Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Ужгородського міськрайонного суду із позовною заявою до відповідача [PERSON], про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини. В обґрунтування позову зазначила наступне: 21.12.2012 року у сторін по справі народилася донька [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження, серія І-ФМ № 240665, виданим 03 січня 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ужгороду, Ужгородського міськрайонного управління юстиції у Закарпатській області. Вказує, що вони з відповідачем в зареєстрованому шлюбі не перебували, проте, довгий час проживали спільно, як одна сімя без державної реєстрації шлюбу. Зазначає, що на даний час виховує їх спільну доньку [PERSON] одна, будь-якої матеріальної допомоги від відповідача на утримання доньки не отримує, у звязку з чим змушена звернутися до суду. На даний час відповідач ніде офіційно не працює, не має стабільного фінансового доходу, у звязку з чим вимога про сплату аліментів полягає у їх стягненні у твердій грошовій формі, а тому, із урахуванням середньомісячної заробітної плати по Ужгородському району та розміру прожиткового мінімуму на дитину, позивач вважає, що необхідно стягнути з відповідача на користь позивача аліменти в розмірі 3000,00 грн. щомісячно на утримання дитини, так як виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, постійного зростання цін на споживчі товари і послуги, така сума є найбільш наближено достатньою для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. У звязку із вищенаведеним просить стягнути з відповідача [PERSON] (ідентифікаційний код: [NUMBER]) на свою користь на утримання малолітньої дитини [PERSON] у твердій грошовій сумі у розмірі 3000,00 грн. щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. Позивач [PERSON] в судове засідання не прибула, хоча про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Представник позивача [PERSON] надіслав до суду заяву від 11 жовтня 2017 року, за якою просить суд розглянути дану справу без участі представника позивача, позовні вимоги підтримав повністю, просив задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не прибув, хоча про час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений. Проте, на адресу суду надійшла заява від представника відповідача [PERSON], у якій зазначено, що відповідач та його представник із позовом згідні та просили задовольнити в повному обсязі. Як зазначено у ч. 2\~ст. 197 ЦК України\~у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З урахуванням зазначених положень та у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу судом не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які є у справі в їх сукупності, суд прийшов до наступних висновків. Як вбачається з наданих позивачем доказів, 21.12.2012 року у сторін по справі народилася донька - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження, серія І-ФМ № 240665, видане 03 січня 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ужгороду, Ужгородського міськрайонного управління юстиції у Закарпатській області. На даний час позивач самостійно виховує спільну з відповідачем доньку [PERSON], будь-якої матеріальної допомоги від відповідача на утримання доньки не отримує, що стало причиною звернення до суду. Із ст. 55 СК України вбачається, що дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства»\~кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 р. № 789-XІІ) дитина, з огляду на її фізичну й розумову незрілість вимагає спеціального захисту й турботи, включаючи належний правовий захист, як до так і після народження. Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобовязані піклуватися про здоровя дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно з ч. 1 ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обовязків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою (ч. 1 ст. 141 СК України). Згідно з ч. 3\~ст. 181 СК України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Частиною 1\~статті 184 СК України\~передбачено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. При цьому частиною 2 цієї ж статті визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 3000,00 грн. Відповідач та його представник у заяві від 11.10.2017 року позов визнали повністю та просили задовольнити позовні вимоги. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З урахуванням викладеного, та того, що відповідач добровільно готовий сплачувати аліменти на утримання дитини [PERSON] у розмірі 3000,00 гривень, суд вважає даний розмір аліментів достатнім для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку дитини, тому вважає за необхідне з урахуванням вищезазначених норми законів, та позицій сторін, задовольнити позовні вимоги повністю та стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання доньки в твердій грошовій сумі у розмірі 3 000,00 грн. щомісячно до досягнення нею повноліття, починаючи з 29 червня 2017 року (дати звернення до суду з відповідним позовом). Витрати із сплати судового збору у відповідності до\~ст. 88 ЦПК України слід покласти на відповідача, оскільки позивач звільнений від його сплати у встановленому законом порядку.

Outcome: approved