Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-22 00:00:00

Позивач в жовтні 2016 року звернувся до Голосіївського районного суду міста Києва з вищевказаним позовом. В обґрунтування позову вказує, що 12.12.2007 року між [PERSON] та ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» було укладено кредитний договір №11380-к, згідно з яким ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» надав [PERSON] кредит в сумі, яка не може перевищувати 2300 000 грн., з процентною ставкою в розмірі 15,5 відсотків річних, з кінцевим терміном повернення - не пізніше 05 грудня 2022 року. 17.12.2012 року між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» було укладено договір відступлення прав вимоги в тому числі і за кредитним договором № 11380-к від 12.12.2007 року. Таким чином, ТОВ «Кредитній ініціативи» набуло право вимоги за Кредитним договором № 11380-к від 12.12.2007 року, укладеного між Банком та позивачем. 22.08.2016 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А. було вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі під номером 15993, серії НВА 092323, яким задоволено вимоги ТОВ «Кредитні ініціативи» шляхом звернення стягнення заборгованості, що виникла по кредитному договору № 11380 -к від 12.12.2007 року, строк платежу якого вже настав. Стягнення заборгованості за виконавчим написом проводиться у період з 01 вересня 2013 року по 07 липня 2016 року, у сумі - 3 089 113,04 грн., що складається з: заборгованості за кредитом - 1804000 грн.; заборгованості за відсотками за користування кредитом - 1285113,04 грн. З листа Відділу примусового виконання рішення управління Державної виконавчої служби ГТУЮ у Київській області позивач дізнався , що 13.09.2016 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 52170240 та постанову про арешт майна та заборони на його відчуження, на підставі виконавчого напису №15993 від 22.08.2016, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А. Позивач вважає, що вказаний виконавчий напис не відповідає вимогам закону та вчинений з порушеннями ст.ст.87, 88 Закону України «Про нотаріат». ТОВ «Кредитні ініціативи» не надали нотаріусу доказів безспірності заборгованості; з дня виникнення права вимоги минуло більше ніж три роки та на момент видачі спірного виконавчого напису між позивачем та відповідачем існував судовий спір про стягнення заборгованості за кредитним договором №11380-к від 12.12.2007 року, що розглядався Дарницьким районним судом м.Києва. Предмет спору у вказаній справі повністю співпадає з предметом звернення стягнення за виконавчим написом. Окрім того, звертав увагу суду, що суми вказані у досудовій вимозі та виконавчому написі є відмінними, а також звертав увагу суду не недоведеність ТОВ «Кредитні ініціативи» набуття права вимоги за Кредитним договором № 11380-к від 12.12.2007 року та повідомлення позичальника про це. ТОВ «Кредитні ініціативи» не повідомляло [PERSON] про зміну кредитора в зобов`язанні, як це передбачено законодавством на умовами договору відступлення права вимоги, та їх фактичного одержання. З розрахунку позовних вимог, що були надані до Дарницького районного суду м.Києва слідує, що після відступлення права вимоги позичальник не сплатив новому кредитору жодного платежа, що свідчить про неповідомлення про таке відступлення. Оскільки відповідачем не надано доказів повідомлення позичальника про перехід до нього вимоги, позичальник не зобов`язаний сплачувати проценти чи неустойку на час прострочення кредиту, тому проценти за період з 17.12.2012 по 20.01.2016 стягненню не підлягають. Просить суд визнати виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А. від 22.08.2016, зареєстрований в реєстрі під номером 15993, серії НВА 092323, яким задоволено вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» шляхом звернення стягнення заборгованості, що виникла по Кредитному договору № 11380-к від 12.12.2007 року, строку платежу по якому вже настав у період з 01 вересня 2013 року по 07 липня 2016 року, у сумі - 3 089 113,04 грн. з [PERSON] таким, що не підлягає виконанню. Стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати. Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 10.10.2016 позовну заяву [PERSON] повернуто позивачу для подання до належного суду. Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду м.Києва від 28.02.2017 року ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 10.10.2016 року скасовано та передано питання на новий розгляд до суду першої інстанції. Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 13.03.2017 року по справі призначено судове засідання на 14.06.2017 року. Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 04.05.2017 року зупинено стягнення на підставі виконавчого напису №15993 від 22.08.2016 року вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А. про стягнення з боржника [PERSON] 3089113 грн. 04 коп. у виконавчому провадженні №52170240, що перебуває у відділі примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області. Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано судді Шкірай М.І. Ухвалою Голосіївського районного суду м.Києва від 08.05.2018 року суддя Шкірай М.І. по справі призначено підготовче засідання на 09 липня 2018 року. 03.06.2020 року протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано судді [PERSON] Ухвалою судді Голосіївського районного суду м.Києва від 05.06.2020 року [PERSON] по справі призначено підготовче засідання на 17.11.2020 року. Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 14.04.2021 року справу направлено за підсудністю до Оболонського районного суду міста Києва. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу 27.05.2021 року передано судді Яценко Н.О. 10.09.2021 року судом по справі проведено підготовче засідання та враховуючи те, що справа в провадженні судів знаходиться з жовтня 2016 року у зв`язку з чим сторони не позбавлені були можливості надавати докази та відзив на позов у строки, що визначалися ухвалами суддів Голосіївського районного суду м.Києва, у зв`язку з цим суд закрив підготовчий розгляд по справі та перейшов до розгляду справи по суті. Розглядаючи справу, суд забезпечив сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Частина 1 ст.15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року застосовуються судами при розгляді справ як джерело права. За змістом п.1 ст.6, ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 року №475/97-ВР, ст.1 Першого протоколу до Конвенції, кожен має право на розгляд його справи упродовж розумного строку судом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримував та просив суд позов задовольнити, з обставин викладених в позові. Відповідачі та треті особи в судове засідання не з`явилися, про розгляд справи повідомлені належним чином, про що свідчить розписка, суд вважає за можливе провести розгляд справи без їх участі. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, суд дійшов висновку про задоволення позову виходячи з наступного. 12.12.2007 року між [PERSON] та ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» було укладено кредитний договір № 11380-к, згідно з яким ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» надав [PERSON] кредит в сумі, яка не може перевищувати 2300 000 грн., з процентною ставкою в розмірі 15,5 відсотків річних, з кінцевим терміном повернення - не пізніше 05 грудня 2022 року. 17.12.2012 року між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» було укладено договір відступлення прав вимоги в тому числі і за кредитним договором № 11380-к від 12.12.2007 року. Таким чином, ТОВ «Кредитній ініціативи» набуло право вимоги за Кредитним договором № 11380-к від 12.12.2007 року, укладеного між Банком та позивачем. 22.08.2016 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А. було вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі під номером 15993, серії НВА 092323, яким задоволено вимоги ТОВ «Кредитні ініціативи» шляхом звернення стягнення заборгованості, що виникла по кредитному договору № 11380 -к від 12.12.2007 року, строк платежу якого вже настав. Стягнення заборгованості за виконавчим написом проводиться у період з 01 вересня 2013 року по 07 липня 2016 року, у сумі - 3 089 113,04 грн., що складається з: заборгованості за кредитом - 1804000 грн.; заборгованості за відсотками за користування кредитом - 1285113,04 грн. Окрім того, з поданих позивачем доказів убачається, що в квітні 2016 року ТОВ «Кредитні ініціативи» також звернулися до Дарницького районного суду м.Києва з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 11380-квід 12.12.2007 року. Заочним рішення Дарницького районного суду м.Києва від 06 липня 2016 року по справі за позовом ТОВ «Кредитні ініціативи» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором позов задоволено та стягнуто з [PERSON] на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» заборгованість за кредитним договором № 11380-к від 12.12.2007 року в сумі 2950723 грн. 51 коп. та судового збору в сумі 44260,85 грн. Згідно до ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до ч. 1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. ст. 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України (стаття 87 Закону України «Про нотаріат»). Відповідно до абзацу 7 частини першої статті 89 Закону України «Про нотаріат» у виконавчому написі повинні зазначатися розмір плати, сума державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника. У частині першій статті 88 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. У пункті 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 № 1172 (далі - Перелік) передбачено, що для одержання виконавчого напису за нотаріально посвідченими договорами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно (крім випадку, передбаченого пунктом 1-1 цього переліку), подається: оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. У нотаріальному процесі при стягненні боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса боржник участі не приймає, а тому врахування його інтересів має забезпечуватися шляхом надіслання повідомлення - письмової вимоги про усунення порушення (письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису). Повідомлення надіслане стягувачем боржнику, є документом, що підтверджують безспірність заборгованості та обов`язково має подаватися при вчиненні виконавчого напису як за іпотечним договором, так і за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором). Суд вважає, що процедура стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором кредитним договором на підставі виконавчого напису нотаріуса складається із двох етапів: перший, підготовчий етап, який включає повідомлення боржника. Цей етап спрямований на забезпечення прав та інтересів боржника, якому має бути відомо, що кредитор розпочинає процедуру стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса; другий етап - вчинення виконавчого напису, який полягає в подачі нотаріусу документів, що підтверджують безспірність вимог, в тому числі й повідомлення боржника (письмова вимоги про усунення порушення чи письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису). Недотримання одного із етапів процедури стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса є підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. (Ухвала ВП ВС від 15.04.2020 № 554/6777/17 (61-19494св18). Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Суд погоджується з доводами позивача стосовно того, що спірний виконавчий напис не відповідає вимогам закону та вчинений з порушеннями ст.ст.87, 88 Закону України «Про нотаріат». ТОВ «Кредитні ініціативи» не надали нотаріусу доказів безспірності заборгованості та на момент видачі спірного виконавчого напису між позивачем та відповідачем існував судовий спір про стягнення заборгованості за кредитним договором №11380-к від 12.12.2007 року, що розглядався Дарницьким районним судом м.Києва. Предмет спору у вказаній справі повністю співпадає з предметом звернення стягнення за виконавчим написом. З огляду на викладене суд доходить до висновку, що позов слід задовольнити. Одночасно суд зазначає, що приватний нотаріус не є належним відповідачем в даному спорі. Відповідно до ст.141 ЦПК України суд вважає, що слід стягнути з ТОВ «Кредитні ініціативи» на користь позивача сплачений судовий збір.

Outcome: approved