Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-25 00:00:00

Позивач в квітні 2015 року звернулась до суду з позовом до відповідачів про визнання їх такими, що втратили право на користування житловим приміщенням. Свої вимоги позивач обґрунтовувала тим, що вона являється власником житлового будинку [ADDRESS]. Разом з нею в даному будинку зареєстровані її діти та відповідачі. Відповідач [PERSON] з 2001 року не проживає в даному будинку, після розірвання шлюбу з позивачем. Відповідач [PERSON], також в даному будинку не проживає, має власний будинок, не реагує на звернення позивача про зняття з реєстраційного обліку. Оскільки сім»я позивача малозабезпечена та потребує призначення субсидій, а тому реєстрація у будинку відповідачів [PERSON] та [PERSON], негативно впливає на її призначення. Позивач просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим будинком [ADDRESS]. В судовому засіданні позивач підтримала позов та просить задовольнити з викладених підстав. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнав та пояснив, що він дійсно не проживає у вказаному будинку та не доглядає за ним., він згоден знятися з реєстрації в даному будинку, підтврдив, що у нього є власний будинок, яв якому він і проживає в даний час. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з»явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі. Заслухавши пояснення позивача, відповідача [PERSON], дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що позивач на підставі договору дарування від 05 липня 2002 року являється власником житлового будинку № 51 з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до акту обстеження житлових умов від 19 березня 2015 року, складеного депутатом Старопетрівської сільської ради Вишгородського району Київської області [PERSON], в будинку за адресою: [ADDRESS] проживає одна сім»я з двох осіб - [PERSON] дочка і [PERSON] - матір. [PERSON] і [PERSON] з 2001 року не проживають. Згідно довідки форми № 3 від 30 березня 2015 року, у вищевказаному будинку проживають і прописані: [PERSON] - власник будинку, [PERSON] - мати, [PERSON] 0 брат, [PERSON] - дочка, [PERSON] - колишній чоловік, [PERSON] - син. Як встановлено в судовому засіданні відповідач [PERSON] з 2001 року не проживає за вищевказаною адресою, в будинку його речей немає. Відповідач [PERSON] проживає в [ADDRESS]. Відповідно до ст.71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. За змістом ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. В судовому засіданні не встановлено будь-яких переконливих доказів, які вказували б на поважність причин відсутності відповідача за місцем проживання, а також не встановлено, що відповідачу чинилися перешкоди у користуванні житловим будинком. Таким чином, оцінюючи у сукупності добуті в судовому засіданні докази, суд знаходить достовірно встановленим, що відповідачі [PERSON], [PERSON] більш як 6 місяців без поважних на то причин в спірному житловому приміщенні не проживають, а тому втратили право користування ним. Враховуючи викладене,

Outcome: approved