Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-31 00:00:00

Позивач [PERSON] , який проживає по [ADDRESS] , звернувся в суд з позовом до Вікнянської сільської ради (місцезнаходження: вул. Шевченка, 40 с.Вікно Городенківського району Івано-Франківської області), в якому просить визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташованими по [ADDRESS] . Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідно до свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння від 10.01.1988, виданого виконавчим комітетом Городенківської районної ради, право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, розташованими по [ADDRESS] , належав мамі позивача [PERSON] . На підставі цього свідоцтва Коломийським МБТІ 10.01.1989 було здійснено реєстрацію права власності на домоволодіння [ADDRESS] за [PERSON] вцілому, про що зроблено запис у реєстрову книгу за №173. Згідно довідки Вікнянської сільської ради №547 від 19.10.2020 [ADDRESS] .Вікно в послідуючому була перейменована на [ADDRESS] , а потім на [ADDRESS] . Для будівництва та обслуговування житлового будинку була виділена земельна ділянка площею 0,14 га, що доводиться довікою Вікнянської сільської ради №549 від 19.10.2020. У відповідності до технічного паспорта, виготовленого ОКП «Коломийське МБТІ» 30.09.2020, старий житловий будинок, позначений на схемі в технічному паспорті літерою «А», переобладнаний під літню кухнкю. У 1991 році побудований новий житловий будинок, позначений на схемі літерою «М» на підставі будівельного паспорта. Загальна площа житлового будинку становить 187,3 кв.м., житлова - 80,3 кв. У господарстві наявні також стодола, стайня, дві комори, сарай, гараж, баня, навіс, вбиральня, криниця, огорожа та вимощення. Отже, переобладнання старого житлового будинку під літню кухню та будівництво нового згідно технічного паспорта відбулося до 05.08.1992, коли виникнення права власності на збудоване нерухоме майно не залежало від державної реєстрації такого права. Згідно звіту про оцінку майна ЕТВО «Придністров`я» ринкова вартість житлового господарства по [ADDRESS] становить 108 300 грн. За результатами проведення технічного обстеження житлового будинку встановлено його відповідність вимогам надійності та можливість безпечної експлуатації. 30 серпня 2006 року [PERSON] склала заповіт, яким розпорядила позивачу все своє майно, де б воно не було і з чого б не складалося, на все, на що за законом матиме право, в т.ч. належну їй частину житлового будинку та надвірних споруд. Заповіт посвідчений секретарем Вікнянської сільської ради Городенківського району 30.08.2006, зареєстрований в реєстрі за № 44. Заповіт ніким не скасовувався та не оскаржувався. [PERSON] померла [INFO] , що стверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] від 10.09.2006 року, актовий запис №19. З довідки Вікнянської сільської ради №546 від 19.10.2020 вбачається, що на момент смерті [PERSON] разом з нею проживали і були зареєстровані: позивач та його дружина [PERSON] . З метою реалізації своїх спадкових прав позивач звернувся до Городенківської державної нотаріальної контори. Однак, нотаріус відмовила йому у видачі документів на спадщину на житлове господарство через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно у спадкодавця, що стверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 13.10.2020. Після смерті [PERSON] , позивач фактично вступив в управління спадщиною - користується спадковим майном на власний розсуд, постійно проживає у житловому будинку, обробляє земельну ділянку, виготовив технічну документацію за власні кошти, тобто своїми діями фактично прийняв спадщину, однак оформити свідоцтво про право на спадщину в нотаріальній конторі не може через відсутність правовстановлюючих документів у спадкодавця. Досудове врегулювання спору в даному випадку неможливе. Сторони та їх представники в судове засідання не з`явилися. Позивач подав до суду заяву про розгляд справи без його участі; позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить задоволити. Відповідач Вікнянська сільська рада подала до суду заяву, в якій зазначила, що позов [PERSON] визнає і просить справу розглядати у відсутності її представника. Дії учасників справи не суперечать вимогам ст.211 ЦПК України, відповідно до якої учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Передбачених ч.2 ст.223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності учасників справи. Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази, дійшов наступного. Згідно копії свідоцтва на право приватної власності на домоволодіння від 10 січня 1988 року, виданого виконавчим комітетом Городенківської районної Ради народних депутатів на підставі рішення цього ж виконкому № 241 від 14.12.1988, встановлено, що в цілому домоволодіння, яке складається із житлового будинку, службових будівель і споруд, що розташоване в [ADDRESS] дійсно належить [PERSON] на праві приватної власності. Як вбачається із довідки № 547 від 19.10.2020, виданої виконавчим комітетом Вікнянської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, житловий будинок знаходиться в [ADDRESS] ( колишня [ADDRESS], [ADDRESS] ). Копією виписки з інвентаризаційних матеріалів ОКП «Коломийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» Вих. № 9482 від 25.09.2020 стверджується, що згідно архівних даних ОКП «Коломийське МБТІ» право власності на житловий будинок, будівлі та споруди по [ADDRESS] станом на 31.12.2012 зареєстровано за [PERSON] (форма власності - приватна; частка - 1) згідно свідоцтва про право власності, виданого Городенківським РВК 10.01.1989 р. на підставі рішення цього ж виконкому № 241 від 14.12.1988 р. У примітці вказано, що житловий будинок літ «А», на який видавалось свідоцтво про право власності переобладнано під господарську будівлю; побудований новий житловий будинок літ «М» згідно будівельного паспорта. Статтею 41 Конституцією України та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Згідно із частиною четвертою статті 3 зазначеного Закону речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації. Тобто, право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з чинними нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою. Отже, право власності на збудоване до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (03 серпня 2004 року) нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його будівництва, а не виникає у зв`язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, як офіційного визнання державою такого права, а не підставою його виникнення. Відповідно до частини першої статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Крім того, згідно з частинами першою та другою статті 5 Цивільного кодексу України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. До 05 серпня 1992 року закон не передбачав процедуру введення нерухомого майна в експлуатацію при оформленні права власності. Порядок та умови прийняття в експлуатацію об`єктів будівництва вперше встановлений постановою Кабінету Міністрів України від 05 серпня 1992 року № 449 «Про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів державного замовлення» (втратила чинність). Ураховуючи зазначене, індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, збудовані у період до 05 серпня 1992 року, не підлягають проходженню процедури прийняття в експлуатацію. Фактично єдиним документом, що засвідчує факт існування об`єкта нерухомого майна й містить його технічні характеристики, є технічний паспорт на такий об`єкт, виготовлений за результатом його технічної інвентаризації (лист Міністерства юстиції України від 23 лютого 2016 року № 8.4-35//18/1). З копії технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] , виготовленого 30.09.2020 встановлено, що житловий будинок «М» споруджено в 1991 році, господарські будівлі та споруди: літню кухню «А» в 1957 році, вбиральню в 1970 році, стайню, комору, стодолу, сарай, комору в 1977 році, гараж, баню, навіс в 1990 році. Копія висновку про вартість майна, складеного ЕТВО «Придністров`я» стверджує, що ринкова вартість житлового будинку з господарськими будівлями по [ADDRESS] станом на 21.10.2020 становить 108300 грн. Відповідно до роз`яснень, що містяться в п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.1991 № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради. Довідкою № 549, виданою 19.10.2020 виконавчим комітетом Вікнянської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області стверджено, що житловий будинок з надвірними спорудами знаходиться на земельній ділянці орієнтовною площею 0,14 га по [ADDRESS] . За заповітом, посвідченим 30.08.2006 секретарем виконкому Вікнянської сільської ради, зареєстрованим в реєстрі за № 44, [PERSON] , [INFO] , жителька с. Вікно на випадок своєї смерті зробила таке розпорядження, яким належну їй частину житлового будинку та надвірних споруд; все майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що їй буде належати, на що вона за законом матиме право; земельний пай; ощадні книжки заповіла [PERSON] . Заповіт чинний, зареєстрований у спадковому реєстрі за № 42196419 (номер в реєстрі нотаріальних дій 44), що доводиться копією Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 61629266, виданого 11.09.2020 Городенківською районною державною нотаріальною конторою, у зв`язку з відкриттям спадкової справи. [PERSON] померла [INFO] у віці 77 років в с. Вікно Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис за № 19 від 10.09.2006, про що свідчить копія Свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 10.09.2006 Вікнянською сільською радою. Внаслідок її смерті відкрилася спадщина. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. За ст.ст. 1268-1269 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Прийняття спадщини це: постійне проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подання спадкоємцем, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядуваннязаяви про прийняття спадщини. Часом відкриття спадщини є день смерті особи, визначено ч.2 ст.1220 ЦК України. На момент смерті [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] а/ з № 19, разом з нею проживали і були зареєстровані в [ADDRESS] : син [PERSON] , [INFO] , невістка [PERSON] , [INFO] , що стверджено довідкою № 546 від 19.10.2020, виданою виконавчим комітетом Вікнянської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області. Про те, що позивач [PERSON] , [INFO] , є сином [PERSON] та [PERSON] свідчить копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 07 березня 1957 року, відповідний запис за № 18. [PERSON] помер [INFO] , актовий запис за № 4 від 24.02.1957, про що свідчить копія Свідоцтва про смерть (повторно) серії [NUMBER] , виданого 27.10.2020. Судом встановлено, що спадкоємцем за заповітомпісля смерті [PERSON] є її син [PERSON] (позивач). Відповідно до ч.1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно з вимогами ч.1 ст.1297 згаданого Кодексу спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно. Із копії спадкової справи № 303/2020, наданої суду Городенківською районною державною нотаріальною конторою вбачається, що спадкоємець за заповітомпозивач [PERSON] прийняв спадщину після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] , так як він проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, та подав нотаріусу заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Копією Витягу № 61629343 про реєстрацію в Спадковому реєстрі, виданого 11.09.2020 Городенківською районною державною нотаріальною конторою підтверджується, що до Спадкового реєстру внесено реєстраційний запис про реєстрацію спадкової справи № 66395429 (номер у нотаріуса № 303/2020), спадкодавець - [PERSON] , дата смерті: [INFO] . До складу спадщини [PERSON] входить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташованими по [ADDRESS] . Постановою державного нотаріуса Городенківської районної державної нотаріальної контори № 1207/02-31 від 13 жовтня 2020 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] на житловий будинок [ADDRESS] , з посиланням на те, що житловий будинок на який видавалося свідоцтво про право власності переобладнано під господарську будівлю та побудовано новий житловий будинок. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Позивач, як спадкоємець за заповітом після смерті матері [PERSON] , фактично став власником вищезгаданого житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, користується ними. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину, - визначено ч.3 ст. 1296 ЦК України. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Статтею 328 Цивільного кодексу України визначено, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Передбачених згаданою статтею підстав неправомірності набуття позивачем права власності на житловий будинок, господарські будівлі та споруди, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] , судом не встановлено, позов визнається відповідачем - органом місцевого самоврядування, тому суд приходить до переконання, що є підстави для задоволення позовних вимог. На підставі ст.ст. 316, 317, 325, 328, 1216, 1217, 1220, 1222, 1223, 1233, 1268-1270, 1296-1297 ЦК України,

Outcome: approved