Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-06 00:00:00

Позивач [PERSON] С, Д. звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на своє утримання у розмірі 1/6 частини всіх видів доходу відповідача. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачка є пенсіонеркою, дуже хворіє на хронічні захворювання перебуває на диспансерному обліку. Відповідно до висновку ВКК постійно потребує сторонньої допомоги. Відповідач ніякої матеріальної допомоги матері не надає. Крім того, відповідач не сплачує комунальні послуги за частину квартири, що йому належить на праві власності, вказані витрати несе позивач по справі. В судовому засіданні представники позивача [PERSON], [PERSON] позов підтримали в повному обсязі, просили задовольнити, посилаючись на ті самі підстави. [PERSON] пояснив, що він син позивача [PERSON] Відповідач його старший брат, ніякої матеріальної допомоги на утримання їх матері не надає, комунальні послуги не сплачує. Наполягає на тому, що для матері необхідно наймати доглядальницю, але розмір її пенсії значно менший ніж вартість послуг доглядальниці. Відповідач заперечує з приводу необхідності для матері цієї послуги, відмовляється надавати грошові кошти на утримання матері. Відповідач [PERSON] заявлений позов не визнав, просить у задоволенні позовних вимог відмовити. Вказав, що мати може себе обслуговувати сама, у послугах доглядальниці не має потреби. Він допомагає матері приходить щодня, у час коли його брат відсутній вдома у матері. Приносить матері їжу, сплачує з її пенсії комунальні послуги, виконує інші доручення матері. Залишатися з матірю на ніч він не може з сімейних причин, та наголошує на тому, що його мати уночі може впоратися сама та допомога їй не потрібна. Вислухавши пояснення сторін, проаналізувавши обставини справи, суд вважає, що заявлений позов не підлягає задоволенню. До такого висновку суд приходить на підставі з наступного. [PERSON] встановлено, що позивач [PERSON] є матір`ю відповідача [PERSON], [INFO], свідоцтво про народження серії ЯИ № 007607 від 10.12.1952 року (а. с. 24). Позивач по справі [PERSON] зареєстрована разом з меншим сином [PERSON], [INFO], за адресою м. Кривий Ріг вулиця Ватутіна б. 68 кв. 78 (а. с. 6). [PERSON] встановлено, що позивач [PERSON] перебуває на диспансерному обліку в амбулаторії № 3 КУ «ЦПМСД № 3 КМР» з приводу Cr шкіри тіла з 2004 року ІБС: дифузний кардіосклероз, ГБ ІІ ст., СН ІІ А; катаральна ангіопатія судин сітківки; нейросенсорна туговухість; артроз колінних суглобів НФС V ст. (а. с. 8.) Відповідно до висновку ВКК № 617 від 29.03.2016 року Комунальної установи «Центр первинної медико санітарної допомоги Криворізької міської ради, [PERSON] з діагнозом ІХС дифузний кардіосклероз ГХ серця ІІ ст. СН ІІ ст. ДЕП ІІ ст. Артроз колінних суглобів. Потребує постійного стороннього догляду, як не здатна до самообслуговування терміном постійно (а. с. 7). Позивач є пенсіонеркою, перебуває на обліку в Криворізькому північному обєднаному управлінні Пенсійного фонду України Дніпропетровської області, щомісяця отримує пенсію в розмірі 1382,08 гривень (а. с. 8) Відповідно до інформаційної довідки виданої Комунальною установою «Територіальний центр соціального обслуговування (надання соціальних послуг) у Жовтневому районі», на обліку перебуває [PERSON] користується послугами центру з березня 2009 року по теперішній час. До списку послуг, якими користується позивач відповідно до останніх змін у Постанові від 29 грудня 2009 р. N 1417, якою затверджено «Типове положення про територіальний центр соціального обслуговування (надання соціальних послуг) належить: 1. Допомога у користуванні туалетом (подача та винесення судна з подальшою обробкою); 2. Приготування їжі; 3. Косметичне прибирання житла; 4. Психологічна підтримка (бесіди, спілкування, мотивація до активності). Кількість відвідувань становить пять раз на тиждень. Вказані послуги надається позивачу безкоштовно та в повному обсягу (а.с.44, 45-56, 57-58). Відповідач [PERSON] перебуває у шлюбі з [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про шлюб серії КИ № 498334 від 18.03.1978 року (а. с. 27). Дружина відповідача [PERSON] є інвалідом 3 групи за загальним захворюванням (а. с. 30, 31). Відповідач [PERSON] перебуває на обліку НДІ промислової медицини з діагнозом: гіпертонічна хвороба ІІ стадії, ступінь 2, гіпертензивне серце, ангіопатія сітківки обох очей СН 0 ст. (а. с. 32). Від шлюбу вони мають повнолітнього сина [PERSON], [INFO], який є інвалідом 2 групи з дитинства (а. с. 30). Відповідно до довідки Управління праці та соціального захисту населення Виконавчого комітету Жовтневої районної ради № 3450 від 11.05.2016 року він отримує соціальну допомогу в розмірі 1130, 00 грн. (а. с. 29). Відповідач [PERSON] перебуває на обліку в Криворізькому північному обєднаному УПФУ Дніпропетровської області та отримує пенсію за віком в розмірі 3322,00 грн. (а. с. 35), крім того, він працює ПАТ «Євраз [PERSON]» та отримує середню заробітну плату в розмірі 4573,15 грн. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що вона дружина відповідача та її чоловік доглядає за матірю, приносить їй їжу, платить за квартиру, купує ліки. Але вони не мають про це підтвердження, так як не збирали доказів що підтверджують витрати про надання допомоги. ЇЇ чоловік не може залишатися на ніч із матірю з тієї причини, що вони мають сина інваліда дитинства, з яким треба залишатися вночі дома, удвох. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що позивач по справі її тітка. З [PERSON] спілкувалася рідко, але їй відомо, що обидва її брати [PERSON] та [PERSON] допомагають своїй матері. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що вона сусідка [PERSON] та кожного тижня буває у неї вдома. Знає, що до сусідки приходять обидва сини та соціальний робітник кожного дня. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON] кожна окремо, пояснили, що вони співробітники Комунальної установи «Територіальний центр соціального обслуговування (надання соціальних послуг) у Жовтневому районі». З [PERSON] укладено договір про надання соціальних послуг, вони надаються безкоштовно, пять разів на тиждень. Відповідно до ч.1 ст. 202 СК повнолітні дочка, син зобовязані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Таким чином, суд ураховує матеріальний та сімейний стан сторін, також можливість одержання утримання від інших дітей, а саме повнолітнього сина [PERSON] позивача, до якого не предявлено позову про стягнення аліментів, що передбачено ст. 205 СК України. Згідно ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Стаття 11 ЦПК України презюмує, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за звернення фізичних та юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. За змістом ст.202 СК України підставами виникнення обовязку утримання батьків є наявність одночасно двох умов непрацездатність батьків та потреби у матеріальній допомозі. Відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» непрацездатними особами, зокрема, є особи, які досягли встановленого законом пенсійного віку або визнані інвалідами. Проте сам факт непрацездатності батьків не зумовлює виникнення у дітей обов'язку надання їм утримання. Стан непрацездатності повинен супроводжуватися необхідністю отримувати сторонню матеріальну допомогу, оскільки без неї батьки не зможуть прожити. В своїй заяві позивач зазначає, що є пенсіонером, інвалідом та за станом здоровя бажає мати доглядальницю, а тому потребує матеріальної допомоги від одного з її синів. [PERSON] встановлено, що позивач є непрацездатною особою, оскільки є інвалідом 2 групи і отримує пенсію у розмірі - 1382,08 гривень, що перевищує розмір прожиткового мінімуму для непрацездатної особи встановленої Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік», який дорівнює - \~1130 гривень, перебуває під соціальним супроводам та отримує безкоштовні соціальні послуги пять разів на тиждень. Позивачем не надано суду належних та допустимих доказів в розумінні ст.ст. 58, 59 ЦПК України, які б свідчили про існування обставин, на які позивач посилається у позові, зокрема, щодо потреби у матеріальній допомозі на момент звернення до суду з даним позовом. Позивач обґрунтовує свої вимоги щодо потреби у матеріальній допомозі Висновком ВКК № 617 від 29.03.2016 року, де вказано що [PERSON] потребує постійного стороннього догляду, як не здатна до самообслуговування терміном постійно, зазначений доказ не вказує на наявність витрат для організації найму доглядальниці. Окрім того, судом встановлено, що позивач отримує соціальні послуги, розмір який визначено укладеним між позивачем та Комунальною установою «Територіальний центр соціального обслуговування (надання соціальних послуг) у Жовтневому районі» договором строк дії якого з 11.04.20156 року по 11.04.2017 рік. (а.с.57-58). Згідно до п.2.2. Територіальний центр, відповідно до заяви [PERSON], медичного висновку карти індивідуальних потреб, Статуту центру зобовязується здійснювати соціально-побутове обслуговування та надавати безкоштовні соціальні послуги. При досліджені даних доказів, суд робить висновок про те, що позивач отримує усі необхідні послуги за медичним висновком та за її бажанням. Згідно висновків, викладених у Постанові Пленуму Верховного [PERSON] України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обовязок повнолітніх дочки, сина утримувати своїх непрацездатних батьків, які потребують матеріальної допомоги, не є абсолютним. Виходячи з меж позовних вимог, приймаючи до уваги, що при зверненні до суду позивач ставить питання лише утримання, а не додаткових витрат, що регулюється ст. 203 СК України, позовні вимоги [PERSON], задоволенню не підлягають. Судові витрати по справі необхідно компенсувати за рахунок держави.

Outcome: dismissed