Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-02 00:00:00

Позивач [PERSON] просить визначити місце проживання дитини - сина [PERSON], [INFO], з ним - [PERSON] - та залишити сина на його утриманні та вихованні, а також просить припинити утримання з нього - [PERSON] - аліментів на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] Позивач посилається на те, що від шлюбу з відповідачкою має сина [PERSON], [INFO]. 06.11.2012 року шлюб між ним та відповідачкою було розірвано. Відповідачка вдруге вийшла заміж і від другого шлюбу теж має дитину. Відповідачка останнім часом стала вести аморальний спосіб життя - не працює, про дітей не турбується, часто залишає дітей вдома одних, незважаючи на те, що вони є малолітніми. Син відвідує садочок і вихователі скаржаться йому на негативну поведінку матері дитини - відповідачки [PERSON] Так. з 22 години 25.11.2014 року і до 12 години 26.11.2014 року діти, вік яких становить 3 та 2 роки, були вдома одні, оскільки чоловівк відповідачки був на роботі, а вона залишила дітей напризволяще. Така поведінка матері може негативно вплинути на психічний стан дитини, на її здоров'я та розвиток. В інтересах дитини їй необхідно проживати з батьком, а не з матір'ю. З грудня 2014 року син проживає разом з ним. Він (позивач) проживає у будинку своїх батьків, має постійне місце роботи, стабільний заробіток, позитивно характеризується за місцем роботи та місцем проживання, а тому вважає. що в інтересах дитини вона повинна проживати з батьком. Згідно рішення Козятинського міськрайсуду від 18.12.2012 року з нього на користь відповідачки стягуються аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 30% зв всіх видів його заробітку(доходу). Так як дитина проживає з ним і знаходиться на його утриманні, то підстави для стягнення аліментів на користь відповідачки на утримання сина відсутні. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, підтвердив зазначені вище обставини. Відповідачка [PERSON] позовні вимоги визнала повністю. Представник органу опіки та піклування Козятинської міськради пояснив в судовому засіданні, що дитину слід залишити проживати з батьком, так як це буде відповідати інтересам дитини. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 11.02.2011 року, який був розірваний згідно з рішенням Козятинського міськрайсуду від 06.11.2012 року(а.с.29). Від спільного проживання [INFO] народився син [PERSON], (а.с.7). З грудня 2014 року син позивача проживає разом з ним. Він (позивач) проживає у будинку своїх батьків, має постійне місце роботи, стабільний заробіток, позитивно характеризується за місцем роботи та місцем проживання (а.с.8-11). З висновку органу опіки та піклування - Козятинської міської ради - вбачається, що орган опіки та піклування прийшов до висновку, що мати дитини не забезпечена власним житлом, не має постійного доходу, має проблеми з моральною поведінкою, що може зашкодити фізичному та психологічному розвитку дитини. Позивач проживає у будинку своїх батьків, має постійне місце роботи, стабільний заробіток, позитивно характеризується за місцем роботи та місцем проживання. В будинку [PERSON] наявні всі необхідні умови для проживання його малолітньої дитини, її всебічного та гармонійного розвитку. Комісія дійшла висновку вважати за доцільне проживання дитини з батьком, що є виключно в інтересах дитини (а.с.31-33). Оцінюючи наведені обставини в їх сукупності, суд вважає за необхідне визначити місце проживання дитини - [PERSON] з батьком [PERSON]. Рішенням Козятинського міськрайсуду від 18.12.2012 року з позивача на користь відповідачки стягуються аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 30% зв всіх видів заробітку(доходу) відповідача до досягнення дитиною повноліття(а.с.34). Відповідно до вимог ст.ст.180, 181 СК України аліменти на утримання неповнолітньої дитини стягуються на користь того з батьків, з ким проживає дитина. Відповідно до вимог ч. 2 ст.18 СК України одним із способів захисту сімейних прав є припинення правовідношення, а також його анулювання. Судом встановлено з пояснень сторін та матеріалів справи, що з грудня 2014 року син позивача проживає разом з ним та перебуває на його утриманні. Відповідно підстави для сплати позивачем аліментів на користь відповідачки на утримання неповнолітнього [PERSON], [INFO], відпали. Суд вважає, що вимоги про припинення стягнення з позивача на користь відповідачки аліментів на утримання сина слід задовольнити. Разом з тим суд вважає, що не підлягають задоволенню вимоги позивача про залишення сина на його утриманні та вихованні. Відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, тобто суд не має права покласти обов'язок по утриманню дитини лише на одного з батьків. Відповідно до вимог ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відтак передбачені ст. 150 СК України обов'язки батьків щодо виховання та розвитку дитини не можуть бути покладені лише на одного з батьків. Правовідносини, які склались між сторонами, відповідають вимогам ч.ч.1 та 2 ст. 161 СК України, згідно з якими якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та нші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. Відповідно до вимог ст.ст.180, 181 СК України аліменти на утримання неповнолітньої дитини стягуються на користь того з батьків, з ким проживає дитина. Відповідно до вимог ч. 2 ст.18 СК України одним із способів захисту сімейних прав є припинення правовідношення, а також його анулювання.

Outcome: partial