - 12. Вартість одного сертифіката в середньому від 900 гривень до 1500 гривень , ним всього було отримано 7 сертифікатів , оплатила їх мати, а не батько. Стипендії він не отримував. Він дійсно у 2017 році проходив практику на судні, договір було укладено з іноземною компанією, однак оплата не була передбачена, йому потрібно було лише отримати оцінку про проходження практики. Практикантам виділялися добові, які ним були витрачені на харчування. На даний час він не навчається. Мати з метою отримання заробітку була вимушена поїхати на роботу до Польщі. Заслухавши пояснення сторін, перевіривши письмові матеріали по справі та оцінивши отримані докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що від шлюбу, який розірвано рішенням Цюрупинського районного суду від 29.11.2012 року, сторони мають повнолітнього сина [PERSON] [INFO], що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER]. Син проживає разом з матір*ю, що підтверджено довідкою Олешківської міської ради (а.с.6)З 18.08.2014 року по 30.06.2018 року їх син навчався на денній формі навчання у Морському коледжі 1 рівня акредитації Херсонської морської академії 1V четвертого рівня акредитації, спеціальності 5.07010491 «Судноволодіння на морських шляхах», в м. Херсоні , за контрактом, що підтверджено довідкою (а.с.40). Розмір плати за навчання згідно за договором №14-451 про надання додаткових освітніх послуг від 30.08.2014 р. складає 7500,00 гривень з щорічним внесенням 1875 гривень , а за договором №14-450 про надання освітніх послуг від 18.08.2014 року складає 48380,50грн., з щорічною платою 12095,00 гривень (а.с.16-17). Додатковою угодою №15-1583 від 12.01.2016 року підтверджено, що умови договору стосовно надання послуг з навчання та оплати №14-460 від 18.08.2014 року є незмінними і залишаються в силі(а.с.40). Відповідно до листа ХДМА від 02.08.2018 року за обома договорами, замовником за якими є [PERSON], відповідно внесено оплату в сумі 7500,00 гривень та 48380,50 гривень, які безпосередньо внесені [PERSON]. Студент проходив навчальну практику 2017-2018 навчальному році, однак відомостей щодо оплачуваності практики навчальний заклад немає(а.с.87). В судовому засіданні , будучи допитаним у якості свідка [PERSON] показав, що гроші за навчання в касу коледжу вносив він, але гроші надавала йому мати. Під час навчальної практики він отримував добові, які витрачав на харчування. Батько надав йому один раз гроші в сумі 6000,00 гривень за оплату у 2014-2015 навчальному році, які він також вніс в касу коледжу(а.с.87). Позивач займалася підприємницькою діяльністю, яка припинена (а.с.67). Позивач має сина [PERSON], [INFO] (а.с.6). отримувала щомісячну державну допомогу у зв'язку з народженням дитини у розмірі 860,00 гривень з вересня 2014 року по серпень 2017 року(а.с.18-21). На даний час працює за наймом. Відповідач працевлаштований, що підтверджено трудовим договором від 30.06.2017 року на працевлаштування водієм у Польщі на невизначений термін з оплатою праці в сумі 2250 польських злотих щомісячно з урахуванням нічних та понадурочних, до роботи має приступити з 01.07.2017 року (а.с.52). Мати відповідача [PERSON], [INFO] (а.с.76-77), є пенсіонеркою, отримує пенсію у розмірі 1441 гривні за період з червня 2017 року, у розмірі 1541,27 - з жовтня 2017 року(а.с.69), проходила курс лікування з 26.12.2017 року по 04.01.2018 року у відділенні неврології КЗ «Олешківська ЦРЛ» з діагнозом ДЕП ІІ ст. ( судинна , вертеброгенна) з кохловестибулярним синдромом, вираженим астено-вегетативним синдромом, ЦАС , артеріальна гіпертензія, ангіопатія сітчатки очей(а.с.53), є членом сім*ї відповідача, що підтверджено даними її паспорта про реєстрацію(а.с 76). Відповідачем надається матері добровільна матеріальна допомога, розмір якої не встановлений. Відповідно до положень ч.1 ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до положень ст. 200 СК, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків , своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Частиною ч.2 ст.182 зазначеного Кодексу мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим за 50% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку. При визначенні розміру аліментів суд має врахувати стан здоров'я та матеріальне становище платника податків, стан здоров'я та матеріальне становище дитини, наявність у платника аліментів інших дітей. Інших дітей у відповідача немає. Таким чином, виходячи із встановленого, суд приходить до висновку, що відповідач має реальну можливість сплачувати аліменти на утримання повнолітнього сина на період його навчання у коледжі з моменту звернення позивача до суду і по день закінчення навчання - по 30 червня 2018 року. При цьому суд враховує розмір доходів кожного із сторін, та наявність у них утриманців, реальну можливість відповідача, який працевлаштований і розмір доходів якого станом на дату ухвалення рішення становить щомісячно 17100,00 гривень, виходячи із курсу валют, встановлених НБУ станом на 07.09.2018 року у 7,60 української гривні по відношенню до 1 польського злотого. Суд враховує також те, що позивач була зайнята доглядом за дитиною і виконала умови контракту, а відповідач надає допомогу по утриманню своєї матері. Сину допомогу на навчання останній надав лише один раз у 2014 році. При цьому суд не приймає до уваги у якості заперечення пояснення відповідача, що його син, проходячи виробничу практику, отримував плату і самостійно себе утримував, оскільки вказане заперечення нічим не підтверджено. Також суд не приймає до уваги заперечення представника відповідача, що плата за навчання [PERSON] була здійснена з коштів від реалізації квартири, оскільки відповідачем не зазначено доказів на підтвердження того, що квартира належала подружжю. Судом встановлено, що [PERSON] не отримував стипендії. Відповідно до його показань при проходженні практики він отримував лише добові, які витратив на харчування. Тому відповідач має нести поряд з позивачем обов'язок по утриманню сина на період його навчання, який не працював, не отримував стипендії, і всі основні витрати на його навчання та утримання в період навчання взяла на себе мати хлопця. З урахуванням цих обставин, наявності у відповідача стабільного заробітку, розміру його доходів, суд визначає розмір аліментів на утримання повнолітнього сина на період його навчання в сумі 1000,00 гривень щомісячно. На думку суду визначений розмір аліментів не поставить відповідача у скрутне матеріальне становище. Аліменти у відповідності до ст.191 СК України підлягають стягненню з дня звернення до суду з позовом. Разом з тим, заявлений позов підлягає частковому задоволенню, оскільки під час розгляду справи встановлено, що на дату ухвалення рішення у справі син сторін не навчається. Тому аліменти з відповідача підлягають стягненню за період з дня звернення позивача до суду з позовом - 27.06.2017 року по день закінченням сином сторін навчання - 30.06.2018 року ( 11 місяців). Розмір аліментів, який підлягає стягненню, становить 11000,00 гривень. Витрати у справі по сплаті судового збору віднести на відповідача.

Outcome: partial