Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-21 00:00:00

Позивач в особі представника за довіреністю [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що відповідно до Договору № 65/1/02/ДК від 28 квітня 2012року надав відповідачу кредит у розмірі 15500 гривень зі сплатою 10,5 % річних за користування кредитом. Пунктом 3.3 договору (в редакції Додаткової угоди № 2) передбачено, що відповідач повинен сплачувати позивачу нараховані проценти за користування кредитом та проценти за перевищення витратного ліміту щомісячно не пізніше 25 числа місяця наступного за звітом шляхом договірного списання коштів з рахунку. Але у порушення умов договору відповідач свої зобовязання належним чином не виконує, у звязку з чим станом на 23 серпня 2016 року має заборгованість у сумі 13360,04 гривень, яка складається з наступного: 10977,04 гривень заборгованість за основним боргом; 1636,14 гривень заборгованість за нарахованими відсотками, 558,62 гривень інфляційне збільшення заборгованості, 188,24 гривень три проценти річних від суми заборгованості. Просить стягнути з відповідача зазначену суму заборгованості за кредитом в та витрати по сплаті судового збору в розмірі 1600 гривень. Представник позивача до судового засідання не зявився, надавши суду заяву про розгляд справи за вказаною позовною заявою без присутності представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився, повідомлення про причини неявки, а також ніяких пояснень і заперечень щодо заявлених позовних вимог та клопотання про відкладення розгляду справи від нього не надходило, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином у відповідності до частини 5 статті 74 Цивільного процесуального кодексу України шляхом направлення судових повісток за місцем його останньої реєстрації, тому враховуючи, що позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення, суд відповідно до ч. 1 ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України вважає необхідним розглянути справу на підставі наявних у справі доказів з ухваленням заочного рішення по справі. На підставі ч. 2\~ст. 197 Цивільного процесуального кодексу України, у звязку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Як встановлено судом, відповідно до Договору № 65/1/02-ДК від 28 квітня 2012 року та подальших додаткових договорів позивач надав відповідачу кредит у розмірі 15500 гривень зі сплатою 10,5 % річних за користування кредитом. Відповідно до п. 7.5 Договору № 467939/02-ДК від 01 січня 2012 року, відповідач зобовязався щомісячно отримувати звіт по рахунку та сплачувати за кредитом всі платежі на підставі цього звіту по Рахунку, не пізніше 25 числа місяця наступного за звітним або на початку операційного дня, наступного за вихідним, святковим днем або неробочим згідно з Договором (а.с. 7-26). Банк зі свого боку виконав свої зобовязання та надавав відповідачу грошові кошти у розмірі 15500 гривень, проте останній\~свої зобовязання з повернення кредитних коштів та сплати процентів за користування кредитом не виконав, у звязку з чим станом 23 серпня 2016 року має перед позивачем заборгованість у сумі 13360,04 гривень, яка складається з наступного: 10977,04 гривень заборгованість за основним боргом; 1636,14 гривень заборгованість за нарахованими відсотками, 558,62 гривень інфляційне збільшення заборгованості, 188,24 гривень три проценти річних від суми заборгованості, що підтверджується наявним у справі розрахунком заборгованості (а.с. 3). Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк чи інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. Договір є обовязковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Згідно статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства у строк, встановлений договором. Боржник зобовязаний виконати своє зобовязання, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не передбачено договором або законом. Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором, або законом. Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Відповідно до статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до частини 2 статті 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Зважаючи на те, що позивач свої обовязки за кредитним договором виконав повністю, а свої договірні зобовязання відповідач належним чином не виконує, внаслідок чого перед позивачем виникла заборгованість, у звязку з чим суд приймає до уваги та вважає таким, що проведений вірно, представлений представником позивача розрахунок заборгованості за договором № 65-1/02-ДК від 28 квітня 2012 року, за яким станом на 23 серпня 2016 року має заборгованість у сумі 13360,04 гривень, яка складається з наступного: 10977,04 гривень заборгованість за основним боргом; 1636,14 гривень заборгованість за нарахованими відсотками, 558,62 гривень інфляційне збільшення заборгованості, 188,24 гривень три проценти річних від суми заборгованості. Відповідно до ч. 1 ст. 11 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, як беруть участь у справі. З огляду на викладене, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити, оскільки відповідач належним чином не виконав зобовязання за договором № 65-1/02-ДК від 28 квітня 2012 року, внаслідок чого виникла відповідна заборгованість перед позивачем, що підтверджується представленими суду письмовими доказами. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, в звязку з чим суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати в розмірі 1600 гривень.

Outcome: approved