Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-27 00:00:00

Позивач [PERSON]І, звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про надання додаткового строку для прийняття спадщини. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 07.01.2017 року помер його батько [PERSON]. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина до складу якої входить земельна ділянка, площею 3,9477 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Вільненської сільської ради Апостолівського району Дніпропетровської області, яка належала померлому на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ДП № 013041, кадастровий номер 1220382500:01:002:0041. За життя [PERSON], склав заповіт, посвідчений секретарем Вільненської сільської ради Апостолівського району Дніпропетровської області [PERSON], за реєстровим № 03. Вказаним заповітом спадкодавець заповідав належну йому земельну ділянку площею 3,9477 га розташовану на території Вільненської сільської ради Апостолівського району Дніпропетровської області, відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ДП № 013041, [PERSON]. 08.11.2017 року [PERSON]І звернувся до приватного нотаріуса Апостолівського районного нотаріального округу Дніпропетровської області з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] Нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки позивач пропустив шестимісячний строк для подачі заяви про прийняття спадщини. Позивач вказує, що він пропустив строк прийняття спадщини з поважних причин, у звязку з тим що перебував за межами України. Тому позивач просить суд визначити додатковий строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON], померлого 07.01.2017 року, для спадкоємця [PERSON] надавши додатково два місяці з дати набрання рішення суду законної сили. В судове засідання позивач не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, вимоги позову підтримав. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явилися, про дату слухання були повідомлені належним чином, надали заяви про визнання позову в повному обсязі та розгляд справи за їхньої відсутності. Відповідно до\~ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справ, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення позову з підстав, передбачених\~ст. 206 ЦПК України, оскільки визнання відповідачами позову не суперечить вимогам закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб. Відповідно до\~ст. 2 ЦПК України\~передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі\~ст. 4 ЦПК України\~кожна особа має право на захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних цивільних прав, свобод чи інтересів, у тому числі й у судовому порядку. Судом встановлено, що 07.01.2017 року помер батько позивача [PERSON], [INFO], цей факт підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-КИ № 725902 від 11.01.2017 року. (а.с. 10). По день смерті [PERSON]Ф разом з ним були зареєстровані та проживали за адресою: [INFO] його дружина - [PERSON], син - [PERSON], онука - [PERSON], онук - [PERSON], цей факт підтверджується довідкою від 09.11.2017 року виданою старостою виконавчого комітету Нивотрудівської сільської ради Апостолівського району Дніпропетровської області № 698 (а.с. 15). 21.01.2013 року [PERSON], який помер 07.01.2017 року, склав заповіт на належну йому земельну ділянку, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, посвідчений секретарем Вільненської сільської ради Апостолівського району Дніпропетровської області [PERSON], за реєстром № 03. (а.с. 11). Вказаним заповітом спадкодавець заповідав належну йому земельну ділянку, що розташована на території Вільненської сільської ради Апостолівського району Дніпропетровської області площею 3,9477 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Тобто після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на вищевказану земельну ділянку, право власності спадкодавця [PERSON]Ф підтверджується державним актом на земельну ділянку серії ДП № 013041 виданого 25.10.2005 року на підставі розпорядження голови Апостолівської районної державної адміністрації № 346-р-04 від 12.05.2004 року. (а.с. 12). 08.11.2017 року [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Апостолівського районного нотаріального округу Дніпропетровської області [PERSON], з заявою про отримання Свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON]. Нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки позивач пропустив шестимісячний строк для подачі заяви про прийняття спадщини, даний факт підтверджується постановою нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 08.11.2017 року (а.с. 14). Позивач вказує, що він пропустив строк прийняття спадщини з поважних причин. А саме позивач з 20.04.2017 р. по 01.11.2017 р. знаходився за межами України, цей факт підтверджується копією паспорту громадянина України для виїзду за кордон (а.с. 7-8). Крім того було витребувано у приватного нотаріуса Апостолівського районного нотаріального округу Дніпропетровської області [PERSON], інформацію про те, хто звертався до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини та відмови від спадщини після смерті [PERSON], померлого 07.01.2017 року, а також надання належним чином завіреної копії спадкової справи після смерті [PERSON], померлого 07.01.2017 року . За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті\~1220,\~1222,\~1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша\~статті 1269 ЦК України). Відповідно до ч. 3\~ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до змісту\~статті 1272 ЦК України\~позов про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини подається: у разі пропуску шестимісячного строку подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори та відсутності інших спадкоємців, які прийняли спадщину та могли б дати письмову згоду на подання цієї заяви. При вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід також враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. У зазначеній категорії справ є обов'язковим обґрунтування в мотивувальній частині судового рішення поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини. Вказана позиція підтверджується також розясненнями, наданими в листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16.05.2013 №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування». Оскільки позивач пропустив встановлений законом строк подачі заяви з поважних причин, що підтверджується письмовими доказами, з яких слідує, що позивач з 20.04.2017 р. по 01.11.2017 р. перебував за межами України, суд вважає можливим встановити позивачу додатковий строк для надання заяви в нотаріальну контору про прийняття спадщини після смерті батька. Його тривалість слід визначити в два місяці з моменту набрання рішенням законної сили, що є достатнім для надання такої заяви. На підставі викладеного та

Outcome: approved