Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-18 00:00:00

Позивач [PERSON] у 02.12.2016 звернулась до суду з позовом в інтересах неповнолітньої [PERSON] до [PERSON] про надання дозволу на виїзд дитини за кордон без згоди батька і оформлення проїзних документів. В якому прохала: надати дозвіл на виїзд [PERSON], [INFO] за кордон до Німеччини без дозволу батька до 07.11.2006. Дозволити оформлення проїздних документів для виїзду [PERSON] за кордон до Німеччини без згоди батька до 07.11.2016. В обґрунтування позову зазначили, що 27.05.2015 рішенням Октябрського районного суду м. Полтава шлюб, зареєстрований 01.09.2007 Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції серія [NUMBER], актовий запис №1397 між [PERSON] та відповідачем [PERSON] було розірвано. Від шлюбу у сторін народилась донька [PERSON], [INFO], яка після розлучення залишилась проживати з [PERSON] та знаходиться на її повному утриманні. 19.03.2016 [PERSON] уклала шлюб з громадянином Німеччини - [PERSON] що підтверджується копією витягу з акта про шлюб №6. Зараз її чоловік працює в Нідерландах, де займається підприємницькою діяльністю, а вона з дитиною проживає в Полтаві. Відносини з колишнім чоловіком у неї дуже напружні, нормально спілкуватися вони не мають змоги. На її прохання дозволити виїхати з дитиною за кордон ніяких відповідей він не надав, хоча вона надсилала йому відповідний лист. Через таку поведінку колишнього чоловіка та його пасивної позиції щодо надання згоди на виїзд дитини за кордон, її донька позбавлена права на свободу пересування, а сім'я (вона, [PERSON] та [PERSON]) не може зміцнювати сімейні відносини, тому вона і звертається до суду з даним позовом. 05 грудня 2016 року ухвалою судді Шевської О.І. відкрито провадження у справі. (а.с.17). 25 травня 2017 року позивач [PERSON] надала суду заяву про уточнення позовних вимог, в якій остаточно прохала: надати дозвіл на виїзд [PERSON] за кордон до Німеччини без дозволу батька до [INFO]. Дозволити оформлення проїздних документів дитини для виїзду [PERSON] за кордон до Німеччини без згоди батька до [INFO]. (а.с.45). 08 серпня 2017 року ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави в складі головуючого судді Шевської О.І. зупинено провадження в справі. (а.с.78) 08 жовтня 2018 року ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави в складі головуючого судді Шевської О.І. провадження у цивільній справі поновлено. (а.с.80). 21 листпоада 2018 року згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу справ між суддями Октябрського районного суду м.Полтави від 21.11.2018 цивільну справу за позовом [PERSON] в інтересах неповнолітньої [PERSON] до [PERSON] про надання дозволу на виїзд дитини за кордон без згоди батька і оформлення проїзних документів передано для подальшого розгляду судді Блажко І.О., у зв'язку із закінченням 06.11.2018 повноважень судді Шевської О.І. 21 листопада 2018 року ухвалою судді Блажко І.О. прийнято до провадження цивільну справу. (а.с.89-90) Представник позивачки - [PERSON] за ордером [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надавши суду клопотання про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечують, Прохали проводити судове засідання без технічної фіксації судового процесу. (а.с.109) Відповідач [PERSON]до суду 30.10.2018 та 19.12.2018 не з'явився, будучи повідомленим на останню відому судові адресу, через що судова повістка вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться (ст. 131 ЦПК України). (а.с.84-85; 106-107) Представник третьої особи служби у справах дітей при виконавчому комітеті Шевченківської районної у м. Полтаві ради, за дорученням [PERSON] в судове засідання не з'явився, надіславши суду клопотання про розгляд справи без його участі, зазначивши, що прохає провести судове засідання без технічної фіксації судового процесу. Відповідно до ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснюється секретарем судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову. Встановлено, що 27.05.2015 рішенням Октябрського районного суду м.Полтави у цивільній справі №554/1520/15-ц шлюб, зареєстрований 01.09.2007 Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції, серія [NUMBER], актовий запис №1397 між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] - розірвано. Після розірвання шлюбу прізвище [PERSON] залишено «Катамідзе». Стягунто з [PERSON] на користь [PERSON] судовий збір у сумі 243,60 грн. Рішення набрало законної сили 08 червня 2015 року. (а.с.12). Відповідно ч.4 ст.82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Як слідує із рішення, [PERSON] та [PERSON] з 01.09.2007 по 27.05.2015 перебували у шлюбі, від шлюбу мають спільну дитину Крістіну, [INFO]. (а.с.12) Таким чином, батьками малолітньої [PERSON], [INFO] є : [PERSON] - батько; [PERSON] - мати. 27 липня 2017 року рішенням колегії суддів судової падати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 13.02.2017 скасовано, ухвалено нове рішення, яким позов [PERSON], поданий в інтересах малолітньої [PERSON] до [PERSON], третя особа орган опіки та піклування при виконавчому комітеті Шевченківської районної у м. Полтаві ради про позбавлення батьківських прав задоволено. Позбавлено [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітньої [PERSON], [INFO]. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] сплачений нею судовий збір у сумі 1255 грн. 20 коп. (а.с.73-76). 19 березня 2016 року [PERSON] уклала шлюб з громадянином Німеччини - [PERSON], що підтверджується копією витягу з акта про шлюб №6 (а.с.10) Частинами 1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини, прийнятої 20.11.1989, яка набрала чинності для України 27.02.1991, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Згідно з Принципом 2 Декларації прав дитини від 20.11.1959 дитині законом або іншими засобами повинен бути забезпечений спеціальний захист і надані можливості та сприятливі умови, які б дозволяли їй розвиватися фізично, розумово, морально, духовно та у соціальному розумінні здоровим та нормальним шляхом і в умовах свободи та гідності. Згідно ст.141 СК України, батьки мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Згідно ч.2 ст.150 СК України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до ч.2 ст.155 СК України, батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини. Відповідно до ч. ст. 313 ЦК України, фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. За змістом ст. 4 ЗУ «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» та Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 за №57 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 25.08.2010 №724), виїзд за межі України громадянина, який не досяг 16-річного віку, і без згоди та супроводу другого з батьків може бути дозволено на підставі рішення суду. Відповідно до підпунктів 1, 2 п. 4 Правил перетинання державного кордону громадянами України, виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється: 1) за нотаріально посвідченою згодою другого з батьків із зазначенням у ній держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі, якщо другий з батьків відсутній у пункті пропуску; 2) без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків: якщо другий з батьків є іноземцем або особою без громадянства, що підтверджується записом про батька у свідоцтві про народження дитини, та який (яка) відсутній у пункті пропуску. Згідно до п.18 Правил оформлення і видачі паспортів громадянам України для виїзду за кордон і проїзних документів дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМ України № 231 від 31 березня 1995 року, з наступними змінами і доповненнями, за відсутністю згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього за кордон може бути дозволений за рішенням суду. Правила перетинання державного кордону громадянами України, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 року №57 із змінами і доповненнями, передбачають, що перетинання державного кордону для виїзду за межі України громадянами, які не досягли 16-річного віку, здійснюються лише за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку. Виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, згода другого з батьків не вимагається у разі пред'явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМУ від 31 березня 1995 року № 231 (із змінами) визначено зокрема, що виїзд неповнолітніх громадян України за межі території України здійснюється за одним із таких документів: паспорт громадянина України для виїзду за кордон, виданий дітям громадянам України згідно з цими правилами; проїзний документ дитини, виданий відповідно до Правил; паспорт громадянина України для виїзду за кордон одного з батьків, у який, відповідно до Правил, записано дитину, яка прямує у його супроводі через державний кордон. Пунктом 18 цих Правил передбачено, що оформлення паспорта/проїзного документа здійснюється на підставі заяви батьків (законних представників батьків чи дітей), а у разі, коли батьки не перебувають у шлюбі між собою, - того з них, з ким проживає дитина, справжність підпису яких засвідчено нотаріально. За наявності заперечень одного з батьків документ може бути оформлено на підставі рішення суду. З огляду на викладене діючим законодавством не встановлено обмеження щодо виїзду неповнолітньої дитини за кордон, а лише встановлено певний порядок її виїзду за кордон за згодою батьків або дозволу суду при відсутності згоди одного з батьків. Оскільки у позивачки є складнощі в отриманні згоди відповідача на виїзд дитини за кордон, а також беручи до уваги той факт, що [PERSON] позбавлено батьківських прав, крім того,судом при розгляді даної справи не встановлено обмежень чи заборон, які унеможливлюють виїзд неповнолітньої дитини за межі України, суд приходить до висновку про доцільність задоволення позовних вимог [PERSON] та надання дозволу на виїзд неповнолітній [PERSON], [INFO] за кордон без згоди батька. Судові витрати, сплачені позивачем при подачі позову складають 551 грн.21 коп. (а.с.1) Відповідно до п.1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов'язані з розглядом справи покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Також стягнути з [PERSON] судові витрати сплачені позивачем при подачі позову.

Outcome: approved