Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-12 00:00:00

Позивач [PERSON] комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради звернулось в суд із позовом, в якому, з врахуванням заяви про збільшення позовних вимог від 08.08.2016 року, просить розірвати договір оренди нерухомого майна (будівель, споруд, приміщень) на вул. Кавалерідзе, 8 у м. Львові від 12.01.2015 року №С-9354-15, укладений між [PERSON] комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради та [PERSON]; стягнути з відповідача на користь позивача 4\~908 грн. 06 коп. заборгованості за вказаним договором оренди, а також зобовязати відповідача повернути відповідачу нерухоме майно, що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Кавалерідзе, 8, загальною площею 5,9 кв.м. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 12.01.2015 року між [PERSON] комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради та [PERSON] укладено Договір оренди нерухомого майна (будівель, споруд, приміщень) №С-9354-15, згідно п.1 якого, позивач передав, а відповідач прийняв у строкове платне користування нерухоме майно нежитлові приміщення загальною площею 5,9 кв.м, що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Кавалерідзе, 8. Договір укладено на термін з 12.01.2015 року по 11.01.2018 року включно. Підпункт 7.1.2 Договору оренди визначає обовязком орендаря сплачувати орендну плату своєчасно і в повному обсязі. П.5.6 Договору передбачає, що орендна плата сплачується орендарем не пізніше 20 числа за попередній місяць у встановленому нормативними документами власника майна порядку. Однак всупереч умовам укладеного Договору та вимогам вищезазначених законодавчих актів, відповідач взяті на себе зобовязання в повному обсязі не виконав та станом на 01.07.2015 року його заборгованість перед позивачем становить 4\~908 грн. 06 коп., яку просить стягнути в судовому порядку. Крім того, згідно із п.5.8 Договору несплата орендної плати в повному обсязі протягом трьох місяців з дня закінчення строку платежу є підставою для дострокового розірвання договору оренди, на підставі чого просить розірвати договір оренди нерухомого майна (будівель, споруд, приміщень) на вул. Кавалерідзе, 8 у м. Львові від 12.01.2015 року №С-9354-15, укладений між [PERSON] комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради та [PERSON]. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в частині розірвання договору оренди нерухомого майна (будівель, споруд, приміщень) на вул. Кавалерідзе, 8 у м. Львові від 12.01.2015 року №С-9354-15, укладеного між [PERSON] комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради і [PERSON] та щодо стягнення судових витрат. В іншій частині позовних вимог надала пояснення про те, що відповідачем вимога щодо стягнення заборгованості та зобовязання повернути нерухоме майно виконана в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні не заперечив проти задоволення позовних вимог в частині розірвання договору оренди. Заслухавши пояснення учасників процесу, зясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково. Судом встановлено, що 12.01.2015 між [PERSON] комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради та [PERSON] укладено Договір оренди нерухомого майна (будівель, споруд, приміщень) № С-9354-15, згідно з п.1. якого позивач передав, а відповідач прийняв у строкове платне користування нерухоме майно приміщення, що знаходиться за адресою: м.Львів, вул. Квалерідзе,8. Договір укладений на термін до 11.01.2018 року (а.с.9-10). Передача обєкта оренди здійснена за актом приймання-передачі від 16.01.2015 року (а.с.11). Відповідно до ч.1 ст. 509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію: передати майно, сплатити гроші тощо, або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від брржника виконання його обовязку. Згідно зі ст.510 ЦК України сторонами у зобовязанні є боржник та кредитор. Згідно із ст.629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Відповідачем взято на себе ряд зобовязань, в т.ч. своєчасно та у повному обсязі сплачувати орендну плату за користування обєктом оренди (п. 7.2 Договору). Згідно з ч.1 ст.762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошових зобовязань. Несплата орендної плати в повному обсязі протягом трьох місяців з дня закінчення строку платежу є підставою для дострокового розірвання договору оренди. Аналогічну норму містить ст. 782 ЦК України, відповідно до якої наймодавець має право відмовитися від договору найму і вимагати повернення речі, якщо наймач не вносить плату за користування річчю протягом трьох місяців підряд. [PERSON], незважаючи на умови укладеного Договору та вимоги вищезазначених законодавчих актів, Відповідач взяті на себе зобовязання щодо своєчасної та у повному обсязі сплати орендної плати за користування обєктом оренди не виконав та станом на 01.07.2016 року допущено заборгованість з орендної плати на загальну суму 4\~908 грн. 06 коп. (а.с. 12, 55). В ході розгляду справи, як вбачається з наданих відповідачем [PERSON] копій квитанцій, останнім погашено заборгованість по орендній платі на загальну суму 5\~123,52 грн. (а.с.38, 63). Проте судом встановлено, що відповідачем допущено несплату орендної плати протягом трьох місяців підряд, що є підставою для дострокового розірвання договору оренди між Орендодавцем та Орендарем. Відповідно до ч.2 ст.651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Згідно із ч. 1 ст.785 ЦК України у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі. Відповідно до ст.27 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» у разі розірвання договору оренди, закінчення строку його дії та відмови від його продовження або банкрутства орендаря він зобов'язаний повернути орендодавцеві об'єкт оренди на умовах, зазначених у договорі оренди. Розділом 9 Договору оренди визначено порядок повернення Орендодавцю обєкта оренди. Так, у разі припинення або розірвання Договору, Орендар повинен повернути Орендодавцеві обєкт оренди протягом 15 днів за актом приймання - передачі у належному стані (п. 9.1, п.9.3, п.9.6 Договору). Як вбачається з акту №18 приймання-передачі від 31 травня 2016 року [PERSON] здав 31 травня 2016 року, а прийняв: Львівське комунальне підприємство «Старий Сихів» в особі директора [PERSON] нежитлове приміщення за адресою: м.Львів, вул. Кавалерідзе, 8 (а.с.37). У звязку з наведеним, оскільки в ході розгляду справи відповідачем виконано вимогу щодо повернення боргу за орендну плату, а також щодо повернення нерухомого майна (обєкта договору оренди), такі вимоги задоволенню не підлягають. Позовна вимога щодо розірвання договору оренди нерухомого майна (будівель, споруд, приміщень) на вул. Кавалерідзе, 8 у м. Львові від 12.01.2015 року №С-9354-15, укладений між [PERSON] комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради та [PERSON] є такою, що підлягає задоволенню. Згідно з ч. 1 ст. 89 ЦПК України та відповідно до розяснень, викладених у пункті 38 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17 жовтня 2014 року, у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред'явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення всіх понесених ним у справі витрат з відповідача. Визнання відповідачем позову не є підставою для звільнення його від сплати судових витрат. Враховуючи те, що позивачем у звязку із зверненням до суду із вказаною позовною заявою понесено витрати, повязані зі сплатою судового збору, однак, останній позовних вимог внаслідок їх часткового виконання відповідачем після предявлення позову не підтримав, тому є усі підстави для застосування судом ч. 1\~ст. 89 ЦПК України. Таким чином, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути витрати, повязані зі сплатою судового збору, у розмірі 4 134 грн.

Outcome: partial