Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Царичанського районного суду Дніпропетровської області із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову посилається на те, що 08 серпня 2008 року вона зареєструвала шлюб із [PERSON] у Радянській сільській раді Кобеляцького району Полтавської області, актовий запис №07. Від даного шлюбу у них народилось троє дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що причиною розпаду сім`ї стало те, що з відповідачем різні погляди на подружнє життя, внаслідок чого їхнє подальше спільне життя і збереження шлюбу стало неможливим, примирення між ними неможливе. Таким чином, враховуючи, що шлюб набув формального характеру, спільне подружнє життя та примирення є неможливим, просить суд задовольнити заявлені нею позовні вимоги. Ухвалою суду від 24 червня 2021 року дану справу прийнято до свого провадження та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження та відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України роз`яснено учасникам справи про її розгляд без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, також було надано строк для подання відповідачем відзиву на позов. Ухвала суду та позовна заява з додатками відповідачем не була отримана, повернулась до суду 23.07.2021р., що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення, однак судом було розміщено на веб-сторінці офіційного веб-порталу судової влади України в мережі Інтернет повідомлення учасника судового процесу [PERSON] про перебування у провадженні суду цивільної справи №196/1089/20 за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та встановлено строк для подання відповідачем відзиву. Однак відповідач станом на 26 серпня 2021 року відзив на позов до суду не подав. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню наступних підстав. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони в даній справі зареєстрували свій шлюб 08 серпня 2008 року у Радянській сільській раді Кобеляцького району Полтавської області, про що зроблено актовий запис №07, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Від шлюбних відносин у сторін народилось троє дітей: [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] ), [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] ), [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] ). В сторін різні погляди на подружнє життя, подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе, їх шлюб набув формального характеру й тому суд вважає, що його необхідно розірвати. Згідно зі ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути судові витрати в розмірі 840,80 грн. на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved