Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-24 00:00:00

Позивач вказує на те, що 12 грудня 2013 року в с. Березівка Любарського району Житомирської області померла [PERSON]. 03 травня 2013 року в с. Березівка Любарського району Житомирської області помер [PERSON]. У відповідності до заповіту від 21.03.2000 року [PERSON] залишив заповіт на імя [PERSON] на все майно в тому числі на житловий будинок з господарськими будівлями за № 41 по вулиці Першотравневій в селі Березівка Любарського району Житомирської області. Зазначене домогосподарство 1959 року забудови по завершенню будівництва було зареєстровано у Березівській сільській раді шляхом відкриття особового рахунку № 168 в погосподарській книзі № 2 за 1961-1963 роки. Іншої процедури реєстрації новоствореної будівлі на той час не було. За даними органу місцевого самоврядування, зазначений будинок до самочинно збудованих не відноситься. За її зверненням приватним нотаріусом Любарського районного нотаріального округу було заведено спадкову справу. За даними спадкової справи вона є єдиним спадкоємцем [PERSON], оскільки [PERSON], до нотаріальної контори для прийняття спадщини не звертався. На даний час вона не має змоги оформити своє право власності на вищевказаний будинок через відсутність правовстановлюючих документів, а видача свідоцтва про право власності покійному законодавством не передбачено. Саме тому вона звернулась до суду з проханням ухвалити рішення про визнання за нею в порядку спадкоємства за законом по смерті [PERSON], право власності на вищевказаний будинок з господарськими будівлями. Представник позивача у підготовче засідання на розгляд справи не зявився, але подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. Представник Любарської селищної ради у підготовче засідання на розгляд справи не зявився, однак надав заяву про розгляд справи у його відсутності, позо визнає. [PERSON], у підготовче засідання не зявився, однак подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає повністю та не заперечує проти їх задоволення. Зазначив, що до нотаріальної контори для прийняття спадщини по смерті батька [PERSON], не звертався, строк для прийняття спадщини пропустив свідомо та не буде звертатись до суду для його поновлення. [PERSON], у підготовче засідання не зявився, однак подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає повністю та не заперечує проти їх задоволення. Зазначив, що до нотаріальної контори для прийняття спадщини по смерті батька [PERSON], не звертався, строк для прийняття спадщини пропустив свідомо та не буде звертатись до суду для його поновлення. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у звязку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Розглянувши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. 24 квітня 1958 року народився [PERSON], актовий запис № 15, свідоцтво серії ІІ-ЯР № 258098. Його батьками записані: [PERSON] та [PERSON]. 05 липня 1960 року народилась [PERSON], актовий запис № 20, свідоцтво серії І-УР № 195465. Її батьками записані: [PERSON] та [PERSON]. 18 лютого 1963 року народився [PERSON], актовий запис № 4, свідоцтво серії ІV-УР № 1543184. Його батьками записані: [PERSON] та [PERSON]. 17 серпня 1980 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, свідоцтво серії І-ТП № 408130, актовий запис № 6. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище чоловіка. Згідно записів погосподарської книги Березівської сільської ради Любарського району № 2, особовий рахунок № 168 за 1961-1963 роки, [PERSON] являвся головою домогосподарства, разом із ним проживали: дружина [PERSON], син [PERSON], дочка [PERSON], син [PERSON]. Зазначений двір до колгоспного двору не відноситься. Рішенням Березівської сільської ради від 29 жовтня 1993 року [PERSON] для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель та ведення особистого селянського господарства були передані земельні ділянки розміром 0,25 га., та 0,35 га., відповідно. З заповіту посвідченого 21 березня 2000 року секретарем Березівської сільської ради Любарського району Житомирської області вбачається, що [PERSON] на випадок своєї смерті все своє майно заповів синові [PERSON]. 12 грудня 2013 року в селі Березівка Любарського району Житомирської області померла [PERSON], що стверджується свідоцтвом серії І-ТП № 228753, актовий запис № 13. 03 травня 2015 року в селі Березівка Любарського району Житомирської області помер [PERSON], що стверджується свідоцтвом серії І-ТП № 260984, актовий запис № 5. Згідно постанови приватного нотаріуса Любарського районного нотаріального округу [PERSON], № 386/02-31 від 06.07.2018 року, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, а саме житловий будинок № 41 по вулиці Першотравневій в селі Березівка Любарського району по смерті [PERSON] у звязку з відсутністю документів, що підтверджують право власності спадкодавця на дане майно. Відомості про наявність інших спадкоємців у спадковій справі відсутні. Як вбачається з довідки № 64 Бердичівського міжміського бюро технічної інвентаризації від 04.01.2018 року, на житловий будинок № 41 по вулиці Першотравневій в селі Березівка Любарського району Житомирської області право власності не зареєстровано. Відповідно до ст. 346 ЦК України, однією з підстав припинення права власності є смерть власника, а відповідно до ст. 331 ЦК України право власності на нерухоме майно виникає з моменту його державної реєстрації. Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст.1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцям з часу її відкриття. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. У п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 04.10.1991 року «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», зазначено, що право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній йому в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради. Оскільки в судовому засіданні встановлено, що житловий будинок № 41 по вулиці Першотравневій в селі Березівка Любарського району Житомирської області належав спадкодавцю, а позивач є її спадкоємцем за законом суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення в повному обсязі.

Outcome: approved