Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-20 00:00:00

Позивач [PERSON] яка є правонаступником померлої [PERSON] та її представник просили визнати недійсним договір дарування [PERSON] своїй донці [PERSON] житлового будинку [ADDRESS] мотивуючи тим, що зазначений договір був укладений під впливом обману. Представник позивача підтримала позовні вимоги та пояснила, що позивачка підписуючи спірний договір вважала, що підписує довіреність за отримання субсидії. Крім того позивачка погано себе почувала. Відповідач та її представник позовні вимоги не визнали. Відповідач пояснила, що 17 липня 2004 року її мати подарувала їй спірний будинок, оскільки з другою донькою [PERSON] у матері склались погані стосунки. В момент підписання договору дарування у нотаріуса сторонніх осіб не було. Після укладання договору дарування відповідач сплачувала комунальні послуги до 2009 року та проживала з мамою в спірній квартирі. Заслухавши відповідача, представників сторін, свідків, дослідивши матеріали та обставини справи суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог. Судом встановлено, що 17.07.2004 року [PERSON] та її донька [PERSON] прибули до нотаріуса [PERSON], де [PERSON], згідно пояснень нотаріуса, недовіряти яким у суду немає підстав, була повідомлена про те, що підписує договір дарування житлового будинку [ADDRESS] своїй доньці [PERSON], про що [PERSON] власноруч написала на оборотній сторінці цього договору. [PERSON], усвідомлюючи правові наслідки договору дарування, які їй повідомив нотаріус, добровільно підписала вищезазначений договір. Свідок [PERSON] також підтвердила суду, що їй [PERSON] розповідала, що вони з [PERSON] їздили до нотаріуса і вона подарувала донці [PERSON] квартиру оскільки саме так бажала розпорядитися спадщиною. З другою донькою [PERSON] у [PERSON] склались погані стосунки. Свідок [PERSON] також підтвердив суду, що [PERSON] виказувала, що бажає подарувати свою квартиру [PERSON] і саме для цього свідок возив їх на своїй автівці до нотаріуса. Між [PERSON] та другою донькою [PERSON] були погані стосунки. Таким чином добровільність укладання спірного договору та відсутність будь якого обману підтвердили нотаріус та двоє свідків. З боку позивача суду не надано доказів, які б підтверджували обман [PERSON] при підписані оспорюваного договору дарування в момент його підписання. Не спростовано жодним доказом і той факт, що [PERSON] знала (повинна була знати) про укладення нею саме оспорюваного договору дарування. Ті обставини, що [PERSON] згодом, через кілька років, змінила своє ставлення до укладеного нею договору, під впливом тих чи інших обставини , на думку суду не може бути доказом її обману в момент його укладання. Також позивачем не доведені будь якими доказами ствердження про те, що [PERSON] за станом здоров'я не могла усвідомлювати про наслідки укладеного нею договору. Пояснення свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судовому засіданні, що начебто з бесід зі [PERSON] їм стало відомо про те, що [PERSON] не знала про укладання нею оспорюємого договору дарування, на думку суду, не є доказом обману [PERSON] при підписанні нею договору у нотаріуса через наступні міркування. Всі свідки не є родичами сторін, а тому не мали підстав для довірительних відносин зі [PERSON] щодо спадкових питань. Крім того свідки підтвердили, що через кілька років після укладання договору дарування [PERSON] заявила, що вважає, що в нотаріуса оформлювала субсидію а не договір дарування. Однак ці ствердження можуть пояснюватись також тим, що [PERSON], можливо під впливом [PERSON], змінила своє ставлення до укладеного нею договору дарування і висунула нове бачення нею подій щодо оспорюємого договору, яке не відповідає фактичним обставинам. Крім того, норми ст.. 230 ЦК України щодо наслідків здійснення правочину під впливом обману, на які посилається позивач у позові, не можуть бути застосовані у відношенні односторонніх правочинів, яким відповідно до ст. 626 ЦК України, є договір дарування. На підставі викладеного, ст.ст. 230, 626 ЦК України, ст.. ст. 10, 11, 209, 212, 214-215 ЦПК України суд -

Outcome: dismissed