Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-03 00:00:00

Позивач АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості. Посилався на те, що 14.02.2013 року між АТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем [PERSON] був укладений договір №б/н, згідно умов якого відповідачу було видано кредит у розмірі 5000 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Також, відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку» складає між ним та банком договір, що підтверджується його підписом в заяві. Вказує на те, що відповідач [PERSON] не виконує взяті на себе зобовязання за кредитним договором, не сплачує отриманий кредит, в звязку з чим станом на 28.11.2018 року утворилась прострочена заборгованість в сумі 14104 грн. 26 коп., яка складається із: заборгованості по відсотках за користування кредитом в сумі 8089 грн. 22 коп., заборгованість за пенею в сумі 4867 грн. 22 коп., штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: - 500 грн. - штраф (фіксована частина), 647 грн. 82 коп. - штраф (процентна складова). Просить стягнути з відповідача [PERSON] несплачену заборгованість за кредитним договором в сумі 14104 грн.26 коп., а також судові витрати в сумі 1762 грн. Від представника позивача ПАТ КБ «ПриватБанк» в судове засідання надійшло клопотання про розгляд справи у відсутності представника позивача. Всі обставини викладені в позові підтримав в повному обсязі, просив позовні вимоги задовольнити, не заперечував щодо заочного розгляду справи. В судове засідання відповідач [PERSON] не зявився, хоча належним чином повідомлявся про місце, час і дату розгляду справи в суді, тому, суд вважає можливим провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що згідно ст. 281 ч. 1 ЦПК України належить постановити ухвалу про заочний розгляд справи. Судом встановлено, що АТ КБ «ПриватБанк» свої зобовязання за кредитним договором виконав повністю, перерахував кредитні кошти на кредитну картку, які відповідач отримав. Судом встановлено, що 14.02.2013 року між АТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем [PERSON] був укладений договір №б/н, згідно умов якого відповідачу було видано кредит у розмірі 5000 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку» складає між ним та банком договір, що підтверджується його підписом в заяві. Позивач АТ КБ «ПриватБанк» свої зобовязання за кредитним договором виконав повністю, перерахував кредитні кошти на кредитну картку, які відповідач отримав. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] не виконує взяті на себе зобовязання за кредитним договором, не сплачує отриманий кредит, в звязку з чим станом на 28.11.2018 року утворилась прострочена заборгованість в сумі 14104 грн. 26 коп., яка складається із: заборгованості по відсотках за користування кредитом в сумі 8089 грн. 22 коп., заборгованість за пенею в сумі 4867 грн. 22 коп., штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: - 500 грн. - штраф (фіксована частина), 647 грн. 82 коп. - штраф (процентна складова), яку відповідач на момент розгляду справи не погасив, доказів в погашення цієї заборгованості суду не надано. Згідно ч.1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. У разі порушення боржником зобов'язання він, відповідно до ст. 549, 1050 ЦК України, зобов'язаний сплатити неустойку (штраф, пеню). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 526 ЦК України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. Відповідно до змісту ст.ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Суд вважає, що з відповідача [PERSON] як позичальника за кредитним договором, згідно умов цього договору належить стягнути на користь позивача заборгованість по кредиту в сумі 14104 грн. 26 коп., задовольнивши позовні вимоги, а також згідно ст.141 ЦПК України понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1762 грн., оскільки судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а позовні вимоги задоволені повністю. На підставі викладеного та

Outcome: approved