Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-05 00:00:00

Позивач, [PERSON], через представника за довіреністю [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що [INFO] року помер [PERSON], який проживав в [ADDRESS]. На випадок своєї смерті [PERSON] склав заповіт, посвідчений 15 лютого 2006 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Леонтьєвою Н.Й. та зареєстрований в реєстрі за №274, яким належну йому на праві приватної власності відповідну частину квартири [ADDRESS] заповів відповідачці, [PERSON], а решту майна, де б воно не було та з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде йому належати на день смерті і на що він матиме право за законом - йому, [PERSON]. Спадщину після смерті [PERSON] позивач прийняв протягом шести місяців з дня його смерті, подавши 15 липня 2014 року в Іванківську районну державну нотаріальну контору Київської області заяву про прийняття спадщини (спадкова справа 232 за 2014 рік). 23 серпня 2018 року він , через представника за довіреністю [PERSON], звернувся до Іванківської районної державної нотаріальної контори Київської області з проханням видати свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Але у видачі свідоцтва про право на спадщину на це майно позивачу було відмовлено, в зв»язку з відсутністю документів, які посвідчують право власності на нього, що підтверджується постановою державного нотаріуса Іванківської районної державної нотаріальної контори Київської області [PERSON] про відмову у вчиненні нотаріальної дії №894-02-31 від 23.08.2018р. Спадковий житловий будинок , що знаходиться в с.Тетерівське Іванківського району Київської області по вул.Дружби,16 було побудовано в 1950 році, а решту наявних біля господарських будівель і споруд - в період з 1950 по 1990 роки, але ніяких правовстановлюючих документів на вказане майно не було оформлено. Чинними на момент закінчення будівництва зазначеного житлового будинку законодавчими і нормативними актами не було передбачено документального оформлення і реєстрації права власності громадян на житлові будинки та господарські будівлі в сільських населених пунктах, тобто в селах. Відповідно до існуючих тоді і в наступні періоди норм і правил державна реєстрація нерухомого майна в сільській місцевості не проводилась, а дані про такі жилі будинки записувались в погосподарські книги сільських рад. В Україні єдиний порядок державної реєстрації об»єктів нерухомого майна, що знаходяться у власності юридичних та фізичних осіб, було встановлено Правилами державної реєстрації об»єктів нерухомого майна, що знаходяться у власності юридичних та фізичних осіб, затвердженими наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13 грудня 1995 року №56 та зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 19 січня 1996 року за №31/1056, тобто після створення спадкового майна. Відповідно до п.4.1 зазначених Правил оформлення права власності на об»єкти нерухомого майна проводилось із видачею свідоцтва про право власності. В подальшому оформлення права власності на нерухоме майно визначалось Інструкцією про порядок державної реєстрації права власності на об»єкти нерухомого майна, що перебувають у власності юридичних та фізичних осіб, затвердженою наказом Держбуду України від 09 червня 1998 року №121 і зареєстрованою у Міністерстві юстиції України 26 червня 1998 року за № 399/2839, Тимчасовим положенням про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року №7/5 та зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 18 лютого 2002 року за №157/6445. З 1 січня 2013 року процедура державної реєстрації речових прав на нерухоме майно відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначалась Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 22 червня 2011 року №703. Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим постановою Кабінету міністрів України від 17 жовтня 2013 року №868, та нині діючим Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року ( в редакції постанови КМУ від 23.08.2016р. № 553). Але за життя [PERSON] ніяких правовстановлюючих документів на спадковий житловий будинок не оформив, тому єдиним документом, що підтверджує його приналежність спадкодавцеві, є виписка з погосподарської книги у формі довідки , виданої виконкомом Тетерівської сільської ради Іванківського району Київської області 01.06.2018 року за № 111 про те, що згідно погосподарської книги № 2 Тетерівської сільської ради за 2016-2023 рр., номер об»єкта по господарського обліку 0161 за померлим 24.01.2014 року [PERSON] рахується житловий будинок з господарськими будівлями, що розташовані за адресою: [ADDRESS]. Власником земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку площею 0,1550 га, яка розташована в [ADDRESS] та на якій розташований спадковий житловий будинок, згідно державного акта на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] є [PERSON]. Оформлення права позивача на спадщину на вказану земельну ділянку знаходиться на стадії збору документів, необхідних для видачі нотаріусом свідоцтва про право на спадщину. Єдиним спадкоємцем, який прийняв спадщину після смерті [PERSON] є він, [PERSON]. Спадкоємиця за заповітом , вона ж відповідачка, [PERSON] від прийняття спадщини відмовилась, подавши 15 липня 2014 року відповідну заяву в Іванківську районну державну нотаріальну контору Київської області. Інших спадкоємців, які б мали право на спадщину, зокрема, на обов»язкову частку у спадщині, немає. Позивач просить визнати за ним в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], який помер [INFO] року, право приватної власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: Київська область Іванківський район [ADDRESS]. У судове засідання сторони не з'явилися. Представник позивача, [PERSON] звернувся до суду з заявою, в якій просив розглянути справу без його участі ; позов [PERSON] підтримує в повному обсязі . Відповідач, [PERSON], надіслала до суду заяву, в якій позов [PERSON] визнає повністю та просить справу розглянути без її присутності. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом України. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України, якщо відповідач визнає позов і маються підстави для його задоволення, суд задовольняє позов. Відповідач позов визнав. Позивач надав суду належні докази спадкоємця за заповітом: копію свідоцтва про смерть спадкодавця [PERSON], який помер [INFO] року; копію заповіту, посвідченого 15 лютого 2006 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Леонтьєвою Н.Й. та зареєстрований в реєстрі за №274, яким належну йому на праві приватної власності відповідну частину квартири [ADDRESS] заповів відповідачці, [PERSON], а решту майна, де б воно не було та з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде йому належати на день смерті і на що він матиме право за законом - заповів, [PERSON] Відповідно до ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом або законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Для набуття спадщини необхідна наявність ряду умов. Першою необхідною умовою є відкриття спадщини, під якою розуміють настання таких юридичних фактів, які обумовлюють виникнення у спадкоємця права на набуття спадщини - права на спадкування. До таких юридичних фактів, передусім, відноситься смерть спадкодавця. Але в момент відкриття спадщини спадкоємець набуває лише право на спадкування, але не право власності на саму спадщину. Для виникнення права власності на спадщину спадкоємець повинен належним чином здійснити (реалізувати) право на прийняття спадщини. Здійснення права на спадкування, передусім, полягає в тому, що спадкоємець має право прийняти спадщину або не прийняти її. Як вбачається з постанови Іванківської районної державної нотаріальної контори від 23 серпня 2018р. Вих. № 894-02-31, після [PERSON], [INFO], який помер [INFO] року спадщину прийняв:[PERSON], заявою №585 зареєстрованою 15 липня 2014 року. [PERSON] від прийняття спадщини відмовилася, заявою № 584 зареєстрованою 15 липня 2014 року. Спадкоємців передбачених ст.1241 ЦК України не має. (с/с 232/2014). Згідно ст.1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов»язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до п.23.Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику в справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. Аналогічна думка викладена в роз»ясненні наданому Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику з розгляду цивільних справ про спадкування» № 24-753/0-13 від 16 травня 2013 року, відповідно до якого, визнання права власності на спадкове майно у судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватись , якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Крім того, відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії державного нотаріуса Іванківської районної державної нотаріальної контори від 23 серпня 2018 року Вих. № 894-02-31 позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, який знаходиться за адресою: Київська область Іванківський район с.Тетерівське, вул.Дружби, буд.16, що належав [PERSON],померлого [INFO] року, в зв»язку з відсутністю документів, що посвідчують право власності на житловий будинок. Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» - у разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою (ст.392 ЦК України). Згідно з листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», найпоширенішою причиною звернення особи до суду в справах про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування є неможливість спадкоємцями, які прийняли спадщину, оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім.»я спадкодавця та/або відсутності державної реєстрації нерухомого майна спадкодавцем. Такі випадки характерні для сільської місцевості, де право власності на житловий будинок за спадкодавцем підтверджується лише записом в погосподарській книзі сільської ради та тривалим фактом володіння цим майном особою, яка померла. Перші власники не оформляли документи на належне їм нерухоме майно та не реєстрували його в органах БТІ, а тому спадкоємець не може отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину і його право має бути визнано в судовому порядку. Враховуючи, що визнання права власності на спадкове майно є винятковим способом захисту, який має застосовуватися якщо існують перешкоди для оформлення спадкових справ у нотаріальному порядку, суд вважає, що вимога позивача підлягає задоволенню, оскільки відсутність у спадкодавця правовстановлюючих документів на спадкове майно унеможливлює оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Отже, маються підстави для задоволення позову. Судовий збір сплачений позивачем при подачі позову до суду. На підставі наведеного,

Outcome: approved