Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-16 00:00:00

Позивач [PERSON] у жовтні 2014 звернувся до суду з позовом, предмет якого змінив 24.10.2014 року та просить постановити рішення, на підставі якого визнати за ним право власності на автомобіль марки «RENGE ROVER», моделі 4,0.,1997 року випуску, тип ТЗ легковий, колір чорний, шасі № [NUMBER], реєстровий номер [NUMBER] , зареєстрований МРЕВ 7 УДАІ ГУ МВСУ в м. Києві 22.11.205 року, свідоцтво про реєстрацію ТЗ [NUMBER], видане МРЕВ 7 УДАІ ГУ МВСУ в м. Києві 22.11.2005 року . Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 07 лютого 2013 року відповідач [PERSON] на підставі довіреності, посвідченої приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу у реєстрі №7, від імені [PERSON], реєстраційний ОКПП [NUMBER], уповноважила його, [PERSON], управляти та розпоряджатись належним [PERSON] автомобілем. Підставою надання вказаної довіреності став усний Договір, укладений між ним та [PERSON], відповідно до умов якого вона передала право володіння та розпорядження автомобілем марки «RENGE ROVER», моделі 4,0.,1997 року випуску, тип ТЗ легковий, колір чорний, шасі № [NUMBER], реєстровий номер [NUMBER] , а від нього отримала грошові кошти у сумі 85000 грн. Крім того між ними було досягнуто згоду за всіма істотними умовами укладеного договору, тому вважає, між ними фактично було укладено Договір купівлі-продажу вказаного автомобілю. Тому він вважає, що право власності на автомобілем марки «RENGE ROVER», моделі 4,0.,1997 року випуску, тип ТЗ легковий, колір чорний, шасі № [NUMBER], реєстровий номер [NUMBER] він набув на підставі розписки про отримання відповідачем грошових коштів у вигляді оплати за вказаний автомобіль фактичного відкритого володіння ним. Але, оскільки він не має документа, яким підтверджується його право вільно володіти та розпоряджуватися вказаним автомобілем, оскільки видана довіреність не є документом, який посвідчує право власності позивача на транспортний засіб, він вимушений звернутися зі вказаним позовом до суду. В судовому засіданні представник позивача, [PERSON], заявлений позов підтримав, дав пояснення про обставини, які викладені у рішенні вище. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала письмову заяву, в якій просила справу розглянути у її відсутність, проти задоволення позову не заперечувала ( а.с.26). Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що заявлений позов не обґрунтований та не підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права не встановлена судом. Так, в судовому засіданні було встановлено, що автомобіль марки «RENGE ROVER», моделі 4,0.,1997 року випуску,тип ТЗ легковий, колір чорний, шасі № [NUMBER], реєстровий номер [NUMBER] , зареєстрований МРЕВ 7 УДАІ ГУ МВСУ в м. Києві 22.11.205 року, згідно свідоцтво про реєстрацію ТЗ [NUMBER], виданого МРЕВ 7 УДАІ ГУ МВСУ в м. Києві 22.11.2005 року , на праві власності належить [PERSON]. (а.с.9) 21.11.2012 року [PERSON] видав довіреність строком на три роки, яка дійсна була до 21.11.2015 року, с правом передовіри повноважень третім особам, відповідно до якої уповноважила [PERSON] та [PERSON] та [PERSON] управляти та розпоряджатися незалежно один від одного автомобілем марки «RENGE ROVER», моделі 4,0.,1997 року випуску,тип ТЗ легковий, колір чорний, шасі № [NUMBER], реєстровий номер [NUMBER] та представляти його інтереси в органах нотаріату, відповідних органах ДАІ, митниці або в будь-яких установах, підприємствах та організаціях незалежно від їх підпорядкування та форм власності з усіх без винятку питань, пов'язаних з експлуатацією та відчуженням автомобіля, його переобладнанням, ремонтом, проходженням технічного огляду; виїзду за кордон, отримання в органах ДАІ свідоцтва про реєстрацію ТЗ для поїздки за кордон; визначати на власний розсуд місце стоянки ТЗ; страхувати, зняти автомобіль з обліку та поставити на тимчасовий або постійний облік та ін. ( а.с. 4). Далі [PERSON] у свою чергу, 07 лютого 2013 року на підставі довіреності, посвідченої приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального у реєстрі №7, від імені [PERSON] , реєстраційний ОКПП [NUMBER], уповноважила його, [PERSON], управляти та розпоряджатись належним [PERSON] вказаним вище автомобілем ( а.с.5). Положення ст. 244 ЦК України передбачають, що на підставі довіреності здійснюється представництво. Довіреність є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Згідно зі ст. ст. 238, 244 ЦК України довіреність не є правовим оформленням переходу права власності. Однак, як зазначив в судовому засіданні представник позивача, [PERSON]., при оформленні [PERSON] довіреності від 21.11.2012 року, позивачем [PERSON] було передано [PERSON] грошові кошти у розмірі 85 000 грн. за придбання автомобілю марки «RENGE ROVER», моделі 4,0.,1997 року випуску,тип ТЗ легковий, колір чорний, шасі № [NUMBER], реєстровий номер [NUMBER], у зв'язку з чим вважає, що між сторонами фактично відбувся договір купівлі-продажу. Згідно розписки, копія якої мається в матеріалах справи, дійсно [PERSON] продала автомобіль марки «RENGE ROVER»,1997 року випуску, реєстровий номер [NUMBER], по генеральній довіреності від 21.11.2012 року за 85 000 грн. ( а.с. 8). Відповідно до змісту статей 202, 208, 626, 638, 655 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Правочин має вичинятися у формі, встановленій законом. У письмовій формі належить вчиняти правочини фізичних осіб між собою на суму, що перевищує у двадцять і більше разів розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Як було встановлено в судовому засіданні договір купівлі-продажу вищезазначеного автомобілю між [PERSON] та [PERSON] не укладався, а останньою була тільки видана довіреність на його ім'я з правом керування та розпорядження транспортним засобом, у тому числі і з правом зняти автомобіль з обліку та поставити на тимчасовий або постійний облік та ін. без права передоручення. Відповідно до п. п. 2,7, 8, 42 Правил державної реєстрації та обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілі, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів та мотоколясок, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 7 вересня 1998 року № 1388 (далі - Правила державної реєстрації та обліку автомобілів) в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин, передбачено порядок набуття права власності на транспортний засіб з обов'язковою реєстрацією власником придбаного транспортного засобу на підставі документів, що підтверджують право власності. Для того, щоб здійснити продаж автомобіля, зняти його з обліку та перереєструвати на нового власника необхідно, щоб був відсутній арешт автомобіля чи заборона зняття його з обліку. Крім того, власник автомобіля повинен підтвердити правомірність придбання транспортних засобів зазначеними в Правилах документами, засвідченими підписом відповідної посадової особи, що скріплений печаткою. Серед зазначених в цих Правилах документів відсутні довіреність, розписка про отримання грошових коштів та усний договір купівлі-продажу автомобіля, який нібито був укладений між [PERSON] та [PERSON] Натомість вказано, що одними із таких документів можуть бути договори, в тому числі угоди, укладені на товарних біржах, та інші посвідчені в установленому порядку документи, що встановлюють право власності на транспортний засіб. Для реєстрації транспортних засобів, що перебували в експлуатації і зареєстровані в підрозділах ДАІ, крім названих документів, додається свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт) з відміткою підрозділу ДАІ про зняття транспортного засобу з обліку. Перед відчуженням такий транспортний засіб повинен бути знятий з обліку в підрозділі ДАІ. Перед видачею довіреності від 07.02.2013 року на ім'я [PERSON], [PERSON] автомобіль не був знятий з обліку в органах ДАІ. Таким чином, придбання позивачем спірного автомобіля на підставі довіреності не можна вважати правомірним, тому за цим договором він не набув право власності на транспортний засіб. Крім того, як пояснив представник позивача у судовому засіданні , що на даний час довіреність від 21.11.2012 року на передачу їй автомобіля не є дійсною, так як власник автомобіля [PERSON] відкликав її. Також представником не надано суду для огляді у судовому засіданні оригінал розписки від 07.02.2013 року. Отже, сторони не вжили заходів щодо переоформлення автомобіля у порядку, визначеному Правилами державної реєстрації та обліку автомобілів. Таким чином, за позивачем не можна визнати його права власності на автомобіль з підстав ст. 392 ЦК України. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed