Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-07 00:00:00

Позивач, [PERSON], через свого повноважного представника, адвоката [PERSON], предявила позов до відповідача, Погорільської сільської ради Семенівського району Чернігівської області, за яким сторона позивача просить визнати за [PERSON] право власності на 100% статутного фонду приватного підприємства «Тополь Р», що раніше належало [PERSON]. В обґрунтування заявлених вимог у позові зазначено про те, що 22 жовтня 1983 року позивач зареєструвала шлюб з [PERSON]. 17 жовтня 2015 року [PERSON] помер. Після смерті [PERSON] єдиним спадкоємцем першої черги залишилася його дружина [PERSON]. Спадкове майно померлого складається з будинку з надвірними спорудами, розташованого в селі Тополівка, Семенівського району, Чернігівської області по вулиці Грушевського, 10, двох земельних ділянок, автомобіля марки УАЗ-31512 та статутного капіталу у приватному підприємстві «Тополь Р». Позивач подавала до Семенівської районної державної нотаріальної контори Чернігівської області заяву про прийняття спадщини за законом на майно, що належало [PERSON]. Втім, коли позивач звернулася до державного нотаріуса за видачею їй свідоцтв про право на спадщину, їй були видані свідоцтва про право на спадщину за законом лише на згадані вище будинок з надвірними спорудами, дві земельні ділянки та автомобіль марки УАЗ-31512, а у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку в статутному капіталі приватного підприємства «Тополь Р» було відмовлено з тих підстав, що, на думку нотаріуса, право засновника на статутний фонд у приватному підприємстві є немайновим правом і тому не може бути успадковане. Однак, джерелом формування статутного капіталу приватного підприємства «Тополь Р» виступили кошти, що були набуті під час шлюбу. Зокрема, 05 серпня 2010 року [PERSON] заснував і був єдиним власником приватного підприємства «Тополь Р», яке зареєстроване державним реєстратором Семенівської районної державної адміністрації Чернігівської області 05 серпня 2010 року, номер запису 10561020000000295. Статутний капітал підприємства складався з грошового внеску засновника й становив 10 гривень 00 копійок. З часу реєстрації підприємства й до цього часу розмір статутного капіталу не змінювався. Отож, статутний фонд приватного підприємства «Тополь Р», яке створене під час перебування [PERSON] із позивачем у зареєстрованому шлюбі, належав їм на праві спільної сумісної власності, як подружжю, оскільки інше не передбачене договором або законом. За таких обставин, сторона позивача вважає, що позивач може звернутися до суду про визнання права власності на 100% частки в статутному фонді приватного підприємства «Тополь Р», що раніше належало [PERSON], позаяк тільки так позивач зможе у встановленому порядку підтвердити своє право власності. Право власності позивача на спадкове майно, що залишилося після смерті її чоловіка [PERSON], жодна особа не оспорює. У відкрите судове засіданні позивач [PERSON] не зявилася, направила в суд свого повноважного представника, адвоката [PERSON]. Представник позивача [PERSON] у відкритому судовому засіданні позов підтримав повністю та пояснив про те, що він переконаний у правомірності заявлених позовних вимог. Приватне підприємство «Тополь Р» на цей час існує. Представник відповідача, Погорільської сільської ради Семенівського району Чернігівської області, сільський голова [PERSON], у відкритому судовому засіданні від визнання позову утримався та пояснив про те, що спір підлягає розглядові у відповідності до закону на розсуд суду. Приватним підприємством «Тополь Р» орендована певна кількість земельних часток (паїв) громадян. Представник третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Семенівської районної державної нотаріальної контори Чернігівської області, державний нотаріус [PERSON], у судове засідання не зявилася, подала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, де зазначила, що у вирішенні спору вона покладається на розсуд суду. Суд, вислухавши представника позивача та представника відповідача, вивчивши матеріали цивільної справи, вважає за необхідне вирішити позов за наступних встановлених судом обставин. У справі зясовано, що позивач [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], перебували у зареєстрованому шлюбі у період часу з 22 жовтня 1983 року по 17 жовтня 2015 року. 17 жовтня 2015 року [PERSON] помер. За життя [PERSON] з 05 серпня 2010 року одноосібно заснував приватне підприємство «Тополь Р». Розмір одноосібного внеску [PERSON] до статутного фонду приватного підприємства «Тополь Р» становить 10 (десять) гривень 00 копійок, статутний капітал остаточно сформовано 05 серпня 2011 року. Зараз приватне підприємство «Тополь Р» діє, воно не ліквідоване й не реорганізоване. Державним нотаріусом Семенівської районної державної нотаріальної контори Чернігівської області позивачеві у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на приватне підприємство «Тополь Р» відмовлено, адже, на думку нотаріуса, до складу спадщини не можуть входити права та обовязки, що нерозривно повязані з особою спадкодавця. Вказані обставини доводяться даними: копії паспорта позивача із зазначенням дати її народження (а.с. 6-7); копії свідоцтва про укладення шлюбу, згідно з яким позивач перебувала у шлюбі з [PERSON] (а.с. 10); копії свідоцтва про смерть із відображенням дати смерті [PERSON] (а.с. 11); копії статуту приватного підприємства «Тополь Р» із зафіксованими відомостями про [PERSON] як одноосібного засновника цього підприємства (а.с. 13-19); копії витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, де вказана інформація про приватне підприємство «Тополь Р» із наведенням, поряд з іншим, відомостей про його існування, розмір та дату формування статутного капіталу (а.с. 12); копії постанови державного нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії щодо оформлення за позивачем спадщини на приватне підприємство «Тополь Р» (а.с. 24). За таких обставин, суд убачає за потрібне у задоволенні позову відмовити повністю з таких підстав. Позивач [PERSON] не може претендувати на 100% статутного фонду приватного підприємства «Тополь Р», бо після дати формування статутного фонду вказаного підприємства й передачі такого особливого виду майна як грошей у розмірі 10 гривень 00 копійок у власність підприємства засновник юридичної особи, фізична особа [PERSON], вже не був власником цих грошей, адже вони як майно, передане засновником у власність підприємства у відповідності до п. 4.4 Статуту приватного підприємства «Тополь Р» (а. с. 16) є власністю цього підприємства як юридичної особи. Визначення джерела походження коштів [PERSON] у сумі 10 гривень 00 копійок (у справі відсутні дані та докази з сімейного вони бюджету чи ні) не може мати істотне значення для вирішення цього спору, адже вклад засновника після його внесення до статутного фонду юридичної особи не може бути обєктом права спільної сумісної власності подружжя, на що обґрунтовано звернуто увагу судів у розясненнях, викладених у п. 28 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя». Отже, внаслідок того, що за життя [PERSON] припинив своє право власності на 10 гривень 00 копійок після їхнього внесення (у виді повного розміру статутного капіталу юридичної особи) ним як одноосібним засновником за життя до статутного фонду приватного підприємства «Тополь Р», за позивачем [PERSON] не може бути визнане право власності на 100 % статутного фонду приватного підприємства «Тополь Р». Таким чином, позов не підлягає задоволенню на підставі приписів ст. 192, п. 1 ч. 1 ст. 346 Цивільного кодексу України, за якими право власності на майно (особливим видом майна є гроші) припиняється у разі відчуження його власником.

Outcome: dismissed