Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-27 00:00:00

Позивач АТ КБ «ПриватБанк» в особі представника, який діє на підставі довіреності - Кіріченка В.М. звернувся до Деснянського районного суду м. Києва з позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості у загальній сумі 5 870, 67 грн., та витрати по оплаті судового збору у розмірі 2 270, 00 грн. Заява обґрунтована тим, що [PERSON] звернулась до Банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала Заяву № б/н від 17.05.2007 року. [INFO] позичальник [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 14.07.2018 року. Станом на час смерті заборгованість [PERSON] за Договором № б/н від 17.05.2007 склала 5 870, 67 грн. Як зазначає представник позивача, спадкоємцями, що постійно проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини є [PERSON] , [PERSON] . Вказана обставина підтверджується копіями паспортів Позичальника та Відповідачів, де в якості адреси реєстрації зазначена: [ADDRESS] . Позивачем 02.04.2020 року була направлена претензія кредитора до П`ятнадцятої київської державної нотаріальної контори та 08.05.2021 року отримана відповідь, в якій зазначалось, що спадкоємці померлого позичальника із заявами про прийняття чи відмову від спадщини до нотаріальної контори не звертались та спадкова справа заведена після смерті спадкодавця була заведена на підставі претензії АТ КБ «ПриватБанк». В своїх поясненнях сторона позивача посилається на те, що відповідачі проживали зі спадкодавцем за однією адресою, заяв про відмову від спадщини не подавали, а відтак прийняли спадщину до складу якої входять, в тому числі, кредитні зобов`язання померлого позичальника, а тому позивач просить суд стягнути з [PERSON] , [PERSON] заборгованість за договором б/н від 17.05.2007, яка становить 5 870, 67 грн. Ухвалою суду від 20.04.2021 року відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін та надано відповідачу строк для подання клопотання про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін. Окрім того відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву. Ухвала про відкриття провадження по справі, матеріали позовної заяви з додатками були направлені відповідачу на адресу зазначену в позовній заяві. Відповідачі по справі повідомлялись про розгляд судом даного провадження у встановленому законом порядку, шляхом направлення поштової кореспонденції суду, однак поштове відправлення повернулось на адресу суду з відміткою «за закінченням встановленого терміну зберігання». Правом на подачу відзиву у встановленому законом порядку відповідачі не скористались. Згідно вимог ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводитись. У відповідності до ч.8 ст.279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Положеннями ст.174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до наступного. [PERSON] звернулась до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву № б/н № 17.05.2007 року. Відповідно до свідоцтва про смерть, виданого відділом державної реєстрації смерті Головного територіального управління юстиції у м. Києві, позичальник [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] (а/з № 11556 ). З наданого представником позивача розрахунку вбачається, що заборгованість позичальника [PERSON] за договором кредиту складає 5 870, 67 грн. 02.04.2020 року позивачем було направлено претензію кредитора в порядку ст. 1281 ЦК України до П`ятнадцятої київської державної нотаріальної контори. Згідно відповіді нотаріальної контори, наданої на претензію позивача, спадкоємці померлого позичальника із заявами про прийняття чи відмову від спадщини до нотаріальної контори не звертались, спадкова справа була заведена відносно майна померлої [PERSON] на підставі претензії АТ КБ «Приватбанк» На вимогу суду П`ятнадцятою київською державною нотаріальною конторою було надано матеріали спадкової справи, заведеної відносно майна померлої [INFO] [PERSON] , [INFO] . Ознайомившись з матеріалами спадкової справи судом встановлено, що 05.02.2019 року із заявою про прийняття спадщини звернувся [PERSON] при цьому останньому свідоцтво про прийняття спадщини не видавалась, що стосується потенційного спадкоємця [PERSON] , останній із заявою про прийняття чи відмову від спадщини до нотаріальної контори не звертався. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 608 ЦК України, зобов`язання припиняється зі смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою. Згідно з вимогами ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1281 ЦК України, спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. Згідно з вимогами ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За змістом ст. 1218, ч.3 ст. 1231 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. До спадкоємця переходить обов`язок сплатити неустойку (штраф, пеню), яка була присуджена судом кредиторові зі спадкодавця за життя спадкодавця. Оскільки боржник помер, то відповідати перед АТ КБ «ПриватБанк» на підставі ст.ст.1281,1282 ЦК України за борги спадкодавця має спадкоємець у межах вартості майна, одержаного у спадщину. Аналогічні роз`яснення надані в абз.2 пункту 32 Постанови Пленуму «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» №5 від 30 березня 2012 року, де зазначено, що з урахуванням положення ст. 1281 ЦК України спадкоємці боржника за умови прийняття спадщини є боржниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину. Таким чином, АТ КБ «ПриватБанк», як позивач, зобов`язаний довести, що саме відповідачі є спадкоємцями померлого, прийняли після нього спадщину та вартість вказаного майна, прийнятого спадкоємцем у спадщину. Позивач зазначає, що спадкоємцями [PERSON] у порядку ч.3 ст. 1268 ЦК України, які постійно проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини є відповідачі [PERSON] , [PERSON] . На підтвердження даної обставини позивач посилається на копії паспортів позичальника та відповідача, де зазначено одну й ту саму адресу зареєстрованого місця проживання: [ADDRESS] . Суд зазначає, що сам факт реєстрації місця проживання відповідачів за однією адресою із спадкодавцем на час відкриття спадщини не є належним та допустимим доказом того, що саме вони є спадкоємцями та прийняли спадщину після померлого. Так, [PERSON] дійсно звернувся до П`ятнадцятої київської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак з матеріалів спадкової справи вбачається, що свідоцтво про право на спадщину йому не видавалось. Також вбачається, що позивачем не надано суду належних доказів обсягу майна, отриманого спадкоємцем [PERSON] у спадщину після смерті [PERSON] та його вартості. Як вбачається з копії спадкової справи, що надійшла на адресу суду від П`ятнадцятої київської державної нотаріальної контори, 05.02.2019 за №132/2019 була відкрита спадкова справа щодо майна померлої [INFO] [PERSON] , спадкоємці для отримання свідоцтва про право на спадщину не звертались. Отже, стороною позивача не надано до суду доказів переходу прав та обов`язків померлого саме до відповідачів. З огляду на викладене суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог щодо стягнення з відповідачів на користь АТ КБ «ПриватБанк» несплаченої за життя позичальником суми заборгованості по кредиту.

Outcome: dismissed