Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-30 00:00:00

Позивач, [PERSON], звертаючись до суду з позовом, просила постановити рішення, яким визнати дійсним договір купівлі-продажу житлового будинку з дворовими спорудами, розташованими за адресою: [ADDRESS], укладений 28. 12.1998 року між відповідачами [PERSON] та [PERSON], а також визнати за нею, позивачкою, право власності на 1/2 частину цього житлового будинку та дворових споруд, розташованих за вище вказаною адресою, посилаючись на те, що під час перебування в шлюбі вона та її чоловік, [PERSON], купили у [PERSON] житловий будинок з дворовими спорудами, розташованими по [ADDRESS]. Договір купівлі - продажу був укладений та зареєстрований на ім'я її чоловіка, відповідача [PERSON] на Одеській товарній біржі, а саме - в її філіалі в м. Ізмаїлі, без його нотаріального затвердження. Перед укладенням вказаного договору між ними та продавцем [PERSON] була досягнута домовленість по суттєвих умовах договору: предмету та ціні. Вартість купленого житлого будинку та дворових споруд в сумі 9449 грн. вони з чоловіком відповідачу [PERSON] заплатили в день укладення договору і з того часу будинок є спільним майном її та [PERSON] Вона, як дружина, набула право власності на 1/2 його частину. Відповідач [PERSON] позов визнав. Проти визнання дійсним договору купівлі - продажу житлового будинку з дворовими спорудами по [ADDRESS] не заперечував. Обставини укладення договору, на які посилалася позивач, підтвердив. Відповіджач [PERSON] теж позов визнав і проти визнання дійсним договору купівлі - продажу житлового будинку з вдоровими спорудами по [ADDRESS] теж не заперечував. Не заперечував він і проти визнання права власності на 1/2 частину цього будинку та дворових споруд, розташованих за вказаною адресою, за позивачкою. Обставини, на які посилалася позивачка, підтвердив. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Як встановив суд, 01.11.1992 року [PERSON] та [PERSON] в Василівській сільській раді Болградського району Одеської області, запис акту №17, зареєстрували шлюб, який 19.11.2012 року рішенням Болградського районного суду Одеської області був розірваний. Статею 60 Сімейного Кодексу України передбачено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Кожна річ набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Встановлено, що 28. 12.1998 року між відповідачами [PERSON] та [PERSON], був вкладений договір купівлі-продажу, по якому [PERSON] продав відповідачу [PERSON] житловий будинок з дворовими спорудами, розташованими за адресою: [ADDRESS] і ця угода була зареєстрована на Одеській товарній біржі / в її філіалі в м. Ізмаїлі/ без нотаріального затвердження договору. Ці правовідносини між сторонами, по вказаному вище договору купівлі-продажу, виникли в період дії ЦК 1963 року і тому суд, при вирішенні спору по цій справі, керується його вимогами. Згідно ст.227 ЦК України договір купівлі- продажу, в якому однією із сторін є громадянин, повинен бути нотаріально затвердженим. Відповідно до ст. 47 цього ж Кодексу нотаріальне затвердження угоди обов'язкове лише в випадках, передбачених законом. Недодержання цієї вимоги тягне за собою недійсність угоди. Відповідачами [PERSON] та [PERSON] був вкладений договір купівлі-продажу житлового будинку з дворовими спорудами і, т. я. обидві сторони є громадяни, то цей договір підлягав нотаріальному затвердженню. Як встановив суд, [PERSON] вимоги ст. 227 ЦК України не виконав і затвердження договору купівлі - продажу житлового будинку з дворовими спорудами по [ADDRESS] в нотаріальній конторі, після його оформлення на товарній біржі, не провів. Судом встановлено і те, що угоду, яка підлягає нотаріальному затвердженню, сторони виконали, т. я. між ними до її укладення була досягнута домовленість по всіх її суттєвих умовах, до яких відносяться предмет та ціна, що не суперечить вимогам ст.228 ЦК України. Позивачка та [PERSON] після оформлення на біржі договору купівлі -продажу вище названого житлового будинку з дворовими спорудами провели реєстрацію цього договору в Болградському БТІ , виконавши вимоги ст.227 ч. 2 ЦК України, і користуються придбаним будинком по цей час. Підтвердити укладення договору купівлі -продажу вказаного вище домоволодіння документами, які знаходяться на товарній біржі, сторони не можуть в зв'язку з ліквідацією цієї біржі. Викладене підтверджується: - договором купівлі житлового будинку з дворовими спорудами, розташованими по [ADDRESS], згідно якого вище вказаний житловий будинок з дворовими спорудами було продане [PERSON] відповідачем [PERSON] 28.12.1998 року, і цей договір ними був укладений на Одеській товарній біржі / в її філіалі в м. Ізмаїлі/ та зареєстрований під №3973 без його нотаріального затвердження, але з послідуючою його реєстрацією в Болградському БТІ 29.12.1998 року під №3973; - технічним паспортом на житловий будинок з дворовими спорудами, розташованими по [ADDRESS], оформленим, до відчуження будинку, на відповідача [PERSON], а після 28.12.1998 року, після укладення договору купівлі - продажу, на відповідача [PERSON] Виходячи з досліджених доказів, суд вважає за необхідне договір купівлі-продажу житлового будинку з дворовими спорудами, розташованими за адресою:[ADDRESS], укладений між [PERSON], та відповідачем [PERSON],, визнати дійсним. На підставі вимог ст.ст. 60, 61 Сімейного Кодексу України суд це майно визнає об'єктом права спільної сумісної власності позивача та відповідача [PERSON], як подружжя. Статею 70 Сімейного Кодексу України передбачено, що у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Приймаючи до уваги викладене, суд приходить до висновку що за [PERSON] необхідно визнати право власності на 1/2 частину житлового будинку з дворовими спорудами, розташованими за адресою:[ADDRESS].

Outcome: approved