Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася з вищевказаним позовом в обґрунтування якого зазначила, що вона є спадкоємцем за законом, після смерті своєї матері [PERSON], яка померла [INFO] в с. Петраківка, Катеринопільського району, Черкаської області актовий запис про смерть № 7. Позивач стверджує, що вона прийняла спадщину у встановлений законом строк, але в нотаріальному порядку її не оформила. На підставі викладеного, позивач просить суд встановити факт прийняття спадщини та визнати за нею право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,53 га, яка за життя належала [PERSON] на підставі Державного Акта на право власності на землю серії ЧР № 8-538. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просить суд їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надав на адресу суду заяву від 11.03.2015 року про визнання позовних вимог у повному обсязі та просить суд розглянути справу без участі їх представника. В судовому засіданні встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини. З свідоцтва про смерть [NUMBER] виданого 07.10.1998 року Петраківською сільською радою, Катеринопільського району, Черкаської області вбачається, що [PERSON] померла [INFO] в с. Петраківка, Катеринопільського району, Черкаської області, актовий запис про смерть № 7 (а. с. 8). З свідоцтва про народження № 5 виданого 20.09.1934 року позивачу, вбачається, що [PERSON] була її матір'ю (а. с. 6). З витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 06.03.2015 року за № 397 виданої відділом Держземагенства у Катеринопільському районі Черкаської області, вбачається, що [PERSON] згідно державного акту серія ЧР № 8-538 належала земельна ділянка площею 3,53 га, вартістю 130422,08 грн. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а. с. 13). З постанови Катеринопільської державної нотаріальної контори від 05.03.2015 року № 66/02-31 вбачається, що позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв'язку із пропущенням встановленого строку для прийняття спадщини. Разом з тим зазначено, що спадкова справа на майно [PERSON] не заводилась (а. с. 11). Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив суду, що знає [PERSON] з дитинства, так як вони з позивачем проживали поруч все життя. Також зазначив, що знав її батьків, зокрема її матір, [PERSON] оскільки жили в одному дворі, по [ADDRESS]. Після смерті останньої, її майном почала користуватися її дочка [PERSON] Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] надав суду аналогічні з свідком [PERSON] пояснення. Відповідно до ст. 525 (в редакції 1963 року) ЦК України, часом відкриття спадщини визначається день смерті спадкодавця. Відповідно до ст. 529 (в редакції 1963 року) ЦК України, діти померлої є спадкоємцями першої черги за законом. Відповідно до ч. 2 ст. 548 (в редакції 1963 року) ЦК України спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 549 (в редакції 1963 року) ЦК України, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину,якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Відповідно до ст. 1299 ЦК України, спадкоємець зобов'язаний зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна. При цьому право власності на успадковане нерухоме майно виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації цього майна. Згідно п. 216 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України (затвердженої наказом Міністерства юстиції України 03.03.2004р. № 20/5), видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, провадиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкодавцеві. Оцінивши, за своїм внутрішнім переконанням, досліджені у судовому засіданні докази, врахувавши належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок досліджених доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та наявність законних підстав для їх задоволення, оскільки судом встановлено, що позивач є спадкоємцем першої черги за законом, який належним чином прийняв спадщину. Враховуючи встановлення факту прийняття спадщини позивачем [PERSON] суд приходить до висновку, що вона належить їй з часу смерті спадкодавця [PERSON] та з урахуванням встановленої судом неможливості оформити свої спадкові права в нотаріальному порядку, через пропущення встановленого строку на прийняття спадщини, суд визнає за [PERSON] право власності на земельну ділянку, що за життя належала спадкодавцю [PERSON] На підставі наведеного,

Outcome: approved