Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-11 00:00:00

Позивач [PERSON] (місце проживання: [ADDRESS] ) звернувся до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовом до Сєвєродонецької міської ради (місце реєстрації: Луганська область, м. Сєвєродонецьк, бул. Дружби Народів, 32), треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON] (місце проживання: [ADDRESS] ), Державний нотаріус Першої Сєвєродонецької Державної нотаріальної контори Сергієнко Альона Сергіївна місце проживання: Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Федоренка, б. 10 ) про визнання права власності. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що 15 лютого 2006 року, на підставі договору довічного утримання ВСК № 901782 № 1-329 отримав у власність Ѕ частки квартири [ADDRESS] . Зазначає, що власницею іншої Ѕ частки квартири стала його колишня дружина [PERSON] , [INFO] . У 2014 році [PERSON] виїхала з м. Сєвєродонецьк, куди позивачу не відомо, телефон її також не відомий, спілкування з нею не підтримує та з того самого часу він не може знайти договір довічного утримання ВСК № 901782 № 1-329. Також позивач зазначив, що шлюб між ним та [PERSON] було розірвано 30.08.2016 року. У січні 2020 року, позивач звернувся до державного нотаріуса східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) першої Сєвєродонецької державної нотаріальної контори Сергієнко А.С. з заявою про видачу дублікату договору довічного утримання ВСК № 901782 № 1-32. 31 січня 2020 року за № 88/01-16, позивачу було спрямовано лист від державного нотаріуса Сергієнко А.С. в якому йому було відмовлено у видачі дублікату договору довічного утримання, та роз`яснено, що за видачею дублікату необхідно звернутись всім співвласникам. Оскільки позивач має намір скласти заповіт відносно своєї власності тому йому необхідно визначити в судовому порядку право власності на свою Ѕ частку вказаної квартири. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив задовольнити. Представник відповідача Сєвєродонецької міської Ради у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Заяви та клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надала. Треті особи, яка не заявляють самосійних вимог щодо предмету спору [PERSON] , та Державний нотаріус Першої Сєвєродонецько Державної нотаріально контори Сергієнко А.С. не з`явились, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Заяв та клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надали. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що відповідно до копії договору довічного утримання від 15.02.2006 р. посвідченого державним нотаріусом Першої Сєвєродонецької державної нотаріальної контори Перепелицею Ю.М. номер у реєстрі нотаріальних дій 1-329, [PERSON] та [PERSON] набули на праві договору довічного утримання квартиру, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . На теперішній час позивач має намір скласти заповіт відносно вказаної квартири: а саме Ѕ частки яка йому належить, на підставі договору довічного утримання, у зв`язку з чим він у січні 2020 року, звернувся до державного нотаріуса східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) першої Сєвєродонецької державної нотаріальної контори Сергієнко А.С. з заявою про видачу дублікату договору довічного утримання ВСК № 901782 № 1-32. 31 січня 2020 року за № 88/01-16, позивачу було спрямовано лист від державного нотаріуса Сергієнко А.С. в якому йому було відмовлено у видачі дублікату договору довічного утримання, та роз`яснено, що за видачею дубліката необхідно звернутись всім співвласникам, які були набувачами за цим договором із письмовою заявою про видачу дубліката. Оскільки [PERSON] , яка є співвласником вказаної квартири, не проживає в м. Сєвєродонецьк, з 2014 року позивач не підтримує з нею жодних стосунків, а тому за її відсутності позивач не може отримати у нотаріуса дублікат договору довічного утримання. Оцінюючи обґрунтованість позовних вимог, суд враховує наступне. Згідно статті 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права. Враховуючи положення ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Як передбачено ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Згідно до приписів ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до положень ст. 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Зі змісту ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За приписами процесуального законодавства позивачами є особи, які подали позов або в інтересах яких подано позов про захист порушеного, невизнаного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу. Відповідачами є особи, яким пред`явлено позовну вимогу. Тобто, учасники справи - це суб`єкти матеріально-правових відносин, які виступають на захист своїх інтересів, і на яких поширюється законна сила судового рішення. Позивачем є особа, яка має право вимоги (кредитор), а відповідачем - особа, яка повинна виконати зобов`язання (боржник). Відповідачем у позові про визнання права власності є будь-яка особа, яка сумнівається у належності майна позивачеві, або не визнає за ним права здійснювати правомочності власника, або така особа, що має до майна власний інтерес. В разі втрати правовстановлюючого документа позивач звертається до суду, у зв`язку з неможливістю реалізації ним свого права власності. У таких випадках суб`єктивне право власності іншими особами не порушується, однак, відповідачами в таких справах є особи, які не визнають належності на праві власності майна позивачу у зв`язку з відсутністю у нього відповідного документа. Таким чином, з матеріалів справи, судом встановлено, що згідно відомостей з реєстру прав власності на нерухоме майно у відомостях про об`єкт нерухомого майна реєстраційний номер 13781086 від 06.03.2006, квартира, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , належить [PERSON][INFO] , та [PERSON] , [INFO] на праві сумісної власності. Згідно відповіді від 31.01.2020 № 88/01-16 наданої держаним нотаріусом Першої Сєвєродонецької державної нотаріальної контори вбачається, що [PERSON] було відмовлено у видачі дублікату договору довічного утримання від 15.02.2006 за реєстровим № 1-329, який зберігається в архіві Першої Сєвєродонецької державної нотаріальної контори, оскільки він був підписаний сторонами в двох примірниках, один з яких знаходить в архіві, а другий видавався набувачам. Для видачі дубліката договору довічного утримання необхідна особиста присутність усіх сторін які його підписував, тобто усім співвласникам, які були набувачами за цим договором із письмовою заявою. Враховуючи вищевикладене, а також те, що в інший спосіб позивач не може підтвердити та реалізувати своє право, яке гарантоване йому державою та законодавством України, прийнявши до уваги обставини, викладені в позові, суд вважає за можливо задовольнити.

Outcome: approved