Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу посилаючись на те, що 10.02.2009 року вони зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану Гусятинського районного управління юстиції Тернопільської області, актовий запис №06. Від цього шлюбу у подружжя є дочка [PERSON], [INFO]. Сімейні стосунки між ними не склалися, подальше спільне проживання стало неможливим, оскільки вони не знаходять взаєморозуміння. Відповідач почав зловживати спиртними напоями, безпричинно вчиняти сварки в сім»ї та виясненнями відношень. Перестали розуміти один одного, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин, не підтримують сімейних стосунків. Миритись з відповідачем не бажає. В подальшому даний шлюб зберігати не доцільно. Позивач [PERSON] надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] надав до суду заяву про визнання позову та розгляд справи без його участі. На підставі вимог ст.ст.223 ЦПК України суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності сторін. Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 10 лютого 2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Гусятинського районного управління юстиції Тернопільської області, актовий запис № 06, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ИД №051083, виданого 10 лютого 2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Гусятинського районного управління юстиції Тернопільської області.(а.с.3). Сторони по справі являються батьками [PERSON], [INFO].(а.с.5). Спільне життя між сторонами не склалося, шлюбні відносини не підтримують, шлюб існує формально і зберігати його неможливо. Відповідно до ст.111 СК України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Статтею 24 СК України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Оскільки під час розгляду справи відповідач визнав позов у повному обсязі, обставини в справі сторонами визнаються та не потребують доказуванню і таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову у повному обсязі. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст.141 ЦПК України - судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов»язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі вищезазначеного суд рахує за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] сплачений нею судовий збір в сумі 704 грн. 80 коп.

Outcome: approved