Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася із позовом до суду та просить ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача [PERSON] в її користь аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі в розмірі по 1100 гривень на кожну дитину щомісячно, починаючи стягнення з дня подання позовної заяви до суду і до повноліття дітей. Стягнути з відповідача судові витрати по справі. В обгрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від спільного подружнього життя мають двох дітей: дочку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Спільне сімейне життя з відповідачем не склалося, тому на даний час вони спільно не проживають. Діти проживають разом з нею та перебувають на її повному матеріальному утриманні. Їй самій важко утримувати дітей, оскільки вона ніде не працює, перебуває в декретій відпустці. Відповідач ухиляється від утримання дітей, жодної матеріальної допомоги на їхнє утримання не надає, хоча має таку можливість, оскільки виїжджає на сезонні роботи за межі України та має мінливі, однак високі доходи, а тому має змогу сплачувати аліменти у вказаному розмірі. У зв'язку з чим вона змушена звернутися до суду із вказаним позовом. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, направила суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала повністю, просила позов задоволити, не заперечила проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] будучи належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи у судове засідання не з'явився повторно, про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позов не подав, клопотань про відкладення судового розгляду або проведення розгляду справи за його відсутності не подавав. На підставі письмової заяви позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, за відсутності сторін, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу в порядку, передбаченому ст.ст. 247, 280-282 ЦПК України. Проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії І-НМ № 059706 від 04.09.2008 року (а.с.4). Від шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей: дочку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії І-НМ № 138693 від 23.10.2009 року, серії І-НМ №334577 від 27.03.2017 року (а.с.5-6). За змістом ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставни, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Вирішуючи питання про розмір аліментів, які будуть стягуватися з відповідача на утримання дітей, судом враховані наступні обставини: матеріальний стан позивача, яка ніде не працює та має на утриманні двох малолітніх дітей, потреби дітей на їх фізичний та духовний розвиток. Доказів того, що за своїм фізичним та матеріальним станом відповідач не може сплачувати аліменти на дітей у визначеному позивачем розмірі, суду не надано. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. У відповідності до ч. 2 ст. 182 СК України (частина друга статті 182 СКУ із змінами згідно ЗУ № 2037-VIII від 17.05.2017 року) мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» від 01.12.2016 року установлений прожитковий мінімум на одну особу на 2018 рік в розрахунку на місяць для дітей віком до 6-ти років: з 1 січня 2018 року - 1492 гривні, з 1 липня - 1559 гривні, з 1 грудня -1626 гривень; для дітей віком від 6 років до 18 років: з 1 січня 2018 року - 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривні, з 1 грудня 2027 гривень. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що з відповідача в користь позивачки слід стягнути аліменти на утримання дітей в твердій грошовій сумі в розмірі по 1100 гривень на кожну дитину щомісячно до досягнення дітьми повноліття. Відповідно до п. 5 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Позивачка відповідно до закону звільнена від сплати судового збору, тому з урахуванням положень ст. 141 ЦПК України судові витрати по справі слід покласти на відповідача. Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов'язані з розглядом справи покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Позивач понесла документально підтверджені судові витрати за надання їй правової допомоги у розмірі 500 гривень, що підлягають стягненню з відповідача на її користь.

Outcome: approved