Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-28 00:00:00

Позивач в вересні 2019 року звернувся до суду з вказаним позовом до [PERSON] , [PERSON] , в якому просив стягнути з відповідачів солідарно матеріальну шкоду внаслідок залиття квартири з вини відповідачів в травні 2019 року в сумі 14 824,00 гривень, судові витрати. Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 18 листопада 2019 року по справі відкрите провадження, ухвалено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 23 червня 2020 року заочне рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 21 лютого 2020 року цій у справі скасоване та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. 17 серпня 2020 року відповідач [PERSON] надала суду відзив на позов, в якому в задоволенні позовних вимог просила відмовити, з тих підстав, що [PERSON] в квартирі [ADDRESS] не проживала, там мешкала її померла мати [PERSON] , до того ж, при складанні акту обстеження, комісією не було встановлено дійсної причини залиття квартири позивача, а залиття могло мати місце через пошкодження центрального стояка водопостачання, обслуговування якого здійснює керуюча компанія ТОВ «Місто для людей». Ухвалою суду від 17 вересня 2020 року залучено до участі у справі в якості правонаступника померлого відповідача [PERSON] [PERSON] . У вступному слові представник позивача та позивач позовні вимоги підтримали, надали пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві , наполягали на задоволенні позову. Представник відповідача та відповідач [PERSON] в задоволенні позовних вимог просили відмовити з підстав викладених у відзиві. Суд, вислухавши вступне слово учасників справи, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, вислухавши пояснення свідків [PERSON] , [PERSON] , приходить до наступних висновків. За частиною 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Ч.2 ст.77 ЦПК України визначено, що предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Ч.2 ст. 78 ЦПК України визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. У відповідності до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). За змістом статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є витрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини (частина друга статті 1166 ЦК України). Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 2 постанови від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Для наявності деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення: а) наявність шкоди, б) протиправна поведінка заподіювача шкоди, в) причинний зв`язок між шкодою та поведінкою заподіювача, г) вина. Як вбачається з матеріалів справи [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , що підтверджується договором купівлі-продажу квартири від 24 березня 2014 року, посвідченим приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Вакуленко С.О. та інформаційною довідкою № 181706348 від 19.09.2019 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна. [PERSON] на час виникнення спірних правовідносин була разом з [PERSON] співвласником квартири [ADDRESS] , що підтверджується інформаційною довідкою № 166236476 від 11.05.2019 року Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна. [PERSON] померла [INFO] . [PERSON] після смерті [PERSON] отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом, видане приватним нотаріусом ЗМНО Нарохою О.В. 02.07.2020 за реєстровим № 638, на 5/8 частин квартири [ADDRESS] , а в подальшому здійснила відчуження вказаної квартири , що встановлено договором купівлі-продажу квартири від 10 серпня 2020 року, посвідченого приватним нотаріусом ЗМНО Бугрім О.В., зареєстрованим в реєстрі за № 1703. Згідно звіту № 017-07 про визначення майнового збитку, нанесеного житловій однокімнатній квартирі, розташованій за адресою: [ADDRESS] , виконаному суб`єктом оціночної діяльності ФОП [PERSON] , ринковий майновий матеріальний збиток, виходячи з мети оцінки і сфери застосування звіту про оцінку, даних викладених в цьому звіті, станом на дату оцінки 09 травня 2019 року становить 14824,00 (чотирнадцять тисяч вісімсот двадцять чотири) грн. 00 коп. в тому числі ПДВ (20%)-2470,67 грн.. Із змісту наданого позивачем Акту комісії ТОВ «Місто для людей Запоріжжя» від 14.05.2019 року № 269 про залиття квартири [ADDRESS] , затвердженим начальником СУЖФ [PERSON] вбачається , що 09.05.2019 р. від мешканця квартири [ADDRESS] , надійшло замовлення № [NUMBER] в контакт центр «Сакура» на предмет залиття з вище розташованої квартири № 71 . Для усунення аварійної ситуації та визначення причин залиття ремонтною бригадою було перекрите ГВС на квартиру № 71 та встановлено причину залиття - прорив внутрішньо квартирного трубопроводу ГВС в санвузлі. При обстеженні квартири № 67 виявлено: -санвузол: стіни частково облицьовані кахельною плиткою (приблизно на 1,8 метра від підлоги), решта стін і стеля - побілка, наявні вологі сліди залиття, часткове відшарування штукатурного шару площею приблизно 7,0 м2; -кухня: стіни пофарбовані фарбою (приблизно на 2,4 метра від підлоги), решта стін і стелі-побілка, наявні вологі сліди залиття, часткове відшарування штукатурного шару площею приблизно 6,5 м2; -комора: на стінах (побілка) наявні вологі сліди залиття на площі приблизно 6,0 м2, на стелі (побілка) наявні вологі сліди залиття з частковим відшаруванням штукатурного шару на площі 1,6 м2. Як пояснила сама позивачка, вона в квартирі [ADDRESS] постійно не проживала, періодично навідувалася, а 09.05.2019 року нею було виявлено сліди залиття квартири. Свідок [PERSON] суду пояснив, що він є батьком позивача. Восени він захворів, його донька була з ним, через що вони тривалий час квартиру не відвідували. 09 травня 2019 року вони прийшли до квартири та виявили сліди залиття. Сусіди сказали, що їх заливало тривалий час та вони викликали відповідні служби. Вони піднялися на поверх вище, зайшли до квартири № 71 . [PERSON] , яка була старенька та погано ходила, сказала, що в неї ніякого залиття не було, однак він при обстеженні побачив під ванною калюжу води. В подальшому вони вели перемовини з чоловіком [PERSON] щодо добровільного відшкодування шкоди, однак шкоду їм так і не було відшкодовано. Свідок [PERSON] пояснила, що вона є мешканцем будинку [ADDRESS] . Позивачка в квартирі 67 не проживає. У будинку постійно відбуваються підтоплення через те, що протікають стояки. Мешканці самостійно вживали заходи щодо заміни стояків. Таким чином, з огляду на те, що не встановлено, коли саме відбулося залиття , не фіксувалося факту витоку води, комісією не обстежувалася квартира житлового [ADDRESS] , суд приходить до висновку , що позивачем не надано жодних доказів на підтвердження факту залиття саме через несправність на внутрішньоквартирних мережах гарячого водопостачання в квартирі № 71 . Натомість, існує нормативно визначений Порядок складання акту про залиття, аварії квартир. Він регулюється Правилами утримання житлових будинків та прибудинкових територій, затверджених Наказом Держжитлокомунгоспу України 17.05.2005 №76, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 25 серпня 2005 р. за №927/11207. Відповідно до п. 2.3.6 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених Наказом Державного комітету з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 № 76 «Про затвердження Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій» у разі залиття, аварії квартир складається відповідний акт, форма якого передбачена додатком № 4. Як вбачається, в акті повинно бути зазначено причину залиття квартири. Згідно Додатку № 4 в акті повинні бути відображені: дата складання акту (число, місяць, рік); прізвища, ініціали та займані посади членів комісії; прізвище, ім`я, по батькові власника (наймача, орендаря) квартири, що зазнала шкоди; адреса квартири, поверх, форма власності; прізвище, ім`я, по батькові власника (наймача, орендаря) квартири, з вини якого сталося залиття; адреса квартири, поверх, форма власності; характер залиття та його причини; завдана матеріальна шкода (обсяги необхідного ремонту приміщень квартири, перелік пошкоджених внаслідок залиття речей та їх орієнтовна вартість); висновок комісії щодо встановлення вини особи, що вчинила залиття. В акті повинен міститись висновок про те хто заподіяв шкоду. При цьому з актом ознайомлюються мешканці залитої квартири та квартири, з якої відбулося залиття. Наданий позивачкою в підтвердження залиття її квартири акт не відповідає зазначеним вимогам. В акті відсутній висновок про те хто заподіяв позивачці шкоду, і з актом не ознайомлені мешканці квартири № 71 , власників якої позивачка звинувачує в заподіянні їй шкоди. Зроблений комісією в акті висновок, що причиною залиття квартири № 67 є несправність на внутрішньоквартирних мережах гарячого водопостачання в квартирі № 71 , ґрунтується виключно на припущеннях, оскільки квартира № 71 не була обстежена, точну дату залиття не було встановлено, витоків води не було зафіксовано. За тих обставин, враховуючи, що складений акт містить лише припущення, а огляд квартири відповідачки не проводився , доказів порушення останньою правил користування внутрішньо квартирними мережами гарячого водопостачання, не надано, суд приходить до висновку, що надані позивачкою докази доводять лише факт заподіяння позивачці збитків і не доводять факту, що ці збитки заподіяні їй з вини відповідача. З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог. Питання про судові витрати слід вирішити відповідно до положень ст. 141 ЦПК України.

Outcome: dismissed