Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася із зазначеним позовом до відповідача, в якому просить шлюб між нею та відповідачем - розірвати; стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання двох дітей у частці від доходу в розмірі 1/3 заробітку відповідача та стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати. Позовну заяву обгрунтовує тим, що 05 червня 1999 року між позивачкою та відповідачем був укладений шлюб, який зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Ужгородської міської ради Закарпатської області, актовий запис № 224, свідоцтво про одруження серії [NUMBER] . У спільному шлюбі у них народилася донька - [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначає, що шлюбні відносини між ними не склалися, внаслідок чого їх подальше спільне життя і збереження шлюбу стало суперечити її інтересам, у зв`язку з чим вони припинили шлюбні стосунки і перестали вести спільне господарство. За таких обставин подальше спільне подружнє життя і збереження шлюбу є неможливим, оскільки суперечить інтересам сторін. Спір стосовно місця проживання дитини та поділу майна відсутній. Спільна донька [PERSON] проживає разом з позивачкою, навчається в школі, та птребує грошей на їжу, одяг, взуття та навчання, у зв`язку з чим позивач вважає за необхідне стягувати з [PERSON] аліменти у розмірі 1/3 частини його заробітку для забезпечення нормального життя дитини. В судове засідання позивач не з`явилася, про час та місце проведення судового засідання повідомлена належним чином. В матеріалах справи наявна її заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у підготовче судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає у повному обсязі. За викладених обставин, суд провів розгляд справи на підставі наявних в ній доказів, в порядку, передбаченому ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого судового провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем, в порядку передбаченому ст. 206 ЦПК України. Згідно з ч. 3 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши та оцінивши докази в їх сукупності, зважаючи на заяви сторін, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, причини позову про розірвання шлюбу, суд дійшов висновку, що позов підставний та підлягає задоволенню. Як встановлено судом із свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , від 05 червня 1999 року, встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 05 червня 1999 року, зареєстрованому відділом реєстрації актів громадянського стану Ужгородської міської ради Закарпатської області під актовим записом № 224. З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , вбачається, що сторони по справі [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітньої доньки - [PERSON] , [INFO] . Статтею 24 СК України установлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Загальна декларація прав людини у частині 2 статті 16 та стаття 23 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права містять положення, за яким шлюб не може укладатися без вільної і повної згоди сторін, що одружуються. З вказаних положень закону вбачається, що однією із засад шлюбу є його добровільність. При чому, принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії реєстрації шлюбу. Добровільність шлюбу (наявність вільної згоди) - це його довічна риса. Саме добровільністю шлюбу зумовлена можливість його розірвання. Судом встановлено, що причини розладу шлюбних відносин сторін мають тривалий і глибинний характер. Сторони втратили взаємні почуття любові та поваги, між ними відсутні взаємодопомога та підтримка, тобто те, що є правовою основою шлюбу. З врахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам, що мають істотне значення. Даний шлюб існує формально, а тому його слід розірвати. Разом з тим, у ч. 2 ст. 51 Конституції України закріплено обов`язок батьків утримувати своїх дітей до їх повноліття. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 181 Сімейного кодексу України визначено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Аліменти стягуються на корись того із батьків, з ким проживає дитина. Згідно із ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Суд, при визначені розміру та способу стягнення аліментів на дитину, враховує обставини, що передбачені ч. 1 ст.182 СК України, а також ч. 2 ст. 182 СК України, відповідно до якої розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно із ст. 184 СК України передбачено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до положень ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Аналізуючи зібрані та дослідженні в судовому засіданні докази в їх сукупності, за відсутності обґрунтованих заперечень та доказів протилежного з боку відповідача та його заяви про визнання позову, суд доходить висновку, що розмір аліментів, який заявлений позивачем, буде достатнім та розумним для забезпечення гармонійного розвитку неповнолітніх дітей, тому з відповідача слід стягувати на користь позивача аліменти на утримання доньки у розмірі 1/3 частки його заробітку щомісячно, починаючи з дати подання позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття. Згідно з ч.4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Таким чином, з`ясовані у справі обставини свідчать, що визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, з врахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам, що мають істотне значення, даний шлюб існує формально, а тому його слід розірвати. Відповідно до ч. 2 ст. 115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог; інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача, тому суд приходить висновку, що у зв`язку з визнанням відповідачем позову до початку розгляду справи, у відповідності до положень ч. 1 ст.142 ЦПК України, ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», позивачу з державного бюджету підлягає поверненню 50 відсотків сплаченого при поданні позову судового збору. Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved