Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-02 00:00:00

Позивач [PERSON], яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітньої - [PERSON], [INFO], звернулась до суду з позовом до відповідача про визнання права власності в порядку спадкування за законом. Обгрунтовуючи позовні вимоги, посилається на те, що [INFO]. помер її чоловік -[PERSON], з яким вона перебувала в шлюбі з 08.06.2012 року. Від шлюбу у них народилась дочка - [PERSON], [INFO] Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді 1/3 частини однокімнатної квартири [ADDRESS] 30.12.2013 р. вище зазначена квартира була приватизована в рівних частинах на родину позивача, однак у зв'язку з скрутним матеріальним становищем після отримання свідоцтва про право власності, дане житло не було зареєстроване відповідно до вимог діючого законодавства. Позивач, як спадкоємєць першої черги разом з малолітньою дочкою у визначений законом термін (шість місяців) звернулась з заявою про прийняття спадщини до П'ятнадцятої Київської державної нотаріальної контори. Проте у видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус їй відмовила, оскільки право власності гр.[PERSON] на 1/3 частину квартири не було зареєстровано відповідно до норм діючого законодавства. На підставі викладеного позивач просить суд визнати за нею та малолітньою дочкою [PERSON], [INFO] право власності по 1/6 частини квартири [ADDRESS], як право власності на спадкове майно за законом. В судовому засіданні представник позивача повністю підтримала позовні вимоги та просила суд винести рішення про його задоволення з підстав, викладених у позовній заяві. Представник відповідача - Київської міської ради в судове засідання не з'явився, від нього на адресу суду надійшли письмові пояснення та прохання слухати справу у їх відсутність та винести рішення відповідно до вимог діючого законодавства України. Представник третьої особи - Головне управління юстиції у м. Києві, в судове засідання не з'явився, надіслав до суду пояснення з проханням розглядати справу у їх відсутність. Суд вважає, що в матеріалах справи є достатньо даних про права та взаємовідносини сторін для розгляду справи за відсутності представника відповідача та представника третьої особи, проти чого не заперечувала представник позивача. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку про задоволення позову виходячи з наступного. В судовому засіданні судом було встановлено, що 08 червня 2012 р. між [PERSON] та [PERSON]. було укладено шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві (а.с.6). [INFO] року у подружжя народилась дочка - [PERSON] (а.с.7). Відповідно до свідоцтва про право власності від 30.12.2013 року, виданого відділом приватизації державного житлового фонду управління житлово - комунального господарства Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації, квартира [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної часткової власності гр. [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в рівних долях. Однак вище зазначене свідоцтво про право власності на всіх членів родини належним чином оформлено не було. [INFO] року [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого Відділом реєстрації смерті у м. Києві Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у місті Києві (а.с.5). Відповідно до довідки Комунального концерну «Центр комунального сервісу» Деснянського району м. Києва №1910 від 22.06.2016 р., гр. [PERSON] з 29.03.1990 року був зареєстрований і проживав за адресою: [ADDRESS] по день смерті (а.с.9). 26.03.2016 року [PERSON] в своїх інтересах та інтересах дочки - [PERSON], звернулась до П'ятнадцятої Київської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини на 1/3 частину квартири [ADDRESS], що належала покійному - [PERSON] Постановою від 17 червня 2016 року [PERSON], державного нотаріуса П'ятнадцятої Київської державної нотаріальної контори, відмовлено гр.гр. [PERSON] та [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом в рівних частках кожній на 1/3 частину квартири [ADDRESS], після смерті їх чоловіка та батька - [PERSON] в зв'язку з тим, що право власності на вищевказану квартиру не зареєстровано у встановленому законом порядку та було рекомендовано звернутися до суду. З копії спадкової справи було встановлено, що крім дружини померлого - [PERSON] та дочки померлого - [PERSON] інших спадкоємців немає. Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільного права та інтересу може бути визнання права. Судом встановлено, що померлий [PERSON] не складав за життя заповіт щодо розпорядження своїм майном, а тому, в даному випадку, спадкування відбувається за законом. На підставі ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття. Відповідно до ст.ст. 1261, 1266 ЦК України у першу чергу спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який пережив, та батьки. Внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Згідно до ст.ст. 1268, 1270 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. На підставі п.4.14 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів. Згідно зі ст. 182 ЦК України та ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 року №1952-ІV, право власності на нерухомість підлягає обов'язковій державній реєстрації та виникає з моменту такої реєстрації. Будь-які правочини щодо нерухомого майна, в тому числі видача свідоцтва про право на спадщину, вчиняються, якщо право власності на таке майно зареєстровано згідно з вимогами цього Закону. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Таким чином, суд повно, всебічно та об'єктивно дослідивши всі зібрані по справі докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що доводи, викладені в позові, обґрунтовані та доведені, в зв'язку з чим позовна заява підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved