Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-18 00:00:00

Позивач [PERSON], звертаючись з позовом до суду, просить стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Український страховий стандарт» (далі - ПрАТ «СК «Український страховий стандарт») на її користь суму страхового відшкодування у розмірі 124 328,72 грн., пеню у розмірі 14 071,29 грн. та моральну шкоду у розмірі 1 000,00 грн., мотивуючи свої вимоги тим, що 25.02.2016 року о 06 год. 00 хв. відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю водія [PERSON], який, керуючи автомобілем «Geely СЕ2», державний номерний знак [NUMBER], що належить на праві власності позивачу [PERSON], на автодорозі Київ-Одеса, не дотримався безпечної швидкості руху, не врахував дорожню обстановку, чим допустив зіткнення з металевим відбійником, після чого автомобіль з'їхав у кювет, що призвело до пошкодження автомобіля. Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 12.04.2016 року [PERSON] визнано винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди внаслідок порушення п. 12.1 ПДР України та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП. Відповідно до Звіту про оцінку колісного транспортного засобу № 56402 від 10.05.2016 року вартість відновлювального ремонту автомобіля «Geely СЕ2», державний номерний знак [NUMBER], з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу становить 124 328,72 грн. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] станом на день вчинення порожньо-транспортної пригоди була застрахована в ПрАТ «СК «Український страховий стандарт» згідно Договору добровільного страхування транспортного засобу № 0112-000462 від 16.09.2015 року. 29.04.2016 року позивач звернулась до ПрАТ «СК «Український страховий стандарт» із заявою про виплату страхового відшкодування. Однак Листом від 12.05.2016 року відповідачем ПрАТ «СК «Український страховий стандарт» відмовлено у виплаті позивачу страхового відшкодування, посилаючись на порушення відповідачем [PERSON] під час вчинення ДТП швидкості руху, що виключає виплату страхового відшкодування згідно п.п. а) п. 5.1.2., п. 3.1.18 Договору добровільного страхування транспортного засобу № 0112-000462 від 16.09.2015 року. Разом з тим, позивач вважає, що відповідачем ПрАТ «СК «Український страховий стандарт» неправомірно відмовлено у виплаті страхового відшкодування, що є підставою звернення позивача з вимогою про стягнення суми страхового відшкодування у розмірі 124 328,72 грн., а також передбаченої п. 13.11 Договору пені у розмірі 14 071,29 грн., розрахованої позивачем за період з 13.05.2016 року по 13.09.2016 року, що є предметом позовних вимог. Ураховуючи вищевикладене, позивач вважає, що такими протиправними діями відповідача ПрАТ «СК «Український страховий стандарт» їй завдано не тільки матеріальної, але й моральної шкоди, оскільки внаслідок порушення виконання зобов'язань відповідачем позивач не мала можливості відремонтувати пошкоджений автомобіль, та, відповідно, користуватись ним, що призвело до порушення нормального, усталеного ритму життя позивача. Пошкодження автомобіля та неможливість його використання, змусило позивача докласти додаткових зусиль для організації свого життя, витрати часу на звернення до державних установ, а також до відповідача, який ухиляється від добровільного відшкодування завданих збитків. У зв'язку з чим позивач оцінює завдану їй моральну шкоду в розмірі 1000,00 грн. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з'явився, про день, час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином, однак надав до суду заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить провести розгляд справи за його відсутності. Представник відповідача ПрАТ «СК «Український страховий стандарт» - Дементєв Є.О. в судове засідання не з'явився, про день, час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином, про поважні причини неявки суд не повідомив, однак надіслав до суду письмові заперечення проти позову, відповідно до яких проти задоволення позову заперечує в повному обсязі з підстав, що містить зміст наданих заперечень (а.с. 64-67), просить провести розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про день, час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином, про поважні причини неявки суд не повідомив. Представник третьої особи Публічного акціонерного товариства «Кредо Банк» - Хромчак А.Й. в судове засідання не з'явився, про день, час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином, про поважні причини неявки суд не повідомив, однак надав до суду письмові пояснення, відповідно до яких позовні вимоги підтримує за умови наступного перерахування отриманих коштів (страхового відшкодування) в рахунок погашення кредитної заборгованості. (а.с. 136) Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до наступного. За вимог Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно частини другої ст. 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про страхування», страховий випадок - це подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити страхову виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Яка саме подія визнається страховим випадком має бути детально зазначено у договорі страхування. Судом встановлено, що [PERSON] 25.02.2016 року о 06 год. 00 хв., керував автомобілем «Geely СЕ2», державний номерний знак [NUMBER], на автодорозі М-05 Київ-Одеса 362 +800 м, не дотримався безпечної швидкості руху, не врахував дорожню обстановку, чим допустив зіткнення з металевим відбійником, після чого автомобіль з'їхав у кювет, що призвело до пошкодження автомобіля та завдало матеріальних збитків. Своїми діями [PERSON] порушив п. 12.1 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП. Власником автомобіля «Geely СЕ2», державний номерний знак [NUMBER], є [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу. (а.с. 11) За постановою Дніпровського районного суду міста Києва від 12 квітня 2016 року [PERSON] визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн., в дохід держави. (а.с. 12) Відповідно до частини третьої ст. 61 Цивільного процесуального кодексу України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. З огляду на викладене та відповідно до положень частини 1, 3, 4 статті 61 Цивільного процесуального кодексу України, суд не піддає сумніву та доказуванню обставини, встановлені постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 12 квітня 2016 року, що набрала законної сили, відповідно до якої [PERSON] визнано винним у вчиненні ДТП, що не підлягає доказуванню, згідно засад інституту доказування у цивільному законодавстві України. Відповідно до пунктів 3, 4 частини першої статті 3 Цивільного кодексу України загальними засадами цивільного законодавства є: свобода договору, свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом. Підстави виникнення цивільних прав та обов'язків визначені в статті 11 Цивільного кодексу України, зокрема з договорів та інших правочинів. Статтею 14 цього Кодексу визначено, що цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Виконання цивільних обов'язків забезпечується засобами заохочення та відповідальністю, які встановлені договором або актом цивільного законодавства. Відповідно до положення статті 982 Цивільного кодексу України, істотними умовами договору страхування є предмет договору страхування, страховий випадок, розмір грошової суми, в межах якої страховик зобов'язаний провести виплату у разі настання страхового випадку (страхова сума), розмір страхового платежу і строки його сплати, строк договору та інші умови, визначені актами цивільного законодавства. Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Згідно п. 1.6. Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів, затвердженої Міністерством юстиції України та Фондом державного майна України 24.11.2003 року (далі - Методика), відновлювальний ремонт (або ремонт) - комплекс операцій щодо відновлення справності або роботоздатності КТЗ чи його складника(ів) та відновлення їхніх ресурсів. Ремонт здійснюється методами відновлення чи заміни складових частин. Відповідно до п. 2.4. Методики, вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування КТЗ, з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості). Згідно п. 8.2. Методики, вартість матеріального збитку (У), завданого власнику КТЗ, визначається такою, що дорівнює ринковій вартості КТЗ на момент пошкодження за наявності однієї з нижчезазначених умов: а) якщо, незважаючи на принципи внеску та найбільш ефективного використання, вартість відновлювального ремонту КТЗ не менша за його ринкову вартість; б) якщо сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу КТЗ і втрати товарної вартості не менша за ринкову вартість КТЗ; в) якщо неможливо відновити КТЗ відповідно до технічних вимог виробника. Відповідно до Звіту про оцінку колісного транспортного засобу № 56402 від 10.05.2016 року, складеного оцінювачем ФОП [PERSON], вартість відновлювального ремонту автомобіля «Geely СЕ2», державний номерний знак [NUMBER], з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу становить 124 328,72 грн. (а.с. 16-31) Відповідно до ст. 28 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» до шкоди, заподіяної в результаті ДТП майну потерпілого відноситься шкода, пов'язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; шкода, пов'язана з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого. Як убачається з матеріалів справи, цивільно-правова відповідальність [PERSON] при експлуатації транспортного засобу «Geely СЕ2», державний номерний знак [NUMBER], станом на момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди застрахована в ПрАТ «СК «Український страховий стандарт», згідно Договору добровільного страхування транспортного засобу № 0112-000462 від 16.09.2015 року, строком дії з 17.09.2015 року по 16.09.2016 року, за програмою «Стандарт». (а.с. 68-77) Відповідно до п.п. 3.1.18 п. 3.1. Договору, до страхових випадків не відносяться та страхове відшкодування не виплачується в разі настання збитків від пошкодження, знищення або втрати ТЗ (або ДО), які безпосередньо або побічно спричинені, виникають або збільшуються внаслідок порушення ПДР, обумовлених в п. 5 цих Умов для відповідної програми страхування, яку обрано в п. 4 Розділу І Договору. Згідно п.п. 5.1.2 Договору, виплата страхового відшкодування за програмою «СТАНДАРТ» не здійснюється в разі настання збитків від пошкодження, знищення або втрати ТЗ (або ДО), які безпосередньо або побічно спричинені, виникають або збільшуються внаслідок порушення встановлених Правил дорожнього руху (ПДР), а саме: проїзд на заборонений сигнал світлофора або жест регулювальника; порушення правил перетинання (руху) через залізничні переїзди; виїзд на смугу зустрічного руху, внаслідок якого сталося ДТП, порушення швидкості руху (Розділ 12 ПДР). Відповідно до п. 12.1 Правил дорожнього руху України, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним. Відповідно до ч. 1 ст. 990 Цивільного кодексу України, страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). 26.02.2016 року [PERSON] подала до ПрАТ «СК «Український страховий стандарт» письмове Повідомлення про подію, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу згідно Договору добровільного страхування транспортного засобу № 0112-000462 від 16.09.2015 року, та повідомлено ПрАТ «СК «Український страховий стандарт» про дорожньо-транспортну пригоду від 25.02.2016 року за участю автомобіля «Geely СЕ2», державний номерний знак [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] (а.с. 15) На виконання положень статей 34-37 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», 29.04.2016 року [PERSON] звернулась до ПрАТ «СК «Український страховий стандарт» із заявою про виплату страхового відшкодування (а.с. 32) Листом № 0922 від 12.05.2016 року за заявою [PERSON] ПрАТ «СК «Український страховий стандарт» відмовлено у виплаті страхового відшкодування відносно дорожньо-транспортної пригоди, що сталась 25.02.2016 року за участю автомобіля «Geely СЕ2», державний номерний знак [NUMBER], забезпеченого за програмою страхування «СТАНДАРТ» Договору добровільного страхування транспортного засобу № 0112-000462 від 16.09.2015 року, мотивуючи відмову вчиненням ДТП внаслідок порушення водієм забезпеченого автомобіля п.12 ПДР України, що виключає виплату страхового відшкодування згідно п.п. б) п. 5.1.2 та п. 3.1.18 Договору. (а.с. 33) Але як убачається з матеріалів справи [PERSON] не було притягнуто до адміністративної відповідальності за перевищення швидкості під час керування транспортним засобом «Geely СЕ2», державний номерний знак [NUMBER], та в матеріалах справи не має об»єктивних даних того, що [PERSON] під час керування транспортним засобом в момент ДТП порушив швидкісний режим на ділянці дороги де сталася ДТП. Відповідно до матеріалів справи та постанови про притягнення [PERSON] до адміністративної справи за ст..124 КУпАП зазначено що [PERSON] не вибрав безпечну швидкість руху, але це не означає, що останній перевищив дозволену швидкість руху на даному проміжку дороги. Відповідно до вимог ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як визначено в статті 57 Цивільного процесуального кодексу України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи. (ч.1 ст.64 Цивільного процесуального кодексу України) З огляду на викладене, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав відмови відповідача ПрАТ «СК «Український страховий стандарт» щодо виплати на користь позивача [PERSON] суми страхового відшкодування в сумі 124 328,72 грн. та нарахованої позивачем пені у розмірі 14 071,29 грн. внаслідок недотримання водієм автомобіля [PERSON] швидкості руху та порушення п. 12.1. ПДР України (Розділ 12 ПДР), та відсутні підстави для невизнання страховиком зазначеного випадку страховим з огляду на вимоги п.п. 3.1.18 п. 3.1., п.п. 5.1.2 Договору добровільного страхування транспортного засобу № 0112-000462 від 16.09.2015 року за програмою страхування «Стандарт», якими виключено виплату страхового відшкодування страхувальнику внаслідок вчинення ним ДТП, серед іншого, також і у зв'язку з перевищенням швидкості руху (Розділ 12 ПДР). В ході судового розгляду відповідач не оспорював суму страхового відшкодування та суму пені внаслідок несвоєчасної виплати. Відповідно до вимог ст. 23 Цивільного кодексу України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, в тому числі, моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Відшкодування моральної (немайнової) шкоди служить виключно меті захисту немайнових прав, які є абсолютними, невідчужуваними і не можуть бути предметом зобов'язання. Згідно діючого законодавства особа несе відповідальність за заподіяну моральну шкоду у випадках, коли право на її відшкодування безпосередньо передбачено нормами Конституції України або у випадках, передбачених статтями 280, 611, 1167, 1168 Цивільного кодексу України, а також іншими нормами законодавства, які встановлюють відповідальність за заподіяння моральної шкоди. Зокрема статтею 1167 ЦК України визначено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Таким чином, в частині заявлених позивачем вимог щодо відшкодування моральної шкоди в сумі 1000,00 грн., позов задоволенню підлягає частково, оскільки в ході судового розгляду встановлено, що внаслідок неправомірних дій відповідача [PERSON] було пошкоджено майно позивача чим заподіяні моральні страждання позивачу. Відповідно до частини третьої ст. 212 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. З врахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Український страховий стандарт», [PERSON], третя особа: Публічне акціонерне товариство «Кредо Банк», про стягнення страхового відшкодування, пені та відшкодування моральної шкоди підлягає задоволенню частково, а саме в частині стягнення страхового відшкодування та суми пені. Питання судових витрат суд вирішує у відповідності до вимог ст.. 88 ЦПК України. Враховуючи наведене та

Outcome: partial