Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із уточненими позовними вимогами до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини усіх видів доходу (заробітку), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до закінчення навчання у Тернопільському ВПФУ № 4 м. М. Паращука . На обґрунтування вимог зазначає, що син сторін спору навчається на денній формі, проживає разом із нею, їй одній важко забезпечувати потреби сина та належний рівень життя, а відповідач ухиляється від утримання власного повнолітнього сина, добровільно не надає матеріальної допомоги, тому просить суд позовні вимоги завдовольнити. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав, просить позовні вимоги задовольнити, з мотивів наведених в позовній заяві та уточненні позовних вимог. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні відносно задоволення позовних вимог заперечив з підстав наведених у відзиві на позов. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов до задоволення не підлягає з наступних обставин: Сторони спору перебували у зареєстрованому шлюбі, котрий було розірвано Відділом РАЦС Тернопільського районного управління юстиції Тернопільської області 28.09.2005року, що стверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу Серія [NUMBER] . В шлюбі у них народився син [PERSON] , [INFO] , свідоцтво про народження Серії [NUMBER] , видане Відділом РАЦС Тернопільського районного управління юстиції Тернопільської області 04.02.2010року. Після розірвання шлюбу батьків син залишився проживати з матірю - позивачем [PERSON] (зміна прізвища відбулась внаслідок укладення шлюбу 18.09.2008року із [PERSON] ) 23 червня 2018 року у цивільній справі № 607/9733/18 Тернопільським міськрайонним судом видано судовий наказ про стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] , аліменти на утримання однієї неповнолітньої дитини: сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 (однієї чверті) усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 (п`ятдесяти) відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 29 травня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття. Як вбачається із свідоцтва про зміну імені Серії [NUMBER] , що видане Тернопільським міськрайонним відділом ДРАЦС ГТУЮ у Тернопільській області від 19.06.2018року [PERSON] , [INFO] , змінив прізвище на [PERSON] . Як встановлено судом [INFO], [PERSON] , виповнилось 18-ть років, тобто він досягнув повноліття. Заборгованості зі сплати аліментів [PERSON] на користь [PERSON] немає. Згідно довідки Тернопільського ВПФУ № 4 м. М.Паращука №53 від 16.08.2019року, [PERSON] дійсно навчається в Тернопільському ВПФУ № 4 м. М .Паращука за професією «слюсар з ремонту колісних транспортних засобів, електрогазозварник» 01.09.2018року по 31.01.2020року на денній формі навчання. Частинами першою - третьою статті 181 СК України передбачено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за домовленністю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. (ст. 200 СК України). Відповідно до вимог ст. 182 СК Українипри визначенні розміру аліментів суд враховує: 1.стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2.стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3.наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1)наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2)доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4.інші обставини, що мають істотне значення. Оскільки диспозитивність процесу є однією з основоположних засад цивільного судочинства, Суд не вправі виходити поза межі позовних вимог вирішуючи спір. Позивач просить стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітнього сина котрий навчається на денній формі навчання і проживає разом з матір`ю, в розмірі 1/4 частини усіх видів доходу (заробітку), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до закінчення навчання у Тернопільському ВПФУ № 4 м. М. Паращука . Як встановлено судом відповідач [PERSON] 26.08.2010 року одружився із [PERSON] , має на утриманні малолітню дочку [PERSON] , [INFO] , що стверджується свідоцтвом про шлюб Серія [NUMBER] виданим Відділом РАЦС ТМУЮ від 26.08.2010року та свідоцтвом про народження Серії [NUMBER] виданим Відділом РАЦС ТМУЮ від 05.11.2010року . Як вбачається із довідок Великогаївської сільської ради Тернопільського району №122, №123 від 13.05.2019року, [PERSON] з 15.12.2014року не працював і не працює по даний час, в користуванні земельних ділянок не має. Як стверджує сторона відповідача, єдиним джерелом доходу сім`ї [PERSON] є заробітна плата дружини відповідача [PERSON] , розмір якої як вбачається із індивідуальних відомостей Пенсійного фонду України про застраховану особу [PERSON] є мінімальним . (!) Окрім цього Верховний Суд у постанові від 04.07.2019 року у справі № 490/4522/16 виклав правовий висновок, що суд не праві з власної ініціативи застосовувати положення ст. 184 СК України, і стягувати аліменти в твердій грошовій сумі, якщо встановить, що в особи відсутній постійний заробіток (дохід). Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Таким чином, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, з урахуванням викладеного та вимог ст.182, 199 СК України, суд прийшов до переконання, що позов до задоволення не підлягає, позивачем заявлено вимоги про стягнення аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини усіх видів доходу (заробітку) відповідача, проте докази отримання відповідачем доходу (заробітку) відсутні, також не представлено жодних доказів необхідності отримання матеріальної допомоги сином [PERSON] , який хоч і продовжує навчання проте є повнолітнім та працездатним, як відсутні докази й того, що він навчається на платній формі навчання чи його стан здоров`я є незадовільним, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги від батька, натомість судом встановлено, що матеріальне становище [PERSON] є скрутним, він не працює та має на утриманні малолітню дочку [PERSON] , будь-який доказів наявності у нього рухомого та нерухомого майна, грошових коштів суду не представлено та під час розгляду справи в суді не здобуто, у в`язку із чим суд приходить до переконання що відповідач [PERSON] не має можливості надавати матеріальну допомогу повнолітньому сину [PERSON] , який продовжує навчання. З огляду на наведене,

Outcome: dismissed