Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-12 00:00:00

Позивач [PERSON] позовні вимоги мотивує тим, що їй відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] від 30.03.2000 р., який зареєстрований в Книзі записів державних актів на право власності на землю за № [NUMBER] належить земельна ділянка за адресою [ADDRESS]. Дана земельна ділянка межує з земельною ділянкою за адресою [ADDRESS], належною відповідачу [PERSON], що належить йому на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] від 17.11.2009 року. Вказаний державний акт був виданий йому після звернення до Держкомзему м. Суми у зв'язку із втратою оригіналу державного акту від 14.09.1999 року серії [NUMBER]. При виготовленні технічної документації для видачі нового державного акту серії [NUMBER] від 17.11.2009 року було допущено технічні помилки, внаслідок чого межі земельної ділянки, за адресою [ADDRESS], належної [PERSON], накладаються на межі земельної ділянки, належної позивачу, хоча по фактичним межам проходить огорожа, яка знаходиться між цими земельними ділянками більше 20 років. У зв'язку з такою невідповідністю меж, яка виникла при виготовленні відповідачем [PERSON] державного акту в 2009 році, позивач позбавлена можливості отримати кадастровий номер на свою земельну ділянку, тобто реалізувати свої права власника. Просить визнати недійсним Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 17.11.2009 року, яким передано у власність земельну ділянку [ADDRESS] площею 0,0727 га [PERSON], та скасувати його державну реєстрацію, а також стягнути з відповідачів у дольовому порядку судові витрати. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав, пояснив, що помилка, допущена при виготовленні технічної документації для отримання відповідачем [PERSON] нового державного акту серії [NUMBER] від 17.11.2009 року позбавляє позивача можливості реалізувати свої законні права як власника земельної ділянки. Звернення позивачки до відповідачів для врегулювання спору в позасудовому порядку не дали результатів, оскільки Управління Держгеокадастру у Сумському районі Сумської області письмово повідомило про неможливість скасування державного акту та було рекомендовано звернутися до суду. Просить задовольнити позовні вимоги. Представник відповідача Управління Держгеокадастру у Сумському районі Сумської області, повідомленого судом належним чином по час і місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився. В письмовому відгуку на позов просив розглядати її без участі відповідача. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував, вважав, що оскільки технічна помилка була допущена органом, який виготовляв технічну документацію на земельну ділянку, то саме цей орган повинен нести відповідальність, а він не є належним відповідачем у справі. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін та їх представників, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню у повному обсязі, виходячи з наступного. Встановлено, що відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] від 30.03.2000 р., який зареєстрований в Книзі записів державних актів на право власності на землю за № [NUMBER] позивачу [PERSON] належить земельна ділянка, площею 0,0658 га за адресою [ADDRESS]. (а.с.7). Вказана земельна ділянка набута позивачем у власність в порядку спадкування за заповітом, згідно з свідоцтвом про право на спадщину від 12.01.1995 року (а.с.8). Як вбачається з технічного паспорту на домоволодіння за адресою [ADDRESS], на вказаній земельній ділянці розташований житловий будинок з надвірними будівлями (а.с.10). Дана земельна ділянка межує з земельною ділянкою за адресою [ADDRESS], належною відповідачу [PERSON], що належить йому на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] від 17.11.2009 року (а.с.14). Вказаний державний акт був виданий йому після звернення до Держкомзему м. Суми на підставі рішення Сумської міської ради від 25.03.2009 року № 2479-МР, у зв'язку із втратою оригіналу державного акту від 14.09.1999 року серії [NUMBER] (а.с.13, 15). [PERSON] з метою отримання кадастрового номера на земельну ділянку [ADDRESS] звернулась до землевпорядної організації, із проханням виготовити технічну документацію, та присвоїти кадастровий номер, шляхом здачі у базу даних обмінного файлу Державного земельного кадастру. При підготовці вищевказаних документів, Позивачу стало відомо, що межа суміжної земельної ділянки [ADDRESS] перетинає межу наших суміжних ділянок та є накладна на земельну ділянку [ADDRESS] яка належить як фактично так і юридично позивачу. З метою позасудового врегулювання спору, позивачка зверталася до відповідача Управління Держгеокадастру у Сумському районі Сумської області із заявою про скасування Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 17.11.2009 р., але відповідачем було надано відповідь, якою було відмовлено у задоволенні заяви позивачки, та рекомендовано звернутися до суду із відповідним позовом (а.с.16). Як вбачається з висновку № 30 від 09.11.2017 року земельно-технічної експертизи, виходячи із складеного графічного Додатку № 1- № 2контури земельної ділянки [ADDRESS], що визначена у державному акті на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 17.11.2009 р. на ім'я [PERSON], накладаються на контури земельної ділянки [ADDRESS], що зазначена в державному акті на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 30.03.2000 р. на ім'я [PERSON] та на контури земельної ділянки фактичних меж по встановленому паркану. Накладаються на контури земельної ділянки [ADDRESS], що зазначена в державному акті на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 30.03.2000 р. на ім'я [PERSON] площею 14,0 м2 . Лінійні розміри накладення по всій межі складають: А-Б - 1,63 м. Накладаються контури земельної ділянки [NUMBER] фактичних меж по встановленому паркану площею 21 м2 . Лінійні розміри накладення по всій межі складають: А-Б - 1,69 м. виходячи із складеного графічного Додатку №3, технічна документація із землеустрою, яка стала підставою для отримання державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] від 17.11.2009 р. на ім'я [PERSON] та даний державний акт не відповідає раніше встановленим межам земельної ділянки [ADDRESS], що зазначена в державному акті на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 30.03.2000 р. на ім'я [PERSON], та державного акту від 14.09.1999 року серії [NUMBER] (на ім'я [PERSON].). В обсязі наданої документації можливою причиною накладення меж земельної ділянки [ADDRESS], згідно з державним актом серії [NUMBER] від 30.03.2000 р. на ім'я [PERSON] та земельної ділянки по [ADDRESS] згідно з державним актом серії [NUMBER] від 17.11.2009 р. на ім'я [PERSON], а також в технічній документації. Що стала підставою для видачі вказаних державних актів, є допущені помилки при складанні технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд [PERSON] по [ADDRESS] (а.с.177-192). Висновки, викладені в експертному дослідженні, відповідають даним технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд [PERSON] по [ADDRESS] та земельної ділянки [ADDRESS] [PERSON] (а.с.72-114). В обґрунтування своїх позовних вимог позивач послався на ч. 1 ст. 155 ЗК України, яка визначає, що у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акту, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Позивач зазначає також, що відповідно до Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право приватної власності на землю, право колективної власності на землю, право власності на землю і право постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди) та договорів оренди землі (Далі Інструкції) - Державний акт на право власності на землю виготовляється на підставі - виписки з рішення відповідної ради або державної адміністрації про передачу у власність земельної ділянки, договір відчуження земельної ділянки (договір купівлі-продажу, дарування, міни, інші цивільно-правові угоди), рішення суду. Відповідно до Інструкції, роботи зі складання державного акта на право власності на земельну ділянку складаються із підготовчих робіт; встановлення (відновлення) в натурі (на місцевості) меж земельної ділянки та меж обмежень на використання земельної ділянки; складання кадастрового плану земельної ділянки; заповнення бланка державного акта. При виготовленні кадастрового плану для видачі Державного акта на право приватної власності на землю на нього не були занесені межі вкраплених земельних ділянок сторонніх землевласників і землекористувачів, що потягнуло за собою виготовлення державного акту з неправильними межами. Інструкцією не передбачено можливості внесення змін у Державний акт шляхом його виправлення, оскільки це тягне за собою переробку всієї технічної документації. Отже, виходячи із порядку видачі оспорюваного державного акту, та їх реєстрації, для того щоб внести зміни у Державний акт слід його визнати недійсним (анулювати), а потім виготовити новий Державний акт. Необхідність визнання Державного акту недійсним в судовому порядку обумовлюється ще й тим, що Державні акти на право власності на землю підлягають обов'язковій державній реєстрації. Відповідно до ст. 27 п. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень», що державна реєстрація речових прав скасовується в разі винесення судом відповідного рішення. Пленум Верховного суду України в Постанові від 16 квітня 2004 року за № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» зазначивши, що «Виходячи з положень статей 8, 124 Конституції України, статей 26, 30, 87-90, 97, 100, 102, 118, 123, 128, 143-146, 151, 153-158, 161, 210, 212 Земельного кодексу України (далі - ЗК) ст. 24 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК), ст. 12 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК) судам підвідомчі справи за заявами, зокрема: з приводу володіння, користування, розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян чи юридичних осіб, і визнання недійсним державних актів про право власності та право постійного користування земельними ділянками.» Згідно ч. 3 ст. 152 ЗК України: «Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування...» На думку суду, зазначені позивачем у позовній заяві правові норми підлягають застосуванню у даних правовідносинах. З аналізу наведених вище доказів вбачається, що право позивача порушене і підлягає захисту. Отже, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги, визнати недійсним Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 17.11.2009 року, яким передано у власність земельну ділянку [ADDRESS] площею 0,0727 га [PERSON], та скасувати його державну реєстрацію. Відповідно до ст. 142 ЦПК України на користь позивача необхідно стягнути з відповідачів у дольовому порядку підтверджені документально (оригіналами квитанцій) судові витрати, які складаються з сплаченого судового збору та витрат на проведення експертного дослідження в загальній сумі 4 551 гривня 20 коп., у дольовому порядку, по 2 275 гривень 60 коп. з кожного відповідача На підставі викладеного,

Outcome: approved