Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-07 00:00:00

Позивач, Виконавчий комітет Тернопільської міської ради, як орган опіки та піклування, звернувся в суд з позовом в інтересах малолітньої дитини [PERSON] до [PERSON] про позбавлення останнього батьківських прав стосовно малолітньої [PERSON] та стягнення з нього аліментів на утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 1 255 грн., починаючи з дня подання позовної заяви і до повноліття. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що з 27 листопада 2017 року малолітня [PERSON] перебувала на обліку служби у справах неповнолітніх та дітей, як дитина із сім`ї, що опинилася в складних життєвих обставинах. Дитина тривалий час проживала з батьком за адресою [ADDRESS] . Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 14 червня 2019 року матір дитини [PERSON] позбавлено батьківських прав стовно неї. Рішенням виконавчого комітету Тернопільської міської ради від 11 грудня 2019 року малолітню [PERSON] відібрано від батька без позбавлення батьківських прав та в подальшому дитині надано статус позбавленої батьківського піклування та влаштовано у заклад освіти І-ІІІ ступенів «Тернопільський обласний навчально-реабілітаційний центр». Згідно інформації закладу батько декілька раз відвідав доньку, приносив іграшки та гостинці, проте кожен раз перебував у нетверезому стані. За весь час перебування дитини у закладі батько жодного разу не звертався до адміністрації з питань повернення дитини в сім`ю. Малолітня [PERSON] під час перебування у рідній сім`ї неодноразово лікувалася в обласній клінічній дитячій лікарні та інших закладах з проблемами, які були викликані недостатнім доглядом. На підставі ухвали Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 14 березня 2018 року до [PERSON] було застосовано примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом, за вчинення ним суспільно-небезпечного діяння передбаченого ч.1 ст.185 КК України. В ході неодноразових візитів до місця проживання відповідача було встановлено не дотримання в квартирі санітарно-гігієнічних норм, відчувався стійкий запах тютюну, відповідач мав неохайний вигляд, інколи перебував з ознаками похмілля. Рішенням виконавчого комітету від 21 квітня 2021 року створено прийомну сім`ю на базі родини [PERSON] та передано на виховання та спільне проживання малолітню [PERSON] . Працівниками служби у справах дітей неодноразово проводилися профілактичні бесіди з [PERSON] щодо належного виконання батьківських обов`язків. 23 квітня 2021 року на засіданні комісії з питань захисту прав дитини розглядалося питання щодо доцільності позбавлення [PERSON] батьківських прав, однак останні на засідання не з`явився. Зазначені факти, як кожен окремо так і в сукупності, свідчать про свідоме усунення та нехтування батьком своїми батьківськими обов`язками. Ухвалою судді від 27 липня 2021 року відкрито провадження у справі та постановлено справу розглядати в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. 20 вересня 2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті, про що зазначено у протоколі судового засідання. В судовому засіданні представники позивача Мелех О.Р , Саган О.Р. позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили задовольнити. В судовому засіданні представники третьої особи Вінярська О.Б. щодо задоволення позовних вимог не заперечила та просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, хоча про день та час розгляду справи повідомлявся судом належним чином, відзиву на позов не подав, про поважність причин неможливості прибуття його в судове засідання суд не повідомив. Тому, суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів та постановлення заочного рішення у відповідності до вимог ст. 280 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, суд встановив наступні обставини справи. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] видане повторно 27 квітня 2015 року, [PERSON] народилася [INFO] ,батьками дитини записані [PERSON] та [PERSON] . Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 04 жовтня 2018 року у справі №607/7828/18 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Згідно листа Комунального некомерційного підприємства «Тернопільська міська дитяча комунальна лікарня» №981 від 26 вересня 2018 року, [PERSON] , [INFO] , в період з 2015 року по 2018 рік неодноразово знаходилася на лікуванні в інфекційно-діагностичному відділенні КНП «ТМДКЛ». На підставі ухвали Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 14 березня 2018 року у справі №607/2806/18 до [PERSON] за вчинення ним суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч.1 ст.185 КК України застосовано примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом. Рішенням виконавчого комітету Тернопільської міської ради №21 від 09 січня 2019 року затверджено висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] стосовно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 14 червня 2019 року у справі №607/4485/19 [PERSON] позбавлено батьківських прав відносно неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] та ухвалено стягувати із неї аліменти на неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 1 015 грн., щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 21 лютого 2019 року і до досягнення дитиною повноліття. Рішенням виконавчого комітету Тернопільської міської ради №1128 від 11 грудня 2019 року затверджено висновок про відібрання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , від батька [PERSON] без позбавлення батьківських прав. На підставі рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 14 квітня 2020 року у справі № 607/763/20 малолітню дитину [PERSON] , [INFO] , віддібрано від батька [PERSON] без позбавлення батьківських прав. Рішенням виконавчого комітету Тернопільської міської ради №470 від 24 червня 2020 року малолітній [PERSON] , [INFO] , надано статус дитини позбавленої батьківського піклування та влаштовано її у заклад освіти І-ІІІ ступенів «Тернопільський обласний навчально-реабілітаційний центр». Згідно повідомлення Тернопільського міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді від 09 квітня 2021 року за №218, за місце проживання [PERSON] було здійснено 6 візитів під час яких він завжди мав неохайний вигляд (інколи з ознаками похмілля), з квартири було відчутно стійкий запах тютюну, в помешканні брудно, санітарно-гігієнічні норми не дотримуються. [PERSON] періодично навідував дочку [PERSON] у закладі освіти І-ІІІ ступенів «Тернопільський обласний навчально-реабілітаційний центр». Зустрічі були нетривалі, батько завжди приходив у адекватному, тверезому стані. Дитина раділа зустрічі з батьком, але після зустрічі швидко забувала про нього. За весь період перебування [PERSON] у школі батько жодного разу не приходив та не телефонував адміністрації закладу з питань повернення дитини у сім`ю чи отримання дозволу на перебування дитини з ним під час вихідних, святкових днів чи канікул. Вказане зазначено у листі закладу освіти І-ІІІ ступенів «Тернопільський обласний навчально-реабілітаційний центр» №130 від 13 квітня 2021 року. Згідно відповіді КНП «Тернопільська обласна психоневрологічна лікарня» ТОР №03-7/1428 від 15 квітня 2021 року, [PERSON] з 1979 року звертається за медичною допомогою до лікаря-психіатра поліклінічного відділення КНП «Тернопільська обласна психоневрологічна лікарня» ТОР. Працівники служби у справах дітей неодноразово проводили профілактичні бесіди з [PERSON] про що складено акти бесіди від 10 вересня 2020 року, 05 лютого 2021 року, 24 березня 2021 року. Згідно рішення виконавчого комітету Тернопільської міської ради №302 від 21 квітня 2021 року [PERSON] , яка має статус дитини позбавленої батьківського піклування передано прийомній сім`ї [PERSON] на виховання та спільне проживання. Рішенням виконавчого комітету Тернопільської міської ради №465 від 08 червня 2021 року затверджено висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] стосовно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Згідно із ст. 13 Закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання та розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Законом України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини. Найбільш змістовий підхід для реалізації принципу «якнайкращих інтересів дитини» було вироблено Комітетом ООН з прав дитини на підставі Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року. У світлі цих міркувань Комітет вважає, що стосовно ситуації, яка розглядається доречними і такими, що підлягають врахуванню при оцінці та визначенні найкращих інтересів дитини є такі елементи: погляди дитини; індивідуальність дитини; збереження сімейного оточення і підтримання відносин; піклування, захист і безпеку дитини; вразливе положення; право дитини на здоров`я; право дитини на освіту. Також Європейський Суд в своїй прецедентній практиці виробив дві умови, які необхідно враховувати при визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (пункт 100 рішення ЄСПЛ у справі «Мамчур проти України»). Таким чином, оцінка найкращих інтересів дитини повинна здійснюватися з врахування усіх вищенаведених елементів з оцінкою значимості кожного з них в порівнянні з іншими. Згідно висновку органу опіки та піклування, затвердженого рішенням виконавчого комітету Тернопільської міської ради №465 від 08 червня 2021 року, враховуючи рекомендації комісії з питань захисту прав дитини, орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] стосовно малолітньої дитини [PERSON] . Відповідно до ст. 51 Конституції України «Батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття...». Відповідно до ч. 2 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини. Стаття 150 СК України вказує, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Таким чином, суд оцінивши та дослідивши докази приходить до висновку, що [PERSON] ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню його малолітньої дитини, не створює належних умов для її утримання, фізичного та духовного розвитку, ігнорує рекомендації фахівців відповідних служб з метою захисту прав дитини. Враховуючи вищенаведені обставини, з метою забезпечення якнайкращих інтересів дитини, її здоров`я та розвитку, суд приходить до переконання, що позов виконавчого комітету Тернопільської міської ради в частині позбавлення батьківських прав є обґрунтованим і підлягає до задоволення. При цьому, суд враховує найкращі інтереси малолітньої дитини [PERSON] , необхідність перебування її в умовах, які будуть сприяти нормального вихованню та розвитку дитини, враховуючи, що [PERSON] ухиляється від виконання свої батьківських обов`язків щодо доньки [PERSON] , а тому суд вважає, що відповідача [PERSON] , слід позбавити батьківських прав стосовно малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] . Згідно ч.2 та ч.3 ст.166 Сімейного кодексу України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Згідно ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. За таких обставин, суд вважає, що з відповідача слід стягувати аліменти на утримання малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , в твердій грошові сумі, в розмірі 1 255 грн. 00 коп. щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 12 липня 2021 року і до досягнення дитиною повноліття. Судові витрат у справі компенсувати за рахунок держави, оскільки відповідач [PERSON] є інвалідом ІІ групи, що доводиться копією пенсійного посвідчення серії [NUMBER] .

Outcome: approved