overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 18.07.2009 року. Від шлюбу подружжя має неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося внаслідок зловживання останнім спиртних напоїв, відсутності порозуміння та втрати почуття любові та поваги один до одного. Шлюбні відносини фактично припинені з липня 2011 року, з цього часу вони мешкають окремо, примирення на її думку є неможливим, рішення з цього приводу є остаточним. Переконана, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить її інтересам. Позивачка [PERSON] до судового засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, після розірвання шлюбу просила залишити прізвище «[PERSON]». Відповідач [PERSON] до судового засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечує, не мешкають однією родиною понад пів роки, втратив почуття любові, вважає, що збереження шлюбу є неможливим. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши надані в силу ст. 60 ЦПК України докази в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню, так як відношення у родині вже не підлягають збереженню. Відповідно до положень статті 51 Конституції України та частини першої статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до вимог ст. 112 Сімейного кодексу України і роз'ясненням п. 10 Постанови Пленуму Верхового Суду України від 21.12.2007 року № 11 проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано у судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який був зареєстрований 18 липня 2009 року міським відділом реєстрації актів цивільного стану Макіївського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 740 /а.с.7/. Від шлюбу подружжя має неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO] /а.с. 8/. У судовому засіданні встановлено, що шлюбні відносини між сторонами на теперішній час припинені. Приймаючи до уваги існуючи взаємини між подружжям, ступінь конфліктних стосунків та причини розлучення, небажання сторін продовжувати шлюбні відносини, суд дійшов висновку, що подальше подружнє життя [PERSON] та [PERSON], збереження їх сім'ї є неможливим та суперечить їх інтересам. Заява відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 19.06.2010 року. Від шлюбу подружжя має неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося внаслідок зловживання останнім спиртних напоїв, відсутності порозуміння та втрати почуття любові та поваги один до одного. Шлюбні відносини фактично припинені з січня 2014 року, з цього часу вони мешкають окремо, примирення на її думку є неможливим, рішення з цього приводу є остаточним. Переконана, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить її інтересам. Позивачка [PERSON] до судового засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, після розірвання шлюбу просила залишити прізвище «[PERSON]». Відповідач [PERSON] до судового засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечує, не мешкають однією родиною з січня 2014 року, втратив почуття любові, вважає, що збереження шлюбу є неможливим. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши надані в силу ст. 60 ЦПК України докази в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню, так як відношення у родині вже не підлягають збереженню. Відповідно до положень статті 51 Конституції України та частини першої статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до вимог ст. 112 Сімейного кодексу України і роз'ясненням п. 10 Постанови Пленуму Верхового Суду України від 21.12.2007 року № 11 проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано у судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який був зареєстрований 19 червня 2010 року міським відділом реєстрації актів цивільного стану Макіївського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 451 /а.с.5/. Від шлюбу подружжя має неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO] /а.с. 6/, спору щодо місця проживання дитини немає. У судовому засіданні встановлено, що шлюбні відносини між сторонами на теперішній час припинені. Приймаючи до уваги існуючи взаємини між подружжям, ступінь конфліктних стосунків та причини розлучення, небажання сторін продовжувати шлюбні відносини, суд дійшов висновку, що подальше подружнє життя [PERSON] та [PERSON], збереження їх сім'ї є неможливим та суперечить їх інтересам. Заява відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 24.06.2000 року. Від шлюбу подружжя має неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося внаслідок відсутності порозуміння та втрати почуття любові та поваги один до одного. Шлюбні відносини фактично припинені з 09 травня 2010 року, спільного господарства не ведуть, примирення на її думку є неможливим. Переконана, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить її інтересам. Позивач [PERSON] до судового засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши надані в силу ст. 60 ЦПК України докази в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню, так як відношення у родині вже не підлягають збереженню. Відповідно до положень статті 51 Конституції України та частини першої статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до вимог ст. 112 Сімейного кодексу України і роз'ясненням п. 10 Постанови Пленуму Верхового Суду України від 21.12.2007 року № 11 проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано у судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який був зареєстрований 24 червня 2000 року міським відділом реєстрації актів громадянського стану м. Макіївки Донецької області, актовий запис № 437 /а.с.4/. Від шлюбу подружжя має неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] /а.с.5/, спір щодо місця проживання дитини відсутній. У судовому засіданні встановлено, що шлюбні відносини між сторонами на теперішній час припинені. Приймаючи до уваги існуючи взаємини між подружжям, ступінь конфліктних стосунків та причини розлучення, небажання сторін продовжувати шлюбні відносини, суд дійшов висновку, що подальше подружнє життя [PERSON] та [PERSON], збереження їх сім'ї є неможливим та суперечить їх інтересам. Заява відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 24.09.1983 року. Від шлюбу подружжя неповнолітніх дітей не мають. Спільне життя з відповідачем не склалося внаслідок відсутності порозуміння та втрати почуття любові та поваги один до одного, а також внаслідок зловживання відповідачем спиртних напоїв. Шлюбні відносини фактично припинені з 1995 року, примирення на її думку є неможливим, рішення з цього приводу є остаточним. Переконана, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить її інтересам. Просила суд розірвати шлюб та залишити їй прізвище [PERSON]. Позивачка [PERSON] до судового засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення по справі не заперечує. Відповідач [PERSON], який належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, до судового засідання не з'явився, не використав наданого законом права на участь у судовому засіданні, не повідомив про причини неявки, не надав клопотання про відкладення судового розгляду справи або про розгляд у його відсутність, тому суд, враховуючи згоду позивача, вважає необхідним відповідно до правил частини 1 статті 224 Цивільного процесуального кодексу України провести заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів, з дотриманням вимог, встановлених законом. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши надані в силу ст. 60 ЦПК України докази в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню, так як відношення у родині вже не підлягають збереженню. Відповідно до положень статті 51 Конституції України та частини першої статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до вимог ст. 112 Сімейного кодексу України і роз'ясненням п. 10 Постанови Пленуму Верхового Суду України від 21.12.2007 року № 11 проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано у судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який був зареєстрований 24 вересня 1983 року палацом одруження м. Макіївки Донецької області, актовий запис № 9 /а.с.7/. Від шлюбу подружжя неповнолітніх дітей не має. У судовому засіданні встановлено, що шлюбні відносини між сторонами на теперішній час припинені. Приймаючи до уваги існуючи взаємини між подружжям, ступінь конфліктних стосунків та причини розлучення, небажання позивача продовжувати шлюбні відносини, суд дійшов висновку, що подальше подружнє життя [PERSON] та [PERSON], збереження їх сім'ї є неможливим та суперечить їх інтересам. Заява відповідає дійсній волі дружини, тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 27.08.1994 року. Від шлюбу подружжя має неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося внаслідок відсутності порозуміння та втрати почуття любові та поваги один до одного. Шлюбні відносини фактично припинені з серпня 2013 року, спільного господарства не ведуть, примирення на її думку є неможливим. Переконана, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить її інтересам. Позивач [PERSON] до судового засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти розірвання шлюбу не заперечує. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши надані в силу ст. 60 ЦПК України докази в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню, так як відношення у родині вже не підлягають збереженню. Відповідно до положень статті 51 Конституції України та частини першої статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до вимог ст. 112 Сімейного кодексу України і роз'ясненням п. 10 Постанови Пленуму Верхового Суду України від 21.12.2007 року № 11 проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано у судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який був зареєстрований 27 серпня 1994 року міським відділом реєстрації актів громадянського стану м. Макіївки Донецької області, актовий запис № 1823 /а.с.6/. Від шлюбу подружжя має неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] /а.с.7/, спір щодо місця проживання дитини відсутній. У судовому засіданні встановлено, що шлюбні відносини між сторонами на теперішній час припинені. Приймаючи до уваги існуючи взаємини між подружжям, ступінь конфліктних стосунків та причини розлучення, небажання сторін продовжувати шлюбні відносини, суд дійшов висновку, що подальше подружнє життя [PERSON] та [PERSON], збереження їх сім'ї є неможливим та суперечить їх інтересам. Заява відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 27.11.1991 року. Від шлюбу подружжя має неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося внаслідок відсутності порозуміння та втрати почуття любові та поваги один до одного. Шлюбні відносини фактично припинені чотири роки назад, спільного господарства не ведуть, примирення на її думку є неможливим. Переконана, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить її інтересам. Позивач [PERSON] до судового засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, після розрівання шлюбу просила залишити прізвище «[PERSON]». Відповідач [PERSON] до судового засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти розірвання шлюбу не заперечує. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши надані в силу ст. 60 ЦПК України докази в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню, так як відношення у родині вже не підлягають збереженню. Відповідно до положень статті 51 Конституції України та частини першої статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до вимог ст. 112 Сімейного кодексу України і роз'ясненням п. 10 Постанови Пленуму Верхового Суду України від 21.12.2007 року № 11 проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано у судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який був зареєстрований 27 листопада 1991 року Палацом одруження м. Макіївки Донецької області, актовий запис № 3316 /а.с.6/. Від шлюбу подружжя має неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] /а.с7/, дитина проживає разом з позивачкою. У судовому засіданні встановлено, що шлюбні відносини між сторонами на теперішній час припинені. Приймаючи до уваги існуючи взаємини між подружжям, ступінь конфліктних стосунків та причини розлучення, небажання сторін продовжувати шлюбні відносини, суд дійшов висновку, що подальше подружнє життя [PERSON] та [PERSON], збереження їх сім'ї є неможливим та суперечить їх інтересам. Заява відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 30.04.2011 року. Від шлюбу подружжя має неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося внаслідок відсутності порозуміння та втрати почуття любові та поваги один до одного. Шлюбні відносини фактично припинені з січня 2014 року, спільного господарства не ведуть, примирення на її думку є неможливим. Переконана, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить її інтересам. Позивач [PERSON] до судового засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище [PERSON]. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши надані в силу ст. 60 ЦПК України докази в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню, так як відношення у родині вже не підлягають збереженню. Відповідно до положень статті 51 Конституції України та частини першої статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до вимог ст. 112 Сімейного кодексу України і роз'ясненням п. 10 Постанови Пленуму Верхового Суду України від 21.12.2007 року № 11 проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано у судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який був зареєстрований 30 квітня 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Пролетарського районного управління юстиції у м. Донецьку, актовий запис № 71 /а.с.3/. Від шлюбу подружжя має неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] /а.с.4/, спір щодо місця проживання дитини відсутній. У судовому засіданні встановлено, що шлюбні відносини між сторонами на теперішній час припинені. Приймаючи до уваги існуючи взаємини між подружжям, ступінь конфліктних стосунків та причини розлучення, небажання сторін продовжувати шлюбні відносини, суд дійшов висновку, що подальше подружнє життя [PERSON] та [PERSON], збереження їх сім'ї є неможливим та суперечить їх інтересам. Заява відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що перебуває з відповідачкою в зареєстрованому шлюбі з 10.07.1982 року. Від шлюбу подружжя має неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачкою не склалося внаслідок відсутності порозуміння та втрати почуття любові та поваги один до одного. Шлюбні відносини фактично припинені з червня 2009 року, спільного господарства не ведуть, примирення на її думку є неможливим. Переконана, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить її інтересам. Позивач [PERSON] до судового засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідачка [PERSON] до судового засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечує, після розірвання шлюбу просила суд залишити прізвище «[PERSON]». Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши надані в силу ст. 60 ЦПК України докази в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню, так як відношення у родині вже не підлягають збереженню. Відповідно до положень статті 51 Конституції України та частини першої статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до вимог ст. 112 Сімейного кодексу України і роз'ясненням п. 10 Постанови Пленуму Верхового Суду України від 21.12.2007 року № 11 проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано у судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який був зареєстрований 10 липня 1982 року Палацом одруження м. Макіївки Донецької області, актовий запис № 2037. Від шлюбу подружжя має неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] /а.с.5/, спір щодо місця проживання дитини відсутній. У судовому засіданні встановлено, що шлюбні відносини між сторонами на теперішній час припинені. Приймаючи до уваги існуючи взаємини між подружжям, ступінь конфліктних стосунків та причини розлучення, небажання сторін продовжувати шлюбні відносини, суд дійшов висновку, що подальше подружнє життя [PERSON] та [PERSON], збереження їх сім'ї є неможливим та суперечить їх інтересам. Заява відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 27.02.2012 року між сторонами було зареєстровано шлюб, оскільки, між подружжям почали виникати конфлікти пов'язані з різними поглядами на подружнє життя, втрачено почуття любові та поваги один до одного, на підставі чого, просить шлюб розірвати. В судовому засіданні позивач підтримала заявлені вимоги в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні проти розірвання шлюбу не заперечував. Заслухавши пояснення позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, вважаю, що позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони по справі [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 27.02.2012 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.4). Від шлюбу мають двох малолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження (а.с.5,6). Судом встановлено, що сторони не проживають разом протягом чотирьох місяців, домовленість про виховання дітей та їх проживання між подружжям досягнуто. На підставі ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. В судовому засіданні достовірно встановлено, що подружні стосунки між сторонами були припинені, до примирення сторони не прагнуть, спільне господарство між ними не ведеться, спільного сімейного бюджету не мають. Враховуючи вищевикладене суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Згідно викладеного та

Outcome: approved