Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-07 00:00:00

Позивач [PERSON] у липні 2018 р. звернувся до суду з вище зазначеним позовом, посилаючись на те, що 06.01.2018 р. в будівельному гіпермаркеті № 2 ТОВ «Епіцентр» (03191, м. Київ, вул. Кільцева дорога, 1 Б) придбав зі своєю дружиною товар «Плитка Флоріан білий 7С 27,5*40 в уп. 15 од.» на загальну суму 2 047,65 грн. Позивач позовні вимоги мотивує тим, що плитка купувалась з метою виконання ремонтних робіт у кухні та ванній кімнаті, та замість необхідних 85 шт. товару було використано 76 шт., а залишок плитки не підходив по кольору, тому позивач вирішив даний залишок товару у кількості 9 шт. повернути до магазину. З метою повернення коштів за плитку у кількості 9 шт. у загальній сумі залишку товару, позивач звернувся у вікно повернення товару, де надав товар, а також оригінал фіскального чеку та видаткової накладної Ррз/02-0004096 від 06.01.2018, однак працівник магазину і адміністратор повідомили позивача про неможливість повернення коштів, оскільки при собі у [PERSON] не було платіжної картки, за якою було здійснено розрахунок за товар. У зв`язку з відмовою прийнятті у позивача товару та повернення коштів, позивачем було подано заяву вх. № 4/106 від 15.01.2018 р. на ім`я керівника будівельного гіпермаркету № 2 ТОВ «Епіцентр» Проценка О.О . Проте, станом на 19.03.2018 р. та 08.05.2018 р відповіді від будівельного гіпермаркету № 2 ТОВ «Епіцентр» позивачем не отримано. Оскільки позивач не отримав відповіді на звернення, просить визнати бездіяльність Будівельного гіпермаркету № 2 ТОВ «Епіцентр» протиправною та стягнути з відповідача моральну шкоду. Ухвалою суду від 23.07.2018 р. відкрито провадження по справі та призначено підготовче провадження на 14.11.2018 р. 17.09.2019 р., згідно ухвали суду підготовче засідання закрито. Відповідно до заяви від 08.10.2019 р. позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, подав заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності . (а.с. 48) Відповідач у судове засідання повторно не з`явилася, про час та місце слухання справи повідомлялася належним чином (а.с. 31,37, 47), а тому суд на підставі ст. 280 ЦПК України, вважає можливим розглянути справу у відсутність останнього на підставі наявних даних в матеріалах справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з п. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до п. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Судом встановлено, що позивач 06.01.2018 р. в будівельному гіпермаркеті № 2 ТОВ «Епіцентр» (03191, м. Київ, вул. Кільцева дорога, 1 Б) придбав товар «Плитка Флоріан білий 7С 27,5*40 в уп. 15 од.», що підтверджується копією фіскального чеку та видаткової накладної Ррз/02-0004096 від 06.01.2018 р. на загальну суму 2 047,65 грн. Враховуючи, що оплату за товар здійснено кредитною карткою , до сплати було перераховано 2 027,17 грн. Із п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 12.04.1996 р. «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів» вбачається, що позовна заява про захист прав споживача повинна містити відомості: про те, яке право споживача порушено; коли і в чому це виявилося; про способи захисту, які належить вжити суду; про розмір сум, щодо яких заявлено вимоги, з відповідними розрахунками і обґрунтуванням; про докази, що підтверджують позов. До заяви повинні бути додані необхідні документи - залежно від заявлених вимог (наприклад, договір, квитанція-замовлення, квитанція-зобов`язання, транспортна чи інша накладна, чек, касовий ордер). Таким чином, позивач, вважаючи себе споживачем, при зверненні до суду у дотримання вимог ст. 175 ЦПК України, зобов`язаний викласти зміст позовних вимог та обставини, якими він обґрунтовує вказані позовні вимоги у відповідності до норм Закону України «Про захист прав споживачів», зазначивши про те, яке право споживача порушено у відповідності дост. 21 Закону України «Про захист прав споживачів», таким чином навівши підтвердження того, що між сторонами існують правовідносини, які регулюються Законом України «Про захист прав споживачів». Відповідно до пп. 1, 2 п. 1 ст. 9 ЗУ «Про захист прав споживачів», споживач має право обміняти непродовольчий товар належної якості на аналогічний у продавця, в якого він був придбаний, якщо товар не задовольнив його за формою, габаритами, фасоном, кольором, розміром або з інших причин не може бути ним використаний за призначенням. Споживач має право на обмін товару належної якості протягом чотирнадцяти днів, не рахуючи дня купівлі, якщо триваліший строк не оголошений продавцем. Згідно з пп. 3 п. 1 ст. 9 ЗУ «Про захист прав споживачів», обмін товару належної якості провадиться, якщо він не використовувався і якщо збережено його товарний вигляд, споживчі властивості, пломби, ярлики, а також розрахунковий документ, виданий споживачеві разом з проданим товаром. Судом встановлено, що 15.01.2018 р. позивач звернувся до Будівельного гіпермаркету № 2 ТОВ «Епіцентр» з метою повернення коштів за плитку у кількості 9 шт. у загальній сумі еквівалентній залишку товару, однак йому повідомили підстави, відповідно до яких, кошти було неможливо повернути, а саме у позивача не було платіжної картки, з якої було здійснено розрахунок за товар, тому відмовили прийняти товар та повернути кошти. Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про звернення громадян», в чинній редакції на момент звернення, громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення. Згідно із ст. 20 ЗУ «Про звернення громадян», звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п`яти днів. У зв`язку з викладеним вище позивач був змушений написати та подати заяви від 15.01.2018 р. та 19.03.2018 р. на ім`я керівника будівельного гіпермаркету №2 ТОВ «Епіцентр», однак станом на 19.03.2018 р. та 08.05.2018 р. відповіді позивач не отримав, також позивач звертався до Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини. Відповідно до ст. 40 Конституції України, усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк. Згідно із ст. 21 Закону України «Про захист прав споживачів», крім інших випадків порушень прав споживачів, які можуть бути встановлені та доведені виходячи з відповідних положень законодавства у сфері захисту прав споживачів, вважається, що для цілей застосування цього Закону та пов`язаного з ним законодавства про захист прав споживачів права споживача вважаються в будь-якому разі порушеними, якщо:1) при реалізації продукції будь-яким чином порушується право споживача на свободу вибору продукції;2) при реалізації продукції будь-яким чином порушується свобода волевиявлення споживача та/або висловлене ним волевиявлення; 3) при наданні послуги, від якої споживач не може відмовитись, а одержати може лише в одного виконавця, виконавець нав`язує такі умови одержання послуги, які ставлять споживача у нерівне становище порівняно з іншими споживачами та/або виконавцями, не надають споживачеві однакових гарантій відшкодування шкоди, завданої невиконанням (неналежним виконанням) сторонами умов договору; 4) порушується принцип рівності сторін договору, учасником якого є споживач; 5) будь-яким чином (крім випадків, передбачених законом) обмежується право споживача на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про відповідну продукцію;6) споживачу реалізовано продукцію, яка є небезпечною, неналежної якості, фальсифікованою; 7) ціну продукції визначено неналежним чином; 8) документи, які підтверджують виконання договору, учасником якого є споживач, своєчасно не передано (надано) споживачу. Пунктом 23 ст.1 Закону України «Про захист прав споживачів» визначено, що споживач це фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Закон України «Про захист прав споживачів» регулює відносини, які виникають між споживачами і виробниками, виконавцями, продавцями під час продажу товарів (виконанні робіт, наданні послуг), встановлює права споживачів на придбання товарів (робіт, послуг) належної якості та безпечних для життя і здоров`я, а також визначає механізм захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів. У вказаному законі прописана процедура укладання договору, яка включає питання щодо надання інформації споживачеві один про одного та щодо умов договору: про надання послуг з адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групах, винагороди товариства, порядок розподілу товару, тощо. А у разі ненадання зазначеної інформації суб`єкт господарювання, який повинен її надати, несе відповідальність, встановлену статтями 15 і 23 цього Закону. Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач має право обміняти непродовольчий товар належної якості на аналогічний у продавця, в якого він був придбаний, якщо товар не задовольнив його за формою, габаритами, фасоном, кольором, розміром або з інших причин не може бути ним використаний за призначенням. Споживач маєправо наобмін товаруналежної якостіпротягом чотирнадцятиднів,не рахуючидня купівлі,якщо тривалішийстрок неоголошений продавцем. Обмін товару належної якості провадиться, якщо він не використовувався і якщо збережено його товарний вигляд, споживчі властивості, пломби, ярлики, а також розрахунковий документ, виданий споживачеві разом з проданим товаром. Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України «Про захист прав споживачів» якщо на момент обміну аналогічного товару немає у продажу, споживач має право або придбати будь-які інші товари з наявного асортименту з відповідним перерахуванням вартості, або розірвати договір та одержати назад гроші у розмірі вартості повернутого товару, або здійснити обмін товару на аналогічний при першому ж надходженні відповідного товару в продаж. Пленум Верховного Суду України в п. 2 постанови Пленуму від 31 березня 1995 р. № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (із змінами, внесеними згідно з постановами Пленуму від 25 травня 2001 р. № 5, від 27 лютого 2009 р. № 1) надав роз`яснення, що спори про відшкодування заподіяної фізичній чи юридичній особі моральної (немайнової) шкоди розглядаються, коли право на відшкодування моральної шкоди безпосередньо передбачене нормами Конституції або випливає з її положень, або закріплене законодавством, яке встановлює відповідальність за заподіяння моральної шкоди. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону. На підставі вище викладеного, суд приходить до висновку та вважає за можливе частково задовольнити позовні вимоги, а саме визнати бездіяльність будівельного гіпермаркету № 2 ТОВ «Епіцентр», що виразилася у ненаданні відповіді на звернення позивача, не наданні запитуваної інформації та документів та щодо відшкодування моральної шкоди. Оскільки [PERSON] , як споживач, був звільнений від сплати судового збору при подачі даного позову на підставі ч. 3 ст. 22 ЗУ «Про захист прав споживачів», суд вважає необхідним відповідно до ст. 141 ЦПК України стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 704,80 грн.

Outcome: partial