Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-24 00:00:00

Позивач [PERSON], яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітніх [PERSON], [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про вселення, про усунення перешкод у користуванні, розпорядженні та володінню власністю, в якому просить суд вселити її - [PERSON], неповнолітніх [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] в квартиру [ADDRESS]. Обґрунтовує свої вимоги тим, що, позивачка [PERSON] разом зі своїми малолітніми дітьми [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], зареєстровані за адресою: [INFO]. Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно [PERSON], [PERSON] та [PERSON] належить по ? частці у вищезазначеній квартирі. Відповідач [PERSON] також зареєстрований та є власником ? частини квартири № 83, по вулиці Дніпропетровська дорога № 105 у місті Одеса. Вищезазначена квартира належить позивачці, її дітям та відповідачу на підставі свідоцтва про право власності № 12-38376, від 04.04.2011 року. Через те, що відповідач чинить перешкоди позивачу [PERSON] та її дітям у проживанні, користуванні та розпорядженні вказаною квартирою, позивачка змушена була з дітьми майже рік жити в будинку своїх батьків за адресою: Одеська область, пмт.Чорноморськ,2[ADDRESS], де вони мешкають по сьогоднішній день. Позивачка вказує про те, що під час ремонту в спірній квартирі вона з дітьми та відповідач переїхали жити до батьків позивачки, де вони проживали всі разом деякий час. Відповідач маючи не приязне відношення до позивачки, втративши почуття поваги, любові до неї, як до своєї дружини та як до матері своїх дітей вирішив жити окремо і самотужки переїхав до квартири № 83, по вулиці Дніпропетровська дорога № 105 у місті Одеса. Вже майже рік відповідач живе окремим життям від своєї сімї. Діти весь цей час знаходяться з позивачкою. До себе додому позивачка з дітьми потрапити не можуть, оскільки відповідач їх не впускає в квартиру, змінив замки, на прохання відчинити двері та впустити позивачку з дітьми не реагував. Окрім цього відповідач сказав, що в цій квартирі буде жити лише він так як квартира його, погрожував позивачці та виражався цензурною лайкою, також погрожував позивачці і дітям фізичною розправою, якщо вони ще раз підійдемо до дверей зазначеної квартири. Після цього позивачка ще декілька раз з дітьми намагалась потрапити до квартири [ADDRESS], однак їй це не вдалось і вони змушені були піти. На телефонні дзвінки та усні звернення відповідач не реагує. Позивачкою [PERSON] була направлена письмова вимога на адресу відповідача, щодо надання можливості для вселення у квартиру її та їх дітей, а також за для того щоб вони могли користуватися та розпоряджатися спільною власністю. Однак, на її усні та письмові прохання впустити їх до помешкання відповідач [PERSON] не реагує. Також, позивачка [PERSON] була змушена звернутись до Суворовського відділу поліції ГУНП в Одеській області з письмовою заявою, в якій вона зазначила , що позивачка та її діти не мають можливості вільно потрапити до квартири [ADDRESS]. Відповідачем у вказаній квартирі були змінені замки на вхідних дверях та постійно погрожує позивачці та дітям фізичним насиллям. Декілька раз позивачка разом з дітьми намагались потрапити до вказаної квартири, але все було марно. 06.06.2017 року позивачкою [PERSON] було отримано висновок з Суворовського ВП ГУНП в Одеській області, в якому було зазначено що її заява розглянута та для вирішення питання їй потрібно звернутись до Суворовського районного суду міста Одеси. На звернення позивачки [PERSON] до Суворовського ВП вона отримала відповідь від 15.06.2017 року за № 39/10804, в якій було вказано начальником відділу [PERSON], про те що позивачці потрібно звернутися для вирішення даного питання до Суворовського районного суду міста Одеси. З метою у подальшому уникнути будь-яких посягань відповідача на права позивачки та спільних дітей у проживанні, користуванні та розпорядженні належним їм частин квартири, позивачка вважає за необхідне звернутись до суду з позовом про вселення та зобовязати [PERSON] не чинити перешкоди позивачці та малолітнім дітям у проживанні, користуванні та розпорядженні квартирою № 83 будинку № 105 по вулиці Дніпропетровська дорога у місті Одесі. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, просив задовольнити позов у повному обсязі. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив відмовити в задоволенні позову, посилаючись на те, що відповідач не порушував права позивачки [PERSON] та жодним чином не перешкоджає позивачці у користуванні спірною квартирою. Вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін, допитавши свідка [PERSON], суд вважає, про те, що позов є обґрунтованим, є доказаним, тому підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, про те, що відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно №86148647 від 28.04.2017 року, [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] є власниками по ? частині (кожен) квартири № 83, по вулиці Дніпропетровська дорога № 105 у місті Одеса, на підставі свідоцтва про право власності №12-38376, яке видано 04.04.2011 року Департаментом міського господарства Одеської міської ради (а.с.12); [PERSON] та [PERSON] знаходяться у шлюбі, який зареєстрований 13.08.2005 року Другим відділом реєстрації актів цивільного стану Приморського районного управління юстиції м.Одеси, актовий запис №327 (а.с.8); Від шлюбу є двоє неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] (а.с.11); Відповідно до письмової довідки №11/33 від 12.05.2017 року, яка видана ОСББ «Топольок-2», в квартирі № 83, по вулиці Дніпропетровська дорога № 105 у місті Одеса зареєстровані: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а.с.17); 12.07.2017 року позивачкою [PERSON] була направлена письмова вимога на адресу відповідача [PERSON], щодо надання можливості для вселення у квартиру її та їх дітей, а також за для того щоб вони могли користуватися та розпоряджатися спільною власністю. Однак, на її усні та письмові прохання впустити їх до помешкання відповідач [PERSON] не реагує (а.с.13); 19.05.2017 року позивачка [PERSON]Ф звернулася до Суворовського відділу поліції ГУНП в Одеській області з письмовою заявою, в якій вона зазначила , що позивачка та її діти не мають можливості вільно потрапити до квартири [ADDRESS]. Відповідачем у вказаній квартирі були змінені замки на вхідних дверях та постійно погрожує позивачці та дітям фізичним насиллям (а.с.14); Відповідно до висновку Суворовського ВП ГУНП в Одеській області від 06.06.2017 року, заява [PERSON] розглянута та для вирішення питання їй потрібно звернутись до Суворовського районного суду міста Одеси (а.с.16); Відповідно до листа Суворовського ВП від 15.06.2017 року за № 39/10804, [PERSON] рекомендовано звернутися для вирішення питання, щодо користування квартирою до Суворовського районного суду міста Одеси (а.с.15); Також судом встановлено про те, що на протязі тривалого часу між [PERSON] та [PERSON] склалися неприязне ні стосунки не тільки щодо користування спільною квартирою, а також щодо участі у вихованні неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] (а.с.11); Відповідно до ч. ч. 1, 4\~ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. \~Частиною 1 ст. 356 ЦК України встановлено, що власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. \~ Згідно ч. 1 ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. \~ Відповідно до ч. 2 ст. 358 ЦК України\~ співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Відповідно до\~статті 391 Цивільного кодексу України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно зі\~статтею 361 Цивільного кодексу України\~співвласник має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності. Відповідно до ч. 1\~ст. 383 ЦК України\~власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб. Згідно положень\~ст. 391 ЦК України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Статтею 1 першого протоколу до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до\~Закону від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції»\~закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, не залежно від волі інших осіб.\~\~ При таких обставинах, позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного, та

Outcome: approved