Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-18 00:00:00

Позивач [PERSON] у вересні 2019 року звернувся до суду із позовною заявою до відповідача - товариства з обмеженою відповідальністю «Спеціалізована пересувна механізована колона 788», в якій прохає визнати припиненими трудові відносини між ним, як директором товариства, та ТОВ «СПМК 788» у зв`язку зі звільненням за власним бажанням, на підставі ст. 38 КЗпП України, з 31 липня 2019 року, та зобов`язати відповідача внести у трудову книжку відповідний запис і видати йому його трудову книжку. Судові витрати у справі становлять 2305 гривень 20 копійок (а.с. 26). Свої позовні вимоги обґрунтовує наступними обставинами. 26 вересня 2017 року, на підставі рішення загальних зборів ТОВ «СПМК 788», його призначено на посаду директора товариства. У зв`язку із тим, шо трудові відносини не були оформлені у вигляді письмового трудового договору та не визначено строк його перебування на посаді директора товариства, вважає, що між ним та товариством укладено безстроковий трудовий договір на підставі п. 1 ч. 1 ст. 23 та ч. 3 ст. 24 КЗпП України. На теперішній час він не зацікавлений у перебуванні на посаді директора товариства та неодноразово намагався зв`язатися із засновниками товариства із метою вирішення питання щодо його звільнення. Проте це не принесло жодного результату. Оскільки він більше не бажає займати посаду директора даного товариства, а намагання вирішення питання щодо звільнення у позасудовому порядку не принесли очікуваного результату, звернувся до суду із позовом до відповідача. Ухвалою суду від 04 вересня 2019 року у справі відкрито загальне позовне провадження, підготовче судове засідання призначено на 21 листопада 2019 року (а.с. 39). Позивач у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій позовні вимоги підтримав та прохав задовольнити у повному обсязі (а.с. 43). Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с. 42, 46), будь-яких письмових заяв та клопотань, а також відзиву, суду не надав, причини неявки суду не повідомив, у зв`язку із чим суд розглянув справу у заочному порядку, за приписами ст. 280 ЦПК України, за відсутності відповідача, без фіксації судового засідання за допомогою звукозаписувального пристрою. Дослідивши матеріали справи, перевіривши фактичні обставини справи наданими позивачем письмовими доказами, суд дійшов висновку про можливість задоволення позовних вимог у повному обсязі, виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідно до протоколу загальних зборів ТОВ «СПМК 788» від 25 вересня 2017 року, головою товариства обрано [PERSON] (а.с. 11-13). Трудові відносини між позивачем та товариством не були оформлені окремим письмовим трудовим договором. 21 червня 2019 року, з метою звільнення з посади директора товариства, [PERSON] направив на офіційну юридичну адресу ТОВ «СПМК 788» та на адресу засновників товариства [PERSON] та [PERSON] заяву про звільнення за власним бажанням на підставі ч. 1 ст. 38 КЗпП України (а.с. 16-25). В подальшому [PERSON] ініційовано питання про проведення позачергових Загальних зборів для вирішення питання щодо його звільнення, повідомлення про що опубліковано в газеті «Урядовий кур`єр» № 121 (6484) від 28 червня 2019 року (а.с. 33). Відповідно до протоколу № 31-07/2019, загальні збори ТОВ «СПМК 788» не відбулися у зв`язку із тим, що жодного учасника на збори не зареєстровано (а.с. 32). Відповідно до вимог ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Нормою ст. 43 Конституції України презюмується право кожного на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Використання примусової праці забороняється. Положення ч. 1 ст. 21 КЗпП України визначають трудовий договір як угоду між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Нормою ст. 22 КЗпП України передбачено, що будь-яке пряме або непряме обмеження прав чи встановлення прямих або непрямих переваг при укладенні, зміні та припиненні трудового договору не допускається. У п. 4 ч. 1 ст. 36 КЗпП України визначено, що підставами припинення трудового договору, зокрема, є розірвання трудового договору з ініціативи працівника. Згідно із вимогами ч. 1 ст. 38 КЗпП України, працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 29 Закону України, загальні збори учасників є вищим органом товариства. Нормою ч. 4 ст. 39 цього Закону встановлено, що виконавчим органом товариства є директор. За змістом ст. 61 Закону України «Про господарські товариства», скликання та проведення загальних зборів товариства відноситься до виключної компетенції голови товариства, його виконавчого органу та учасників товариства, як носіїв відповідних корпоративних прав. Відповідно до вимог ст. 48 КЗпП України, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації або у фізичної особи понад п`ять днів. Трудові книжки ведуться також на позаштатних працівників при умові, якщо вони підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню, студентів вищих та учнів професійно-технічних навчальних закладів, які проходять стажування на підприємстві, в установі, організації. 24 грудня 2019 року Верховний Суд у своїй постанові по справі № 758/1861/18 дійшов правового висновку про те, що вірним способом захисту своїх прав директором товариства з обмеженою відповідальністю при вирішенні питання його звільнення з цієї посади є вимога про припинення трудових відносин із даним товариством. З наведених норм чинного цивільного законодавства України та фактичних обставин справи випливає наступне. Загальними зборами відповідача позивач призначений на посаду директора ТОВ «СПМК 788». В подальшому він прийняв рішення звільнитися із посади директора товариства за власним бажанням та звернувся із відповідною заявою до засновників товариства, однак його заяву розглянуто не було. Він ініціював проведення загальних зборів товариства для вирішення питання щодо його звільнення, проте збори не відбулися з підстав неявки учасників товариства. Отже, на думку суду, позивач доклав усіх зусиль та використав усі можливі засоби для досудового врегулювання спору з тим, щоб реалізувати своє право на звільненням із посади директора товариства за власним бажанням, проте бажаного результату не отримав. З цих підстав суд дійшов висновку, що позивачем доведено порушення його трудових прав з боку відповідача, які закріплені в Конституції України та КЗпП України, що унеможливлює подальшу реалізацію ним своїх трудових прав, внаслідок чого вважає за можливе задовольнити вимоги у повному обсязі. Крім того, вимога щодо внесення у його трудову книжку запису про його звільнення із посади директора ТОВ «СПМК 788» за власним бажанням також підлягає задоволенню, оскільки без такого запису позивач у подальшому не зможе реалізувати своє право на працю, влаштуватися офіційно на іншу роботу та надати докази щодо стажу роботи, наявність якого у відповідному розмірі надає право фізичній особі отримувати пенсію. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача сплачений ним судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved