Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-18 00:00:00

Позивач-відповідач [PERSON] звернувся до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом і встановлення факту родинних стосунків. Вказав, що 30 листопада 2015 року в місті Ямпіль, Вінницької області помер його двоюрідний брат [PERSON]. Протягом останнього часу життя брата позивач надавав йому матеріальну та іншу допомогу,так як він був у безпорадному стані, а після смерті всі витрати на виховання взяв на себе. Після смерті брата відкрилась спадщина, яка складається із земельної ділянки площею 2,1934 га, що розташована на території Писарівської сільської ради Ямпільського району, Вінницької області та земельної ділянки площею 1,8536 га, що розташована на території Писарівської сільської ради Ямпільського району, Вінницької області. У встановлений законом строк [PERSON] звернувся до державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Заяву було прийнято, але в оформленні свідоцтва про право на спадщину йому було відмовлено, в звязку із відсутністю документів, що посвідчують факт родинних стосунків із двоюрідним братом. Тому позивач змушений звернутись до суду з даним позовом. Відповідач позивач [PERSON] звернулась до суду із зустрічним позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визначення додаткового строку достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. У своєму зустрічному позові зазначила, що її батько [PERSON] , який помер 23 липня 199 року є рідним братом [PERSON], який помер 30 листопада 2015 року. По лінії померлого батька [PERSON] являється рідною племінницею спадкодавця [PERSON], а тому теж має право на спадщину покійного дядька як і [PERSON], який являється двоюрідним братом [PERSON]. Вважає, що строк для прийняття спадщини після смерті дядька [PERSON] пропустила з поважних причин. Крім цього, [PERSON] після смерті [PERSON] обіцяв, що землю поділить порівну, одну дасть [PERSON], а другу оформить на себе в присутності свідків, на що вона і розраховувала довіряючи [PERSON] . Також позивач від нотаріуса приховав інформацію, що вона також є спадкоємцем за право представлення. Просить суд визначити їй додатковий строк, достатній для подання заяви до нотаріуса про прийняття спадщини в порядку спадкування за законом. В судовому засіданні позивач (відповідач) та його представник [PERSON] позов підтримали та просили його задовільнити в повному обсязі. Зустрічний позов не визнає. [PERSON] вказав, що з 2012 року і до дня смерті доглядав та ніс витрати на поховання [PERSON]. Звертався до нотаріуса із заяво про прийняття спадщини, однак йому було відмовлено, оскільки були відсутні документи, які б змогли б підтвердити факт родинних відносин, а саме що померлий [PERSON] є його двоюрідним братом . Відповідач(позивач) в судовому засіданні позов [PERSON] визнала частково, а саме щодо встановлення факту родинних стосунків. Свій позов підтримала в повному обсязі та просила суд його задовільнити. Вказала, що покійний [PERSON] є її рідним дядьком по ліній померлого батька. Із заявою про прийняття спадщини нікуди не зверталась, оскільки не знала, що для прийняття спадщини необхідно звертатися до нотаріуса, а тому пропустила 6 місячний термін. [PERSON] пообіцяв в присутності свідків, що одну земельну ділянку віддасть їй. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовну заяву [PERSON] визнала частково, а саме в частині, яка стосується встановлення факту родинних відносин. Зустрічний позов [PERSON] визнала в повному обсязі та вважає, що земельні ділянки, які залишились після смерті [PERSON] необхідно поділити порівну між його племінницею [PERSON] та його двоюрідним братом [PERSON] Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовну заяву [PERSON] визнав частково, а саме в частині, яка стосується встановлення факту родинних відносин. Зустрічний позов [PERSON] визнав в повному обсязі та вважає, що земельні ділянки, які залишились після смерті [PERSON] необхідно поділити порівну між його племінницею [PERSON] та його двоюрідним братом [PERSON]. Свідок [PERSON] в судовому засіданні вказала, що її померлий чоловік був рідним братом [PERSON], який помер 30 листопада 2015 року. [PERSON] обіцяв дочці [PERSON], що земельні ділянки, які залишились після смерті [PERSON] поділить пополам. Свідок [PERSON] в судовому засіданні вказав, що [PERSON] та померлий [PERSON] були двоюрідними братами. Свідок [PERSON] в судовому засіданні вказав, що [PERSON] та померлий [PERSON] були двоюрідними братами. Судом встановлені такі обставини і визначені відповідно до них правовідносини. В судовому засіданні встановлено, що 30 листопада 2015 року в місті Ямпіль, Вінницької області помер [PERSON] ( копія свідоцтва про смерть серії І-АМ № 338820 видана Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ямпільського районного управління юстиції у Вінницької області(а. с.8)). Із витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 43437335 встановлено, що на імя [PERSON] заведена спадкова справа (а.с.9). Із накладеної № 95 від 01 грудня 2015 року встановлено, що [PERSON] на поховання [PERSON] поніс витрати в сумі 1\~106 гривень (а.с.10). Відповідно до довідки виданої виконкомом Писарівської сільської ради, Ямпільського району, Вінницької області [PERSON] до дня смерті [PERSON], яка настала 30 листопада 2015 року здійснював за ним догляд (а.с.88). Відповідно до копії державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 973106 та [PERSON] із Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-0505285322016 встановлено, що [PERSON] є власником земельної ділянки площею 2,1934 га на території Писарівської сільської ради, Ямпільського району, Вінницької області (а.с.11,18-20). Відповідно до копії державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 973203 та [PERSON] із Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-0505285552016 встановлено, що [PERSON] є власником земельної ділянки площею 1,8536 га на території Писарівської сільської ради, Ямпільського району, Вінницької області (а.с.12, 14-17)). [PERSON], народився 09 лютого 1952 року його батьками вказані [PERSON] та [PERSON] (копія свідоцтва про народження серії ЯД № 207830(а.с.13). [PERSON] народився 20 січня 1964 року, його батьками вказані [PERSON] та [PERSON] ( копія свідоцтва про народження серії V- УР № 0079262 (а.с.14) [PERSON] з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження № 00017418148 (а.с.67)). 23 липня 1999 року в місті Ямпіль, Вінницької області помер [PERSON] 9 копія свідоцтва про смерть серії І-АМ № 074828 (а.с.66). 19 травня 11983 року народилась [PERSON], батьками якої є [PERSON] та [PERSON] ( копія свідоцтва про народження серії ІІІ-АМ № 287887 (а.с.69). Відповідно до [PERSON] з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження № 00017418112, встановлено батьками [PERSON], [INFO] є [PERSON] та [PERSON] (а.с.68). Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії І-АМ № 006587 встановлено, що 27 липня 2005 року було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], остання змінила своє дівоче прізвище на прізвище чоловіка [PERSON] (а.с.70). Відповідно до копії спадкової справи № 137/2016 до майна померлого [PERSON] від 30 листопада 2015 року встановлено, що 30 березня 2016 року [PERSON] звертався із заявою якою прийняв спадщину в повному обсязі після смерті [PERSON]. Відповідно до ст. 68 Конституції Украйни - кожен зобов'язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності. Відповідно до ст.124 ч.2 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно ст.1223 ЦК України право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 ЦК України. Відповідно до ч. 3 ст.1266 ЦК України племінники спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка б належала б за законом їхнім матері, батькові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Відповідно до ч. 4 ст.1266 ЦК України двоюрідні брати спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка б належала б за законом їхнім матері, батькові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Відповідно ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за законом має право на прийняття спадщини. Відповідно до ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (ст.1272 ЦК України). Правила ч.3 ст.1272 ЦК України про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви, а також ці обставини визнані судом поважними. Обставини справи, які визнані сторонами, в порядку ст.61 ч.1 ЦПК України не підлягають доказуванню, а тому суд вважає встановленим факт родинних стосунків, а саме що [PERSON] є двоюрідним братом [PERSON], який помер 30 листопада 2015 року, оскільки даний факт було визнано відповідачами та підтверджений поясненнями свідків в судовому засіданні. Із копій свідоцтва про народження [PERSON] та [PERSON], у графі батько вказані рідні брати [PERSON] та [PERSON], що в свою чергу підтверджує той факт, що вони є двоюрідними братами. В судовому засіданні було встановлено, що протягом останнього часу життя [PERSON], позивач (відповідач) [PERSON] надавав йому матеріальну та іншу допомогу, так як він був у безпорадному стані та після його смерті всі витрати на поховання взяв на себе. [PERSON] та [PERSON] є спадкоємцями за правом представлення. На відміну від [PERSON], [PERSON] звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини в повному обсязі протягом шестимісячного терміну, однак оформити спадщину не зміг, оскільки йому не вдалось надати документів, які б змогли б підтвердити факт родинних стосунків. Судом було встановлено, що померлий [PERSON] та [PERSON] являються двоюрідними братами, а отже за правом представлення позивач (відповідач) має право на спадкове майно [PERSON] в порядку спадкування за законом. Виходячи із наведеного, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог і має підстави для задоволення позову в повному об'ємі . Що стосується зустрічного позову про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини в судовому засіданні було встановлено, що [PERSON] є племінницею померлого [PERSON] та мала право на спадкування за правом представлення, однак до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини протягом 6 місячного терміну не зверталась. Строк для прийняття спадщини пропустила з тих причин, що не знала процедури прийняття спадщини та покладала надії на обіцянку [PERSON], а саме щодо розподілу між ними земельних ділянок пополам. Наведені [PERSON] та свідком [PERSON] причини пропуску строку для прийняття спадщини, а саме те, що вона не знала процедури прийняття спадщини, та обіцянка [PERSON] щодо розподілу земельних ділянок пополам, не пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для позивача на вчинення цих дій. Оскільки за загальним правилом презумпція знання законодавства є неспростовною презумпцією, та під собою вона розуміє - кожен вважається таким, що знає закони. Приймаючи до уваги, що [PERSON] з дня відкриття спадщини та до закінчення строку на прийняття спадщини, мала змогу подати до нотаріальної контори заяву про прийняття нею спадщини і в цьому не існувало істотних труднощів та перешкод, тому суд не знаходить можливим визнати причини пропуску строку, на які вказує позивач, поважними. Виходячи із наведеного, суд приходить до висновку про необґрунтованості зустрічних позовних вимог [PERSON] та не знаходить поважних причин пропуску строку для прийняття спадщини, і має підстави відмовити в задоволенні зустрічного позову. Питання, які вирішує суд під час ухвалення рішення визначено в ч. 1 ст. 214 ЦПК України. Одним із таких питань відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 214 ЦПК України є питання про те, як розподілити між сторонами судові витрати.

Outcome: dismissed