Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-21 00:00:00

Позивач АТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором, в обґрунтування своїх вимог зазначивши, що 11.09.2009 року між ПАТ Комерційний банк «Приватбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір, згідно умов якого банк надав [PERSON] кредит у розмірі 8000.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Однак всупереч договірним зобов`язанням у встановлені графіком терміни позичальником не повернуто належні грошові кошти, в результаті чого сума кредиту не зменшувалась, а проценти нараховувались на фактичний залишок суми кредиту за кожний день користування кредитом. У зв`язку з цим сума боргу станом на 15.12.2019 року складає 30 048.11 грн., які й просили стягнути з на користь банку, а також судовий збір у розмірі 2 102,00 грн. В судове засідання представник позивача АТ КБ «Приватбанк» не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, разом з позовною заявою надіслав до суду клопотання про розгляд справи в його відсутність, просив позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання також не з`явився, будучі належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, що підтверджується відповідними поштовими повідомленням та оголошеннями на офіційній інтернет сторінці Брусилівського районного суду Житомирської області, про причини своєї неявки суду не повідомила, у зв`язку з чим зі згоди представника позивача суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, вивчивши письмові доводи сторін, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. ст. 509, 1054 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язується вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (сплатити гроші тощо), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Так, з матеріалів справи встановлено, що 11.09.2009 року між ПАТ Комерційний банк «Приватбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір, згідно умов якого банк надав [PERSON] кредит у розмірі 8000.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою за користування кредитом 30.00 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом та з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (а.с. 58). Вказані обставини підтверджуються підписаною [PERSON] заявою про отримання кредиту та про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг й ознайомлення з Тарифами банку, довідкою про умови кредитування, підписану відповідачем(а.с. 20-46). Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Однак, всупереч умовам кредитного договору та вимогам чинного законодавства України відповідачка не платила щомісячні платежі на повернення кредиту у строк, встановлений кредитним договором, зокрема, відповідно до графіку погашення кредиту, що підтверджується наданим позивачем розрахунком заборгованості (а.с. 8-19) та випискою з банківського рахунку відповідача (а.с. 58-72) Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Однак, всупереч умовам кредитного договору та вимогам чинного законодавства України відповідачка не платила щомісячні платежі на повернення кредиту у строк, встановлений кредитним договором, зокрема, відповідно до графіку погашення кредиту, що підтверджується наданим позивачем розрахунком заборгованості (а.с. 6-7) та випискою з банківського рахунку відповідача (а.с. 66-75) У зв`язку з порушенням зобов`язань по кредитному договору та відповідно до згаданого у рішенні розрахунку станом на 15.12.2019 р. відповідачка має заборгованість у розмірі 30 048,11 гривень, з яких: заборгованість за простроченим тілом кредиту - 19 817,50 гривень; заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦКУ - 3 466, 36 грн., нарахована пеня - 4 857,20 гривень, штраф (фіксована частка) - 500.00 гривень, штраф (процентна складова) - 1 407,05 гривень. Відповідно до ст. 526 Цивільного Кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Таким чином, з урахуванням наведених норм закону та встановлених обставин справи суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість, що виникла у зв`язку з порушенням кредитного зобов`язання, а саме: заборгованість за простроченим тілом кредиту - 19 817,50 гривень; заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦКУ - 3 466, 36 грн., нараховану пеню - 4 857,20 гривень, а всього 28 141, 06 гривень. Вимоги ж позивача щодо стягнення штрафів задоволенню не підлягають, враховуюче наступне. Так, позивач просить стягнути з відповідача штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг. Втім, редакції вказаних Умов, що долучені банком до позовної заяви, п. 2.1.1.7.6 не містить. Не містять такої вимоги й інші пункти Умов та правил надання банківських послуг, що долучені до матеріалів позовної заяви. З огляду на таке підстави для стягнення штрафів з відповідачки в суду відсутні. Відповідно до ст. 141 ЦПК України АТ КБ «ПриватБанк» має право на компенсацію відповідачем судового збору, сплаченого за подання позовної заяви пропорційно задоволеним вимогам від заявлених (заявлено 30 048,11 грн., задоволено 28 141, 06 грн.), в сумі 1968 грн. 59 коп. (2102 грн. х 28 141, 06 грн. / 30 048,11 грн.) На підставі ст. ст. 509, 525, 526, 530, 625, 1050, 1054 ЦК України та

Outcome: partial