Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-08 00:00:00

Позивач АТ «Альфа-Банк» звернувся до суду з вищевказаним позовом до відповідача про стягнення заборгованості, мотивуючи свої вимоги тим, що між АТ «Укрсоцбанк» та [PERSON] укладений Договір про надання невідновлюваної кредитної лінії № 2153. Внаслідок реорганізації шляхом приєднання АТ «Укрсоцбанк», правонаступником усього майна, майнових прав та обов`язків останнього є АТ «Альфа-Банк». Відповідно до умов укладеного кредитного договору, банк зобов`язався надати відповідачу кредит у сумі 74\~000,00 доларів США, а відповідач зобов`язався у порядку та на умовах, що визначені договором, повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойку та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені договором та Додатком 1 до нього тарифами. Банк свої зобов`язання за кредитним договором виконав у повному обсязі, надавши відповідачу кредит на споживчі цілі, у свою чергу відповідач належним чином не виконує взяті на себе зобов`язання, чим грубо порушує істотні умови кредитного договору, у результаті чого станом на 21 січня 2021 року відповідач має заборгованість за тілом кредиту, сума якої становить 71\~536,00 доларів США. Оскільки по теперішній час відповідач грошові кошти не повернув, позивач змушений звернутись до суду за захистом своїх прав та законних інтересів з цією позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача на користь АТ «Альфа-Банк» заборгованість за Договором про\~надання невідновлюваної\~кредитної лінії\~№ 2153 від 23 травня 2008 року у розмірі 71\~536,00\~доларів США та встановити подальші нарахування відповідно до умов кредитного договору до моменту виконання рішення, відповідно до п. 10 ст. 265 ЦПК України, а також судові витрати. Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 22 березня 2021 року прийнято до провадження справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В судове засідання представник позивача не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду клопотання, у якому просить розглядати справу у його відсутності, не заперечував проти ухвалення заочного рішення (а. с. 33). Відповідач у\~судове засідання\~не з`явився\~з невідомих\~суду причин,\~хоча відповідно\~до ч.\~11\~ст.\~128,\~ч.\~4\~ст.\~130\~ЦПК України\~про день\~та час\~розгляду справи\~повідомлявся належним\~чином,\~про що\~свідчать конверти,\~що повернулися\~до суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання», «адресат відсутній за вказаною адресою» (а. с. 42, 47), також виклик відповідача здійснювався шляхом оприлюднення повідомлення про виклик до суду на офіційному веб-сайті Ленінського районного суду м. Дніпропетровська (а. с. 48), заперечень проти позову суду не представив, а тому суд вважає за можливе розгляд справи проводити за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів із винесенням заочного рішення. 09 липня 2021 року ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська було вирішено питання про заочний розгляд справи. За таких обставин, суд розглянув справу у відсутність учасників справи за правилами спрощеного позовного провадження з можливістю ухвалення заочного рішення відповідно до ст. 280 ЦПК України, оскільки відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без повідомлення причин, відзиву не подав. При цьому, позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що сторони у судове засідання не з`явились, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з таких підстав. Положеннями ч. 1 ст. 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно із ч. 1 ст.\~13\~ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що 23 травня 2008 року [PERSON] звернувся до АТ «Укрсоцбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Договір про\~надання невідновлюваної\~кредитної лінії\~№ 2153\~(а.\~с.\~6-8), на підставі якого отримав кредит у розмірі 74\~000,00 доларів США. Внаслідок реорганізації шляхом приєднання АТ «Укрсоцбанк», правонаступником усього майна, майнових прав та обов`язків останнього є АТ «Альфа-Банк», що підтверджується Рішенням № 5/2019 АТ «Укрсоцбанк» від 15.10.2019 року (а. с. 14), а також протоколом № 4/2019 позачергових зборів акціонерів АТ «Альфа-Банк» від 15.10.2019 року (а. с. 15-19). На підтвердження умов кредитування АТ «Альфа-Банк» надало суду копії Додатку № 1 до Договору про надання невідновлюваної кредитної лінії № 2153 від 23 травня 2008 року із детальним розписом сукупної вартості кредиту, зазначенням сукупної вартості кредиту та абсолютного значення подорожчання кредиту (а. с. 9). Однак відповідач станом на час подання позовної заяви ухиляється від виконання зобов`язань і має перед АТ «Альфа-Банк» заборгованість. Згідно із наданим банком розрахунком, заборгованість [PERSON] за вказаним Договором станом на 21 січня 2021 року складає 71\~536,00 доларів США, з яких: 71\~536,00\~доларів США сума заборгованості за кредитом (а. с. 11-13). Будь-яких доказів на підтвердження погашення [PERSON] заборгованості суду не надано. Статтею 99 Конституції України встановлено, що грошовою одиницею України є гривня. При цьому Конституція України не встановлює заборони щодо можливості використання в Україні грошових одиниць іноземних держав. Відповідно до статті 192 ЦК України іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Тобто відповідно до чинного законодавства гривня має статус універсального платіжного засобу, який без обмежень приймається на всій території України, однак обіг іноземної валюти обумовлений вимогами спеціального законодавства України. Статтею 524 ЦК України передбачено, що зобов`язання має бути виражене у грошовій одиниці України гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті. Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Заборони на виконання грошового зобов`язання у іноземній валюті, у якій воно зазначено у договорі, чинне законодавство не містить. Із аналізу наведених правових норм можливо зробити висновок, що гривня як національна валюта є єдиним законним платіжним засобом на території України. Сторони, якими можуть бути як резиденти, так і нерезиденти фізичні особи, які перебувають на території України, у разі укладення цивільно-правових угод, які виконуються на території України, можуть визначити в грошовому зобов`язанні грошовий еквівалент в іноземній валюті. Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив стягнути складові його повної вартості, а саме: суму заборгованості за кредитом. Згідно із п. 1.1.1. зазначеного Договору надання кредиту буде здійснюватися окремими частинами, зі сплатою 14 % річних за кредитом та комісій, в розмірі та порядку визначеному тарифами на послуги по наданню кредитів, які містяться в Додатку 1 до цього Договору, який є невід`ємною складовою частиною цього договору, в межах максимального ліміту заборгованості позичальника за кредитом, у сумі 74\~000,00 доларів США, з наступним порядком надання траншів кредиту. Кінцевий термін погашення заборгованості за кредитом 15 травня 2018 року на умовах, визначених цим договором (п. 1.1.2 договору). Статтями 626, 628 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно із ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Статтею 638\~ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною Відповідно до ч. 2 ст.\~648\~ЦК України якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом. Згідно із ст.\~1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а обов`язком позичальника за кредитним договором є зокрема повернення кредиту та сплата процентів за користування ним. Відповідно до ст.\~526\~ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1 статті 527\~ЦК України передбачено, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання. У відповідності до ст.\~610\~ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст.\~16\~ЦК України одною з форм судового захисту цивільних прав та інтересів є примусове виконання обов`язку в натурі. Положеннями ст. ст. 525, 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Згідно із частиною 1 статті 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Враховуючи вищевикладене, наявні в матеріалах справи докази, а також те, що відповідачем порушено умови Договору про надання невідновлюваної кредитної лінії № 2153 від 23 травня 2008 року, суд дійшов висновку, що заборгованість за вищевказаним Договором, яка станом на 21 січня 2021 року становить 71\~536,00 доларів США, підлягає стягненню з відповідача. Щодо вимоги про встановлення подальших нарахувань відповідно до умов кредитного договору до моменту виконання рішення, відповідно до п. 10 ст. 265 ЦПК України, суд зазначає наступне. Зі змісту п. 1.1.1.2. Договору вбачається, що строк погашення заборгованості встановлений до 15 травня 2018 року (а. с. 6). Таким чином, оскільки строк дії кредитного договору сплив 15 травня 2018 року, а право кредитодавця нараховувати передбачені договором відсотки за користування кредитом припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування, суд дійшов висновку, що підстави для зазначення у рішенні про нарахування відповідних відсотків до моменту виконання рішення, тобто поза межами строку дії договору, відсутні. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 30 263 грн. 49 коп., який був сплачений позивачем при поданні позовної заяви до суду (а. с. 1).

Outcome: partial