Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-28 00:00:00

Позивач, [PERSON] , через представника - адвоката Шурубора В.І. звернулася до суду з позовною заявою до відповідачів [PERSON] , [PERSON] та Блідчанської сільської ради Іванківського району Київської області про визнання права власності на спадкове майно, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що [INFO] помер її батько - [PERSON] , після смерті якого відкрилась спадщина, яка складається з нерухомого майна. Окрім позивача, іншими спадкоємцями є її рідний брат - [PERSON] та мати - [PERSON] . Спадщину прийняла вона - [PERSON] , а також відповідачі - [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується постановою державного нотаріуса Іванківської державної нотаріальної контори від 02.03.2019р. 07 лютого 2019 року між [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] було укладено Договір про поділ спадкового майна померлого [PERSON] Позивач звернулась до Іванківської районної державної нотаріальної контори з проханням видати свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок. У видачі свідоцтва їй було відмовлено, оскільки не було пред`явлено правовстановлюючого документу на вказаний житловий будинок. Як зазначено в листі ВВС України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року №24-753/0/4-13 при вирішенні спорів даної категорії слід керуватись законодавством, яке регулювало виникнення права власності на жилі будинки у самих спадкодавців на момент закінчення будівництва будинку. Відповідно до положень чинного на той час ЦК УРСР 1963 року, Вказівок по порядку ведення по господарського обліку в сільських радах народних депутатів, затверджених Центральним статистичним управлінням СРСР 13 квітня 1979 року за №11/5, Інструкції про порядок вчинення нотаріальнох дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженої наказом Міністра юстиції УРСР від 31 жовтня 1975 року за №45/5, підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться у сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки сільської ради, у тому числі і виписки із погосподарських книг. Документом, який підтверджує належність житлового будинку, що знаходиться в [ADDRESS] [PERSON] , який помер [INFO] є довідка №859 від 11 грудня 2018 року видана виконавчим комітетом Блідчанської сільської ради Іванківського району Київської області. Позивач просить визнати за нею право приватної власності на спадкове майно її батька - [PERSON] , який помер [INFO] , а саме: на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] . У судове засідання сторони не з`явилися. Представник позивача звернувся до суду з заявою, в якій просив розглянути справу без його участі та без участі позивача; позовні вимоги підтримує повністю . Відповідачі, [PERSON] та [PERSON] надіслали до суду заяви, в яких просять справу розглядати без їх участі. Позовні вимоги визнають. Відповідач, Блідчанська сільська рада Іванківського району Київської області, звернулися до суду з листом про те, що не заперечує проти розгляду справи за відсутності свого представника та повідомляє про те, що інформація про інших спадкоємців у сільській раді відсутня. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом України. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України, якщо відповідач визнає позов і маються підстави для його задоволення, суд задовольняє позов. Позивач надала суду належні докази спадкоємиці за законом: копію свідоцтва про смерть спадкодавця [PERSON] , який помер [INFO] ; копію свідоцтва про своє народження; копію свідоцтва про укладення шлюбу, з якого слідує, що [PERSON] одружилася з [PERSON] 20.03.1993 року та після укладення шлюбу присвоєні прізвища чоловікові та дружині [PERSON] . Відповідно до ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом або законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Для набуття спадщини необхідна наявність ряду умов. Першою необхідною умовою є відкриття спадщини, під якою розуміють настання таких юридичних фактів, які обумовлюють виникнення у спадкоємця права на набуття спадщини - права на спадкування. До таких юридичних фактів, передусім, відноситься смерть спадкодавця. Але в момент відкриття спадщини спадкоємець набуває лише право на спадкування, але не право власності на саму спадщину. Для виникнення права власності на спадщину спадкоємець повинен належним чином здійснити (реалізувати) право на прийняття спадщини. Здійснення права на спадкування, передусім, полягає в тому, що спадкоємець має право прийняти спадщину або не прийняти її. Як вбачається з постанови Іванківської районної державної нотаріальної контори від 07 лютого 2019р., після [PERSON] , 1944 р.н., який помер [INFO] спадщину прийняли: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] заявами , зареєстровані 28 березня 2018 року. Інших спадкоємців не має. (с/с 157/2018). Згідно ст.1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до п.23.Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику в справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. Аналогічна думка викладена в роз`ясненні наданому Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику з розгляду цивільних справ про спадкування» № 24-753/0-13 від 16 травня 2013 року, відповідно до якого, визнання права власності на спадкове майно у судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватись , якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Крім того, відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії державного нотаріуса Іванківської районної державної нотаріальної контори від 07 лютого 2019 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що належав [PERSON] , померлого [INFO] , в зв`язку з відсутністю документів, що посвідчують право власності на будинок. Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» - у разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою (ст.392 ЦК України). Згідно з листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», найпоширенішою причиною звернення особи до суду в справах про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування є неможливість спадкоємцями, які прийняли спадщину, оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім`я спадкодавця та/або відсутності державної реєстрації нерухомого майна спадкодавцем. Такі випадки характерні для сільської місцевості, де право власності на житловий будинок за спадкодавцем підтверджується лише записом в погосподарській книзі сільської ради та тривалим фактом володіння цим майном особою, яка померла. Перші власники не оформляли документи на належне їм нерухоме майно та не реєстрували його в органах БТІ, а тому спадкоємець не може отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину і його право має бути визнано в судовому порядку. Враховуючи, що визнання права власності на спадкове майно є винятковим способом захисту, який має застосовуватися якщо існують перешкоди для оформлення спадкових справ у нотаріальному порядку, суд вважає, що вимога позивачів підлягає задоволенню, оскільки відсутність у спадкодавця правовстановлюючих документів на спадкове майно унеможливлює оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Отже, маються підстави для задоволення позову. Судовий збір сплачений позивачем при подачі позову до суду. На підставі наведеного,

Outcome: approved