Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-17 00:00:00

Позивач вказує на те, що 29 жовтня 2017 року близько 22 години 30 хвилин, Відповідач [PERSON] та позивач [PERSON] були учасниками дорожньо-транспортної пригоди, в результаті якої був пошкоджений транспортний засіб марки ВАЗ, модель 21101, реєстраційний номер [NUMBER] , номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , за кермом якого знаходився позивач. Автомобіль зазнав значних пошкоджень. Вартість ремонту автомобіля складала 3 500 дол. США. Заявою від 27 листопада 2017 року Відповідач [PERSON] гарантував позивачу фінансування витрат, пов`язаних із ремонтом автомобіля. Проте, під час його неодноразових звернень до Відповідача з вимогою про повернення грошових коштів, останній повідомив, що через скрутне становище не може зробити це. Розписка є документом, який боржник видає кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови, а також засвідчуючи отримання певної грошової суми. Такий висновок зробив ВСУ в постанові № 309/3458/14-ц. За своєю суттю розписка про отримання в борг коштів є документом, який боржник видає кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання від кредитора певної грошової суми або речей. Отже, досліджуючи боргові розписки чи договори позики, суди повинні виявляти справжню правову природу укладеного договору, а також надавати оцінку всім наявним доказам і залежно від установлених результатів - робити відповідні правові висновки. Оскільки у визначений у розписці строк кошти [PERSON] , повернуті не були, тому позивач звернувся до суду з проханням ухвалити рішення про стягнення з [PERSON] , на його користь суму боргу в розмірі 3 500 дол. США., та витрати пов`язані зі сплатою судового збору. У судовому засіданні позивач заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд їх задовольнити на підставі наявних матеріалів справи. Відповідач у судове засідання на розгляд справи не з`явився та не повідомив про причини неявки, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Саме тому суд приходить до висновку, що справу слід розглядати у порядку заочного провадження у відповідності до вимог ст. 280 ЦПК України. Вислухавши пояснення позивача, розглянувши та дослідивши наявні матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Згідно заяви від 22 листопада 2017 року, посвідченої приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Сіранчук Р.В., номер в реєстрі № 2069, [PERSON] ствердив той факт, що 29 жовтня 2017 року, приблизно о 22 год. 30 хв. Він був учасником дорожньо-транспортної пригоди в результаті якої був пошкоджений транспортний засіб марки ВАЗ, модель 21101, реєстраційний номер [NUMBER] , номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , за кермом якого він знаходився. Автомобіль зазнав значних пошкоджень. Вартість ремонту автомобіля складає 3500 дол. США. Гарантує фінансування витрат власнику транспортного засобу, [PERSON] , [INFO] , які будуть пов`язані з ремонтом транспортного засобу в розмірі 3500 дол. США. У відповідності до ч. 1 ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. У відповідності до п. 1 ч. 2 даної статті, підставами виникнення цивільних справ та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно ч. 1 ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ч. 2 ст. 1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 2, 1 ст. 545 ЦК України, прийнявши виконання зобов`язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі. Якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов`язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає. Згідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 1 ст. 79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. У відповідності до ч. 1, 2 ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до ч. 1, 5 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Судом встановлено, що позивач звернувся до суду із вимогою про стягнення із [PERSON] , боргу за розпискою, тобто, просить застосувати положення закону, які регулюють порядок грошового зобов`язання за договором позики, на які він і посилається у позовній заяві. Позивачем також вірно трактуються положення закону на який він посилається та просить застосувати у спірних правовідносинах, що судом приймається до уваги та розгляду. Однак, на підтвердження вказаних ним у позовній заяві обставин, а саме, укладення між сторонами договору позики позивач надає заяву [PERSON] , у якій він зобов`язується у майбутньому компенсувати [PERSON] , витрати на ремонт автомобіля належного останньому внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 29.10.2017 року. Тобто, позивачем не надано доказів укладення безпосередньо договору позики, не надано доказів, які б вказували на факт отримання відповідачем грошових коштів у позику та як наслідок отримання грошового зобов`язання. Окрім того, позивачем не додано доказів факту існування дорожньо-транспортної пригоди та пошкодження належного йому транспортного засобу і як наслідок отримання ним механічних пошкоджень, які супроводжувались матеріальними затратами, про що він зазначає у своїй позовній заяві на її обґрунтування. Більш того, позивач не надає суду будь яких доказів надання ним [PERSON] , грошових коштів у борг, а лише надає його заяву з обов`язком відшкодувати суму, яка буде витрачена на ремонт автомобіля. Саме тому, у зв`язку з тим, що позивачем не надано належних та достовірних доказів в обґрунтування виникнення між ним та відповідачем боргових зобов`язань за борговою розпискою, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити у повному обсязі. На підставі ст. 11, 509, 526, 545, 1046, 1047 ЦК України, ст. 76, 79, 80, 81, 258, 259, 263-265, 273, 280-283, 352, 354 ЦПК України, суд, -

Outcome: dismissed