Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-28 00:00:00

Позивач в особі представника [PERSON] звернувся в суд з позовом про визнання права власності на спадкове майно за заповітом, посилаючись на те, що 15 серпня 2000 р. [PERSON] заповіла позивачу [PERSON] право на земельну частку (пай), належне їй на підставі сертифікату серії ЧВ № 0186130 від 19 березня 1997 року. Заповіт був складений 15 серпня 2000 року, посвідчений секретарем виконавчого комітету Снячівської сільської ради і зареєстрований в реєстрі за № 51. Заповіт не змінювався та не скасовувався. 21 січня 2010 року [PERSON] померла. 02 червня 2010 року позивач подав до приватного нотаріуса Сторожинецького районного нотаріального округу [PERSON] заяву про прийняття спадщини за заповітом. Однак оформити право на спадщину в нотаріальному порядку шляхом одержання відповідного свідоцтва про право на спадщину за заповітом не може у звязку з відсутністю предмету успадкування, оскільки в заповіті від 15 серпня 2000 року спадкодавцем зроблено розпорядження щодо права на земельну частку (пай) за сертифікатом, яке в даний час відсутнє, тому що [PERSON] на підставі цього ж сертифікату здійснено виділ земельної ділянки в натурі та видано на її імя Державний акт на право приватної власності на землю. Одним із спадкоємців за заповітом є [PERSON], якій спадкодавець заповіла житловий будинок в селі Снячів Сторожинецького району Чернівецької області та [PERSON] оформила право власності на нього. Позивач просив суд визнати за ним право власності на спадкове майно, що складається з земельної ділянки площею 1,0775 га, цільового призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. В судове засідання представник позивача [PERSON] не зявився, однак направив до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, підтримавши позовні вимоги та просив їх задоволити. Відповідач [PERSON] сільська рада в судове засідання не зявилася, однак направила до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги визнала. Судом встановлено, що 15 серпня 2000 року [PERSON] заповіла позивачу право на земельну частку (пай), належне їй на підставі сертифікату серії ЧВ № 0186130 від 19 березня 1997 року. На підставі сертифікату та рішення XVІ сесії ХХІІІ скликання Снячівської сільської ради від 26 червня 2001 року був виданий Державний акт на право приватної власності на землю серії ІІ-ЧВ № 008503 від 15 жовтня 2001 року, яким посвідчено право приватної власності [PERSON] на земельну ділянку площею 1,08 га, цільового призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території с.Снячів, яке входить до [PERSON] сільської ради Сторожинецького району Чернівецької області. 30 травня 2016 року вказану земельну ділянку було зареєстровано в Державному земельному кадастрі під кадастровим номером 7324588500:01:002:0097, з уточненою площею 1,0775 га. 21 січня 2010 року [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії 1-МИ №073410 (а.с.12). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на майно за заповітом. Позивач подав до приватного нотаріуса Сторожинецького районного нотаріального округу [PERSON] заяву про прийняття спадщини за заповітом. Згідно ст.1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обовязків від фізичної особи, яка померла до інших осіб. Підсумовуючи викладене, та зважаючи на визнання відповідачем позову, суд знаходить, що позовні вимоги щодо визнання права власності підлягають задоволенню. На підставі ст.ст.1216, 1218, 1233, 1261, 1268 ЦК України, та

Outcome: approved