Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-21 00:00:00

Позивач АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову зазначив, що між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] була укладена Генеральна угода про реструктуризацію заборгованості та приєднання до умов та правил надання продукту кредитних карт № б/н від 16.05.2016 року, згідно якої відповідач отримав кредит в розмірі 4253,44 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 10.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Позивач свої зобов`язання, передбачені Генеральною угодою виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредит. Відповідач передбачені Генеральною угодою зобов`язання щодо своєчасності погашення кредиту та сплати нарахованих відсотків за користування кредитом належним чином не виконав, внаслідок чого виникла заборгованість. Станом на 17.02.2020 р. заборгованість склала 11088,24 грн., яка складається з: 4 235,99 грн. - заборгованість за кредитом; 1357,78 грн. - заборгованість по відсотках за користування кредитом; 4 574,61 грн. - заборгованість за пенею; 919,86 грн. - штраф відповідно до п.2.2 Генеральної угоди. В зв`язку з чим, просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 11088,24 грн. за кредитним договором та судові витрати по справі. Разом з позовом АТ «ПриватБанк» подано клопотання про розгляд справи без участі представника позивача, проти заочного розгляду справи позивач не заперечує. Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 03.04.2020 року було відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено в порядку спрощеного провадження з викликом (повідомленням) сторін, призначено судове засідання для розгляду справи по суті. Відповідач копію ухвали про відкриття провадження та призначення справи до розгляду, копію позовної заяви з додатками отримав 18.04.2020 року, що підтверджується зворотнім повідомленням про отримання поштового відправлення (а.с. 53). У судове засідання відповідач не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку, про причини неявки суду не повідомив, станом на 22.05.2020 року відзиву на позовну заяву від відповідача [PERSON] до суду не надійшло. За таких обставин, зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до ст. 280 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною другою зазначеної вище статті визначено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 Глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено параграфом 2 і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що між позивачем та відповідачем укладено Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт б/н від 16.05.2016 року, за умовами якої [PERSON] отримав кредит у розмірі 4253,44 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 10,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Угода укладена у письмовій формі та підписана сторонами (а.с.5-6). Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючи з «1» по «25» число кожного місяця позичальник надає банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом. 21.05.2018 року було змінено тип банку з публічного на приватне акціонерне товариство та змінено найменування банку на АТ КБ «ПриватБанк». Факт отримання відповідачем кредитних коштів підтверджується розрахунком заборгованості, в якому відображено рух коштів по рахунку (а.с. 4). Судом встановлено, що позивач взяті на себе зобов`язання за вищезазначеним договором виконав належним чином та у повному обсязі, в той час як відповідач в порушення умов договору зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав, у зв`язку з чим станом на 17.02.2020 р. заборгованість склала 11088,24 грн., яка складається з: 4235,99 грн. - заборгованість за кредитом; 1357,78 грн. - заборгованість по відсотках за користування кредитом; 4574,61 грн. - заборгованість за пенею; 919,86 грн. - штраф відповідно до п.2.2 Генеральної угоди. Згідно зі ст. ст. 546, 547, 549 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Відповідно до п. 2.8. генеральної угоди, при порушенні позичальником зобов`язань по погашенню кредиту, позичальник сплачує банку пеню, розмір якої вказано в Умовах і правилах за кожний день прострочки. Сума пені становить 4574,61 грн. Згідно п. 2.2. генеральної угоди, відповідно до ст. ст. 212, 611, 651 ЦК України при порушенні позичальником строків погашення заборгованості, вказаних в цій генеральній угоді, Умовах та правилах, більше ніж на 31 день, по зобов`язанням, строк яких не наступив, сторони узгодили, що строком повернення кредиту вважається 32-ий день з моменту виникнення порушення. Заборгованість по кредиту починаючи з 32-го дня порушення, вважається простроченою. Позичальник сплачує банку штраф у розмірі 919,86 грн. Цивільно-правова відповідальність це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов`язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до положень статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Згідно зі статтею 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Такий правовий висновок зроблено Верховним Судом України у постанові від 21 жовтня 2015 року в справі № 6-2003цс15. Отже, законодавством не передбачено подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Таким чином, виходячи з викладеного, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення вимог щодо стягнення заборгованості за кредитним договором. У задоволенні вимог про стягнення заборгованості за пенею в розмірі 4253,44 грн., суд вважає за необхідне відмовити, в зв`язку із забороною подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Відповідно ч. ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позивачем доведена обставина порушення відповідачем передбаченого договором обов`язку погашення заборгованості, внаслідок чого у позивача виникло право вимагати повернення позики та сплати процентів, у зв`язку з чим заборгованість в сумі 6 513,63 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Крім цього, відповідно вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір в сумі 2102,00 грн. на користь позивача.

Outcome: partial