Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-20 00:00:00

Позивач [PERSON] (місце реєстрації:\~18016,\~[ADDRESS];\~місце фактичного\~проживання:\~18028,\~м.\~Черкаси,\~вул.\~Коцюбинського,\~27) звернулася до Придніпровського районного суду м. Черкаси із позовом до [PERSON] (місце реєстрації: 18016, [ADDRESS]) про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 03 вересня 2005 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Черкаси Черкаського міського управління юстиції Черкаської області, про що зроблено актовий запис № 1488. Від даного шлюбу у них народилася дочка [PERSON], [INFO]. Вказує, що шлюб виявився невдалим, сім'я розпалася остаточно та станом на сьогодні існує формально. Причина розпаду сімї полягає в тому, що вони мають різні характери та погляди на життя, у звязку з чим під час вирішення побутових питань вони часто не можуть дійти спільної згоди. З 06 вересня 2017 року вини не проживають з відповідачем разом. Сумісне життя та збереження сімї стало неможливим. Між ними зникло почуття любові та взаємоповаги. Вони стали чужими людьми і примирення між ними не можливе. Просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. 18\~липня 2018 року ухвалою суду відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду в порядку загального позовного провадження. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі та просила його задоволити. Також вказала, що просить суд залишити їй прізвище [PERSON]. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні не заперечував проти задоволення позову. Заслухавши думку позивача та відповідача, дослідивши письмові матеріали справи та докази в їх сукупності, на підставі повного, обєктивного та всебічного дослідження, суд приходить до наступного. Встановлено, що 03 вересня 2005 року, згідно свідоцтва про шлюб (Серія І-СР № 004913), сторони зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Черкаси Черкаського міського управління юстиції Черкаської області, про що складено відповідний актовий запис № 1488. Згідно свідоцтва про народження (серія 1-СР № 036090) сторони мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO], щодо місця проживання яких між сторонами спору не існує. Батьком дитини записаний відповідач. Також, спору щодо батьківства та про поділ спільного майна, що є спільною власністю подружжя між сторонами немає. Крім того, при прийнятті рішення по справі, суд враховує думку відповідача [PERSON]., який повністю погодився із заявленими позовними вимогами та не заперечував проти їх задоволення. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За приписами ч. 3 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного суду України №11 від 21 грудня 2007 року, «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сімї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову (ч. 4 ст. 206 ЦПК України). Зясувавши обставини справи, суд вважає, що шлюб між сторонами носить формальний характер, сімейних відносин сторони не підтримують протягом останніх 1,5 роки, вони не повязані спільним побутом та бюджетом, взаємні почуття між ними втрачені і примирення між сторонами неможливе. Крім того, на думку суду, подальше перебування їх у шлюбі буде шкодити їхнім інтересам. Частиною третьою статті 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя (ч. 1 ст. 110 СК України). Частиною 2 ст. 112 СК України встановлено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Статтею 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Отже, позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають до задоволення. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved