Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-26 00:00:00

Позивач [PERSON], який діє в інтересах [PERSON] звернувся до суду із позовом до ПАТ КБ «Приватбанк», треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу [PERSON], Казанківський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Миколаївської області, де просив суд: - визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 02 серпня 2017 року вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] в реєстрі № 10435, яким з [PERSON] підлягає стягненню 66 111, 13 грн. та 1800 грн. за вчинення виконавчого напису; - скасувати виконавчий напис від 02 серпня 2017 року вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] в реєстрі № 10435, яким з [PERSON] підлягає стягненню 66 111,13 грн. та 1800 грн. за вчинення виконавчого напису. Постановою головного державного виконавця Казанківського районного відділу ДВС ГТУЮ у Миколаївській області від 28.12.2017 року було відкрито виконавче провадження № 55391281 про стягнення з позивача за виконавчим написом Приватного нотаріуса [PERSON] вчиненого на користь ПАТ КБ «ПРИВАБАНК» заборгованості в розмірі 66111,13 грн. та 1800 грн. за вчинення виконавчого напису. Проведення стягнення на підставі виконавчого напису нотаріуса позивач вважає незаконним, оскільки у нотаріуса були відсутні підстави вважати розмір заборгованості позивача безспірним. Також нотаріусом не було враховано строк позовної давності щодо заявлених відповідачем, який становить 3 роки щодо основних вимог та 1 рік щодо пені. Ухвалою Казанківського районного суду Миколаївської області від 31 липня 2018 року відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження. Судове засідання на 30 серпня 2018 року о 10 годині 00 хвилин. Запропоновано позивачу надати в строк до 29 серпня 2018 року інформацію про звернення до відповідача щодо перегляду умов кредитування, зміни валюти кредитування, зміни графіку платежів тощо. Запропоновано ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» надати в строк до 29 серпня 2018 року документи що підтверджують наявність, розмір та безспірність заборгованості [PERSON], а також: належним чином завірену копію кредитної справи за кредитним договором від 09.11.2011 року (б/н), укладеним між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON]; належним чином посвідчені копії документів, що підтверджують отримання грошових коштів за кредитним договором від 09.11.2011 року (б/н) [PERSON]; належним чином посвідчені копії документів, що підтверджують повернення грошових коштів за кредитним договором від 09.11.2011 року (б/н) [PERSON]; належним чином посвідчені копії документів, що підтверджують нарахування процентів за користування кредитом, штрафних санкцій за кредитним договором тощо, від 09.11.2011 (б/н); розрахунок заборгованості по кредитному договору від 09.11.2011 року (б/н), укладеному між банком та [PERSON], з урахуванням всіх платежів здійснених [PERSON] в рахунок погашення заборгованості; письмові вимоги\~банку про\~усунення порушень\~(виконання\~зобовязань)\~за кредитним\~договором укладеними між банком та [PERSON],\~з доказами\~направлення на\~адресу позивача; інформацію щодо наявності невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] Запропоновано приватному нотаріусу Київського нотаріального округу [PERSON] надати суду в строк до 29 серпня 2018 року всі наявні у нього документи, що підтверджують наявність, розмір, та безспірність заборгованості [PERSON] перед ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», на підставі яких вчинялася нотаріальна дія щодо виконавчого напису, виданого 02 серпня 2017 року, зареєстрованого в реєстрі за № 10435, про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ\~«ПРИВАТБАНК», заборгованості в розмірі 66 111 грн. 13 коп. Ухвалою Казанківського районного суду Миколаївської області від 30 серпня 2018 року було витребувано від приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу [PERSON] належним чином засвідчені копії документів, що були надані Публічним акціонерним товариством Комерційним банком «ПриватБанк» та на підставі яких було вчинено виконавчий напис 02.08.2017 року № 10435. В судовому засіданні оголошено перерву до 10 години 30 хвилин 27 вересня 2018 року. В судове засідання сторони та треті особи не зявились, про дату, час та місце судового розгляду були повідомленні належним чином. Клопотанням від 18.09.2018 року надісланим на електронну адресу суду представник відповідача просив проводити судове засідання в режимі відеоконференції. Ухвалою Казанківського районного суду Миколаївської області від 18 вересня 2018 року клопотання представника відповідача про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції у цивільній справі повернуто заявнику. Листом від 27.09.2018 року, надісланого на електронну адресу суду, представник позивача просив судове засідання відкласти через одночасний розгляд справ судами. Проте, суд вважає причину неявки в судове засідання представника позивача не поважною, оскільки дату судового засідання було призначено з урахуванням його особистої думки та згоди. Третя особа -\~Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу [PERSON] в судове засідання не з'явився, проте в матеріалах справи міститься його заява про розгляд справи без його участі. Третьою особою - Казанківським районним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Миколаївської області явку свого представника до суду не забезпечено, в матеріалах справи міститься заява представника [PERSON] про розгляд справи без його участі. За наведених\~обставин,\~суд вважає\~можливимздійснити розгляд даної цивільної справи за відсутності учасників процесу на підставі наявних матеріалів справи. Відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони та треті особи не зявилися до зали судового засідання. Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наявних у ній доказів, суд прийшов до наступного. З матеріалів справи судом встановлено, що 09.11.2011\~року на\~підставі анкети\~-\~заяви позивача\~про приєднання\~до Умов\~та Правил\~надання банківських\~послуг Банку,\~та отримав\~кредит у розмірі 5000 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Згідно заяви від 19.07.2017 року б/н відповідач звернувся до Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу [PERSON] у звязку з наявністю у позивача заборгованості перед банком в розмірі 66 111 грн. 13 коп., в тому числі: -4671 грн. 61 коп. заборгованість за тілом кредиту; -54 534 грн. 28 коп. заборгованість за відсотками; -3280 грн. 90 коп. заборгованість з пені та комісії; -500 грн. 00 коп. заборгованість по штрафам (фіксована частина); -3124 грн. 34 коп. заборгованість по штрафам (відсоток від суми заборгованості). 02 серпня 2017 року, Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] було вчинено виконавчий напис № 10435, відповідно до якого стягнуто заборгованість з позивача за період з 09.11.2011 року по 30.06.2017 рік в розмірі 66 111 грн. 13 коп. Розмір витрат на вчинення виконавчого напису склали 1800 грн. 00 коп. Постановою головного державного виконавця Казанківського відділу ДВС ГТУЮ у Миколаївській області від 28.12.2017 року ВП № 55391281 було відкрито виконавче провадження на підставі виконавчого напису приватного нотаріусу Київського міського нотаріального округу [PERSON] від 02.08.2017 року № 10435. Аналізуючи доводи сторони позивача, суд виходить з наступного. Відповідно до\~ст.15 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно зі\~ст.18\~ЦК України\~нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Зокрема, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України (ст. 87 Закону України «Про нотаріат»). Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність\~\~ заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Вчинення виконавчого напису здійснюється в порядку, передбаченому главою 16 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженому\~наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року, №296/5. Так, згідно вказаного Порядку, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій мають бути зазначені необхідні відомості про стягувача та боржника; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. У разі, якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Згідно з п. 2 «Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року, №1172\~для одержання виконавчого напису про стягнення кредитної заборгованості кредитором надаються оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Як вбачається з матеріалів справи, для вчинення оспорюваного виконавчого напису нотаріуса останньому було надано: - копію анкети - заяви (кредитного договору) про отримання кредитної картки від 09.11.2011 року, яка містить інформацію\~щодо особи позичальника, розміру та валюти кредитного ліміту, яку позивач бажав отримати, базова процентна ставка, розмір комісії та кредитного обслуговування, порядок погашення заборгованості, а також факт ознайомлення позичальника з Умовами і Правилами надання банківських послуг, Правилами надання послуг, а також банківськими тарифами; - розрахунок заборгованості по кредиту за період з 09.11.2011 року по 30.06.2017 рік. Проте, нотаріусу не було надано Умови і Правила надання банківських послуг, Правила надання послуг, а також банківські тарифи за весь період кредитування, які в сукупності складають зміст кредитного договору та в яких викладена необхідна для вчинення виконавчого напису інформація, зокрема щодо зміни базової процентної ставки з 30% до 43,2 % річних, зміни порядку нарахування (формули нарахування) процентів, встановлення та розмір неустойки (штрафу, пені) тощо. Також не було надано засвідчену стягувачем виписку з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості (замість цього надано розрахунок заборгованості, що не є тотожним поняттю «виписка банку», тобто первинний документ, який фіксує факт виконання господарської операції та служить підставою для записів у регістрах бухгалтерського обліку і в податкових документах («Перелік типових документів», затверджений\~наказом Міністерства юстиції України від 12 квітня 2012 року № 578/5)). Таким чином, в розпорядженні нотаріуса не було усіх необхідних для вчинення виконавчого напису про стягнення кредитної заборгованості документів, передбачених постановою КМ України від 29 червня 1999 року, №1172, що б вказували на безспірність боргу, а тому останнім порушено встановлену законом процедуру вчинення виконавчого напису. Відповідно до п.3.1, п.3.2 гл.16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5 (далі Порядок), нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172. Відповідно до п.2.3 Порядку боржник повинен бути повідомлений не менш, ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов'язань та ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу у судовому порядку або виставити заперечення кредитору. Якщо жодна із цих дій не виконана, заборгованість вважається безспірною. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка поштового відділення звязку про відправлення повідомлення на адресу боржника. Як вбачається з матеріалів справи, письмова вимога про усунення порушень за кредитним договором була направлена на адресу позивача листом з оголошеною цінністю 17.07.2017 року, а виконавчий напис було вчинено 02.08.2017 року, тобто боржник був повідомлений менше ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобовязань, що позбавило останнього ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу у судовому порядку або виставити заперечення кредитору. Все наведене вище в своїй сукупності, вказує на той факт, що нотаріусу не було надано належних документів, які підтверджують безспірність заборгованості позивача. Також, при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не має обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» належить встановити, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. До такого правового висновку дійшов Верховний Суд України у постанові від 05.07.2017 по справі № 6-887цс17. Тому суд також звертає увагу на те, що у порушення ст.88 Закону України «Про нотаріат» нотаріусом вчинено виконавчий напис щодо стягнення заборгованості за період, що перевищує три роки. Дана обставина виключає безспірність заборгованості, яку законодавець повязує із загальним строком позовної давності, незалежно від того, чи переривався її перебіг чи ні. За таких обставин, суд вважає позовні вимоги позивача в частині визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. З приводу позовних вимог в частині скасування виконавчого напису, суд зазначає наступне. Відповідно до ч.2 ст.5 ЦПК України, у випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Відповідно до\~ст.18 ЦК України\~нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Статтею 50 Закону України «Про нотаріат»\~передбачено, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Вчинення виконавчого напису нотаріусом регулюється ст.ст.87, 88 Закону України «Про нотаріат»,\~постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів»\~та Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого\~наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, який набрав чинності 07 березня 2012 року. З огляду на п.19 ст.34\~Закону України\~«Про нотаріат» вчинення нотаріусом виконавчого напису\~це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обовязків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому, вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису\~надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобовязання боржником. Таким чином, суд приходить до висновку, що визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню є належним способом захисту порушеного права позивача та відповідає конституційному положенню про всеосяжність права на звернення до суду та юрисдикцію суду (ст.ст.55, 124 Конституції України), в той час, як скасування нотаріальної дії законом не передбачено. За таких обставин, суд остаточно прийшов до висновку про необхідність задоволення позовних вимог в частині визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. В позовній вимозі позивача про скасування виконавчого напису нотаріуса слід відмовити. В силу ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений ним судовий збір в сумі 704\~грн.\~80\~коп.\~у звязку\~іззадоволенням судом однієї вимоги немайнового характеру. В той же час, згідно з п.28 постанови Пленуму ВСС України від 17.10.2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», визначено, що якщо факт недоплати судового збору з'ясовано судом у процесі розгляду прийнятої заяви (скарги), суд залежно від конкретних обставин справи може: зобов'язати позивача (заявника) доплатити належну суму судового збору і подати суду відповідні докази у встановлений ним строк та за необхідності оголосити перерву в її розгляді (стаття 191\~ЦПК);\~у разі\~неподання доказів\~оплати -\~стягнути належну\~суму судового\~збору за\~результатами вирішення\~спору. Судом встановлено, що заявляючи дві вимоги немайного характеру, позивачем було сплачено лише 704 грн. 80 коп. судового збору, тобто за одну вимогу немайнового характеру. Враховуючи наведене, суд вважає, що судовий збір в розмірі 704\~грн.\~80\~коп. підлягає додатковому стягненню з позивача на користь держави.

Outcome: partial