Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася з вищевказаним позовом до Горохівської міської ради Горохівського району Волинської області, зазначаючи у позовній заяві про те, що [INFO] помер її батько - [PERSON] , після смерті якого залишилося спадкове майно, а саме: житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями, що розташований в [ADDRESS] . Ѕ частку житлового будинку з господарськими та побутовими будівлями, що розташований в [ADDRESS] , [PERSON] успадкував після смерті свого батька [PERSON] , а на Ѕ частки житлового будинку [PERSON] не оформив своїх спадкових прав. [PERSON] залишив на користь позивача заповіт на вказане вище майно. Оскільки правовстановлюючих документів на вказане майно немає, а нотаріальна контора відмовила позивачу у видачі їй свідоцтва про право на спадщину, то позивач просила визнати за нею право власності на Ѕ вищевказаного житлового будинку з надвірними будівлями та господарськими спорудами в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , який прийняв спадщину після смерті свого батька [PERSON] , однак не оформив своїх спадкових прав. У підготовче судове засідання представник відповідача - Горохівської міської ради Горохівського району Волинської області не з`явився, однак скерував до суду письмове клопотання про розгляд справи без його участі, заявлені позовні вимоги визнає повністю. У підготовче судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, однак скерувала клопотання про розгляд справи у її відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксація судового засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, суд вважає, що даний позов підлягає до задоволення повністю з наступних підстав. Як вбачається із свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Горохівським р/в ЗАГС Волинської області, [PERSON] помер [INFO] в м.Горохів Горохівського району Волинської області і після його смерті відкрилася спадщина (а.с.6). З 1 січня 2004 року набрав чинності новий Цивільний Кодекс України (далі - ЦК України) в новій редакції. Відповідно до п.п.4,5 Прикінцевих і перехідних положень ЦК України застосовується до цивільних правовідносин, які виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності ЦК, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Правила книги шостої ЦК застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким зі спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Отже, до спірних правовідносин слід застосовувати законодавство, що діяло на час відкриття спадщини, тобто Цивільний Кодекс 1963 р.(далі - ЦК 1963 р.), обговорюючи питання про прийняття спадщини після смерті [PERSON] . Згідно з ч.1 ст.524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Згідно з ст.527 ЦК УРСР спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті. Згідно ч.1 ст.534 ЦК УРСР кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям. Згідно ст.548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Згідно ч.1 ст.549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Як вбачається із матеріалів спадкової справи №263, заведеної до майна померлого [INFO] [PERSON] , із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] звертався [PERSON] , який в заяві зазначив, що крім нього, спадкоємцем є сестра [PERSON] , яка проживає в м.Егорівськ Московської області. Із свідоцтва про право власності на будову чи право на забудову від 22 березня 1950 року вбачається, що [PERSON] є власником будинковолодіння, що розташоване в [ADDRESS] , на підставі рішення Горохівського народного суду від 06.01.1950 року. Із свідоцтва про право на спадщину по закону, виданого Горохівською державною нотаріальною конторою 23 червня 1994 року вбачається, що [PERSON] отримав спадкове майно на Ѕ частини житлового будинку з господарськими та побутовими будівлями та спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] На Ѕ частину житлового будинку з господарськими та побутовими будівлями та спорудами свідоцтво на спадщину за законом ще не видавалося. Таким чином судом встановлено, що [PERSON] є спадкоємцем майна померлого [PERSON] , який прийняв спадщину після смерті свого батька, однак на Ѕ частину житлового будинку не оформив своїх спадкових прав. Крім того, [PERSON] спадщини після смерті [PERSON] не прийняла, так як із заявою до нотаріальної контори не зверталась та фактично в управління або володіння спадковим майном не вступала. Як вбачається із свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Горохівського районного управління юстиції Волинської області, [PERSON] помер [INFO] в м.Горохів Горохівського району Волинської області і після його смерті відкрилася спадщина (а.с.5). Згідно з ч.1 ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно з ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно з ч.1 ст.1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Згідно ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Згідно ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Як вбачається із заповіту, посвідченого державним нотаріусом Горохівської державної нотаріальної контори Волинської області 18 березня 2014 року (а.с.12), [PERSON] заповів все своє майно, що буде йому належати на день смерті [PERSON] . В подальшому заповіт не скасовувався та не змінювався, що вбачається із інформаційної довідки із Спадкового реєстру заповітів №57851595. Як вбачається із довідки № 223 від 14 серпня 2019 року, виданої Горохівською міською радою Горохівського району Волинської області, [PERSON] був зареєстрований один і проживав в [ADDRESS] . Матеріалами спадкової справи № 44/2015, заведеної 12 лютого 2015 року Горохівською державною нотаріальною конторою після смерті [PERSON] , стверджується, що крім позивача, до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини зверталася дружина померлого - [PERSON] , яку було включено в коло спадкоємців на підставі заяви [PERSON] . Згідно договору про поділ спадщини укладеного 14 березня 2017 року між [PERSON] та [PERSON] , посвідченого державним нотаріусом Горохівської державної нотаріальної контори, Крицькій Л.С. переходить на праві приватної власності квартира [ADDRESS] , а [PERSON] - житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами за адресою [ADDRESS] . Із свідоцтва про право на спадщину за законом від 15 травня 2017 року вбачається, що дочка [PERSON] отримала спадщину, що складається з Ѕ частки житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що розташована в [ADDRESS] . Із свідоцтва про народження серії [NUMBER] , вбачається, що [PERSON] народилася [INFO] , її батьком є [PERSON] , матір`ю - [PERSON] . Із свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , вбачається, що [PERSON] зареєструвала шлюб із [PERSON] після чого змінила своє прізвище на « [PERSON] ». Таким чином судом встановлено, що позивач є спадкоємцем майна померлого [PERSON] за заповітом, яка прийняла спадщину. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється, або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до технічної документації на садибний житловий будинок, який знаходиться в [ADDRESS] , даний будинок побудовано з дотриманням встановлених будівельних та технічних норм. Як вбачається із постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, виданої Горохівською державною нотаріальною конторою [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на Ѕ частки житлового будинку з надвірними будівлями за адресою [ADDRESS] . Отже, судом встановлено, що позивач [PERSON] як спадкоємець померлого [PERSON] за заповітом, прийняла спадщину в установленому порядку та з врахуванням договору про поділ спадщини, має право на спадкування його майна, але у зв`язку з відмовою нотаріуса не може оформити спадщину в нотаріальному порядку, а тому, суд визнає за позивачем право власності на Ѕ частку житлового будинку з надвірними будівлями та господарськими спорудами, що розташований в [ADDRESS] , як на спадкове майно померлого [INFO] [PERSON] , який прийняв спадщину після смерті [INFO] свого батька [PERSON] , однак не оформив своїх спадкових прав.

Outcome: approved