Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася з цивільним позовом до відповідачів [PERSON], [PERSON], в якому просить визнати за нею право власності на житловий будинок [ADDRESS], загальною площею 96,3 кв.м., житловою площею 77,2 кв.м. Свої вимоги мотивує тим, що [INFO] померла її матір, [PERSON], до складу спадкової маси зокрема увійшов житловий будинок [ADDRESS], загальною площею 96,3 кв.м., житловою площею 77,2 кв.м., котрий рахується за спадкодавцем та земельні ділянки. Згідно заповіту від 15.10.1996 року, посвідченого секретарем виконавчого комітету Чишківської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, [PERSON], [PERSON] заповіла житловий будинок, що належить їй на праві власності своєму синові [PERSON] та онуці [PERSON] Згідно заповіту від 23.12.1998 року, посвідченого секретарем виконавчого комітету Чишківської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, [PERSON], спадкодавець заповіла позивачці належну їй на праві власності земельну ділянку площею 0,1794 га для ведення особистого підсобного господарства, згідно державного акту серія ЛВ № 6340. 23.01.2014 року. Сторони у цій справі звернулися до приватного нотаріуса Пустомитівського районного нотаріального округу Львівської області [PERSON] із заявами про відмову від прийняття спадщини за заповітом, внаслідок чого спадкування майна після смерті [PERSON] здійснюється за законом в порядку черговості. Одночасно, вона звернулася із заявою про прийняття спадщини за законом, а відповідач [PERSON] із заявою про його відмову, як спадкоємця першої черги, від своє частки у спадщині на її користь. У відповідності із довідкою № 71 від 21.01.2014 року, виданою виконавчим комітетом Чишківської сільської ради Пустомитівського району Львівської області на момент смерті спадкодавця разом із нею були зареєстровані, але не проживали її син [PERSON] та онуки [PERSON] і [PERSON] Таким чином позивачка стверджує, що вона є єдиним спадкоємцем першої черги спадкування після смерті її матері. Наголошує на тому, що спадкодавець фактично набула право власності на будинок, однак не зареєструвала його у встановленому законом порядку, через, що вона позбавлена змоги реалізувати своє право на спадкування через нотаріальну контору і змушена звертатися до суду із з метою захисту своїх прав та законних інтересів. У судове засідання позивач не з'явилася, не повідомила суд про причини своєї неявки, хоча про час та місце судового розгляду була належним чином повідомлена, однак подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідачі у судове засідання не з'явилися, не повідомили суд про причини своєї неявки, хоча про час та місце судового розгляду були належним чином повідомлені, однак подали суду заяви у яких просять позов задовольнити, а судовий розгляд проводити у їх відсутності. Згідно ст. 174 ч. 4 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до вимог ст.197 ч.2 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання або за розпорядженням головуючого інший працівник апарату суду. У разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи та докази в їх сукупності, враховуючи те, що заяви про визнання відповідачами позову не порушує прав, свобод чи законних інтересів інших осіб, а позовні вимоги позивача є законними та обґрунтованими, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] померла мати позивача [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] виданим Чишківською сільською радою Пустомитівського району Львівської області, 04.09.2009 року. Після її смерті відкрилася спадщина до складу якої увійшли земельна ділянка площею 0,2890 га для обслуговування житлового будинку і господарських будівель та ведення особистого підсобного господарства, згідно державного акту серія ЛВ № 6340 від 12.03.1996 року, земельна ділянка площею 0,1794 га для ведення особистого підсобного господарства, згідно державного акту серія ЛВ № 6340 та житловий будинок, розташований за адресою [ADDRESS]. Згідно заповіту від 15.10.1996 року, посвідченого секретарем виконавчого комітету Чишківської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, [PERSON], [PERSON] заповіла житловий будинок, що належить їй на праві власності своєму синові [PERSON] та онуці [PERSON] Згідно заповіту від 23.12.1998 року, посвідченого секретарем виконавчого комітету Чишківської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, [PERSON], мати заповіла позивачці [PERSON] належну їй на праві власності земельну ділянку площею 0,1794 га для ведення особистого підсобного господарства, згідно державного акту серія ЛВ № 6340. 23.01.2014 року, сторони у цій справі звернулися до приватного нотаріуса Пустомитівського районного нотаріального округу Львівської області [PERSON] із заявами про відмову від прийняття спадщини за заповітом, внаслідок чого спадкування майна після смерті [PERSON] здійснюється за законом в порядку черговості. Одночасно, позивачка звернулася із заявою про прийняття спадщини за законом, а відповідач [PERSON], котрий є сином спадкодавця із заявою про його відмову, як спадкоємця першої черги, від своє частки у спадщині на користь позивачки. У відповідності із довідкою № 71 від 21.01.2014 року, виданою виконавчим комітетом Чишківської сільської ради Пустомитівського району Львівської області на момент смерті спадкодавця разом із нею були зареєстровані, але не проживали її син [PERSON] та онуки [PERSON] і [PERSON] З наведеного вище випливає висновок про те, що [PERSON], позивач у цій справі, є єдиним спадкоємцем першої черги спадкування після смерті матері [PERSON] До складу спадкової маси зокрема увійшов житловий будинок [ADDRESS], загальною площею 96,3 кв.м., котрий, згідно довідок № 71 від 21.01.2014 року та №92 від 24.02.2014 року, виданих виконавчим комітетом Чишківської сільської ради Пустомитівського району Львівської області рахується за спадкодавцем, однак за життя вона не встигла зареєструвати своє право власності на вказаний будинок у порядку, встановленому законом та отримати правовстановлюючі документи. Технічні характеристики будинку підтверджуються відповідним технічним паспортом виданим ОКП ЛОР «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» 11.02.2014 року, а будинковолодіння складається з житлового будинку А-1 1978 року побудови, Б - сараю, К - криниці, воріт та огорожі. Зважаючи на вказане вище, спадкодавець фактично набула право власності на будинок, однак не зареєструвала його у встановленому законом порядку, через, що позивачка позбавлена змоги реалізувати своє право на спадкування через нотаріальну контору. У відповідності до положень ст.ст. 1268, 1269 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно з ст. 16 ЦК України - кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. На додаток до наведеного ст. 392 ЦК України зазначає, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Приписами ст.328 ч.2 ЦК України встановлено, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно з положеннями п. 8 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» № 7 від 04.10.1991 року, різні господарські будівлі (літні кухні, сараї тощо) є підсобними будівлями і складають з будинком одне ціле. Тому при відчуженні жилого будинку вони переходять до нового власника разом з будинком, якщо при укладенні договору про відчуження не було обумовлено їх знесення або перенос попереднім власником. Таким чином, з врахуванням наведеного вище, а також того факту, що позивач у строк, встановлений ст. 1270 ЦК України звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, вона фактично набула право власності на спадкове майно в порядку спадкування після смерті [PERSON]

Outcome: approved