Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-21 00:00:00

Позивач АТ КБ ПриватБанк, в особі представника [PERSON], звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за кредитним договором, посилаючись на те, що у відповідності до умов Кредитного договору (без номеру), укладеного між сторонами 07 жовтня 2016 року, банк надав відповідачу кредит у розмірі 500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом, що відповідає строку дії картки. При цьому, відповідач своїм підписом підтвердив згоду на те, що підписана ним заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, та Тарифами банку, складає між ним та банком відповідний договір. В звязку з порушенням взятих на себе зобов?язань відповідач допустив заборгованість по даному договору, а тому, станом на 18 листопада 2018 року у нього перед позивачем виникла заборгованість у сумі 11946, 08 грн., з яких тіло кредиту 3924, 09 грн., заборгованість по процентах за користування кредитом 1640, 93 грн., 5336, 01 грн. заборгованість за пенею, 500 грн. штраф (фіксована частина), 545, 05 грн. штраф (процентна складова), яку позивач просив стягнути на свою користь, крім того, і понесені ним судові витрати по справі. При зверненні до суду позивач подав клопотання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Ухвалою Борщівського районного суду Тернопільської області від 11 грудня 2018 року відкрито провадження у даній справі та постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та запропоновано відповідачу протягом п'ятнадцяти днів з дня одержання копії ухвали надіслати відзив на позовну заяву. Всі без виключення поштові відправлення, адресовані відповідачу, повернулись на адресу суду з відміткою «адресат відсутній». Як слідує з матеріалів справи, що зокрема вбачається з інформації Заліської сільської ради, відповідач по справі [PERSON] у визначеному законом порядку є зареєстрованим у [INFO]. Відповідно до ч.8 п.3 ст.128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду. З огляду на що, крім того, судом 01 лютого 2019 року у відповідності до ст. 128 ЦПК України на офіційному веб-сайті судової влади України було розміщено оголошення про виклик відповідача до суду з метою отримання ним позовної заяви та доданих до неї документів та роз»яснено наслідки неявки. Однак відповідач [PERSON] оголошення про виклик до суду проігнорував, до суду не з»явився. За таких обставин суд приходить до висновку, що вжиті судом заходи свідчать про належне повідомлення відповідача про наявність спору між ним та позивачем, вирішення такого у судовому порядку. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази надані сторонами, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного. Як встановлено судом, 07 жовтня 2016 року між ПАТ КБ „ПриватБанк та [PERSON] укладено кредитний договір про надання банком останньому грошових коштів у розмірі 500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до умов укладеного договору, договір складається з заяви позичальника, Умов і правил надання банківських послуг. Відповідно до п.2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг, позичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його користування, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Згідно п.2.1.1.5.6 Умов та правил надання банківських послуг, у разі невиконання зобовязань за договором, на вимогу банку, - виконати зобовязання з повернення кредиту, оплати винагороди банку. Відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов, при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобовязань, передбачених кредитним договором більш на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від ціни позову. Однак, відповідачем [PERSON] не виконуються зобовязання по поверненню кредитних коштів та сплаті відсотків за користування кредитом. Згідно поданого розрахунку заборгованості станом на 18 листопада 2018 року заборгованість по наданому кредиту [PERSON] становить 11946, 08 грн., з яких тіло кредиту 3924, 09 грн., заборгованість по процентах за користування кредитом 1640, 93 грн., 5336, 01 грн. заборгованість за пенею, 500 грн. штраф (фіксована частина), 545, 05 грн. штраф (процентна складова). Згідно ст.ст. 526, 530 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства і в установлений строк відповідно до умов договору. Відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо за договором встановлений обовязок позичальника повернути позику (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилося, та сплати процентів, належних йому. З огляду на вищенаведене, суд вважає, що право позивача порушене і підлягає захисту. Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача штрафних санкцій, а саме штрафів: 500,00 грн. штраф (фіксована частина); 545, 05 грн. штраф (процентна складова), судом встановлено наступне. Цивільно-правова відповідальність це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обовязку новим, або у приєднанні до невиконаного обовязку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обовязків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до ст.549 ЦК неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові в разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання (ч.2 ст.549 ЦК). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання (ч.3 ст.549 ЦК). За положеннями ст.61 Конституції, ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. \~ \~ \~ \~ Враховуючи вищевикладене та відповідно до ст.549 ЦК штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у ст.61 Конституції щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне й те саме порушення. На підставі наведеного в задоволенні позовних вимог в частині стягнення штрафів за порушення умов договору слід відмовити. У відповідності до ст.141 ЦПК України понесені позивачем судові витрати на сплату судового збору в сумі 1762 грн. підлягають стягненню з відповідача в користь позивача. \~ \~ \~ \~На підставі ст.ст. 526, 530, 1050, 1054 ЦК України та

Outcome: partial