Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-15 00:00:00

Позивач - [PERSON] Кумар звернувся в Придніпровський районний суд м.\~Черкаси з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 13 листопада 2008 року між ним та відповідачем був укладений шлюб, який зареєстровано у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Соснівського районного управління юстиції у Черкаській області, про що зроблено відповідний актовий запис № 191. Також вказує, що до укладення шлюбу у них народилася перша дочка [PERSON], [INFO], а уже за час перебування в шлюбі у них народи лася друга дочка [PERSON], [INFO]. Крім того, зазначає, що сімейне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на життя. Протягом останнього року між ними постійно виникали чвари та сварки, свідком яких нерідко ставали діти. Таким чином, майбутнє спільне життя і збереження шлюбу суперечить його інтересам та інтересам дітей. Спір про поділ спільного майна між ними відсутній. На підставі викладеного, просить шлюб, укладений між ним та відповідачем, розірвати. Ухвалою суду від 11 липня 2018 року відкрито провадження по справі та призначено її до судового розгляду за правилами загального позовного провадження. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, надавши заяву від 04 липня 2018 року про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримав та просив задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, надавши до суду заяву від 16 жовтня 2018\~року про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги визнала та не заперечувала проти розірвання шлюбу. Строк для примирення просила не надавати. Враховуючи думку позивача та відповідача, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи в їх сукупності, всебічно, повно та обєктивно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що 13 листопада 2008 року, згідно даних свідоцтва про шлюб ([PERSON] 1-СР №\~051401 від 13 листопада 2008 року), - сторони зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану по Соснівському району міста Черкаси Черкаського міського управління юстиції, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 191. Також встановлено, що сторони мають двох спільних неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження ([PERSON] 1-СР № 080271 від 02 жовтня 2008 року) та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження ([PERSON] 1-СР № 094425 від 12 травня 2009 року), які проживають разом з матірю та перебувають на її утриманні. Щодо місця проживання дітей між сторонами спору не існує. Батьком дітей записаний позивач. Також, спору щодо батьківства та про поділ спільного майна між сторонами немає. Крім того, при прийнятті рішення по справі, суд враховує думку відповідача [PERSON], яка повністю погодилася із заявленими позовними вимогами щодо розірвання шлюбу та не заперечувала проти їх задоволення. Як передбачено ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона\~повинна довести\~ті обставини,\~на які\~вона посилається\~як на\~підставу своїх\~вимог або\~заперечень,\~крім випадків,\~встановлених цим\~Кодексом. Докази подаються\~сторонами та\~іншими учасниками\~справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Сторони мають\~право обґрунтовувати\~належність конкретного\~доказу для\~підтвердження їхніх\~вимог або\~заперечень.\~Суд не\~бере до\~розгляду докази,\~що не\~стосуються предмета\~доказування (ч.ч. 3, 4 ст. 77 ЦПК України). Крім того, обставини справи,\~які за\~законом мають\~бути підтверджені\~певними засобами\~доказування,\~не можуть\~підтверджуватися іншими\~засобами доказування (ч.\~2 ст.\~78 ЦПК України). Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За приписами ч. 3 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного суду України № 11 від 21 грудня 2007\~року, «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сімї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову (ч. 4 ст. 206 ЦПК України). Зясувавши обставини справи, суд вважає, що шлюб між сторонами носить формальний характер, сімейних відносин сторони не підтримують протягом тривалого часу, проживають окремо, вони не повязані спільним побутом та бюджетом, взаємні почуття між ними втрачені і примирення між сторонами неможливе. Крім того, на думку суду, подальше перебування їх у шлюбі буде шкодити їхнім інтересам та інтересам дітей, а тому підстав щодо надання терміну для примирення, не вбачається. Частиною третьою статті 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті\~110\~цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя (ч. 1 ст. 110 СК України). Частиною 2 ст. 112 СК України встановлено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Отже, позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають до задоволення. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved