Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-11 00:00:00

Позивач в листопаді 2020 року звернувся до суду, вказавши, що [PERSON] уклав Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт(надалі Генеральна угода) з АТ КБ`Приватбанк» 09.10.2012 року, за якою отримала кредит у розмірі 12021,88 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана Генеральна угода разом з Умовами та правилами, складають між нею та банком кредитний договір, що підтверджується підписом у заяві. Відповідач порушив кредитні зобов`язання, внаслідок чого сформувалась заборгованість у розмірі 6546,69 грн.-заборгованість за тілом кредиту, 5,21 грн.-заборгованість за простроченим тілом кредиту, 8221,84 грн.-заборгованість за пенею, 3337,05 грн. -штраф відповідно до п.2.2 Генеральної угоди. Відповідач добровільно не згодна сплатити заборгованість, в зв`язку з чим позивач просить стягнути на його користь з відповідача борг за договором у сумі 14773,74 грн. та судові витрати по справі в сумі в сумі 2102 грн. Відповідно до ч. 4 ст.19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Згідно з ч. 1 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою суду від 7 грудня 2020 року по справі призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з викликом сторін та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про час та місце судового розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, вказуючи, що позовні вимоги підтримує повністю, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про час та місце судового розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку. Крім цього, відзиву на позовну заяву подано не було, також до суду не надходило клопотань про слухання справи у порядку загального позовного провадження За таких обставин суд вважає за можливе розгляд справи провести за відсутності в судовому засіданні представника позивача та відповідача, без фіксування судового засідання технічними засобами звукозапису, на підставі наявних у справі доказів, постановивши заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу. Відповідно до частин першої та третьої статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на банківський рахунок позикодавця або реального повернення йому коштів. Статтею 536 ЦК України встановлено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Між банком та [PERSON] укладено кредитний договір №SAMDN44000031555515 від 15.01.2010р.(договір 1) та кредитний договір№SAMDN51000020136699 від 25.02.2008 року(договір 2). Сторонами укладено генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт 09.10.2012 року, в якій зафіксовано суму заборгованості по договору 1- 150,58 грн. та по договору 2 -12903,3 грн.;визначено дату погашення 09.04.2013 року, пеню 0,15% от суми залишку непогашеної заборгованості по кредиту за кожен день прострочки, штраф по договору 1 -932,84 грн.,по договору 2-3061,82 грн. За Генеральною угодою надано кредит на суму 12021,88 грн. з 09.10.2012 року по 30.04.2013 року, з відсотковою ставкою 0,001% в місяць на суму залишку заборгованості. Заборгованість по кредиту, починаючи з 32 дня порушення є простроченою, за що боржник сплачує банку штраф в розмірі 3994,66 грн. На підтвердження своїх позовних вимог, в тому числі їх розміру і порядку нарахування позивач також надав розрахунок кредитної заборгованості за договором. В Генеральній годі відповідач підтвердила факт ознайомлення та згоди з Умовами та Правилами АТ КБ «Приватбанк». Відповідач на порушення умов договору створив заборгованість. Відповідно до договору, відшкодуванню підлягає 6546,69 грн.-заборгованість за тілом кредиту, 5,21 грн.-заборгованість за відсотками за користування кредитом, 3337,05 грн. -штраф відповідно до п.2.2 Генеральної угоди. Відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Позивачем заявлено до стягнення 6546,69 грн.-заборгованість за тілом кредиту, 5,21 грн.-заборгованість за відсотками за користування кредитом, 3337,05 грн. -штраф відповідно до п.2.2 Генеральної угоди та пеню 8221,84 грн. Враховуючи викладене, суму основної заборгованості за тілом кредиту, розмір збитків у зв`язку з невиконанням зобов`язань, суд вважає за можливе стягнути з відповідача 6546,69 грн.-заборгованість за тілом кредиту, 5,21 грн.-заборгованість за відсотками за користування кредитом, 3337,05 грн. -штраф відповідно до п.2.2 Генеральної угоди. В частині стягнення пені відмовити. Судовий збір підлягає стягненню пропорційно сумі задоволених вимог. На підставі викладеного та

Outcome: partial