Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-23 00:00:00

Позивач, Акціонерне товариство Комерційний банк ПриватБанк (далі АТ КБ «ПриватБанк») звернулось в суд із позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним\~договором б/н\~від 03.04.2018 року, в розмірі 185\~663,11 грн. та 2\~784,95 грн. судового збору, сплаченого позивачем при зверненні із позовом в суд. В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує на те, що [PERSON] 03.04.2018 року звернулася до позивача із заявою з метою отримання банківських послуг. При підписанні анкети-заяви підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг (далі - Умови) та Тарифами Банку складає між сторонами Договір про надання банківських послуг (далі - Договір від 03.04.2018 року). Відповідач ознайомлена з умовами, що діяли станом на момент підписання заяви, що підтверджується її підписом у анкеті-заяві. Відповідно до виявленого бажання відповідачу було відкрито кредитний рахунок із початковим кредитним лімітом у розмірі, що зазначений у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку та надано у користування кредитну картку. У подальшому відповідач, ознайомившись із умовами обслуговування кредитних карток та підписавши паспорт споживчого кредиту від 22.01.2019 року отримала картку типу: Преміальна картка «World Black Edition» (кредитний ліміт до 200 000,00 грн.). Номер та строк дії картки зазначено в довідці про отримання картки. Отримання картки підтверджується фотографією клієнта із карткою, довідці про отримані картки та випискою по рахунку, тобто позивач свої зобов`язання за Договором від 03.04.2018 року виконав повністю. У зв`язку із порушенням зобов`язань за кредитним Договором від 03.04.2018 року, відповідач зобов`язання за цим договором не виконала та ухиляється від їх виконання, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка станом на 02.02.2021 р. становить 185\~663,11 грн., з яких, з яких: 174\~500,51 грн. заборгованість за кредитом; 11\~162,60 грн. заборгованість по процентах за користування кредитом. Тому позивач просить стягнути із відповідача на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість у зазначеному розмірі та сплачені судові витрати. \~ \~ \~ \~Ухвалою суду від 03 березня 2021 року відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження із викликом сторін. \~ \~ \~ \~Відповідач [PERSON] надала суду відзив на позовну заяву у якому вказує на те, що оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відому, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому, з огляду на зміст статтей 633, 634 ЦК України, можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. У Анкеті-заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку від 03.04.2018 року не зазначені процентна ставка, порядок та суми нарахування пені за порушення виконання зобов`язання. Позивачем заявлена вимога про стягнення з відповідача заборгованість за кредитом 174 500,51 грн. та заборгованість по процентам за користування кредитом 11 162,60 грн. згідно розрахунку заборгованості доданої до позовної заяви, посилаючись на Тарифи Банку, що діють на дату нарахування та викладені на банківському сайті http://privatbank.ua розрахунку 365/366 календарних днів на рік, що підтверджується п. 2.1.1.12.6 Договору. Позивач, у своїй позовній заяві обґрунтовуючи право вимоги, в тому числі розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості посилався на «Умови та правила надання банківських послуг» та «Тарифи Банку», які розміщені на сайті: https://privatbank.ua як невід`ємні частини спірного договору. При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці «Умови та правила надання банківських послуг» та «Тарифи Банку» розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та щодо сплати неустойки (пені, штрафів), та, зокрема саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування. Вважає, що посилання на сайт позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, зазначений висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 3 липня 2019 року у справі № 342/180/17 (провадження № 14-131 цс 19). Відповідач вважає, що в даному випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандарти цих формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ КБ «Приватбанк», тобто, кредитор міг додати до позовної заяви «Умови та правила надання банківських послуг» та «Тарифи Банку» у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Умови та правила надання банківських послуг» та «Тарифи Банку» не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. При цьому, згідно з частиною шостою статті 81 ЦПК України, доказування не може грунтуватися на припущеннях. Обгрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом. Надані позивачем Правила надання банківських послуг ПриватБанку, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в анкеті-заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку, яка безпосередньо підписана останньою і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору. Відповідач вважає, що «Умови та правила надання банківських послуг» та «Тарифи Банку» ПриватБанку розміщені на сайті: https://privatbank.ua, не містять підпису відповідача, тому їх не можна розцінювати, як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 03.04.2018 року шляхом підписання заяви-анкети. Отже відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань. Пересічний споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити свої права бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту та Умов та правил надання банківських послуг, оскільки Умови та правила надання банківських послуг це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору. Тому, відсутні підстави вважати, що при укладенні договору з відповідачем, позивач дотримався вимог, передбачених частиною другою статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими банк. Інший висновок не відповідав би принципу справедливості, добросовісності та розумності та уможливив покладання на слабшу сторону - споживача невиправданий тягар з`ясування змісту кредитного договору. Вважає, що позивачем у своїй позовній заяві не вірно розраховано заборгованість за кредитом в розмірі 174 500,51 грн. Позивач в період 05.04.2019 р. по 21.03.2020 р. зарахував грошові кошті внесені відповідачем на кредитну карту в розмірі 66 730,94 грн., як сплату процентів нарахованих на поточну заборгованість за кредитом та нараховані на прострочену заборгованість за кредитом. Дана інформація відображена в розрахунку заборгованості до позовної заяви та у виписці по кредитній карті відповідача. При цьому, в анкеті-заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку зазначені проценти відсутні, відповідачу не відомі та з ним не погоджені. Вважає, що позивач безпідставно нарахував відповідачеві проценти, а саме: нараховані на поточну заборгованість за кредитом проценти в розмірі 66 629,20 грн. (37.2% річних); нараховані на прострочену заборгованість за кредитом проценти в розмірі 11 264,33 грн. (74.4% річних). Грошові кошти в розмірі 66 730,94 грн. внесені відповідачем на власну кредитну картку з метою погашення тіла кредиту. Виходячи з вищенаведеного, заборгованість відповідача перед позивачем складає 107 769,57 грн., а не 174 500,51 грн., як стверджує позивач. Позивач у позовній заяві посилається також на паспорт споживчого кредиту від 22.01.2019 р., як доказ, але в цьому паспорті споживчого кредиту зазначено, що інформація зберігає чинність та є актуальною до 06.02.2019 р. та на момент дії даного паспорту, Відповідач коштами не користувався. Позивач додав до позовної заяви довідку про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки оформленої на відповідача, але дана довідка містить лише підпис представника позивача. Із змісту укладеного між сторонами кредитного договору у вигляді заяви-анкети про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанк вбачається, що він не містить строку повернення кредиту (користування ним), а тому позивач не може стверджувати про прострочення повернення суми кредиту. У даному випадку кінцевим терміном погашення заборгованості за кредитом є термін дії картки, строк дії якої закінчується в листопаді 2021 р. Також вважає, що позивач у своїй позовній заяви не надав доказів пред`явлення вимоги про повернення коштів до відповідача. У задоволенні позову просить відмовити повністю. Представник АТ КБ «Приватбанк» надав суду відповідь на відзив у якій вказує на те, що [PERSON] звернулася до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг б/н від 03.04.2018 року, згідно якої отримала кредит у розмірі 200\~000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідно до розділу 1 Загальних положень Умов та Правил надання банківських послуг, які розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua), ПАТ КБ «Приватбанк»,

Outcome: approved