Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-09 00:00:00

Позивач в інтересах неповнолітнього сина [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання права власності на 2/3частини квартири в порядку спадкування за законом. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що батьку її сина [PERSON] [PERSON], та його батькам [PERSON], [PERSON] належала квартира за адресою: м. Дніпропетровськ, пр. Ім. Газети Правда, 111/75 на підставі свідоцтва про право власності на житло від 16.03.1998 року, виданого Виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради. Дана квартира складається з трьох житлових кімнат площею 35,1кв.м. , загальною площею 52,2кв.м. 05.01.2007 року помер [PERSON] Після його смерті відкрилася спадщина, що складалася з 1/3частини квартири, яку фактично прийняли дружина померлого та сини [PERSON], [PERSON], які були зареєстровані у спадковій квартирі. 19.05.2008 року померла [PERSON] Після її смерті відкрилася спадщина, яка складалася з 1/3частини квартири, що належала спадкодавцю на підставі свідоцтва про право власності на житло та 1/9частини, що фактично належала спадкодавцеві після смерті чоловіка. Спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] були її сини - [PERSON] та [PERSON], які були зареєстровані у спадковій квартирі. Кожному з братів з обліком частини спадкової квартири належало: [PERSON] 2/3 частини (1/3 частина - згідно свідоцтва про право на житло, 1/9 частина фактично прийнята після смерті батька, 2/9 частини фактично прийняті після смерті матері); [PERSON] 1/3 частини- прийняті після смерті батька та матері. 01 лютого 2012 року [PERSON] помер. Після його смерті відкрилася спадщина, що складалася з 2/3 частин вище вказаної квартири. Єдиним спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON] є син спадкодавця- Цебинога [PERSON], [INFO]. Позивачка, як як законний представник свого неповнолітнього сина, діючи в його інтересах, звернулася у Шосту Дніпропетровську державну нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини сином після смерті батька. Але не отримала свідоцтво про право на спадщину за законом по причині того, що відсутні оригінали правовстановлюючих документів на кевартиру, які до нотаріуса не надані, бо відповідач- брат спадкодавця [PERSON] утримує їх у себе, не визнаючи прав сина на спадщину після смерті батька. Державний нотаріус надав позивачці постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, в якій зазначив на необхідності звернення до суду з позовом про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом. Просить визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом на 2/3 частини спадкового майна, що складається з вище зазначеної квартири. Представник позивача у судове засідання не зявилася, про час і місце його проведення повідомлялася належним чином, суду надала клопотання про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не зявився, належним чином був повідомлений про день, час та місце розгляду справи. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Третя особа - Шоста Дніпропетровська державна нотаріальна контора, про день, час та місце слухання справи повідомлена належним чином, надала листа про розгляд справи у їх відсутність. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що квартира за адресою: м. Дніпропетровськ, пр. Ім. Газети Правда, 111/75 на підставі свідоцтва про право власності на житло від 16.03.1998 року, виданого виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради народних депутатів, належала на праві спільної сумісної власності [PERSON], та його батькам [PERSON], [PERSON]. Квартира складається з трьох кімнат, житловою площею 35,1кв.м., загальною площею 52,2кв.м. 05.01.2007року помер [PERSON]С , а 19.05.2008року [PERSON] Згідно зі свідоцтва про смерть серії І-КИ № 450054 від 20.03.2012 року виданим 20.03.2012 року Індустріальним Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, згідно до актового запису № 100 від 06.02.2012року [PERSON] 01.02.2012року помер. Згідно до свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], серії І-КИ №431863, виданим Відділом реєстрації актів громадянського стану Амур-Нижньодніпровської районної ради м. Дніпропетровська згідно до актового запису № 96 від 28.01.1998року, батьками зазначені [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до довідки КЖЕП № 915 від 01.04.2015 року у квартирі [ADDRESS]Правда у м. Дніпропетровську були зареєстровані [PERSON] (батько) виписана у звязку зі смертю 05.01.2007року, [PERSON] (мати)- виписана у звязку зі смертю 19.05.2008року, [PERSON] (син) виписаний у звязку зі смертю 01.02.2012 року та [PERSON]. Позивачка в інтересах неповнолітнього сина [PERSON] звернулася до Шостої Дніпропетровської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] Згідно до Постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії за № 394/02-31 від 12.02.2014 року, позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у звязку з ненаданням оригіналів правовстановлюючих документів. Відповідно до вимог ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до вимог ст. 1221 Цивільного Кодексу України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до вимог ч. 5 ч. 1268 Цивільного Кодексу України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. На підставі ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб , поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. На підставі ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Враховуючи викладене, аналізуючи здобуті по справі докази, зважаючи на те, що позивач надав достатньо доказів того, що він є спадкоємцем першої черги після смерті свого батька, але не має можливості у звязку з утриманням документів відповідачем, надати нотаріусу правовстановлюючі документи на квартиру, частина якої належала на праві власності його померлому батькові, суд приходить до висновку про можливість задоволення позову у повному обсязі На підставі викладеного,

Outcome: approved