Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-27 00:00:00

Позивач в особі Запорізької державної інженерної академії в особі Запорізького гідротехнічного коледжу Запорізької державної інженерної академії звернувся до Ленінського районного суду м. Запоріжжя з позовом до відповідачів про стягнення з них заборгованості за житлово-комунальні послуги в сумі 5444,18 гривень, вказуючи, що ЗГЕК ЗДІА є балансоутримувачем майна - студентського гуртожитку по вул. Трегубова, 1 в м. Запоріжжі, та користується ним відповідно до своїх статутних прав та обов'язків. Відповідно до умов договору оренди нерухомого майна №2 від 30.12.1998 року, укладеного між Запорізьким гідроенергетичним технікумом ЗДІА та ВАТ «Дніпроенерго», СЕ «Дніпроенергоспецремонт» (структурний підрозділ ВАТ «Дніпроенерго»), в строкове платне користування з 01.01.1999 року по 01.01.2001 року була передана частина приміщення п'ятого поверху гуртожитку, що знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, вул. Трегубова. 1 загальною площею 565 кв.м., що знаходиться на балансі Гідроенергетичного технікуму з метою проживання працівників ВАТ «Дніпроенерго». Ордери для вселення своїх працівників в орендовані приміщення видавало ВАТ «Дніпроенерго». Відповідачі з 30.12.1998 року користуються кімнатою 513 у гуртожитку по вул. Трегубова, 1, в м. Запоріжжі, користуються житлово-комунальними послугами та своєчасно сплачували їх майже до 2009 року. Проте з цього періоду, відповідачі продовжують користуватись кімнатою, споживати послуги з водопостачання, газу та інше, але зневажають обов'язок по сплаті вартості таких послуг. Відповідно до ордеру та довідки про реєстрацію відповідачів, вони разом з неповнолітньою дитиною, [PERSON], зареєстровані за адресою: [INFO], кімната 513. У відповідності до довідки бухгалтерії Позивача станом на 01.10.2013 рік за відповідачами утворилась заборгованість зі сплати за житлово-комунальні послуги, яка складається з заборгованості по утриманню будинків та споруд, прибудинкової території та заборгованості з надання комунальних послуг за період з 01.10.2013 року по 01.02.2015 рік в сумі 5444,18 гривень. Згідно рішення Ленінського районного суду від 04 червня 2014 року (справа №334/10147/13-ц) яке набрало чинності 29 жовтня 2014 року, за період з 01.01.2009 року по 01.10.2013 рік стягнуто солідарно з відповідачів заборгованість зі сплати за житлово - комунальні послуги у сумі - 9115,37 грн. На теперішній час заборгованість в сумі 5444.18 гривень, представник позивача просить стягнути у судовому порядку, оскільки добровільно сплатити борг відповідачі відмовляються. В ході судового розгляду, представник позивача декілька разів уточнював свої позовні вимоги в частині розміру боргу, оскільки розмір заборгованості збільшувався за кожен місяць прострочення платежів. Так, у жовтні 2015 року, розмір заборгованості збільшився до 7097,63 гривні, яку представник позивача просив суд стягнути солідарно з відповідачів. У березні 2016 року, представник позивача зменшив суму позовних вимог до 6108,17 гривень, оскільки відповідачами було сплачено 1094,88 гривень. У судовому засіданні представники позивача позовні вимоги та викладені у позові обставини підтримали у повному обсязі. На підтвердження своїх позовних вимог надали суду рахунки на сплату житлово-комунальних послуг за вказаний період із зазначенням усіх тарифів по комунальним послугам для населення. Крім того, представник позивача доводив суду, що відповідачі користуються кімнатою 513 у гуртожитку по вул.. Трегубова 1 в м.Запоріжжя та до 2009 року своєчасно сплачували вартість житлово-комунальних послуг. Проте, з 2009 року, продовжуючи споживати послуги з водопостачання, газу, електричної енергії, зневажають обовязок по сплаті вартості таких послуг, у звязку з чим, представник позивача просив суд задовольнити позов та стягнути солідарно з відповідачів 6108,17 гривень заборгованості за житлово - комунальні послуги, а також судові витрати. Відповідачі у судовому засіданні проти позову заперечували, просили суд відмовити у позові ЗГЕК ЗДІА у повному обсязі, оскільки позовні вимоги є безпідставними та необґрунтованими. У своїх запереченнях, які відповідачі виклали письмово, вони вказують, що у квартирі [ADDRESS] їх проживає троє осіб. 13.11.2001 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано, але вони продовжують проживати в квартирі № 513,бо іншого житла у них с немає. Отже довідка про склад сімї не відповідає дійсності. Крім того, відповідачі вказують, що у них відсутні будь які договірні відносини між ними та ЗГЕК ЗДІА, що є порушенням з боку останнього вимог ст.ст. 19, 21 та 29 Закону України «Про житлово-комунальні послуги». Таким чином, відсутність договорів про надання комунальних послуг та про технічне обслуговування, відсутність законно затверджених тарифів на технічне обслуговування, а також відсутність розрахунків та ненадання показників відповідних лічильників, дають підстави суду відмовити позивачу у позові. Суд, вислухавши думки учасників процесу, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази та проаналізувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі. У відповідності з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов'язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.\~\~\~\~\~\~\~\~ Згідно зі ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 10 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності. Згідно зі ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.ст. 57, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У судовому засіданні було встановлено, що ЗГЕК ЗДІА є Балансоутримувачем майна - студентського гуртожитку по вул. Трегубова, 1 в м. Запоріжжі, та користується ним відповідно до своїх статутних прав та обов'язків. Як визначено статтями 23, 63 Закону України «Про вищу освіту», за вищим навчальним закладом з метою забезпечення діяльності, передбаченої його статутом, і відповідно до закону та його організаційно-правової форми власником (власниками) закріплюються на правах оперативного управління або передаються у власність будівлі, споруди, майнові комплекси, обладнання, а також інше необхідне майно. Майно, що закріплене за вищим навчальним закладом державної або комунальної форми власності, а також доходи від використання цього майна належить вищому навчальному закладу на правах оперативного управління. Відповідно до умов укладеного між Запорізьким гідроенергетичним технікумом ЗДІА та ВАТ «Дніпроенерго» Договору оренди нерухомого майна №2 від 30.12.1998 року, СЕ «Дніпроенергоспецремонт» (структурний підрозділ ВАТ «Дніпроенерго») в строкове платне користування з 01.01.1999 року по 01.01.2001 року була передана частина приміщення п'ятого поверху гуртожитку, що знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, вул. Трегубова, 1 загальною площею 565 кв.м, що знаходиться на балансі Гідроенергетичного технікуму з метою проживання працівників ВАТ «Дніпроенерго». Ордери для вселення своїх працівників в орендовані приміщення видавало ВАТ «Дніпроенерго». Відповідно до ордеру та довідки про реєстрацію відповідачів, вони зареєстровані за адресою: [INFO], кімната 513. У відповідності до довідки бухгалтерії Позивача станом на 18.03.2016 рік за відповідачами утворилась заборгованість зі сплати за житлово-комунальні послуги, яка складається з заборгованості по утриманню будинків та споруд, прибудинкової території та заборгованості з надання комунальних послуг в сумі 6108,17 гривень. Відповідно до статті 179 ЖК України користування будинками (квартирами) державного та загального житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов'язковим дотриманням вимог та правил користування житловими будинками та прибудинковими територіями, які затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 08 жовтня 1992 року №572 (зі змінами від 24.01.2006 року №45), надалі - Правила. Відповідно до п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків та прибудинкових територій, власник та наймач (орендар) квартири, житлового приміщення у гуртожитку зобов'яза\-ний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені законом, а згідно зі ст. 68 ЖК України, наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Згідно п. 17 Правил, за користування приміщеннями та прибудинковими територіями наймачі квартир зобов'язані сплачувати власнику багатоквартирного будинку за отримані комунальні послуги, ремонт та обслуговування будинку, в строки, встановлені договором або законом. Аналогічна вимога про сплату житлово-комунальних послуг, вказана в п. 5 ч. З ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 р. №1875. Статтею 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно зі ст. 526 ЦК України сторони за зобов'язаннями повинні виконувати свої обов'язки належним чином і в термін передбачений зобов'язанням. Відповідно до статті 820 ЦК України, наймач вносить плату за користування житлом в строк, встановлений договором найму житла. Якщо строк внесення плати за користування житлом не встановлений договором, наймач вносить її щомісячно». Статтею 815 ЦК України встановлений обов'язок наймача своєчасно вносити плату за користування житлом. Рішенням Запорізької міської ради № 375 від 28.08.2008 р. затверджено тарифи на послуги за утримання будинків та прибудинкових територій та споруд житлового фонду комунальної власності м. Запоріжжя. Статтею 67 ЖК України встановлено, що плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія і та ін.) стягується, крім квартирної плати, по затвердженим в установленому порядку тарифам. Як було встановлено у судовому засіданні, з 30.12.1998 року Відповідачі користуються кімнатою 513 у гуртожитку по вул. Трегубова, 1, в м. Запоріжжі, користувались житлово-комунальними послугами та своєчасно сплачували їх вартість до 2009 року. Проте з цього періоду, відповідачі продовжують користуватись кімнатою, споживати послуги з водопостачання, газу, проте зневажають обов'язок по сплаті вартості таких послуг. Відповідно до ч. 1 ст. 590 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Положеннями статті 64 ЖК України передбачено, що повнолітні члени сім'ї наймач, які проживають з ним, несуть солідарну відповідальність з наймачем по сплаті за житлово-комунальні послуги та квартплату. Таким чином, оскільки зобов'язання відповідачів сплатити борг по утриманню будинків та споруд, прибудинкової території та заборгованості з надання комунальних послуг не припинено, існуючу заборгованість за такими обставинами слід стягнути у судовому порядку. Проте, суд прийняв до уваги той факт, що під час розгляду справи, відповідачі частково сплатили суму боргу у розмірі 705,07 гривень, тому стягненню підлягає 5403,01 гривня. Згідно з ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому, з відповідачів підлягає стягненню судовій збір в розмірі 243,60 грн. Суд критично ставиться до доводів відповідача щодо порушення з боку позивача якості надання житлово-комунальних послуг, оскільки вони не були підтверджені у суді. Також, суд не може прийняти до уваги той факт, що статус гуртожитку, де вони мешкають студентський, тому тарифи на нарахування житлово-комунальних послуг повинні бути відповідними, спростовуються матеріалами справи та поясненнями позивача, оскільки тарифи на нарахування житлово-комунальних послуг затвердженні рішенням Запорізької міської ради. Марними є також доводи відповідачів стосовно відсутності будь яких договірних відносин між ними та ЗГЕК ЗДІА, оскільки ЗГЕК ЗДІА є Балансоутримувачем майна - студентського гуртожитку по вул. Трегубова, 1 в м. Запоріжжі, та користується ним відповідно до своїх статутних прав та обов'язків. Відповідно до ч. 2 ст.19 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Відповідачі зареєстровані та проживають за адресою: [INFO], що підтверджується довідкою до ордеру та не заперечувалось Відповідачами в ході судового розгляду. Відповідно до ст..1 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги споживачем є фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу. Отже, позивач по відношенню до Відповідачів являється виконавцем послуг а, відповідно, відповідачі по відношенню до Позивача являється споживачем послуг. Розрахунок заборгованості, доданий до позовної заяви не суперечить положенням цивільного процесуального законодавства України, адже нормами ЦПК не передбачено вимоги, відповідно до яких повинен бути оформлений розрахунок заборгованості. Крім того, щомісяця боржниками отримувались рахунки за надані послуги з централізованого опалення, постачання гарячої води за звітний місяць. В кожному з таких рахунків міститься вичерпна інформація щодо кількості та структури (складових) наданих послуг, тарифів щодо кожної з послуги, місячного платежу, заборгованості за попередні періоди та загальної суми, що підлягає сплаті. Тарифи на послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води(підігріву питної води) у спірному періоді встановлювались органами місцевої влади, а саме рішеннями виконавчого комітету Запорізької міської ради та Постановами Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг. Вказані нормативні документи є загальнодоступними, так як публікуються в офіційних виданнях. Згідно зі ст.ст. 6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Тобто, укладення договору - це, перш за все, волевиявлення сторін. Волевиявлення з боку відповідача не відбулося. Позивач проводив ряд дій, направлених на укладення договорів зі всіма споживачами, однак, відповідачі по справі не відгукнувся на пропозицію укладення договору. У зв'язку з чим, надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води здійснюється у відповідності до положень Закону України «Про житлово-комунальні послуги», а також Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою КМУ від 21.07.2005 року №630, якими визначений порядок надання послуг, порядок їх обліку, оплати, права та обов'язки споживача і виконавця, а також інші питання. Правовідносини між сторонами у справі склалися на підставі надання/отримання послуг з водо-теплопостачання, тобто відносини фактично існували. Крім того, з матеріалів справи вбачається, що відповідачами частково здійснювалися періодичні платежі за отримані послуги. На підставі викладеного суд приходить до висновку, що між Позивачем та Відповідачем існують зобов'язання, хоч договір не було укладено, а відсутність укладеного договору не позбавляє відповідача обов'язку здійснювати оплату за отримані послуги з централізованого опалення, постачання гарячої води, а відмова споживача здійснювати оплату згідно діючих, затверджених тарифів є неправомірною. З огляду на викладене, а також аналізу доказів у справі, позовні вимоги Запорізької державної інженерної академії в особі Запорізького гідротехнічного коледжу Запорізької державної інженерної академії ґрунтуються на законі, доведені належними і допустимими доказами, а тому підлягають частковому задоволенню з урахуванням тих сум, які були сплачені відповідачами у жовтні 2015 року. На підставі викладеного та

Outcome: partial