Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-27 00:00:00

позивач [PERSON] предявив в суд позов до відповідача [PERSON] про стягнення 2'250 грн. заборгованості за договором оренди, 6'108,31 грн. за спожиті комунальні послуги, 3'862,62 грн. завданої матеріальної шкоди, 231,94 грн. інфляційних витрат та 104 грн. трьох процентів річних за користування чужими коштами. В обґрунтування вказаних вимог зазначає, що відповідач орендував у нього квартиру [ADDRESS]. За умовами договору він зобовязаний був сплачувати орендну плату та комунальні послуги. Таких своїх зобовязань відповідач не виконав, внаслідок чого заборгував йому вказану орендну плату, а також не вніс кошти за комунальні послуги. Окрім цього наніс йому матеріальні збитки, оскільки пошкодив змішувач, газовий шнур, три електророзетки, поламав замки до дверей, забрав плоскогубці, зламав холодильник. Вартість цих предметів та їх встановлення вартувало позивачу, 3'862,62 грн., котрі слід стягнути з відповідача. Також останній зобовязаний відшкодувати йому інфляційні витрати та 3 % річних. Позивач у судове засідання не зявився, подавши заяву про розгляд справи за його відсутності у якій також зазначає, що позовні вимоги підтримує, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. [PERSON] повторно у судове засідання не зявився, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Про причини неявки суду не повідомив, а тому відсутні підстави вважати їх поважними. Відзиву на позовну заяву не подав. За даних обставин наявні усі підстави, визначені частиною 1 ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), для ухвалення заочного рішення у справі на підставі частини 4 ст. 223 ЦПК України. Суд, повно та об'єктивно дослідивши письмові докази у справі, прийшов до переконання, що позов слід задовольнити з огляду на наступне. Як вбачається з договору оренди від 14 лютого 2017 року позивач (орендодавець) та відповідач (орендар), домовились про те, що орендодавець здав, а орендар прийняв в оренду квартиру [ADDRESS] (далі Договір оренди). Відповідно до пунктів 7,8,9 Договору оренди сторони погодили, що строк оренди складає 12 місяців, орендна плата становить 2'050 грн., окрім якої відповідач зобовязаний сплачувати комунальні послуги. Частиною 1 ст. 626 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до частини 1 ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. За договором найму (оренди) житла одна сторона - власник житла (наймодавець) передає або зобов'язується передати другій стороні (наймачеві) житло для проживання у ньому на певний строк за плату. (частина 1 ст. 810 ЦК України) Відповідно до частин 1, 3 ст. 820 ЦК України розмір плати за користування житлом встановлюється у договорі найму житла. Наймач вносить плату за користування житлом у строк, встановлений договором найму житла. Якщо строк внесення плати за користування житлом не встановлений договором, наймач вносить її щомісяця. Всупереч вказаним вимогам закону відповідач неналежно виконував умови Договору оренди та не сплатив позивачу орендну плату в сумі 2'250 грн. Також [PERSON] не в повній мірі сплачував комунальні послуги, чим заборгував позивачу 6'108,31 грн., що підтверджується наданими [PERSON] копіями квитанцій: № 22.09.0020 від 22 вересня 2017 року, № 08.08.0146 від 08 серпня 2017 року, від 01 серпня 2017 року, № 10.07.0014 від 10 липня 2017 року, № 14.06.0000 від 14 червня 2017 року, № 11.05.000 від 11 травня 2017 року, № 07.04.0090 від 07 квітня 2017 року та № 13.02.0203 від 13 лютого 2017 року. Таким чином, відповідач, не виконавши зобовязання у строк, встановлений Договором оренди, вважаться боржником, котрий прострочив, відповідно до частини 1 ст. 612 ЦК України. Частиною 2 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Отже обґрунтованими є і вимоги позивача про стягнення з відповідача 231,94 грн. інфляційних витрат та 104 грн. трьох процентів річних. Окрім цього, як вбачається з наявних у матеріалах справи пояснень [PERSON], накладних та товарних чеків, відповідач за період проживання у квартирі, обумовленій в Договорі оренди, наніс позивачу шкоду на загальну суму 3'862,62 грн. Частиною 1 та пунктами 1, 3 ч. ст. 22 ЦК України визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Отже, відповідач зобовязаний відшкодувати позивачу заподіяну шкоду на вказану суму. Також з відповідача в користь держави слід стягнути 640 грн. судового збору відповідно до частини 6 ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved