Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-18 00:00:00

Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] 17 березня 2021 року звернулись до суду з названим позовом, в якому вказали, що [INFO] померла мати позивача - [PERSON] . 07 листопада 2007 року [PERSON] склала заповіт, згідно якого все своє майно вона заповідає [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина за заповітом до якої входить: -житловий будинок з господарськими спорудами та будівлями, який розташований по [ADDRESS] ; -земельна ділянка площею 0,0685 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована по [ADDRESS] . На даний час позивач не може отримати свідоцтва про право на спадщину, оскільки правовстановлюючі документи на спадкову земельну ділянку та житловий будинок втрачено, тому відповідно дані підстави унеможливлюють оформлення спадщини у нотаріуса, тому позивач вимушений звернутися до суду. Позивач просить суд визнати за [PERSON] право власності на зазначену спадкову земельну ділянку, житловий будинок, після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] в порядку спадкування за заповітом. Позивач та його представник подали до суду клопотання, якими просили розгляд справи проводити без їх участі. Відповідач - Володарська селищна рада Білоцерківського району Київської області в підготовче судове засідання не направили свого представника, подали до суду заяву, якою просили суд розгляд справи проводити без участі їх представника. Згідно вимог ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Розглянувши матеріали справи та дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав. По справі встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що стверджено свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с.21). За життя, [PERSON] 07 листопада 2007 року склала заповіт, який посвідчений державним нотаріусом Володарської районної нотаріальної контори Київської області та зареєстрований в реєстрі за № 2757 (а.с. 9). Згідно даного заповіту спадкодавець заповіла все своє майно [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина за заповітом до якої входить житловий будинок з господарськими спорудами та будівлями, який розташований за адресою: [ADDRESS] , який належав спадкодавцю на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом на Ѕ частину житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд та свідоцтва про право власності на Ѕ частину у спільному сумісному майні, розташованого по [ADDRESS] , придбаному подружжям за час шлюбу (а.с. 10-15); земельна ділянка площею 0,0685 га, кадастровий номер 3221655100:01:018:0060 з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована по [ADDRESS] (а.с. 16-20). Позивач [PERSON] призначений заповідачем спадкоємцем в порядку ч. 1 ст. 1235 ЦК України, яка зазначає, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин ( а.с.9). Інших спадкоємців ні за законом ні за заповітом не має. Позивач вчасно звернулися до нотаріуса для оформлення належних йому прав, про що свідчить оглянута спадкова справа до майна померлої [PERSON] . Однак в оформленні спадкового майна йому було відмовлено у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на земельну ділянку та житловий будинок. Матеріали справи вказують, що правовстановлюючі документи на спадкове майно втрачено, про що в газеті «Громадська думка» зроблено відповідні оголошення. Держаний нотаріус Дяченко Л.Є. надала до суду інформаційну довідку зі Спадкового реєстру з якої вбачається, що спадкова справа після померлої [INFO] [PERSON] , не заводилась. Київський обласний державний архів направив до суду завірену копію спадкової справи № 546/01-17 до майна померлої [INFO] [PERSON] в якій знаходиться лист приватного нотаріуса Бабак В.С. з повідомленням спадкоємців про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа. Задовольняючи позовні вимоги, суд виходить із наступних міркувань. Так, відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом . Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у постанові від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. У відповідності до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Ст. 1222 ч.1 ЦК України вказує , що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи , які є живими на час відкриття спадщини , а також особи , які були зачаті за життя спадкодавця і народженні живими після відкриття спадщини. Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення за ст.1225 ЦК України. Ст.81 ч.1 п. г Земельного Кодексу України визначено, що громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Відповідно до ст. 392 ЦК України , власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Судом встановлено, що позивач має право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] , відповідно до ст. 1223 ЦК України, оскільки він визначений спадкоємцем за заповітом. Відповідач позовні вимоги визнає та не заперечує проти прийняття спадщини позивачем. Таким чином, встановлені судом обставини вказують, що вимоги позивача базуються на законі, визнання відповідачем позовних вимог - не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси третіх осіб, суд приймає визнання відповідачем позову та ухвалює рішення про задоволення позову у повному обсязі.

Outcome: approved