Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-02 00:00:00

Позивач, [PERSON], предявила до суду позов до відповідача, Семенівської міської ради Чернігівської області, в якій позивач просить: визнати за нею, [PERSON], [INFO], право власності на земельну ділянку, що належала померлій бабі, [PERSON], що знаходиться на території колишньої Архипівської сільської ради Семенівського району Чернігівської області, наданої для ведення особистого селянського господарства площею 3,9600 га, кадастровий номер 7424781000:04:008:0008; визнати за нею, [PERSON], [INFO], право власності на земельну ділянку, що належала померлій бабі, [PERSON], що знаходиться на території колишньої Архипівської сільської ради Семенівського району Чернігівської області, наданої для ведення особистого селянського господарства площею 0,4100 га, кадастровий номер 7424781000:04:023:0024; встановити факт, що вона, [PERSON], [INFO] є рідною онукою [PERSON], що померла 28 червня 2005 року. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач у позовній заяві зазначила про те, що в селі Леонівка Семенівського району Чернігівської області мешкала баба позивача, [PERSON], яка померла 28 червня 2005 року. Після смерті баби залишилось спадкове майно, яке складається із земельних ділянок площею 3,9600 га та 0,4100 га, наданих для ведення особистого селянського господарства, які розташовані на території колишньої Архипівської сільської ради Семенівського району Чернігівської області, і які належали померлій бабі на підставі державних актів на право власності на земельну ділянку. Після смерті баби з питання оформлення спадкових прав позивач звернулась до Семенівської районної державної нотаріальної контори, але нотаріус їй повідомила, що на земельні ділянки, розташовані на території Архипівської сільської ради Семенівського району Чернігівської області, які належала померлій бабі підставі державних актів на право власності на земельну ділянку, надану для ведення особистого селянського господарства, отримати свідоцтво про право на спадщину не вбачається можливим, оскільки державні акти втрачено. Відповідно інформації, отриманої у відділ Держгеокадастру у Семенівському районі Чернігівської області, померлій бабі, [PERSON], було видано державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЧН № 135575 для ведення особистого селянського господарства на площу 3,9600 га, який зареєстровано в книзі реєстрації за № 169 від 21 жовтня 2003 року, кадастровий номер 7424781000:04:008:0008, та державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЧН №135618 для ведення особистого селянського господарства на площу 0,4100 га, який зареєстровано в книзі реєстрації за № 14 від 21 жовтня 2003 року, кадастровий номер 7424781000:04:023:0024. Крім того, відділ Держгеокадастру у Семенівському районі Чернігівської області повідомив, що видати мені дублікати зазначених державних актів не може. Крім позивача інших спадкоємцем після смерті баби немає, її син, батько позивача, [PERSON], помер 15 липня 2000 року. За таких умов, враховуючи те, що державні акти на право власності на земельну ділянку, що належали померлій [PERSON], втрачено, позивач не має можливості вирішити питання оформлення спадкових прав на земельні ділянки інакше як визнання її права на ці земельні ділянки в судовому порядку. Ухвалою судді від 29 травня 2018 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито загальне позовне провадження у даній справі та призначено підготовче судове засідання на 03 липня 2018 року. Позивач [PERSON] у підготовче судове засідання не зявилася, належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи, до суду надала письмову заяву, згідно даних якої просить справу слуханням розглянути без її участі протягом всіх судових засідань, позовні вимоги підтримує повністю. Представник відповідача, Семенівської міської ради Чернігівської області, Семенівський міський голова Чернігівської області [PERSON] у судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, надав до суду письмову заяву, згідно даних якої просить розглянути справу без участі представника Семенівської міської ради, позовні вимоги Семенівська міська рада Чернігівської області визнає повністю, наслідки визнання позову Семенівській міській раді розяснено та зрозуміло. Представник третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області, головний спеціаліст відділу представництва в судах та інших органах юридичного управління Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області, [PERSON], у судове засідання не зявилася, будучи належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, надала до суду письмове пояснення, згідно даних якого, у звязку з неможливістю забезпечення явки представника, просить розглянути дану справу без участі представника Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області, залишає вирішення спору на розсуд суду. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Семенівської районної державної нотаріальної контори Чернігівської області, [PERSON] в судове засідання не зявилась, будучи належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, надала до суду письмову заяву, у якій просить суд розглянути справу без присутності представника Семенівської районної державної нотаріальної контори на розсуд суду. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, розглянувши справу у відповідності до ч. 3 ст. 200 Цивільного процесуального кодексу України вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Ч. 4 ст. 200 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що ухвалення в підготовчому судовому засіданні рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтею 206 цього Кодексу. Відповідно до\~ч.\~4\~ст.\~206\~Цивільного процесуального\~кодексу України\~відповідач може\~визнати позов\~на будь-якій\~стадії провадження\~у справі,\~зазначивши про\~це в\~заяві по\~суті або\~в окремій\~письмовій заяві.\~У разі\~визнання відповідачем\~позову суд\~за наявності\~для того\~законних підстав\~ухвалює рішення\~про задоволення\~позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. У справі встановлено, що в селі Леонівка Семенівського району Чернігівської області мешкала баба позивача, [PERSON], яка померла 28 червня 2005 року. Після смерті бабиі залишилось спадкове майно, яке складається із земельних ділянок площею 3,9600 га та 0,4100 га, наданих для ведення особистого селянського господарства, які були розташовані на території колишньої Архипівської сільської ради Семенівського району Чернігівської області (на даний час територія Семенівської міської ради Чернігівської області), і які належали померлій бабі на підставі державних актів на право власності на земельну ділянку. Після смерті баби з питання оформлення спадкових прав позивач звернулась до Семенівської районної державної нотаріальної контори Чернігівської області, але нотаріус їй повідомила, що на земельні ділянки, розташовані на території Архипівської сільської ради Семенівського району Чернігівської області, які належала померлій бабі підставі державних актів на право власності на земельну ділянку, надану для ведення особистого селянського господарства, отримати свідоцтво про право на спадщину не вбачається можливим, оскільки державні акти втрачено. Відповідно інформації, отриманої у відділі Держгеокадастру у Семенівському районі Чернігівської області, померлій бабі, [PERSON], було видано державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЧН № 135575 для ведення особистого селянського господарства на площу 3,9600 га, який зареєстровано в книзі реєстрації за № 169 від 21 жовтня 2003 року, кадастровий номер 7424781000:04:008:0008, та державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЧН №135618 для ведення особистого селянського господарства на площу 0,4100 га, який зареєстровано в книзі реєстрації за № 14 від 21 жовтня 2003 року, кадастровий номер 7424781000:04:023:0024. Крім того, відділ Держгеокадастру у Семенівському районі Чернігівської області повідомив, що видати мені дублікати зазначених державних актів не може. Крім позивача інших спадкоємцем після смерті баби немає, її син, батько позивача, [PERSON], помер 15 липня 2000 року. \~ \~ \~ \~Відповідно ч. 3 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Частиною 1 ст. 4 цього Закону визначено, що право власності на земельну ділянку, що знаходиться на території України, підлягає обов'язковій державній реєстрації. Пунктами 4, 5 ч. 1 ст. 19 цього Закону визначено, що державна реєстрація прав проводиться на підставі, зокрема: державних актів на право власності або постійного користування на земельну ділянку у випадках, встановлених законом; рішень судів, що набрали законної сили. За таких умов, враховуючи те, що державні акти на право власності на земельну ділянку, що належали померлій бабі, [PERSON], втрачено, позивач не має можливості вирішити питання оформлення спадкових прав на земельні ділянки інакше як визнання її права на ці земельні ділянки в судовому порядку, і вважає, що має на це всі законні підстави. Згідно ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 Цивільного кодексу України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з частиною першою\~статті 1225 Цивільного кодексу України\~право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення. Частиною першою\~статті 131 Земельного кодексу України\~передбачено, що громадяни та юридичні особи України, а також територіальні громади та держава мають право набути у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільного-правових угод. На підставі ст. 328 Цивільного кодексу України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону, або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Визнання права власності передбачене ст. 392 Цивільного кодексу України. Позивач не має іншої можливості, ніж через суд, визнати право власності на земельну ділянку. Оскільки визнання відповідачами позову у даному випадку не суперечить закону, тому що позивач [PERSON] є спадкоємцем за законом після померлої [PERSON], та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд приходить до висновку про прийняття визнання позову відповідачем та про винесення рішення по суті справи у підготовчому судовому засіданні. Згідно ч. 1 ст. 293 Цивільного процесуального кодексу України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. У відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Встановлення юридичного факту родинних відносин необхідно заявнику для реалізації в повному обсязі своїх прав як спадкоємця. За таких обставин суд вважає заяву обґрунтованою і такою, що підлягає задоволенню повністю. Виходячи з викладеного, позовні вимоги позивача підлягають повному задоволенню.

Outcome: approved