Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-29 00:00:00

Позивач в особі голови правління Кредитної спілки «Кредитсталь» [PERSON] звернувся до Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області з даним позовом, яким просить стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача заборгованість за кредитним договором від 08 вересня 2015 року № 755 в сумі 4226,89 гривень, а також судові витрати в сумі 1378 гривень, - по 689 гривень з кожного. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 08 вересня 2015 року між кредитною спілкою та [PERSON] був укладений договір кредиту № 755, за умовами якого останній отримав кредит в сумі 10000 гривень строком на 12 місяців та зобовязалась повернути кредит, сплатити 33% річних за користування грішми у строки та у розмірі, передбачені договором. З метою забезпечення повернення кредиту одночасно з укладенням даного договору кредиту був укладений договір поруки з поручителем [PERSON] № 755/1/п. Відповідач [PERSON] свої зобовязання за договором порушував, та з 24 червня 2016 року припинив повертати кредитні кошти. Заборгованість позичальника становить 4226,89 гривень, з яких 275,12 гривень проценти за користування грішми. На підставі викладеного, посилаючись на діюче законодавство, просить стягнути вказану заборгованість з відповідачів солідарно. Представник позивача [PERSON], діюча на підставі довіреності, у судове засідання не прибула, надавши заяву про розгляд справи у її відсутність, якою позовні вимоги підтримала у повному обсязі, а також зазначила про згоду на вирішення справи у заочному порядку. Відповідачі до суду не прибули. Судові повістки направлялись за зареєстрованою адресою їх проживання, однак жоден з них до поштового відділення для отримання кореспонденції не прибув, конверти були повернуті суду за закінченням строків зберігання. Зважаючи на наявну згоду представника позивача, суд ухвалює рішення в заочному порядку, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України, та приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі, виходячи з наступного. Матеріалами справи встановлено, що 08 вересня 2015 року між Кредитною спілкою «Кредитсталь» (далі Кредитодавець) в особі голови правління [PERSON] з одного боку, та членом кредитної спілки [PERSON] (далі - Позичальник), з іншого, був укладений договір кредиту № 755, за умовами якого Кредитодавець надав Позичальникові грошові кошти у кредит у сумі 10000 (десять тисяч) гривень зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 33 % річних від суми залишку по кредиту, строком на 12 місяців. Планові платежі у розмірі 990 гривень позичальник зобовязався сплачувати щомісяця не пізніше 20 числа кожного місяця та здійснити останній платіж у розмірі 1110,28 гривень не пізніше 09 вересня 2016 року. При цьому [PERSON] був ознайомлений з умовами зазначеного договору, а також із графіком та строками погашення отриманого кредиту і сплати відсотків за користування грішми, що підтверджується його особистим підписом у договорі. Крім того, встановлено, що 08 вересня 2015 року у забезпечення виконання кредитних зобовязань [PERSON] між КС «Кредитсталь» та [PERSON] був укладений договір поруки № 755/1/п, за умовами якого поручитель зобовязався перед кредитором солідарно у повному обсязі за своєчасне виконання [PERSON] всіх його зобовязань за кредитним договором № 755 від 08 вересня 2015 року. Сторони погодили, що договір поруки набирає чинності з моменту його підписання та закінчується виконанням зобовязань, проведених належним чином 09 вересня 2021 року. При цьому поручитель був ознайомлений з умовами зазначеного договору поруки, що підтверджується його особистим підписом у договорі. Згідно з положеннями ст. ст. 526, 527 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, при цьому боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання зобовязання.\~ У відповідності до ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним\~ договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець\~ має\~ право\~ на\~ одержання\~ від\~ позичальника процентів від суми позики,\~ якщо інше не встановлено договором або законом.\~ Відповідно до ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються\~ в\~ договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на\~ кредитному ринку,\~ строку користування кредитом,\~ розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у тій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у тій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. За ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини\~ позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів,\~ належних йому відповідно до статті\~ 1048 цього Кодексу. Статтею 553 ЦК України передбачено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. У разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Крім того, частиною 2 ст.553 ЦК України встановлено, що порукою може забезпечуватися виконання зобовязання частково або у повному обсязі. Згідно ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. У відповідності до ч.1 ст.543 ЦК України у разі солідарного обовязку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обовязку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. При цьому за ч. 4\~ст. 559 ЦК\~порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Верховний Суд України у справі № 6-2662цс15 від 20 квітня 2016 року зробив правовий висновок про те, що: Згідно із частиною четвертою статті 559 ЦК України\~порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. Умови договору поруки про його дію до повного припинення всіх зобовязань боржника не свідчать про те, що договором установлено строк припинення поруки в розумінні статті 251 ЦК України, тому в цьому разі підлягають застосуванню норми частини четвертої статті 559 цього Кодексу про припинення поруки, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання не предявить вимоги до поручителя. Строк, передбачений нормою частини четвертої статті 559 ЦК України, є преклюзивним (припиняючим), тобто його закінчення є підставою для припинення поруки. У разі пропуску кредитором строку заявлення вимог до поручителя цей строк не можна поновити, зупинити чи перервати. Суд зобовязаний самостійно застосовувати положення про строк, передбачений цією нормою, на відміну від позовної давності, яка застосовується судом за заявою сторін. Якщо поручитель поза межами строку помилково виконає уже фактично неіснуючий обовязок, він може за своїм вибором вимагати повернення виконаного як безпідставно набутого кредитором. Сплив строку, передбаченого нормою частини четвертої статті 559 ЦК України, зумовлює припинення зобовязань поручителя, а отже, і відмову кредиторові в позові в разі звернення до суду. З огляду на преклюзивний характер строку поруки й зумовлене цим припинення права кредитора на реалізацію забезпеченого порукою зобовязання застосоване в другому реченні частини четвертої статті 559 ЦК України словосполучення «предявлення вимоги» до поручителя протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання як умови чинності поруки слід розуміти як предявлення кредитором у встановленому законом порядку протягом зазначеного строку саме позовної, а не будь-якої іншої вимоги до поручителя. Це твердження не позбавляє кредитора можливості предявити до поручителя іншу письмову вимогу про погашення заборгованості боржника, однак і в такому разі кредитор може звернутися з такою вимогою до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання. Строк поруки не є строком для захисту порушеного права. Це строк існування самого зобов'язання поруки. Таким чином, і право кредитора, і обов'язок поручителя після його закінчення припиняються, а це означає, що жодних дій щодо реалізації цього права, в тому числі й застосування примусових заходів захисту в судовому порядку, кредитор вчиняти не може. Отже, вимогу до поручителя про виконання ним зобовязання за договором поруки слід предявити в судовому порядку в межах строку дії поруки, тобто протягом шести місяців з моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобовязанням (якщо умовами договору передбачено погашення кредиту періодичними платежами), або з дня, встановленого кредитором для дострокового повернення кредиту в порядку реалізації ним свого права, передбаченого частиною другою статті 1050 ЦК України, або з дня настання строку виконання основного зобовязання (якщо умовами договору передбачено погашення кредиту одноразовим платежем). Як вбачається з доданої до позову роздруківки платежів по кредиту [PERSON] станом на 31 серпня 2016 року, він здійснив останній платіж по кредиту 24 червня 2016 року, після чого платежів не надходило. Залишок непогашеного кредиту становить 4226,89 гривень, з яких 275,12 гривень проценти за користування ним. Також встановлено, що 12 квітня 2016 року позивачем на адресу відповідачів були направлені вимоги про погашення заборгованості по кредиту протягом 30 календарних днів з дати одержання вимоги. При цьому останніх попереджено, що у випадку непогашення заборгованості у вказаний строк КС «Кредитсталь» вимагатиме дострокового повернення залишку кредиту та процентів за користування ним. Позивач стверджує, що предявлені вимоги залишені відповідачами без задоволення. Доказів, які б спростовували дані твердження, суду не надано. Позивач звернувся із даним позовом до суду 05 вересня 2016 року. Враховуючи наведене, суд дійшов переконливового висновку, що позивач звернувся\~ до суду з даним позовом, який містить вимогу до поручител [PERSON] про виконання ним зобовязань за договором поруки, в межах строку дії поруки. Таким чином, заборгованість за договором кредиту № 755 від 08 вересня 2015 року в сумі 4226,89 гривень, з яких 275,12 гривень заборгованість за процентами, підлягає стягненню на користь позивача з [PERSON] солідарно з [PERSON]\~ Приймаючи до уваги положення ч. 1 ст. 88 ЦПК України, з відповідачів на користь позивача у дольовому порядку підлягають стягненню судові витрати з оплати судового збору у розмірі 1378,00 гривень, - по 689 гривень з кожного. На підставі викладеного,

Outcome: approved