Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Шевченківського районного суду м.Чернівці з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню дитину. Позивач вказує, що вона перебувала з відповідачем у шлюбі, який розірвано в 2016 році. Від шлюбу мають з відповідачем повнолітню доньку [PERSON], [INFO]. На даний час їх донька [PERSON] є студенткою 1-го курсу факультету іноземних мов Чернівецького національного університету, денної форми навчання на платній основі. Згідно Договору №13/2936 про надання освітніх послуг між вищим навчальним закладом та фізичною особою загальна вартість освітньої послуги за весь строк навчання становить 78\~000 гривень. Розмір плати за один семестр становить 9750 гривень. Цей розмір встановлений на даний навчальний рік. В п.8 даного Договору вказано, що виконавець має право змінювати розмір плати за навчання не частіше одного разу на рік, тому, навіть, вносити плату не дозволяють наперед за рік. Крім цього, зазначає, що їх донька не отримує стипендії та іншого доходу не має. Їй одній важко утримувати їх дитину та одночасно платити за її навчання, тому вона потребує матеріальної допомоги в звязку з навчанням. Також позивач посилається на те, що відповідач офіційно не працює, але він має дохід, є співвласником нежитлового приміщення для зайняття підприємницькою діяльністю в м.Чернівці, загальною площею 517,2 кв.м., тому має можливість надавати матеріальну допомогу. Крім цього, стан здоровя відповідача нормальний. Інших дітей він немає, тому спроможний утримувати їх дитину без погіршення його матеріального стану. Просила стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання повнолітньої дитини [PERSON], [INFO], яка продовжує навчання, у розмірі 1500 грн. щомісяця, від дня предявлення позову та до закінчення навчання чи до досягнення донькою двадцяти трьох років. Згідно уточнюючої заяви, представник позивача просила стягнути 1000грн. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, однак представник позивача [PERSON] надала суду заяву в якій просила розглянути справу у їх відсутність, позов підтримує на суму в розмірі 1000грн. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився та надав суду заяву в якій просив розглянути справу у його відсутність, позов визнав на суму 1000грн. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі, який розірвано 10 червня 2016 року, що підтверджується копією рішення про розірвання шлюбу (а.с.8). Під час перебування сторін у шлюбі у них 09 грудня 1999 року народилась донька [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.6). Після розірвання шлюбу, дитина [PERSON] залишилась проживати з матірю [PERSON] та знаходиться на її утриманні. [PERSON] є студенткою 1-го курсу Чернівецького національного університету, денної форми навчання, на платній основі, спеціальність «філологія (англійська мова та література)», термін навчання за ОР «Бакалавр» чотири роки з 21 серпня 2017 року, що підтверджується договором №13/2936 від 21.08.2017 року (а.с.11). Встановлені судом обставини повністю підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами. \~\~\~\~ Згідно з вимогами\~ст.12 Закону України «Про охорону дитинства»\~на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виходячи з цього сторони, як батьки дитини, повинні спільно вирішувати питання про фізичний, духовний та моральний розвиток дитини. \~\~\~\~ Відповідно до вимог ст.ст.150,\~157 Сімейного кодексу України\~батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, той з батьків, хто проживає окремо від дитини зобов'язаний брати участь у її вихованні та утриманні. \~Відповідно до вимог\~ст.141 СК України\~мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Згідно ст.185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобовязані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Відповідно до ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Оскільки відповідач є працездатним, то суд вважає, що він спроможний сплачувати аліменти на утримання. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Згідно ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Аналізуючи вказані статті\~Сімейного Кодексу\~можливо зробити висновок, що обовязок утримувати дитину є добровільним, так як батьки при народженні дитини взяли на себе зобовязання утримувати її до повноліття. \~\~ І тільки в разі відмови добровільно утримувати дитину одним з батьків чи наданні недостатніх коштів при можливості надати їх в повному обсязі, одна із сторін, з якою проживає дитина і яка перебуває на її повному утриманні, може вимагати сплати аліментів, тобто примусово стягувати кошти з іншої сторони. \~\~ За вказаних умов суд вважає, що вимога позивачки про стягнення коштів з відповідача\~\~є правомірною, так як сторони проживають окремо і позивачка неспроможна в повному обсязі надавати допомогу дочці під час навчання її у вищому навчальному закладі, що потребує значних витрат, а відповідач не надає допомогу на утримання дочки. На підставі викладеного, виходячи з матеріального становища сторін, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання повнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], яка продовжує навчання, у розмірі 1000 грн. щомісячно, починаючи з 14 грудня 2017 року та до припинення навчання [PERSON], але не більше ніж до досягнення [PERSON] 23-річного віку. Допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. У відповідності зі\~ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 640,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved