Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-04 00:00:00

Позивач [PERSON] пред'явила до суду позов до відповідача [PERSON] про стягнення в її користь аліментів на утримання їх малолітньої дитини дочки [PERSON], [INFO], та на її ([PERSON]О.) утримання. Зазначені позовні вимоги обґрунтовує тим, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 31 серпня 2013 року. Від даного шлюбу народилася дочка [PERSON], [INFO]. З вересня 2016 року сторони проживають окремо. Оскільки відповідач ухиляється від покладеного на нього обовязку утримувати свою дитину та дружину, з якою проживає дитина, просить стягнути з нього аліменти на дитину в розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та аліменти на дружинну в розмірі 1/5 частини від всіх видів заробітку (доходу), щомісячно до досягнення дитиною трьох років. В судове засідання представник позивача [PERSON] [PERSON] подала заяву, згідно з якою заявлені позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити у повному обсязі, розглянувши справу в її відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання подав заяву, згідно з якою просив розгляд справи проводити за його відсутності, врахувавши надані ним 11 квітня 2017 року письмові заперечення, які зводяться до того, що позов [PERSON] підлягає частковому задоволенню шляхом стягнення з нього єдиної частки аліментів у розмірі 1/3 від всіх видів його доходу на утримання двох дітей сина [PERSON] (дитини від першого шлюбу) та дочки [PERSON] Крім цього, позивач [PERSON] має різні джерела доходу, є власником газети «Номер один», та тимчасово виконує обовязки директора Приватного підприємства «Агенство Тернопільських новин», тому підстав стягнення аліментів на її утримання немає. За вказаних обставин, з урахуванням вимог ст. 169 ЦПК України, суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній доказів, у відсутності сторін. Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив такі обставини: Сторони позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] з 31 серпня 2013 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим 31 серпня 2013 року, актовий запис №87 відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Збаразького районного управління юстиції у Тернопільській області. Від шлюбу сторін 28 грудня 2016 року народилася дочка [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження від 29 грудня 2016 року, актовий запис №2961 Тернопільського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільського області. Як слідує з викладених у позовній заяві обставин, якими позивач [PERSON] обґрунтовує свої позовні вимоги, з вересня 2016 року сторони проживають окремо. Дитина проживає разом із нею та перебуває на її утриманні. Відповідач у своїх запереченнях на позов зазначених обставин не спростовував. Відповідач [PERSON] є пенсіонером та отримує пенсію за вислугу років, що підтверджується довідкою №6705 від 06 вересня 2017 року, виданою Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області. Із зазначеної довідки вбачається, що сукупний розмір пенсії відповідача за період з березня по серпень 2017 року становить 56822,16 гривень. Також, згідно з відомостями з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків ДФС України про суми виплачених доходів у 2017 році [PERSON] отримав заробітну плату в розмірах 5280 гривень, 8101,05 гривень та 1605,63 гривень. Відповідач має у власності земельну ділянку площею 0,08 га для будівництва і обслуговування житлового будинку в с. Підгородньому Тернопільського району та 1/3 частину двокімнатної квартири [ADDRESS], що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 94131584 від 09 серпня 2017 року. У відповідача [PERSON], крім дочки [PERSON], [INFO], є ще одна неповнолітня дитина син [PERSON], [INFO]. За клопотанням відповідача судом витребувано докази про дохід позивача. Так, відповідно до відповіді Головного управління ДФС у Тернопільській області від 17 листопада 20017 року [PERSON] керівником чи засновником субєктів господарювання на обліку ДФС не перебуває. У 2017 році отримувала такі види доходів: соціальні виплати в розмірах 12900 гривень та 2580 гривень та заробітну плату в розмірах 1275 гривень та 5033,02 гривень. Відповідно до наказу № 14-К від 02 листопада 2016 року, виданого т.в.о. директора ПП «Агентство Тернопільських новин», з 02 листопада 2016 року по 07 березня 2017 року [PERSON] перебувала у відпустці у звязку з вагітністю та пологами. Як убачається із виписки з карткового рахунку [PERSON] від 24 жовтня 2017 року, вона користується кредитними коштами та має заборгованість, яка станом на 24 жовтня 2017 року становить 15979,40 гривень. Також, як зазначено у відгуку на заперечення, на утриманні позивача знаходиться 4 осіб: неповнолітній син від першого шлюбу [PERSON], який отримує пенсію після визнання його батька безвісно відсутнім (1247 гривень), малолітня дочка, на яку передбачено допомогу до досягнення нею трьох річного віку (860 гривень), та двоє батьків пенсіонерів із пенсією по 1400 гривень кожен. Свідоцтвом про народження серії І-ИД № 231788 підтверджено, що позивач є матірю [PERSON], [INFO]. Його батьком у вказаному свідоцтві записаний [PERSON]. Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 29 серпня 2013 року [PERSON] визнано безвісно відсутнім. Згідно з довідками №3487/02 та №469/02, виданими Тернопільським обєднаним управлінням Пенсійного фонду України, за період з лютого по липень 2017 року [PERSON] (батько позивача) отримав пенсію у загальному розмірі 8940,30 гривень, [PERSON] (мати позивача) 8736,54 гривень. Судом не встановлено жодних доказів про те, що відповідач за своїм станом здоров'я чи матеріальним становищем не може виконувати своїх обов'язків із утримання неповнолітньої дитини, а також не може надавати утримання дружині, з якою проживає дитина, до досягнення нею трьох років. Таким чином, [PERSON] не виконує обов'язку з утримання дитини та дружини, а тому наявні передбачені законом підстави для стягнення з нього аліментів. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно з ч. ч. 2, 4 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч. 1. ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків, та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. З урахуванням зазначених вище вимог закону, наявні підстави для визначення розміру аліментів у частці від заробітку відповідача, оскільки судом здобуто докази того, що відповідач отримує щомісячний сталий дохід у виді пенсії. При визначенні розміру аліментів, які підлягають стягненню, суд враховує визначені ст. ст. 80, 182 СК України обставини, зокрема бере до уваги стан здоровя дитини, стан здоровя відповідача, який жодних доказів із цього приводу не надавав, його матеріальне становище, зокрема те, що він отримує пенсію в розмірі більше 9000 гривень щомісячно, крім цього, працює та отримує заробітну плату, має у власності земельну ділянку та частину квартири, а також має ще одну неповнолітню дитину, а позивач не має можливості одержувати утримання від батьків, у силу їх матеріального становища, не має повнолітніх дітей, від яких могла б одержувати утримання, та її особистий дохід не є високим. Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України в редакції, яка діяла до 08 липня 2017 року, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу. З 08 липня 2017 року набрала чинності нова редакція ч. 2 ст. 182 СКУкраїни (в редакції Закону України від 17 травня 2017 року N 2037-VIII), відповідно до якої мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються з дня предявлення позову. Позов предявлено 29 березня 2017 року. З урахуванням наведеного, суд приходить до переконання, що позов [PERSON] підлягає до часткового задоволення шляхом стягнення в її користь із відповідача [PERSON] аліментів на утримання малолітньої дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/5 частини його заробітку (доходу), але не менше від розміру у відсотках від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, встановленого ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України, тобто до 08 липня 2017 року не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а з 08 липня 2017 року не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення нею повноліття, та на утримання дружини [PERSON] в розмірі 1/5 частини його заробітку (доходу), щомісячно, до досягнення дитиною трьох років. При цьому суд вважає необгрунтованим визначений позивачем розмір аліментів на дитину у розмірі 1/4 частини заробітку та аліментів на дружину в розмірі 1/5 частини заробітку відповідача, оскільки з урахуванням наявності у відповідача ще однієї дитини, розмір аліментів складатиме більше половини його заробітку. Разом із тим, безпідставними є доводи відповідача про необхідність визначення єдиної частки аліментів на утримання двох дітей, оскільки позов предявлено [PERSON], яка є матірю [PERSON], [INFO], і на її утриманні знаходиться саме ця дитина. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. У межах розгляду даної справи суд не вирішує питання стягнення аліментів на іншу дитину відповідача, народжену в іншому шлюбі. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України рішення суду в частині стягнення з [PERSON] у користь [PERSON] аліментів у межах суми платежу за 1 місяць слід допустити до негайного виконання. На підставі наведеного, відповідно до ст. ст. 80, 84, 180 183, 191 Сімейного кодексу України,

Outcome: partial