Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-18 00:00:00

Позивач [PERSON], яка також діє в інтересах свого неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], з врахуванням вимог уточненої позовної заяви від 13.05.2015 року, просить розділити домоволодіння по [ADDRESS], між нею та відповідачем [PERSON], виділивши їй разом з малолітнім сином та відповідачу частини домоволодіння відповідно до їх частки у праві спільної часткової власності в залежності від встановленого судовою будівельно-технічною експертизою варіанту розподілу № 1; стягнути з відповідача на свою користь грошову компенсацію за збільшення його частки в майні суму 1284 грн.; стягнути з відповідача понесені нею судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в сумі 243,60 грн., витрат по оплаті проведеної ПП «Юридична контора Малецького» оцінки майна в сумі 1000 грн., витрат по оплаті проведеної експертом [PERSON] судової будівельно-технічної експертизи в сумі 2020 грн. В судовому засіданні позивач та її представник вимоги та доводи позовної заяви, в редакції вимог уточненої позовної заяви від 13.05.2015 року, підтримала просили їх задоволити повністю. В судовому засіданні представник відповідача вимоги та доводи позовної заяви, в редакції вимог уточненої позовної заяви від 13.05.2015 року частково визнав, а саме в частині виділення позивачу разом з малолітнім сином та відповідачу частини домоволодіння відповідно до їх частки у праві спільної часткової власності в залежності від встановленого судовою будівельно-технічною експертизою варіанту розподілу № 1; стягнення з відповідача на користь позивача грошової компенсації за збільшення його частки в майні суми 1284 грн.; тобто в цій частині проти задоволення позову не заперечує; заперечує лише проти включення до складу судових витрат - витрат по оплаті проведеної ПП «Юридична контора Малецького» оцінки майна в сумі 1000 грн., оскільки такі вимоги позивача не ґрунтуються на нормах ЦПК України; щодо всіх інших судових витрат по справі, то вважає, що їх слід розподілити між сторонами пропорційно вартості їх часток у майні. Заслухавши пояснення сторін, оцінивши та перевіривши докази у справі, суд дійшов наступних висновків. Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Овруцького районного суду Житомирської області від 04.12.2013 року у справі № 286/5688/13-ц, яке набрало законної сили 24.12.2013 року, розірвано шлюб, зареєстрований 06.09.2003 року виконкомом Левковицької сільської ради Овруцького району Житомирської області між [PERSON] та [PERSON]. Від шлюбу у сторін є син [PERSON], [INFO], що стверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER]. За під час шлюбу сторонами було придбано у 2008 році житловий будинок з господарськими будівлями по [ADDRESS], що підтверджуються: копією свідоцтва про право власності на житло [NUMBER] від 28.03.2008 року та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно [NUMBER] від 24.04.2008 року. Відповідно до ст.60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Із статті 69 СК України випливає, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. За змістом ст.70 СК України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Статтею 71 СК України передбачено, що майно, яке є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. Проте, як вбачається із копії витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно [NUMBER] від 24.04.2008 року, житловий будинок з господарськими будівлями по [ADDRESS] належить позивачу, відповідачу, а також їх малолітньому сину [PERSON] на праві спільної часткової власності - по 1/3 частці кожному. Рішенням виконкому Левковицької сільської ради Овруцького району Житомирської області від 28.04.2015 року № 21 «Про внесення змін нумерації житлових будинків», проведено зміну нумерації житлового будинку по [ADDRESS]. Згідно з ст.355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. У відповідності до ст.356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Суб'єктами права спільної часткової власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, держава, територіальні громади. Згідно з ч.1 ст.357 частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. У відповідності до ч.ч.1,2 ст.364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Враховуючи, що сторони не могли дійти згоди щодо можливості розподілу спільного домоволодіння, у справі проведена судова будівельно-технічна експертиза щодо можливих варіантів розподілу будинку в натурі виходячи із співвідношення часток співвласників, а саме [PERSON] та [PERSON] - 2/3 частини, [PERSON] - 1/3 частина. Відповідно до висновку експерта № 11-03-2015 за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи від 11.03.2015 року, проведеної судовим експертом [PERSON], було запропоновано чотири варіанти розподілу домоволодіння по [ADDRESS], дійсна (ринкова) вартість якого на момент проведення дослідження становить 228600 грн., з них вартість 2/3 частин становить 152400 грн., а вартість 1/3 частини становить 76200 грн. (таблиця № 8 висновку). Згідно з запропонованими варіантами розподілу позивач підтримала позов про виділення їй і її малолітньому сину, в інтересах якого вона діє, частки у спільному житловому будинку, господарських спорудах та будівлях по варіанту № 1. Відповідач погодився із виділенням сторонам часток по варіанту № 1. Як видно із висновку експерта № 11-03-2015, варіант № 1 поділу житлового будинку по [ADDRESS], розроблений з відхиленням від ідеальних часток в житловому будинку по площі на 3,9 кв.м. та по вартості на 1284 грн. (таблиця № 11 висновку). Виходячи з наведеного, враховуючи те, що відповідачем не було самостійно заявлено жодного варіанту розподілу майна, а також те, що згідно з висновком експерта поділ домоволодіння між співвласниками - сторонами у справі, здійснений на дві частини в пропорції часток 2/3 та 1/3 з умовою незначного відступу від рівності трьох ідеальних часток з врахуванням того факту, що із позивачем проживає їх спільна неповнолітня дитина, яка також є співвласником майна; суду вбачається за можливе із зазначенням розміру часток по площі та по вартості, що становлять приміщення кожної квартири та належних до них господарських будівель і споруд; переліку необхідних будівельних робіт в будинку для забезпечення ізольованого користування приміщеннями, які пропонується виділити кожному із співвласників; функціонального (цільового) призначення кожного приміщення в житловому будинку після його поділу на дві ізольовані квартири; розміру компенсації при відступі від ідеальних часток - провести розподіл домоволодіння [ADDRESS] (колишній номер [NUMBER], який згідно з рішенням виконкому Левковицької сільської ради Овруцького району Житомирської області від 28.04.2015 року № 21 «Про внесення змін нумерації житлових будинків» змінено на [NUMBER]) в [ADDRESS], між сторонами наступним чином: 1.Позивачу та її неповнолітньому сину [PERSON] виділити 2/3 частини як співвласникам варіанту № 1 розподілу спільного домоволодіння згідно з висновком експерта № 11-03-2015 за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи від 11.03.2015 року, а саме: коридор 1-1 площею 10,3 кв.м., кладову 1-2 площею 10,2 кв.м., коридор 1-3 площею 5,7 кв.м., кімнату 1-6 площею 13 кв.м., кімнату 1-7 площею 10,5 кв.м., літню кухню «В», сарай «Л», сарай «М», ганок «а1», сарай «З», навіс «Н», туалет «Т1», колодязь «К», 2/3 частини огорожі №-1, що становить 66/100 частки на загальну суму 151116 грн. В даному випадку має місце відступ від ідеальних часток по площі на 3,9 кв.м. менше і по вартості на 1284 грн. менше. 2.Відповідачу виділити 1/3 частину як співвласнику варіанту № 1 розподілу спільного домоволодіння згідно з висновком експерта № 11-03-2015 за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи від 11.03.2015 року, а саме: кухню 1-4 площею 9,6 кв.м., кімнату 1-5 площею 21,1 кв.м., а також сарай «Б», сарай «Г», погріб «П», 1/3 частина огорожі (№-2), що становить 34/100 частки на загальну суму 77484 грн. В даному випадку має місце відступ від ідеальних часток по площі на 3,9 кв.м. більше і по вартості на 1284 грн. більше. При цьому, для забезпечення ізольованого користування приміщеннями, які виділяються співвласникам житлового будинку, сторонам необхідно провести будівельно-ремонтні роботи відповідно до висновку експертизи за власний рахунок, а саме: - демонтувати дверний блок з подальшим закладанням дверного прорізу та штукатуренням з обох сторін між приміщенням № 1-5 (площею 21,1 кв.м.) та №1-6 (площею 13,0 кв.м.), приміщенням № 1-5 (площею 21,1 кв.м.) та № 1-3 (площею 5,7 кв.м.), приміщенням № 1-4 (площею 9,6 кв.м.) та № 1-3 (площею 5.7 кв.м.); - в приміщенні № 1-5 (площею 21,1 кв.м.) влаштувати нову перегородку з дверним прорізом, яка розділить приміщення на тамбур та житлову кімнату, передбачити заходи щодо зміни функціонального призначення приміщення; - в суміжній перегородці між приміщенням № 1-5 (площею 21,1 кв.м.) та № 1-4 (площею 9,6 кв.м.) пробити дверний проріз з подальшим влаштуванням внутрішнього дверного блоку; - демонтувати суміжну перегородку між приміщеннями № 1-6 (площею 13,0 кв.м.) та № 1-7 (площею 10,5 кв.м.м); - в зовнішній стіні правого фасаду житлового будинку «А» в приміщенні № 1-2 (площею 10,2 кв.м.) пробити віконний проріз з подальшим влаштуванням віконного блоку та штукатуренням укосів; - передбачити заходи щодо зміни функціонального призначення приміщення кладавої № 1-2 (площею 10,2 кв.м.) на кухню (влаштування систем вентиляції, - в зовнішній стіні тильного фасаду житлового будинку «А» в приміщенні № 1-5 (площею 21,1 кв.м.) демонтувати віконний блок з подальшим пробиванням дверного прорізу, влаштуванням зовнішнього дверного блоку та штукатуренням укосів. Крім того, відповідач повинен сплатити позивачу грошову компенсацію у розмірі 1284 грн. різниці відступу від ідеальних часток, оскільки його частка на 3,9 кв.м. більша від частки позивача та їх неповнолітнього сина. Позивачем сплачено судовий збір в сумі 1701,87 грн., що підтверджується квитанціями № 007400031 від 21.03.2014 року на суму 243,60 грн., №006700031 від 02.04.2014 року на суму 1458,27 грн., витрати пов'язані з оплатою вартості судової експертизи в сумі 2000 грн., що підтверджується квитанцією №80/118 від 05.12.2014 року на суму 2000 грн., які згідно з ст.79 ЦПК України включаються до складу судових витрат. Відтак, такі витрати, виходячи із норм ст.88 ЦПК України, підлягають розподілу між сторонами пропорційно до розміру задоволених позовних вимог на користь кожної із сторін, виходячи із вартості виділеного майна кожному з них. Тобто враховуючи, що позивачу, яка також діє в інтересах неповнолітнього сина, виділено частину спільного домоволодіння вартістю 151116 грн. з умовою стягнення з відповідача на її користь 1284 грн. грошової компенсації, а відповідачу виділено частину спільного домоволодіння вартістю 76200 грн. з умовою стягнення з нього на користь позивача 1284 грн. грошової компенсації, суд враховує це при розподілі судових витрат (151116 грн.+1284 грн. = 152400 грн.; 77484 грн.-1284 грн. = 76200 грн.), і доходить висновку, що позивачем має бути сплачено 1524 грн. судового збору, а відповідачем - 762 грн. судового збору (оскільки виходячи із загальної вартості домоволодіння 228600 грн., судовий збір за подання позову про його розподіл, як позову майнового характеру, складатиме загалом 2286 грн.). Проте, виходячи з того, що позивач при поданні позову до суду сплатила 1701,87 грн. судового збору, переплачена нею різниця в сумі 177,87 грн. (1701,87 грн.-1524 грн.=177,87 грн.) повинна бути присуджена на її користь з відповідача. А відтак з останнього, крім 177,87 грн. на користь позивача, підлягає стягненню на користь держави ще 584,13 грн. судового збору (всього 762 грн. судового збору). Щодо вимоги позивача стягнути з відповідача на її користь витрати на оплату судової експертизи в повному обсязі в сумі 2000 грн., то такі витрати підлягають пропорційному розподілу між сторонами відповідно до вартості виділених часток у спільному майні наступним чином: за позивачем залишається 66,66% цих витрат, тобто 1333,20 грн., а отже з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 33,33% цих витрат, тобто 666,60 грн. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню: на користь позивача у відшкодування понесених судових витрат 844,47 грн., з яких 177,87 грн. сплаченого судового збору та 666,60 грн. сплачених витрат на проведення судової експертизи, а також на користь держави 584,13 грн. недоплаченого судового збору (всього 1428,60 грн.). Відтак, за позивачем залишається 2857,20 грн. судових витрат, з яких 1524 грн. судового збору та 1333,20 грн. витрат по оплаті судової експертизи. Щодо вимоги позивача стягнути з відповідача вартість витрат по оплаті проведеної ПП «Юридична контора Малецького» оцінки майна в сумі 1000 грн. та витрат по оплаті банківських послуг за здійснення оплати вартості судової експертизи в сумі 20 грн., то такі згідно з ст.79 ЦПК України до складу судових витрат не включаються, а тому відповідно до ст.88 ЦПК України не розподіляються між сторонами, відтак залишаються за позивачем. Тому

Outcome: approved