Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-14 00:00:00

Позивач [PERSON] у лютому 2021 року звернулась до суду із позовною заявою до відповідача [PERSON] , з вимогою розірвати шлюб (а.с. 2-3). В обґрунтування своїх позовних вимог вказала, що з відповідачем перебуває у шлюбі з 22 січня 2011 року, що підтверджується актовим записом № 16, що внесений відділом державної реєстрації актів цивільного стану Куйбишевського районного управління юстиції м. Донецька та свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Від шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Як вказує позивач, шлюбні стосунки були припинені з січня 2014 року, через те, що у подружжя різні характери та погляди на сімейне життя та ведення господарства. Між подружжям постійно виникають сварки, свідком яких є донька. Сімейні відносини не підтримуються, спільне господарство не ведеться. Строк для примирення позивач прохала не призначати. Протоколом автоматизованого розподілу справу було передано в моє провадження. (а.с.8). Ухвалою від 01 лютого 2021 року позов було залишено без руху та надано позивачці строк на усунення недоліків (а.с. 10). 08 лютого 2021 року позивач усунула недоліки, надавши до суду оригінал свідоцтва про шлюб, квитанцію про доплату судового збору і позов у новій редакції (а.с. 13а,14-16). Ухвалою від 09 лютого 2021 року провадження по справі було відкрито та призначено підготовче судове засідання на 15 березня 2021 року (а.с. 24). 08 лютого 2021 року позивачка подала заяву в якій зазначила, що позов вона підтримує та прохає його задовольнити, прохала справу розглядати за її відсутністю (а.с. 13). 26 лютого 2021року відповідач подав заяву в якій прохав провести розгляд справи за його відсутності (а.с. 25). Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд дійшов наступних висновків. У судовому засіданні встановлено, що сторони 22 січня 2011 року уклали шлюб у відділом державної реєстрації актів цивільного стану Куйбишевського районного управління юстиції м. Донецька, актовий запис № 16 (а.с. 16). Від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] , яка мешкає разом із позивачкою (а.с. 2-3). Оскільки жоден з подружжя за час знаходження справи у суді не висловив бажання щодо примирення, приймаючи до уваги договірну природу шлюбу та принцип добровільності, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам, тому шлюб слід розірвати. Крім того з матеріалів справи вбачається, що на час ухвалення даного рішення між сторонами відсутній спір щодо поділу майна подружжя та визначення місця проживання дитини яка залишиться проживати разом з позивачем. Положенням ст. 24 СК України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно з вимогами\~ст. 112 СК України, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Відповідно до вимог\~ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно із вимогами ч. 8 ст. 294 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Суд, перевіривши фактичні обставини справи, дослідивши письмові докази, дійшов висновку про те, що подальше подружнє життя суперечитиме інтересам позивача, а збереження сім`ї є неможливим. З урахуванням викладеного, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі. У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, відповідач повинен відшкодувати позивачу понесений нею судовий збір у розмірі 908 гривень та витрати пов`язані з розгляду справи: на професійну правничу допомогу у розмірі 500 гривень, а разом 1408 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved