Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-14 00:00:00

Позивач\~[PERSON] просить визнати відповідача таким, що втратив право користування квартирою № 1 по вулиці Генерала Свободи, будинок 9А в м. Ужгород. Свої вимоги мотивувала тим, що вона є власниками вказаної квартири на підставі договору купівлі-продажу від 17.05.2011 року, зареєстрованим в реєстрі № 430 року. У листопаді 2011року позивач надала згоду відповідачу, як майбутньому зятю, на проживання та реєстрацію у вказаній квартирі. З січня 2014року в квартирі відповідач не проживає, відсутні його речі, не несе витрат на утримання домоволодіння, на даний час виїхав і його місце знаходження не відомо, він є сторонньою особою для позивача. Наявність реєстрації відповідача за даною адресою є перешкодою у користуванні та розпорядженні квартирою для позивача як власника. Позивач у судове засідання не з'явилася, наддала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, проте, на адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи без його участі. Відповідач в судове засідання повторно не зявився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, заперечень не надав, тому, в порядку ч.4 ст. 169 ЦПК України, суд вважає, що справу слід вирішити на підставі наявних у ній доказів та постановити заочне рішення. Оскільки сторони та їх представники не прибули у судове засідання, судом у відповідності до ч. 2\~ст. 197 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази, судом встановлено наступне. З договору кіпівлі продажу від 17.05.2011 року, зареєстрованим в реєстрі № 430 року,вбачається, що позивач є власницею квартири №1,по вул [PERSON],будинок 9А,в м.Ужгород. Відповідно до довідки Комунального підприємства «Жрер № 8», виданої 26.10.2015 року, відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою [INFO], проте фактично на даний час відповідач в квартирі не проживає згідно акту від 25.10.2015р. З акту сусідів від 25.10.2015р. вбачається , що сусіди підтвердили той факт, що відповідач дійсно не проживає за адресою: [INFO] з січня 2014 року по теперішній час. Доказів на спростування даних фактів відповідач не представив, так само не представив доказів на підтвердження того факту, що залишив квартиру і тривалий час не проживає в ній з поважних причин. Тому підстави, за якими б за відповідачем зберігалось право користування жилим приміщенням, в судовому засіданні не встановлено. Згідно зі ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Згідно положеньст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно положень ч.1, 2 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном; на зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна. Відповідно до ч.1,2 ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд; власник має право вчиняти щодо свого майна будь які дії, які не суперечать закону. У відповідності до ч.1ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно дост.150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності квартиру, будинок, користуються ними для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Таким чином, реєстрація відповідача в квартирі є перешкодою для власника здійснювати свої передбачені законом права власності в повному обсязі. Враховуючи вищевикладене, та те що відповідач не є власником квартири, тривалий час не проживає у квартирі яка належить позивачу на праві власності, не є членом сімї позивача, суд вважає позовну вимогу, щодо визнання особи такою, що втратила право користування квартирою обґрунтованою та такою, що підлягає до задоволення. Разом з тим, вимога про зняття відповідача з реєстрації місця проживання відповідачем не може бути реалізована, оскільки відноситься до компетенції управлінь, відділів (секторів) Державної міграційної служби України в районах, районах у містах, містах обласного, республіканського (Автономної Республіки Крим) значення (п. 1.3. Порядку реєстрації місця проживання та місця перебування фізичних осіб в Україні та зразків необхідних для цього документів). Враховуючи, що до участі у справі Ужгородський районний відділ Головного управління Державної міграційної служби України у Закарпатській області залучений третьою особою, вищенаведена вимога позивача про зняття з реєстрації не може бути задоволена судом, оскільки цивільне процесуальне законодавство не передбачає можливості зобов'язання до вчинення певних дій третьої особи у справі. На підставі наведеного, ст.ст.319,391 ЦК України,\~ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»,

Outcome: partial