overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-11 00:00:00

Позивач в квітні 2016 року звернувся до суду, вказавши, що між ним та відповідачем 15.10.2007 року було укладено договір кредиту б/н, в результаті якого відповідач отримав кредит в сумі 8000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку із сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач виконав зобов'язання частково, заборгувавши станом на 31.12.2015 року 30096,76 грн., з них 5764,95 грн. заборгованість за кредитом, 22422,44 грн. - заборгованість по процентах за користування кредитом, 500 грн. та 1409,37 грн. штраф (фіксована та процентна складові). Відповідач добровільно не згоден сплатити заборгованість, в зв'язку з чим позивач просить стягнути на його користь з відповідача борг за договором у сумі 30096,76 грн. та судові витрати по справі в сумі в сумі 1378,00 грн. Представник позивача, будучи належно повідомленим про час та місце судового розгляду справи, звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності, не заперечуючи проти заочного розгляду справи. Відповідачеві надсилалися судові повістки за зареєстрованим в установленому законом місцем проживання, в силу абз. 5 ч. 5 ст. 74 ЦПК України він вважається повідомленим про час та місце судового розгляду справи. Будь-яких заяв від нього до суду не надходило. За таких обставин суд вважає за можливе розгляд справи провести за відсутності в судовому засіданні представника позивача та відповідача, без фіксування судового засідання технічними засобами звукозапису, на підставі наявних у справі доказів, ухваливши заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження. Судом встановлено, що між ЗАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником котрого є позивач, та відповідачем 15.10.2007 року укладено договір б/н про надання банківських послуг, за яким банк надав, а відповідач отримав кредит в сумі 8000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку із сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік. Відповідач на порушення умов договору створив заборгованість по сумі кредиту та відсотків за кредитом, сплативши їх частково. Відповідно до договору, відшкодуванню станом на 31.12.2015 року підлягає ще 30096,76 грн. (5764,95 грн. заборгованість за кредитом, 22422,44 грн. - заборгованість по процентах за користування кредитом, 500 грн. та 1409,37 грн. штраф (фіксована та процентна складові). Вказані суми коштів, оскільки їх не сплачено добровільно, слід стягнути з відповідача на користь позивача в судовому порядку.. Судовий збір в сумі 1378,00 грн. сплачений позивачем і підлягає стягненню на його користь з відповідача в силу ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-26 00:00:00

Позивач в квітні 2016 року звернувся до суду, вказавши, що між ним та відповідачем 16.01.2009 року було укладено договір кредиту б/н, в результаті чого відповідач отримав кредит в сумі 1200,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку із сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач виконав зобов'язання частково, заборгувавши станом на 29.02.2016 року 11543,61 грн., з них 607,93 грн. - заборгованість за кредитом, 7059,79 грн. - заборгованість по процентах за користування кредитом, 2850,00 грн. - заборгованість за комісією, 500 грн. та 525,89 грн. - штраф (фіксована та процентна складові). Відповідач добровільно не згоден сплатити заборгованість, в зв'язку з чим позивач просить стягнути на його користь з відповідача борг за договором у сумі 11543,61 грн. та судові витрати по справі в сумі в сумі 1378,00 грн. Представник позивача, будучи належно повідомленим про час та місце судового розгляду справи, звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності, не заперечуючи проти заочного розгляду справи. Відповідачеві надсилалися судові повістки за зареєстрованим в установленому законом місцем проживання, в силу абз. 5 ч. 5 ст. 74 ЦПК України він вважається повідомленим про час та місце судового розгляду справи. Будь-яких заяв від нього до суду не надходило. За таких обставин суд вважає за можливе розгляд справи провести за відсутності в судовому засіданні представника позивача та відповідача, без фіксування судового засідання технічними засобами звукозапису, на підставі наявних у справі доказів, ухваливши заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження. Судом встановлено, що між ЗАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником котрого є позивач, та відповідачем 16.01.2009 року укладено договір б/н про надання банківських послуг, за яким банк надав, а відповідач отримав кредит в сумі 1200,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку із сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік. Відповідач на порушення умов договору створив заборгованість по сумі кредиту, відсотків та комісії за кредитом, сплативши їх частково. Відповідно до договору, відшкодуванню станом на 29.02.2016 року підлягає ще 11543,61 грн., з них 607,93 грн. - заборгованість за кредитом, 7059,79 грн. - заборгованість по процентах за користування кредитом, 2850,00 грн. - заборгованість за комісією, 500 грн. та 525,89 грн. - штраф (фіксована та процентна складові). Вказані суми коштів слід стягнути з відповідача на користь позивача. Судовий збір в сумі 1378,00 грн. сплачений позивачем і підлягає стягненню на його користь з відповідача в силу ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-11 00:00:00

Позивач в квітні 2016 року звернувся до суду, вказавши, що між ним та відповідачем 26.05.2012 року було укладено договір кредиту б/н, в результаті якого відповідач отримав кредит в сумі 4000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку із сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач виконав зобов'язання частково, заборгувавши станом на 29.02.2016 року 26302,61 грн., з них 3816,36 грн. - заборгованість за кредитом, 17957,55 грн. - заборгованість по процентах за користування кредитом, 2800,00 грн. - заборгованість за комісією, 500 грн. та 1228,70 грн. - штраф (фіксована та процентна складові). Відповідач добровільно не згоден сплатити заборгованість, в зв'язку з чим позивач просить стягнути на його користь з відповідача борг за договором у сумі 26302,61 грн. та судові витрати по справі в сумі в сумі 1378,00 грн. Представник позивача, будучи належно повідомленим про час та місце судового розгляду справи, звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності, не заперечуючи проти заочного розгляду справи. Відповідача було своєчасно повідомлено судом про час та місце судового розгляду справи телефонограмою, отриманою ним особисто. Будь-яких заяв від нього до суду не надходило. За таких обставин суд вважає за можливе розгляд справи провести за відсутності в судовому засіданні представника позивача та відповідача, без фіксування судового засідання технічними засобами звукозапису, на підставі наявних у справі доказів, ухваливши заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження. Судом встановлено, що між сторонами 26.05.2012 року укладено договір б/н про надання банківських послуг, за яким банк надав, а відповідач отримав кредит в сумі 4000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку із сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік. Відповідач на порушення умов договору створив заборгованість по сумі кредиту та відсотків за кредитом, сплативши їх частково. Відповідно до договору, відшкодуванню станом на 26.05.2012 року підлягає ще 26302,61 грн. (3816,36 грн. - заборгованість за кредитом, 17957,55 грн. - заборгованість по процентах за користування кредитом, 2800,00 грн. - заборгованість за комісією, 500 грн. та 1228,70 грн. - штраф (фіксована та процентна складові). Вказані суми коштів, оскільки їх не сплачено добровільно, слід стягнути з відповідача на користь позивача в судовому порядку. Судовий збір в сумі 1378,00 грн. сплачений позивачем і підлягає стягненню на його користь з відповідача в силу ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-18 00:00:00

Позивач в квітні 2016 року звернувся до суду з позовною заявою до МСТ «Дружба» про визнання дій неправомірними, зобов»язання вчинити певні дії та визнання незаконними рішень в частині. В липні 2016 року позивач змінив предмет позову (а.с.103-106). Відповідно до ч.3 ст.209 ЦПК України у зв»язку зі складністю справи суд вважає можливим оголосити вступну та резолютивну частину рішення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-27 00:00:00

Позивач в квітні 2016 року звернувся до суду з позовом про стягнення боргу за договором позики, посилаючись на те, що 15 квітня 2013 року [PERSON], паспорт серія АК № 735715, виданий Марганецьким МВ МВСУ 01 лютого 2000 року, взяв у позивача в борг грошові кошти в сумі 20 000 гривень та 4 000 доларів США, що підтверджується розписками, які відповідач власноруч написав. Позивач надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, просить задовольнити позов в повному обсязі та проти заочного рішення не заперечує. Відповідач, який належним чином повідомлений про слухання справи, до суду не зявився. Судом досліджені документи, які були надані до суду. Суд приходить до наступного: 15 квітня 2013 року [PERSON], паспорт серія АК № 735715, виданий Марганецьким МВ МВСУ 01 лютого 2000 року, взяв у позивача в борг грошові кошти в сумі 20 000 гривень та 4 000 доларів США, що підтверджується розписками, які відповідач власноруч написав. Відповідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язані встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно ст. 1047 ЦК України на підвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначено грошової суми. Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобо'вязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Згідно ст. 1052 ЦК України у разі невиконання позичальником обов'язків, встановлених договором позики, позикодавець має право вимагати від позичальника дострокового повернення позики та сплати процентів. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідач [PERSON] порушив вимоги договору позики та вимоги цивільного законодавства, тому позовні вимоги про стягнення боргу за договором позики підлягають задоволенню. Також з відповідача підлягають стягненню судові витрати при оплаті судового збору в розмірі 521,00 грн. на підставі ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-13 00:00:00

Позивач в квітні 2016 року звернувся до суду із вищезазначеним позовом. Свої вимоги обґрунтовує тим, що з відповідачем знаходиться у зареєстрованому шлюбі. Від спільного проживання сторони мають дитину - сина, [PERSON], [INFO], який проживає разом з нею, та знаходиться на повному її утриманні та вихованні. З грудня 2015 року сторони припинили сімейні стосунки, перестали вести спільне господарство. Позивач зазначає, що [PERSON] стягнень по виконавчим листам не має, тому в позові ставиться питання про стягнення з нього на користь позивача аліментів на утримання дитини в розмірі 1/4 частини від усіх видів доходу. Позивач в судове засідання не прибув, надав до суду заяву з проханням справу слухати за його відсутністю, наполягав на задоволенні вимог. Відповідач в судове засідання не прибув, надав до суду заяву з проханням справу слухати за його відсутністю, не заперечував проти задоволення вимог. Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO] є батьком неповнолітнього [PERSON] , [INFO] (а.с. 5). Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів суд відповідно до ст. 182 СК України враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних членів сім'ї, батьків, дітей. Судом з'ясовано, що шлюб між позивачем та відповідачем не розірвано (а.с.4), відповідач в добровільному порядку надавати матеріальну допомогу на утримання дитини відмовляється. За таких обставин, суд вважає, що відповідно до ст. 183 СК України розмір аліментів на утримання дитини може складати 1/4 частину з усіх видів доходу відповідача щомісяця. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-04 00:00:00

Позивач в квітні 2017 р. звернулась до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, посилаючись на те, що сімейне життя з відповідачем не склалось через різні погляди на життя, постійно виникали непорозуміння та суперечки, з липня 2016 року мешкають окремо, припинені шлюбні стосунки, спільне господарство не ведеться, збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Дитина залишається проживати з позивачем. Позивач та представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали з підстав наведених в позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з»явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином. Згідно ст. 224 Цивільного Процесуального Кодексу України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Виходячи з цього, суд, вважає за можливе ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних доказів. Заслухавши пояснення позивача, представника позивача, дослідивши матеріали справи‚ суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. За змістом положень ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у т.ч. за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 110, ст. 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 18.11.2014 р. Від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Сторони тривалий час не ведуть спільне господарство, не підтримують шлюбні стосунки. Фактичні обставини щодо взаємин подружжя свідчать, що розлад в сім»ї має не тимчасовий характер, а подальше спільне проживання в шлюбі стало неможливим, оскільки взаєморозуміння між сторонами втрачено? збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. При таких обставинах шлюб підлягає розірванню. З урахуванням наведеного‚ на підставі ст.ст. 24, 56, 105, 110, 112 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-10 00:00:00

Позивач в квітні 2017 року звернулася в суд з даним позовом, в заяві вказала, що шлюб з відповідачем був зареєстрований 21.11.2015 року. За час перебування у шлюбі у них народилася дочка [PERSON], [INFO] Протягом останніх 6-ти місяців проживають окремо, спільного господарства не ведуть, їхні стосунки припинені, збереження сім`ї є неможливим. Вважає, що їхня сім`я розпалася, подальше перебування у шлюбі є недоцільним, то просить шлюб між ними розірвати. Позивач в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. В судове засідання відповідач не зявився, подав в суд заяву, у якій просить розгляд справи проводити у його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи, що в справі наявно достатньо матеріалів, які свідчать про права і взаємовідносини сторін, суд вважає, що заслуховувати їх особисті пояснення немає потреби, а тому розгляд справи слід провести у відсутності сторін без фіксування судового процесу. Дослідивши докази суд встановив слідуюче. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 21.11.2015 року, що стверджується свідоцтвом про одруження серії І-СГ № 264220 від 21.11.2015 року. Від подружнього життя у сторін 27.04.2016 народилася дочка [PERSON], що стверджується копією свідоцтва серії І-СГ № 488330 від 06.052016 року. Спільне життя в сімї не склалося, сторони з кінця 2016 року разом не проживають, їхні подружні стосунки припинені, спільного господарства не ведуть, збереження сім`ї не відповідало б їх інтересам. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до переконання, що подальше перебування сторін в шлюбі неможливе, сімя розпалась остаточно, шанси її збереження втрачено, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивачки, тому позов слід задовольнити. Крім того, відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, такі складаються з судового збору в розмірі 640,00 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-17 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач в квітні 2018 року звернувся в суд з даним позовом, в заяві вказав, що шлюб з відповідачкою був зареєстрований 15.11.2001 року. Від подружнього життя у них народилася дочка [PERSON], [INFO]. Останні кілка років сімейні відносини між ними поступово погіршувались, і як наслідок більше року кожен із них живе своїм життям. Сімейні відносини вони з відповідачкою не підтримують уже 3 роки. Вважає, що збереження їхньої сім'ї і подальше спільне проживання з відповідачкою є неможливим, а тому просить суд шлюб між ним та відповідачкою розірвати. Позивач в судове засідання не з`явився, згідно позовної заяви останні просить розгляд справи проводити у його відсутності, позов підтримує. \~ \~ \~ \~В судове засідання відповідачка не зявилася, подала в суд заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи, що в справі наявно достатньо матеріалів, які свідчать про права і взаємовідносини учасників справи, суд вважає, що заслуховувати їх особисті пояснення немає потреби, а тому розгляд справи слід провести у відсутності учасників справи без фіксування судового процесу. \~ \~ \~ \~Дослідивши докази суд встановив слідуюче. \~ \~ \~ \~Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 15.11.2001 року, що стверджується свідоцтвом про укладення шлюбу з позначкою «Повторно» серії І-БК № 286781 від 28.02.2002 року, виданим відділом РАГС Червоноградського МУЮ Львівської області. \~ \~ \~ \~Від подружнього життя у сторін народилася дочка [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-СГ №002774 від 15.01.2005 року. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Спільне життя в сімї не склалося, сторони проживають окремо, з квітня 2015 року сімейні відносини між ними припинені, їхній шлюб носить формальний характер, збереження\~сім`ї\~не відповідало\~б інтересам\~позивача. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. \~ \~ \~ \~Враховуючи вищенаведене, суд приходить до переконання, що подальше перебування сторін в шлюбі неможливе, сімя розпалась остаточно, шанси її збереження втрачено, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, тому суд вважає позов обгрунтованим, та таким, що підлягає до задоволення.

Outcome: approved