Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-15 00:00:00

Позивач АТ «МЕГАБАНК» звернувся до Корсунь-Шевченківського районного суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову вказує, що між АТ «МЕГАБАНК» та [PERSON] був укладений кредитний договір №217-007-850-2-18-Г, відповідно до умов якого останній отримав кредит у розмірі 5387 грн. 93 коп. на строк з 13.12.2018 року по 11.12.2020 року включно, зі сплатою процентів у розмірі 15% річних за користування кредитом. Вказані кошти відповідач мав повертати щомісячними ануїтетними платежами, відповідно до умов Договору. Крім того, останній зобов`язався сплачувати комісію та штраф за порушення строків виконання зобов`язань. Разом з тим позивач вказав, що відповідач свої зобов`язання за кредитним договором №217-007-850-2-18-Г від 13.12.2018 року належним чином не виконує, порушує строки та умови сплати платежів за кредитом. В зв`язку з цим станом на 01.02.2020 року останній має заборгованість за кредитним договором №217-007-850-2-18-Г від 13.12.2018 року в загальній сумі 8546,53 грн., яка складається із: залишкової суми заборгованості за кредитом - 5184,61 грн; залишку несплачених процентів - 258,49 грн.; залишку несплаченої комісії - 678,88 грн. 55 коп., штрафу - 2424,57 грн., а тому, просить стягнути із відповідача [PERSON] на користь Акціонерного товариства «МЕГАБАНК» заборгованість за кредитним договором №217-007-850-2-18-Г від 13.12.2018 року в загальній сумі 8546,53 грн та судовий збір в розмірі 2102 грн. Ухвалою Корсунь-Шевченківського районного суду від 05.06.2020 року відкрито провадження у справі та визначено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача у судове засідання не з`явився, направивши до суду клопотання про слухання справи у його відсутність та не заперечив проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час, місце розгляду справи був повідомлений вчасно, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень №№1940202573610, 19402002600804, причини неявки не повідомив, відзив на позов не подав. У зв`язку з неявкою сторін у суд фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося на підставі приписів ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, вважає, що позов підлягає до задоволення повністю. Судом встановлено, що 13.12.2018 року між АТ «МЕГАБАНК» та [PERSON] був укладений кредитний договір №217-007-850-2-18-Г (з ануїтетними платежами), відповідно до п.п. 1.1., 1.2., 2.2., 2.3, 2.4, 2.8 якого АТ «МЕГАБАНК» зобов`язався надати Позичальнику кредитні кошти (кредит) на споживчі цілі в розмірі 5387 грн. 93 коп., зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 15% річних, комісійної винагороди за обслуговування кредитної заборгованості в розмірі 3,15% від суми кредиту щомісячно, строком з 13.12.2018 року по 11.12.2020 року. Відповідно до п.п. 3.2.1, 3.2.3 кредитного договору, позичальник зобов`язався своєчасно та в повній сумі сплачувати щомісячні платежі (ануїтетні платежі та відповідні комісійні винагороди) за договором на передбачених договором умовах та повернути одержаний кредит у повному обсязі до 11.12.2020 року. Процентна ставка за користування кредитом понад строк, вказаний в п. 2.2 Договору складає 0,1% річних (п. 2.11 Договору). Розмір щомісячного платежу складає 432 грн. 37 коп. (п. 2.9 Договору). Пунктом п. 4.4 Кредитного договору передбачено, що у разі порушення строків сплати ануїтетних платежів та комісійної винагороди понад 90 календарних днів позивач обліковує заборгованість за кредитом в повному обсязі на відповідному рахунку простроченої заборгованості. При цьому правовідносини сторін за договором не втрачають своєї чинності та діють протягом строку дії договору. З цього моменту позивач припиняє нарахування щомісячної винагороди, процента ставка за кредитом встановлюється в розмірі, встановленому п. 2.11 цього Договору (0,1%) річних, а за невиконання прийнятих на себе зобов`язань щодо сплати ануїтетних платежів та комісійних винагород Позичальник сплачує штраф у розмірі, передбаченому п. 6.3 Договору. Пунктом 6.3 Кредитного договору передбачено, що у разі порушення строків сплати ануїтетних платежів та/або комісійної винагороди понад 90 (дев`яносто) календарних днів Позичальник сплачує Кредитодавцеві штраф у розмірі 45% від суми Кредиту. Як вбачається із матеріалів справи кредитні кошти в розмірі 5387 грн. 93 коп. позичальник [PERSON] отримав (а.с. 8), однак свої зобов`язання перед АТ «МЕГАБАНК» не виконав, в зв`язку з чим станом на 01.02.2020 року має заборгованість за кредитним договором в загальній сумі 8546,53 грн., яка складається із: залишкової суми заборгованості за кредитом - 5184,61 грн; залишку несплачених процентів - 258,49 грн.; залишку несплаченої комісії - 678,88 грн. 55 коп., штрафу - 2424,57 грн. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Частинами першою, другою статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. За змістом частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави, стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави, стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Оскільки в судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] кредитні кошти отримав та користувався ними, однак своє зобов`язання за кредитним договором №217-007-850-2-18-Г від 13.12.2018 року не виконав, оскільки не здійснював платежів достатніх для погашення його договірних зобов`язань з оплати кредиту, відсотків за його користування, а також комісії та штрафів, передбачених умовами договору, в зв`язку з чим станом на 01.02.2020 року має заборгованість в загальній сумі 8546 грн. 53 коп., тому суд приходить до висновку про стягнення вказаних сум з відповідача на користь позивача. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 2102 грн.

Outcome: approved