Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-06 00:00:00

позивач [PERSON], (проживає за адресою: [ADDRESS]) звернувся в суд до відповідача [PERSON] (зареєстрована за адресою: [ADDRESS]) з позовною заявою про розірвання шлюбу, зареєстрованого Галицьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану Львівського МУЮ, актовий запис №307. В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що за час перебування у шлюбі спільне життя у них не склалось, від шлюбу у них народився син на даний час є повнолітнім, вони фактично проживають як чужі люди, спільного господарства не ведуть, примирення між ними неможливе. Сім'я розпалася остаточно і поновлена бути не може, шлюб існує формально, тому просить його розірвати. Ухвалою суду від 03.10.2018 року позов прийнято та відкрито загальне позовне провадження у справі. Позивач подав до суду заяву за змістом якої позов підтримує в повному обсязі, просить такий задоволити, а розгляд справи проводити у його відсутності. Відповідач подала до суду заяву, в якій зазначила, що проти позову не заперечує, просить розгляд справи проводити у її відсутності. У зв'язку з неявкою сторін та з врахуванням поданих заяв фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, постановляючи рішення, суд приходить до переконання, що позовні вимоги слід задоволити з наступних підстав. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно зі ст.112 Сімейного кодексу України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 25.10.1979 року сторони уклали шлюб, зареєстрований Галицьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану Львівського МУЮ, актовий запис №307, що підтверджується повторно виданим свідоцтвом про укладення шлюбу [NUMBER] виданим 14.09.2018, проте міцної сім'ї не створили. Від шлюбу між сторонами народився син. Сторони фактично не підтримують подружніх відносин та не ведуть спільного господарства. Даний конфлікт в сім'ї носить тривалий характер, почуття любові та поваги, без яких повноцінна сім'я існувати не може, між сторонами втрачено. Згідно ч.3 ст.109 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Враховуючи наведені обставини, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе, сім'я розпалась остаточно, шлюб існує формально, відтак, існування такого шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому шлюб слід розірвати. Крім того, вирішуючи питання стягнення судових витрат, відповідно до ст.141 ЦПК України, суд приходить до висновку, що з відповідача в користь позивача підлягають стягненню понесені останньою витрати по сплаті судового збору в розмірі 704,80 грн., що підтверджені відповідною квитанцією. На підставі ст.ст. 105, 109, 110, 112, 113 Сімейного Кодексу України та

Outcome: approved