Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-30 00:00:00

Позивач ВАТ «Запоріжжяобленерго» пред'явив до суду позов до [PERSON], в якому зазначив, що між ВАТ «Запоріжжяобленерго» в особі Пологівського РЕМ та [PERSON] 20.02.2014 року був укладений договір про користування електричною енергією №0502037/18061 за адресою: [ADDRESS]. В порушення умов договору та п. п. 20, 42 «Правил користування електричною енергією для населення», затверджених постановою КМУ №1357 від 26.07.1999 року (далі за текстом ПКЕЕН) відповідач не виконав взяті на себе зобов'язання щодо сплати вартості спожитої електричної енергії за період із 06.12.2013 року по 30.07.2015 року в кількості 26020 кВт/год, що призвело до утворення боргу в сумі 21556,29грн. Частина боргу із цієї суми в розмірі 20742,19грн. розрахована на підставі показань приладу обліку, встановленого у відповідача (період із 06.12.2013 року по 17.04.2015 року). У зв'язку із виходом з ладу (загорання) лічильника заборгованість за період із 17.04.2015 року по 30.07.2015 року в сумі 814грн. розрахована у відповідності із п.33 ПКЕЕН. Відповідач відмовляється сплачувати заборгованість мотивуючи це тим, що показання лічильника не можуть бути взяті до уваги, так як мало місце загорання ввідних автоматичних вимикачів, що могло привести до хаотичного перебігу цифр на лічильнику. У зв'язку із несплатою рахунків відповідачу направлене повідомлення №1957 від 03.08.2015 року із вимогою оплатити заборгованість по рахункам. Станом на 29.10.2015 року заборгованість відповідача залишається несплаченою і складає 21556,29грн. У зв'язку із цим, позивач просить стягнути із [PERSON] на користь ВАТ «Запоріжжяобленерго» в особі Пологівського РЕМ вартість спожитої електричної енергії в сумі 21556,29грн. Пред'явив позов до суду позивач поніс додаткові витрати по оплаті судових витрат у розмірі 1218грн. В судовому засіданні представник позивача ВАТ «Запоріжжяобленерго» Сторчак В.І., підтримавши позов та виклавши мотиви його пред'явлення, просить стягнути із відповідача [PERSON] вартість спожитої електричної енергії в сумі 21556,29грн. та судові витрати у розмірі 1218грн. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позов визнала частково, а саме визнала заборгованість за спожиту електроенергію за періоди із 06.12.2013 року по 13.12.2014 року та із 17.04.2015 року по 30.07.2015 року в загальній сумі 3659,3грн. та за період із 13.12.2014 року по 17.04.2015 року по показникам середньомісячного споживання в загальній сумі 800грн., а загалом на суму 4459,3грн. В задоволенні позову в іншій частині просила відмовити, посилаючись на те, що показники лічильника за період із 13.12.2014 року по 17.04.2015 року не відповідали дійсності внаслідок загорання приладу обліку. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, свідків та давши оцінку доказам, суд знаходить позов таким, що підлягає частковому задоволенню із наступних підстав. За змістом ст. ст. 10, 11, 60, 212 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Згідно ч.1 ст.714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов'язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов'язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. Встановлено, що 20.02.2014 року між ВАТ «Запоріжжяобленерго» в особі начальника Пологівського РЕМ та [PERSON] був укладений договір про користування електричною енергією №0502037/18061 за адресою: [ADDRESS]. Згідно п.1 договору енергопостачальник бере на себе зобов'язання надійно постачати споживачу електричну енергію у необхідних йому обсягах відповідно до потужності 9 кВт електроустановок споживача, з гарантованим рівнем надійності, безпеки і якості, а споживач зобов'язується оплачувати вартість одержаної електричної енергії за обумовленими тарифами (цінами) у терміни, передбачені цим договором. Згідно п.14 договору оплата за електричну енергію здійснюється відповідно до показань приладів обліку за платіжними документами, які виписуються енергопостачальником до 25 числа поточного місяця. Відповідно до п.42 ПКЕЕН споживач електричної енергії зобов'язаний оплачувати спожиту електричну енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та цих Правил. Згідно розрахунку заборгованості за спожиту електричну енергію станом на 29.10.2015 року відповідачем [PERSON] за період із 06.12.2013 року по 30.07.2015 року було спожито електричну енергію в кількості 26020 кВт/год на суму 23688,61грн., за цей період відповідачем [PERSON] було сплачено лише 2132,32грн., що призвело до утворення боргу в сумі 21556,29грн. Заборгованість за спожиту електричну енергію за період із 06.12.2013 року по 13.12.2014 року розрахована за показниками приладу обліку на суму 2845,2грн., а заборгованість за спожиту електричну енергію за період із 17.04.2015 року по 30.07.2015 року розрахована відповідно до п.33 ПКЕЕН на суму 814,1грн., вказана заборгованість повністю визнана відповідачем [PERSON], відповідає умовам договору та вимогам ПКЕЕН, а тому підлягає стягненню із відповідача [PERSON] в повному обсязі. Заборгованість за спожиту електричну енергію за період із 13.12.2014 року по 17.04.2015 року також розрахована позивачем за показниками приладу обліку відповідача на суму 17896,99грн., що не оспорюється відповідачем [PERSON] та підтверджується завданнями на обхід за період грудня 2014 року - квітня 2015 року (а.с.210-215 т.1), куди контролерами позивача вносилися показання приладу обліку відповідача, а також показаннями свідка [PERSON], яка працювала контролером Пологівського РЕМ ВАТ «Запоріжжяобленерго». Однак, відповідач [PERSON], не заперечуючи показників приладу обліку за період із 13.12.2014 року по 17.04.2015 року, стверджувала, що вказані показники не відповідають дійсності у зв'язку із неправильною роботою приладу обліку в результаті його загорання, вона не споживала і не могла спожити електроенергію за цей період в такій кількості. Встановлений за місцем її проживання за адресою: [ADDRESS], електричний котел був відключений ще у грудні 2011 року і для опалення помешкання не використовувався, що підтверджується показаннями свідка [PERSON], опалення її помешкання здійснюється дровами та вугіллям. Встановлено, що 27.01.2014 року за заявою відповідача [PERSON] про пошкодження приладу обліку невідомими особами їй позивачем було встановлено новий прилад обліку, що підтверджується актом про виконання робіт та збереження пломб від 27.01.2014 року (а.с.221 т.1). Відповідно до п.42 ПКЕЕН споживач електричної енергії зобов'язаний невідкладно повідомляти енергопостачальника про недоліки в роботі приладу обліку. 03.02.2015 року відповідач [PERSON] звернулась до позивача із заявою про заміну ввідних вимикачів-автоматів на її приладі обліку у зв'язку із їх загоранням внаслідок замикання. 04.02.2015 року працівниками позивача у відповідача була проведена заміна вимикачів-автоматів на нові (раніше встановленні виплавлені), при цьому були зафіксовані показники приладу обліку - 018227 кВт/год (а.с. 11 т.1). На фотографіях приладу обліку відповідача, зроблених 03.02.2015 року (а.с.12-14 т.1), було зафіксовані пошкодження ввідних вимикачів-автоматів на приладі обліку (а.с.111 т.1). Таким чином, значне зростання показників приладу обліку відповідача [PERSON] було зафіксоване працівниками позивача лише після звернення відповідача [PERSON] щодо пошкодження ввідних вимикачів-автоматів на її приладі обліку, які, як зазначено працівниками позивача в акті про виконання робіт та збереження пломб від 04.02.2015 року (а.с.11 т.1), були виплавлені, причини цього позивачем не встановлювалися. До цієї події контролером позивача [PERSON] особисто 13.12.2014 року були зафіксовані показники приладу обліку відповідача - 005580 (а.с.210). В подальшому контролером позивача [PERSON] 12.01.2015 року зі слів споживача були зафіксовані показники приладу обліку відповідача - 005901 (а.с.211 т.1), достовірність яких позивачем не спростовується. Надалі контролером позивача [PERSON] особисто 11.02.2015 року були зафіксовані показники приладу обліку відповідача - 018608 (а.с.212), 13.03.2014 року були зафіксовані показники приладу обліку відповідача - 020008 (а.с.213), 16.04.2014 року були зафіксовані показники приладу обліку відповідача - 021353 (а.с.214). Згідно п.16 ПКЕЕН у разі сумніву споживача у правильній роботі приладу обліку він може звернутися до енергопостачальника для проведення експертизи. Після оплати споживачем вартості робіт енергопостачальник протягом 20 днів проводить експертизу. Відповідач [PERSON] 04.03.2015 року звернулась до позивача із приводу незгоди із показниками її приладу обліку (а.с.17 т.1). Листом позивача від 12.03.2015 року №С-11/569 відповідачу було роз'яснено положення п.16 ПКЕЕН в тому числі щодо оплати вартості експертизи лічильника. Відповідач [PERSON] 18.03.2015 року звернулась до позивача із приводу незгоди із показниками її приладу обліку, зазначивши про потрапляння води під час опадів до коробу з її приладом обліку, внаслідок чого, на її думку, могло виникнути загорання (а.с.110 т.1). Відповідач [PERSON] 24.04.2015 року звернулась до позивача із приводу заміни приладу обліку, так як встановлений у неї прилад обліку згорів в результаті пожежі, яка виникла, на її думку, в результаті замикання від потрапляння до нього води (а.с.84 т.1). З інформації Пологівського РС ГУ ДСНС України в Запорізькій області від 30.05.2016 року №53 вбачається, що 21.04.2015 року був зареєстрований виклик на загорання електричного лічильника, встановленого на фасаді будинку [PERSON] по [ADDRESS] м.Пологи. При прибутті на місце події працівниками Пологівського РС ГУ ДСНС України в Запорізькій області було виявлено електролічильник зі слідами термічного ушкодження. Відповідно до абз.3 п.6 Порядку обліку пожеж та їх наслідків, затвердженого постановою КМУ від 26.12.2003 року №2030, даний факт кваліфіковано як коротке замикання в електроустаткуванні без подальшого горіння (а.с.4 т.2). Вказані дії Пологівського РС ГУ ДСНС України в Запорізькій області щодо кваліфікації загорання приладу обліку у відповідача [PERSON] не оспорювалися, доказів на спростування того, що загорання приладу обліку у відповідача [PERSON] відбулося в результаті короткого замикання, позивач надати не може. В результаті загорання приладу обліку відповідача [PERSON], яке мало місце 21.04.2015 року, він був фактично повністю знищений, внаслідок цього позивачем прилад обліку було списано через неможливість ідентифікувати по залишкам від згорання (а.с.6-9 т.2). В ході судового розгляду справи сторони відмовилися від проведення експертизи приладу обліку відповідача [PERSON] з метою перевірки достовірності його показників з огляду його фактичне знищення в результаті згорання. Крім того, представник позивача повідомив, що на теперішній час залишки від вказаного приладу обліку також не збереглися, оскільки були знищені, тому надати їх для огляду в судовому засіданні не може. З огляду на викладені факти на теперішній час не можливо перевірити шляхом призначення і проведення експертизи достовірність спірних показників приладу обліку відповідача [PERSON] за період із 13.12.2014 року по 17.04.2015 року. Відповідно до ч.1 ст.146 ЦПК України у разі ухилення особи, яка бере участь у справі, від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з'ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні. Згідно ст.57 ЦК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Згідно ч.1 та ч.2 ст.58 ЦК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно ч.3 та ч.4 ст.60 ЦК України доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, суд виходячи із вказаних положень закону, враховуючи встановлені обставини справи та досліджені в ході судового розгляду справи докази, надані сторонами на підтвердження своїх вимог та заперечень, приходить до висновку, що позивачем в установленому порядку не доведено поза розумним сумнівом факт споживання відповідачем [PERSON] за період із 13.12.2014 року по 17.04.2015 року електричної енергії саме в кількості 15773 кВт/год, які були зафіксовані приладом обліку відповідача, на загальну суму 17896,99грн., оскільки у вказаний період мали місце випадки як загорання ввідних вимикачів-автоматів на приладі обліку, так і самого приладу обліку відповідача [PERSON], в результаті якого він був повністю знищений, із приводу цього відповідач [PERSON] неодноразово зверталась до позивача, в тому числі зверталась і з приводу сумнівів у правильній роботі приладу обліку, який на теперішній час не можливо перевірити шляхом призначення і проведення експертизи, оскільки позивачем прилад обліку до суду не наданий через його фізичне знищення, що об'єктивно підтверджується дослідженими в ході судового розгляду справи доказами. Однак, оскільки за період із 13.12.2014 року по 17.04.2015 року відповідач [PERSON] дійсно споживала електричну енергію за місцем свого проживання, за адресою: [ADDRESS], і не була відключена від електромережі, на що вказує позивач і не заперечує відповідач, то вимоги позивача щодо стягнення заборгованість за спожиту електроенергію за вказаний період підлягають частковому задоволенню. Разом з тим, суд не може погодитися із позицією відповідача [PERSON] щодо сплати заборгованості за спожиту електроенергію за період із 13.12.2014 року по 17.04.2015 року в загальній сумі 800грн. виходячи із середньомісячного споживання в сумі по 200грн. у місць, оскільки такі твердження нічим об'єктивно не підтверджуються, відповідного розрахунку до суду надано не було. Відповідно до п.33 ПКЕЕН у разі користування електричною енергією без приладу обліку з дозволу енергопостачальника розрахунки із споживачем здійснюються відповідно до середньомісячного споживання. Величина середньомісячного споживання електроенергії визначається за попередні 12 місяців, або за фактичний період споживання, якщо він менший 12 місяців. На вимогу суду позивачем було зроблено розрахунок середньомісячного та середньодобового споживання електричної енергії відповідачем [PERSON] за період із 13.12.2014 року по 17.04.2015 року в кількості 3753 кВт/год на загальну суму 1855,66грн. З огляду на викладене, суд, враховуючи встановлені обставини справи та досліджені в ході судового розгляду справи докази, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, приходить до висновку, що вимоги позивача щодо стягнення із відповідача заборгованості за спожиту електричну енергію за період із 13.12.2014 року по 17.04.2015 року підлягають частковому задоволенню на суму 1855,66грн. Таким чином, суд приходить до висновку, що із відповідача [PERSON] на користь позивача ВАТ «Запоріжжяобленерго» в особі Пологівського РЕМ підлягає стягненню вартість спожитої електричної енергії в загальній сумі 5514,96грн., а також понесені позивачем судові витрати в сумі 1218грн., в задоволенні позову в іншій частині слід відмовити через недоведеність пред'явлених вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial