Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-12 00:00:00

Позивач [PERSON] подала до суду позов про стягнення аліментів з [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , у розмірі не менше 50 % мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця і до досягнення кожною дитиною повноліття. Позовні вимоги мотивує тим, що вони перебували у шлюбі з відповідачем, який рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 19.05.2016 року було розірвано, від якого у сторін народились [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , в свідоцтві про народження дітей батьком записаний відповідач по справі. Відповідач не цікавиться дітьми, не надає матеріальну допомогу на утримання. На даний час діти проживають з позивачем та перебувають на її утриманні. Ухвалою суду від 15.06.2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, яку постановлено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, у зв`язку з неподанням відповідачем відзиву, та відсутністю заперечень позивача щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням п. 3, п. 4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України. Судом встановлено, що згідно рішення Святошинського районного суду м. Києва від 19.05.2016 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] , розірвано (а.с.3 ). Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , батьками вказані сторони по справі, які видано Відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 1575 та № 2223 (а.с. 6-7). Статтею 141 Сімейного кодексу України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Отже, судом встановлено, що діти сторін по справі проживають з матір`ю та перебувають на її забезпеченні, відповідач особа працездатного віку, матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Обов`язки по утриманню дитини в однаковій мірі мають нести як батько, так і матір дитини. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. У відповідності ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що наведені обставини є підставою для задоволення позову про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання дітей, а саме аліменти слід стягнути в розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу) до досягнення кожною дитиною повноліття. Згідно ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь держави судовий збір в сумі 840 грн. 80 коп., від сплати якого позивач була звільнена відповідно до Закону України «Про судовий збір». Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, у справах про стягнення аліментів суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved