Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-15 00:00:00

Позивач, виконавчий комітет Орлицької сільської ради Кобеляцького району Полтавської області, звернувся до Кобеляцького районного суду з позовом про відібрання малолітніх дітей, [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], у батьків, [PERSON] та [PERSON], без позбавлення батьківських прав. Оскільки, вони не піклуються про їх здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток. Крім того, [PERSON] та [PERSON] власного житла не мають, працюють по найму, довготривалий час зловживають алкогольними напоями, ведуть аморальний спосіб життя. Діти [PERSON] та [PERSON], згідно рішення виконавчого комітету Орлицької сільської ради від 09.08.2017 року за № 27 «Про негайне відібрання дітей від батьків» перебували на медичному обстеженні у Кобеляцькій районній лікарні. 03.10.2017 року представник позивача, Богомаз В.Д., подала до суду зміни до позовної заяви, у зв'язку з тим, що з часу відібрання дітей батьки не стали на шлях виправлення, а продовжували вести аморальний спосіб життя, вживати алкогольні напої. А тому, виконавчий комітет Орлицької сільської ради Кобеляцького району Полтавської області просить позбавити батьківських прав відповідачів та стягнути аліменти на утримання доньок, в розмірі 1/3 частини доходу, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Представник позивача, виконавчого комітету Орлицької сільської ради Кобеляцького району Полтавської області, Богомаз В.Д., в судовому засіданні позов підтримала. Відповідач, [PERSON], в судовому засіданні позов не визнала. Відповідач, [PERSON], будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, про причини своєї неявки суд не повідомив. Представник третьої особи, служби у справах дітей Кобеляцької районної державної адміністрації, Коваленко Н.А., в судовому засіданні позов підтримала. Суд, заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що батьками [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] є [PERSON] та [PERSON] (а.с.10,11). З актів обстеження матеріально-побутових умов проживання сім'ї [PERSON] та [PERSON] вбачається: паливо для опалення житлового будинку відсутнє, в будинку безлад, продукти харчування та приготовлена їжа для малолітніх дітей відсутні, житлові кімнати не готові для проживання, постійної роботи члени сім'ї не мають, у сім'ї часто бувають сварки, батьки зловживають алкоголем. З вересня місяця 2017 року [PERSON] знаходиться в «Центрі соціально-психологічної реабілітації дітей» Полтавської обласної ради м. Полтава, а [PERSON] в будинку маляти м. Кременчук. За час перебування дітей в дитячих закладах батьки жодного разу їх не відвідали. (а.с.31, 59, 42). 04 жовтня 2017 року виконавчий комітет Орлицької сільської ради Кобеляцького району Полтавської області прийняв висновок про доцільність позбавлення [PERSON] та [PERSON] батьківських прав відносно своїх малолітніх дітей (а.с.43). Свідок, [PERSON], в присутності педагога, [PERSON], в судовому засіданні пояснила, що батьки не займаються її вихованням, неодноразово перебували в стані алкогольного сп'яніння, вчиняли сварки. За час перебування в дитячому закладі батьки жодного разу її не відвідали. На питання чи хоче вона повернутися до сім'ї, не могла дати однозначної відповіді. Свідок, [PERSON], суду пояснив, що дійсно [PERSON] та [PERSON] неодноразово перебували в стані алкогольного сп'яніння, вчиняли сварки. Свідок, [PERSON], повідомила суду, що проживає з матір'ю останні 3 місяці. До смерті бабусі, періодично, проживала у неї. На даний час, сім'я стала на шлях виправлення. Відповідно до п.2 ч.1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Згідно принципу 2 «Декларації прав дитини» від 20.11.1959 року, ст. 27 Конвенції ООН від 20.11.1989 року «Про права дитини» (ратифікованою Україною 27.02.1991 року) та ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» встановлено право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини. Судом встановлено, що відповідачі свідомо допускають ухилення від виконання своїх батьківських обов'язків, не піклуються про фізичний і духовний розвиток дітей, не створюють умови для життя і навчання та підготовку до самостійного життя, зокрема: не спілкуються з дітьми в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення; не сприяють засвоєнню загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до внутрішнього світу дітей, а тому їх слід позбавити батьківських прав. Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності ст. 166 Сімейного Кодексу України особа позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язків щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Оскільки наявними у справі доказами підтверджується факт ухилення відповідачів від виховання та утримання своїх дітей, суд вважає за необхідне стягувати із відповідачів, на користь закладу чи особи (осіб), на утриманні яких будуть перебувати діти, аліменти в розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи із 04 вересня 2017 року і до досягнення дітьми повноліття. Рішення суду в частині стягнення аліментів, відповідно до ст. 430 ЦПК України слід допустити до негайного виконання. Відповідно до ч.6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Враховуючи, що при подачі позову до суду позивач був звільнений від сплати судового збору, та оскільки на даний час позовні вимоги задоволено повністю, то із кожного з відповідачів на користь держави слід стягнути судовий збір в сумі 704,80 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved