Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-04 00:00:00

Позивач в грудні 2013 року звернувся до суду з даним позовом, мотивуючі свої позовні вимоги тим, що між сторонами було укладено договір про навчання і підготовку фахівця освітньо-кваліфікаційного рівня Бакалавр в Національному університеті харчових технологій від 15.07.2009 № 09-ІНФз021. Загальна вартість освітньої послуги за весь період навчання студента згідно з пунктом 5.2 становить 12625,00 грн. без ПДВ. Відповідно до наказу від 07.08.2009 № 672-кс відповідача було зараховано студентом на третій курс заочної форми навчання на вакантне місце, що фінансується за кошти фізичної особи, як вступника, який має освітньо-кваліфікаційний рівень «молодший спеціаліст»» з відповідного напряму підготовки, на навчання для отримання ОКР «бакалавр» за конкурсом за результатами фахових вступних випробувань на напрям підготовки 6.050101 Комп'ютерні науки. Наказом від 23.02.2012 № 247кс відповідача було відраховано з Університету відповідно до статті 45 Закону України «Про вищу освіту» і пункту 22.1 «Умов прийому до вищих навчальних закладів України», затверджених наказом Міністерства освіти і науки України від 19.10.2010 № 961 за порушення умов договору (несплата за навчання) з 31.01.2012 року. Згідно з п. 5.3 договору відповідач мав перерахувати кошти за осінній семестр четвертого курсу на реєстраційний рахунок університету у вигляді попередньої оплати у строк до 01 вересня 2011 року у розмірі 2525,00 грн. Відповідачем не було сплачено зазначену у договорі суму. Згідно з довідкою-розрахунком заборгованість за надання послуг по навчанню складає 2525,00 грн. Оскільки відповідача було відраховано з 31.01.2012 року, а за семестр ним не було сплачено жодних коштів, - сума заборгованості складає 2525,00 грн. Такі дії відповідача змушують позивача звернутись до суду із даним позовом. Представник позивача до судового засідання не з»явився, до суду надійшла його заява про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні заперечив проти задоволення позову з тих підстав, що освітніх послуг він не отримував, так як припинив навчання. Пояснив, що перебував за межами України, однак позивача про це не повідомив. Суд, заслухавши пояснення відповідача та дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між Національним університетом харчових технологій та [PERSON] укладено договір про навчання і підготовку фахівця освітньо-кваліфікаційного рівня Бакалавр в Національному університеті харчових технологій від 15.07.2009 № 09-ІНФз021. Пунктом 2.1 договору передбачено, що Університет зобов'язується надати студенту освітню послугу на основі новітніх досягнень науки, техніки та технологій, згідно з навчальним планом і навчальними програмами, які відповідають міжнародним освітнім стандартам та затвердженими Вченою радою НУХТ. Замовник, який є студентом, зі свого боку, зобов'язаний своєчасно вносити плату за отриману освітню послугу в розмірах та у строки, що встановлені цим договором (пункт 3.1 договору), та зобов'язаний у повному обсязі якісно засвоїти теоретичний, практичний і виробничий курсу навчання, включені в навчальний план відповідної спеціальності, набути знання, вміння та навики згідно з освітньо-кваліфікаційною характеристикою спеціальності (пункт 4.1 договору). Загальна вартість освітньої послуги за весь період навчання Студента згідно з пунктом 5.2 становить 12625,00 грн. без ПДВ. Відповідно до наказу від 07.08.2009 № 672-кс відповідача було зараховано студентом на третій курс заочної форми навчання на вакантне місце, що фінансується за кошти фізичної особи, як вступника, який має освітньо-кваліфікаційний рівень «молодший спеціаліст»» з відповідного напряму підготовки, на навчання для отримання ОКР «бакалавр» за конкурсом за результатами фахових вступних випробувань на напрям підготовки 6.050101 Комп'ютерні науки. Згідно з наказом від 25.12.2009 № 1041кс Відповідачу, який на той момент був студентом 3-го курсу (скороченого терміну навчання) напряму підготовки «Комп'ютерні науки» заочної форми навчання, було надано академічну відпустку у зв'язку з перебуванням на строковій військовій службі в Збройних силах України з 29.10.2009. Відповідно до наказу від 10.11.2010 № 1041-кс Відповідач повернувся з академічної відпустки та з 22.10.2010 розпочав навчання на 3 курсі (скороченого терміну навчання) напряму підготовки «Комп'ютерні науки» заочної форми навчання за рахунок коштів фізичної особи. Відповідно до ч. 1 ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Наказом від 23.02.2012 № 247кс відповідача було відраховано з Університету відповідно до статті 45 Закону України «Про вищу освіту» і пункту 22.1 «Умов прийому до вищих навчальних закладів України», затверджених наказом Міністерства освіти і науки України від 19.10.2010 № 961 за порушення умов договору (несплата за навчання) з 31.01.2012 року. Згідно з п. 5.3 договору відповідач мав перерахувати кошти за осінній семестр четвертого курсу на реєстраційний рахунок університету у вигляді попередньої оплати у строк до 01 вересня 2011 року у розмірі 2525,00 грн. Відповідачем не було сплачено зазначену у договорі суму. Згідно з довідкою-розрахунком (додається) заборгованість за надання послуг по навчанню складає 2525,00 грн. Оскільки відповідача було відраховано з 31.01.2012 року, а за семестр ним не було сплачено жодних коштів, - сума заборгованості складає 2525,00 грн. Це означає, що відповідач не виконав свої зобов'язання за договором. Відповідно до п. 7.1 договору його дія припиняється у разі відрахування студента з Університету згідно з чинним законодавством або договором. Протягом періоду навчання відповідач не подавав до університету жодних заяв щодо відрахування та розірвання договору. Таким чином, [PERSON] навчався в університеті з 01.09.2009 по 31.01.2012. 20.03.2012 року Національним університетом харчових технологій було надіслано відповідачу лист № 10-03 з проханням про сплату зазначеної суми до 20.04.2012. Факт направлення листа підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення від 20.03.2012. Відповідачем на даний час не перераховано жодних коштів із зазначеної вище суми на розрахунковий рахунок університету. Відповідно до ч. 1 ст. 65 Закону України «Про вищу освіту» вищий навчальний заклад ... може надавати фізичним та юридичним особам платні послуги у галузі вищої освіти. Відповідно до ст. 524 ЦКУ зобов'язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. ст. 625 ЦКУ вказується, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно cт. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог нього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 cт. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно до cт. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У відповідності до cт. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків. Частиною 2 ст. 903 ЦК України передбачено, що у разі неможливості виконати договір про надання послуг, що виникла не з вини виконавця, замовник зобов'язаний виплатити виконавцеві розумну плату. Якщо неможливість виконати договір виникла з вини замовника, він зобов'язаний виплатити виконавцеві плату в повному обсязі, якщо інше не встановлено договором або законом. У зв'язку із задоволенням позову судові витрати слід стягнути з відповідача на користь позивача, згідно вимог ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved