Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-28 00:00:00

Позивач Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» звернулось до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що між акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір б/н від 20.01.2012 року, відповідно до договору отримав кредит у розмірі 13 000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Свої зобов`язання [PERSON] перед позивачем не виконав, тому утворилась заборгованість в розмірі 12 968,88 грн. Так, [INFO] [PERSON] помер. [PERSON] , відповідно до ст. 1268 ЦК України прийняла спадщину. Тому просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача заборгованість в розмірі 12 968,88 грн. за кредитним договором від 20.01.2012 р. та судові витрати. Представник позивача просить суд розглядати справу за відсутністю представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову з підстав вказаних у запереченні на позовну заяву. Ухвалою суду 12 червня 2020 року відкрито провадження по справі. Вивчивши матеріали цивільної справи, вислухавши відповідача, дослідивши надані суду докази, суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню. Як вбачається матеріалів справи, між акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір б/н від 20.01.2012 року, відповідно до договору отримала кредит у розмірі 13 000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Свої зобов`язання [PERSON] перед позивачем не виконав, тому утворилась заборгованість в розмірі 12 968,88 грн. Згідно до свідоцтва про смерть від 03.03.2017 р., актовий запис № 268 - [PERSON] [INFO] помер. Позивач акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» звернулось із претензією кредитора до Першої кам`янської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області про надання інформації чи заводилась спадкова справа після смерті боржника [PERSON] , включити кредиторські вимоги акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» в спадкову масу. Завідувач Першої кам`янської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Новікова Л.В. надала відповідь про необхідність оплати акціонерному товариству комерційний банк «Приватбанк» за послуги ДП «НАІС» в разі необхідності включить кредиторські вимоги але в справі відсутні будь - які докази, що позивачі повторно звернулись до нотаріус та сплатили за послуги та отримали відповідь. Згідно вимог ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора звертає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі. Ст.ст.76, 80 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Ст.81 ЦПК України визначає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Ст.12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Так, позивачем не доведено суду, що після смерті позичальника [PERSON] була прийнята спадщина саме відповідачем [PERSON] . Згідно із статтею 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спірні правовідносини регулюються статтями 1281, 1282 ЦК України. Згідно з частиною першою статті 1281 ЦК України спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. В матеріалах справи відсутні відомості, що відповідачеві було достовірно відомо про існування у її чоловіка боргових зобов`язань перед позивачем. Відповідно до частини другої статті 1281 ЦК України, кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався, або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Отже, шестимісячний строк для звернення з вимогами до спадкоємців, які прийняли спадщину, відповідно до частини другої статті 1281 ЦК України, обчислюється від дня, коли кредитор дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, а не з дня, коли кредитор дізнався про спадкоємців, які прийняли спадщину. Відповідно до частини третьої статті 1281 ЦК України, якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частиною другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги (частина четверта статті 1282 ЦК України). Станом на 20.07.2017 року позивач був обізнаний про смерть спадкодавця [PERSON] , який перестав виконувати свої обов`язки за спірним кредитним договором, що вбачається з розрахунку, наданого позивачем до позову однак позов поданий до суду лише 28 травня 2020 року. В порушення вимог статті 81 ЦПК України позивач не надав жодних належних доказів на підтвердження своїх вимог, отже, пропустив строк для захисту своїх прав, а саме шестимісячний строк на пред`явлення вимоги до спадкоємця, тому відповідно до ч. 4 ст. 1281 ЦК України позбавляється права вимоги, що узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 16 травня 2018 року у справі № 640/21504/14. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). На підставі ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається у разі відмови в позові - на позивача. На підстав вищевикладеного,

Outcome: dismissed