Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-17 00:00:00

Позивач АТ «Державний експортно-імпортний банк України» звернувся до Деснянського районного суду м. Києва із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 01.03.2018 між Публічним акціонерним товариством «Державний експортно-імпортний банк України» (правонаступником якого є АТ «Державний експортно-імпортний банк України») та [PERSON] було укладено договір про відкриття карткового рахунку та кредитної лінії №8382927650КР/2018-03, за умовами якого позивачем відкрито відповідачу кредитну лінію для проведення операцій із застосуванням картки з лімітом у розмірі не більше 5 000 грн. на строк до 31.03.2021 зі сплатою відсотків в розмірі 30% річних щомісяця. У зв`язку з порушенням відповідачем взятих на себе зобов`язань утворилась заборгованість, яка станом на 07.12.2020 складає 10 290,00 грн. Ухвалою Деснянського районного суд м. Києва від 29.12.2020 у вказаній вище справі вирішено питання про доцільність її розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, учасникам процесу роз`яснено право подати заяви по суті справи та заяви з процесуальних питань відповідно до положень чинного ЦПК України. Відповідач у справі повідомлявся судом про розгляд даного провадження у встановленому законом порядку за місцем реєстрації. Клопотань до суду про розгляд справи з повідомленням сторін та відзиву на позовну заяву не надходило. Згідно з вимогами ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Відповідно до ч. 8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Положеннями ст.174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Оскільки відповідач у встановлений судом строк не надав до суду відзив на позовну заяву, а тому суд на підставі ч. 8 ст. 178 ЦПК України вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи вимоги ст. 279, 280 ЦПК України, суд вважав за можливе проводити заочний розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, дійшов до таких висновків. Судом встановлено, що 01.03.2018 між Публічним акціонерним товариством «Державний експортно-імпортний банк України» та [PERSON] було укладено договір про відкриття карткового рахунку № 8382927650КР/2018-03, відповідно до якого відповідачу було відкрито кредитну лінію для проведення операцій з використанням платіжної картки з лімітом заборгованості по Кредиту не більше 5 000,00 грн. строком до 31.03.2021. Відповідно до п. 2.11 Кредитного договору відповідач зобов`язався сплачувати позивачу відсотки за користування кредитом за фіксованою процентною ставкою у розмірі 30 % річних. Кредитним договором не передбачається одностороння відмова або одностороння зміна позичальником своїх зобов`язань, вони мають виконані у строк. Банк виконав свої зобов`язання щодо кредитного договору і надав кредит відповідачу відповідно до його заяви, що підтверджується випискою з особового рахунку з 01.03.2018 по 07.12.2020. З матеріалів справи вбачається, що позивач неодноразово звертався до відповідача з вимогою про сплату заборгованості, а саме: повідомлення від 21.06.2018 №040-29-1/2300; вимога від 12.07.2018 №040-29-1/2600; претензія від 15.08.2018 №040-29-1/3049; лист від 10.09.2018 №040-29-1/3337; лист від 13.05.2019 №04010112/1684-19; лист від 05.06.2020 №04010112/13073-20; лист від 11.08.2020 №04010112/18906-20. Проте відповідач вимоги позивача не виконав. Таким чином, банк виконав свої зобов`язання за договором, надавши відповідачу кредитну лінію у встановленому договорі розмірі. Проте відповідач в порушення умов договору своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками та іншими витратами відповідно до умов договору не сплатив, у зв`язку з чим відповідач має заборгованість за кредитом. За загальними правилами, встановленими статтями 526, 530, 611, 629 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу та у встановлений строк, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, а договір є обов`язковим для виконання сторонами. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (стаття 611 ЦК України). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. За приписами частини другої статті 1050 ЦК України прострочення позичальником повернення чергової частини позики (кредиту) кореспондує праву позикодавця (кредитодавця) вимагати дострокового повернення частини позики (кредиту), що залишилася, та сплати процентів. Відповідно до ст. 1049 цього Кодексу, яка на підставі положень ч. 2 ст. 1054 ЦК України застосовується до відносин за кредитним договором, позичальник зобов`язаний повернути кредитодавцеві кредит у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Частиною другою статті 625 ЦК України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем умов договору, станом на 07.12.2020 утворилась заборгованість в загальному розмірі 10 290,00 грн., з яких: - 4 861,91 грн. - прострочена заборгованість за основним боргом за кредитом; - 3 925,38 грн. - прострочена заборгованість за процентами за користування кредитом; - 16,96 грн. - пеня, нарахована на прострочену заборгованість за процентами; - 316,40 грн. - пеня, нарахована на прострочену заборгованість за основним боргом; - 146,58 грн. - три проценти річних на прострочену заборгованість за процентами; - 336,02 грн. - три проценти річних на прострочену заборгованість за основним боргом; - 177,18 грн. - інфляційне збільшення суми боргу за процентами; - 509,57 грн. - інфляційне збільшення суми боргу за основним боргом. Отже, зважаючи на те, що позичальник не виконав грошові зобов`язання за кредитним договором, порушені права кредитодавця Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» підлягають судовому захисту шляхом примусового стягнення заборгованості, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача понесені судові витрати зі сплати судового збору в сумі 2102,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved