Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-23 00:00:00

Позивач вимоги мотивує тим, що працює на посаді провідника пасажирського вагону «Сумської вагонної дільниці» ДП «Південна залізниця». Пунктом 2 наказом №47 07.07.2015 року на нього накладено догану за порушення «технології дисципліни». Однак позивач вважає, що стягнення застосовано без підстав. Так зазначена підстава є загальною. Стягнення накладено за дії за межами її обов'язків. Тому просить скасувати пункт 2 зазначеного наказу. Також просив стягнути з відповідача понесені витрати у сумі 189 грн. В судовому засіданні позивач і його представник заявлені вимоги підтримали. Представник відповідача позов не визнав та пояснив, що було достатньо підстав для притягнення до відповідальності позивача. Доповнив, що відповідно до п. 8.5 Технологічної інструкції позивач, як провідник штабного вагону повинна була внести відмітки до маршрутного листа. Тому просив відмовити у задоволенні позову. Суд, заслухавши учасників розгляду, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 139 КЗпП України, працівники зобов'язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір. Відповідно до ст.ст. 140, 147-149 КЗпП України, трудова дисципліна на підприємствах, в установах, організаціях забезпечується створенням необхідних організаційних та економічних умов для нормальної високопродуктивної роботи, свідомим ставленням до праці, методами переконання, виховання, а також заохоченням за сумлінну працю. У трудових колективах створюється обстановка нетерпимості до порушень трудової дисципліни, суворої товариської вимогливості до працівників, які несумлінно виконують трудові обов'язки. Щодо окремих несумлінних працівників застосовуються в необхідних випадках заходи дисциплінарного і громадського впливу. Дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення. До застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. З огляду на зазначенні положення законів працівник несе дисциплінарну відповідальність за відповідний проступок порушення трудової дисципліни. При накладенні стягнення ураховуються обставини, за яких вчинено проступок. Під час судового розгляду судом встановлено, що позивач працює на посаді провідника пасажирського вагону «Сумської вагонної дільниці» ДП «Південна залізниця». У своїй роботі позивач керується Інструкцією провіднику пасажирських вагонів затвердженої наказом Міністерством транспорту України №234-Ц від 07.09.2003 року. Зазначеною інструкцією передбачені обов'язки провідника при явці на роботу, підготовки вагона до рейсу, посадки пасажирів, на шляху прямування, після прибуття у пункт обороту, після прибуття в пункт формування. Розділом 8 передбачена відповідальність провідника за порушення за докладним переліком можливих вчинків. До обов'язків провідників не відноситься оформлення чи зміна маршрутних листів провідників. Також встановлено, що позивач був притягнутий до дисциплінарної відповідальності. Так наказом №47 від 07.07.2015 року оголошено догану за недотримання вимог ст. 139 КЗпП України, що виразилося у недотриманні технологічної дисципліни. /а.с.10-12/ У цьому ж наказі мотивом притягнення до відповідальності зазначені події. Так 01.07.2015 року старшого провідника [PERSON] поїзду 19/20 «Суми-Харків-Москва» у зв'язку з вчиненням правопорушення було знято з поїзду на станції «Харків». Провідник штабного вагону [PERSON] залишився обслуговувати вагон №8. Вона повинна була внести зміни до графіку чергувань та зробити відмітку у маршрутному листі №12265, зазначивши що старший провідник [PERSON]. знятий з поїзду. Перед винесенням зазначеного наказу працювала комісія. По результатам роботи 03.07.2015 року був складений протокол в якому містяться аналогічні висновки, які були викладені у наказі. Під час роботи комісії позивач писав пояснення./а.с.7-9/ Однак спірний наказ і висновок комісії не містять конкретних даних про проступок порушення трудової дисципліни позивачем. Так не має часу вчинення порушення, у чому полягало порушення, які обов'язки порушено, нормативний акт, посадову інструкцію чи інший акт нормами яких визначаються обов'язки провідника. Притягнення до дисциплінарної відповідальності «за недотримання вимог ст. 139 КЗпП України, що виразилося у недотриманні технологічної дисципліни» є занадто широким. Як вже було зазначено вище трудовим правовідносинам при накладенні дисциплінарних стягненню властиві відносини між працівником та уповноваженою особою(роботодавцем). Роботодавець має право накласти дисциплінарне стягнення на працівника за проступок порушення трудової дисципліни. Одночасно відповідно до ст. 221 КЗпП України та ст.ст. 1, 3 ЦПК України працівник має право на вирішення трудового спору з роботодавцем та захист прав судом у разі їх порушення. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст. 4 ЦПК України). Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.(ст.10 ЦПК України) Відтак при розгляді справи суд не підміняє сторону, не може робити висновки, або обґрунтовувати висновки чи прийняті рішення сторін. З оскаржуваного наказу переконливо вбачається, що відповідач не визначивши ознаки дисциплінарного проступку тим самим безпідставно застосував дисциплінарне стягнення. Під час судового розгляду представник відповідача уточнював у чому полягало порушення позивача. Зокрема надав витяг з Технологічної інструкції роботи резерву провідників Сумської вагонної дільниці № 3, затвердженої 20.03.2013 року./а.с.71-74/ В запереченнях вказав, що позивачем порушено п. 8.5 Технології відповідно до якого «Провідники штабного вагону причіпної групи вагонів, в яки відсутній ЛНП, повинні зробити відмітки в маршрутних листах провідників вагонів у чергового по станції.» Це додатково вказує на порушення прав позивача на участь у дисциплінарному провадженні та захисті своїх прав, наданні пояснень. Наявність зазначених недоліків при притягненні до дисциплінарної відповідальності позивача, є підставою для скасування оскаржуваного наказу у частині, що стосується позивача. Самого скасування частини наказу цілком достатньо для захисту прав позивача. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь держави судові витрати. В суді приймав участь представник позивача. Для посвідчення довіреності представника позивачем витрачено 190 грн.. позивач просив стягнути цю суму з відповідача як відшкодування судових витрат. Втім відповідно до ч. 3 ст. 79 ЦПК України до витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать: 2) витрати на правову допомогу; 3) витрати сторін та їх представників, що пов'язані з явкою до суду; 4) витрати, пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та проведенням судових експертиз; 5) витрати, пов'язані з проведенням огляду доказів за місцем їх знаходження та вчиненням інших дій, необхідних для розгляду справи; 6) витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача. Таким чином витрати на оформлення довіреності не є процесуальними витратами, а тому немає законних підстав для стягнення їх відшкодування з відповідача. На підстав вві викладеного і

Outcome: approved