Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-10 00:00:00

Позивач [PERSON], звернулася з позовом до відповідачів [PERSON] та [PERSON] про визначення порядку користування житлом, в якому просила виділити їй у користування кімнату житловою площею 16,2 кв. м. в квартирі [ADDRESS], відповідачу [PERSON] виділити в користування кімнату житловою площею 14,5 кв. м. в квартирі [ADDRESS]. Позивач свої позовні вимоги мотивує тим, що квартира [ADDRESS] є приватизованою, трьохкімнатною, загальною площею 67,4 кв. м., житловою площею 46,6 кв. м., та належить їй та членам її сім»ї, а саме відповідачу (доньці) та третій особі (чоловікові), в рівних долях. Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 12 травня 2008 року було встановлено порядок користування спірною квартирою, виділено їй та відповідачу [PERSON] в користування житлові кімнати площею 14,5 кв. м. та 16,2 кв. м., третій особі [PERSON] жилу кімнату площею 15,9 кв. м. Кухню, ванну кімнату, коридор та вбиральню залишено в загальному користуванні. Після того, як відповідач досягла 22 років, між ними поступово почали виникати неприязні стосунки, з приводу сплати комунальних послуг. Також, мають місце суперечки, конфлікти, непорозуміння, які виникають на ґрунті питання щодо оплати комунальних послуг. До початку судового засідання позивач надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явилася, однак надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечила. Третя особа в судове засідання не з'явився, просив розглянути справу у його відсутність. В зв'язку із цим, суд вважає за можливе слухати справу у відсутність сторін в судовому засіданні, за наявними у справі доказами. Крім того, фіксація судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України не здійснювалась. Суд дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що квартира [ADDRESS] є приватизованою, трьохкімнатною, загальною площею 67,4 кв. м., житловою площею 46,6 кв. м., та належить позивачу, відповідачу та третій особі на праві приватної власності, в рівних долях. (а.с. 3) Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 12 травня 2008 року було встановлено порядок користування спірною квартирою, виділено позивачу [PERSON], та відповідачу [PERSON] в користування житлові кімнати площею 14,5 кв. м. та 16,2 кв. м., третій особі [PERSON] жилу кімнату площею 15,9 кв. м. Кухню, ванну кімнату, коридор та вбиральню залишено в загальному користуванні. В судовому засіданні встановлено, та не заперечується відповідачем, що між сторонами виникають неприязні стосунки, суперечки, конфлікти, непорозуміння, з приводу користування спірною квартирою та оплати комунальних послуг. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Стаття 319 ЦК України передбачає, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно з ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. За приписами ст. 16 ЦК України і ст. 3 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, порушених, невизнаних або оспорюваних прав свобод чи інтересів. Враховуючи, що відповідач позов визнала і таке визнання не суперечить вимогам закону, не порушує прав та інтересів інших осіб, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню на підставі ч. 4 ст. 174 ЦПК України. Таким чином, суд вважає за необхідне встановити порядок користування квартирою [ADDRESS], виділивши у користування позивачу [PERSON] житлову кімнату площею 16,2 кв. м., відповідачу [PERSON] кімнату площею 14,5 кв. м. На підставі викладеного та

Outcome: approved