Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-27 00:00:00

Позивач в жовтні 2020 року звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. В обґрунтування позову вказує, що27.07.2007 року між сторонами був укладений шлюб, від якого сторони мають малолітнього сина: [PERSON] , [INFO] , який проживає разом із матір`ю. Позивач вказує, що домовленості відносно утримання дитини між сторонами не досягнуто. Зазначає, що вона не може самостійно забезпечувати всі потреби дитини, оскільки працює неповний робочий день на підприємстві ТОВ «ВКФ «Теплоенергосервіс» з офіційним окладом в розмірі Ѕ від мінімальної заробітної плати на посаді юриста. Натомість за інформацією позивача, відповідач працює в галузі інтернет маркетингу та має постійний дохід в розмірі не менше 20 000 грн., окрім того, має у власності земельну ділянку, будинок та транспортний засіб. Враховуючи вище викладене та посилаючись на ст.ст.150,180-184 СК України, позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 5000 грн., щомісячно, і до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 26.10.2020 року було відкрито спрощене позовне провадження по справі. 09.12.2020 року до суду надійшов відзив на позовну заяву від відповідача, в якому [PERSON] просить суд позовні вимоги [PERSON] задовольнити частково та стягувати з нього аліменти на утримання сина в розмірі ј частини від його місячного доходу, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В мотивування поданого відзиву вказує, що з листопада 2017 року не проживає разом з позивачкою та дитиною, але постійно спілкується з сином та допомагає йому матеріально. Вказує, що надав кошти на утримання дитини позивачу як в готівковій так і в безготівковій формі. Зазначає, що з 05.10.2020 р. він працює менеджером з маркетингу в ТОВ «Доставка квітів «УФЛ» та отримає заробітну плату в розмірі 5 000 грн. на місяць, у зв`язку з чим заявлена позивачем сума стягнення аліментів не підлягає задоволенню, оскільки становить 100 % отриманих ним грошових коштів. 22.12.2020 р. позивач подала до суду відповідь на відзив, в якому зазначила, що з доводами відповідача не погоджується з мотивів того, що відповідач не має на утриманні інших осіб, він є працездатним, отримує дохід, має нерухоме майно, транспортний засіб, його стан здоров`я дозволяє працювати, а тому вважає, що він в змозі сплачувати аліменти в затребуваному нею розмірі задля забезпечення необхідного прожиткового рівня достатку малолітнього сина. 13.01.2021 року до суду надійшли заперечення на відповідь на відзив направленому [PERSON] , в якому останній вказує, що не погоджується з позовними вимогами та просить суд стягувати аліменти в частці від доходу. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила задовольнити. Відповідач з представником в судовому засіданні позовні вимоги визнали частково з мотивів викладених у відзиві. Заслухавши пояснення позивача, відповідача з представником, повно та всебічно дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає, за необхідне задовольнити позовні вимоги частково з наступних підстав. Судом встановлено, що між сторонами зареєстровано шлюб 27.07.2007 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м.Києві, актовий запис № 777. Від даного шлюбу сторони мають малолітнього сина: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 05.10.2011 року. З позову вбачається, що малолітня дитина проживає разом із матір`ю, дана обставина відповідачем не оспорюється. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Статтею 184 Сімейного кодексу України передбачено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно із ст. 18 Конвенції про захист прав дитини суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Заперечуючи проти позову відповідач посилався на те, заявлена позивачем сума аліментів, які підлягають стягненню з нього становить суму його щомісячного заробітку в розмірі 5000 грн., на підтвердження чого надав довідку про доходи від 01.12.2020 р. №1Д/20 (а.с.52). Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до змісту ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік», прожитковий мінімум дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2395 гривень; з 1 липня - 2510 гривень, з 1 грудня - 2618 гривень. Враховуючи розмір доходу відповідача та беручи до уваги обов`язок обох батьків по утриманню дитини, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання малолітнього сина: [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 2395 (дві тисячі триста дев`яносто п`ять) грн., щомісячно, починаючи стягнення з 07.10.2020 року і до досягнення дитиною повноліття, оскільки, на думку суду, саме такий розмір аліментів на утримання дитини щомісяця є обґрунтованим та доцільним, так як визначаючи розмір аліментів, суд враховує суми визначені державою як прожитковий мінімум на дитину відповідного віку. Підстав, які б дозволяли прийти до висновку про необхідність стягувати аліменти в іншому розмірі, в ході судового розгляду не встановлено. Відповідно до ст. 192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ч. 4 ст. 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Згідно ст.133, 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь держави судові витрати в сумі 840 грн. 80 коп. Допустити негайне виконання судового рішення в межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного та

Outcome: partial