Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася з позовом до суду до Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» в особі відділення № 112 Донбаського регіонального департамента акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» про захист прав споживачів та стягнення коштів у якому просить стягнути з відповідача суму неповернутого внеску у розмірі 57 395,55 грн., а також 21 % річних від прстроченої суми у розмірі 200,93 грн., суму втрат від знецінення грошей в сумі 3% річних - 717,05 грн. та індекс інфляції - 21 293, 74 грн., а загалом - 84 607, 27 грн. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що 22.09.2014 року між нею і Публічним акціонерним товариством «Банк «Фінанси та Кредит» в особі відділення № 112 Донбаського регіонального департамента акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» був укладений договір-заява № 300131/110104/3-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Стандарт» в національній валюті. Відповідно до п. 1 Договору позивач [PERSON] передала відповідачу на депозитний рахунок № [NUMBER] грошові кошти у сумі 28 924, 42 грн. під 21,00 % річних, а відповідач отримав на депозитний рахунок вклад в повному обсязі що підтверджується квитанцією № 479/7 від 22.09.2014 року (а.с. 8). Договір був укладений на строк з 22.09.2014 року по 22.12.2014 рік. Відповідно до п. 4 договору та п.п. 3.1-3.4 основних умов позивач неодноразово поновлювала вклад протягом строку зазначеного у п. 1 договору, а саме: -25.09.2014 року у сумі 10 075,58 грн., вказане підтверджується додатковою угодою від 25.09.2014 року до договору, квитанцією № 479/33 від 25.09.2014 року на внесення готівки (а.с. 14); -06.10.2014 року у сумі 11 000,00 грн., вказане підтверджується додатковою угодою від 06.10.2014 року до договору, квитанцією № 479/68 від 06.10.2014 року на внесення готівки (а.с. 15); -17.10.2014 року у сумі 10 000, 00 грн., вказане підтверджується додатковою від 17.10.2014 року, квитанцією № 479/65 від 17.10.2014 року на внесення готівки (а.с. 16); -07.11.2014 року у сумі 15 000,00 грн., вказане підтверджується додатковою угодою від 07.11.2014 року, квитанцією № 479/6 від 07.11.2014 року на внесення готівки (а.с. 13); -02.12.2014 року у сумі 3 000,00 грн. вказане підтверджується додатковою від 02.12.2014 року, квитанцією № 479/15 від 02.12.2014 року (а.с. 17). Після спливу строку договору, позивач [PERSON] неодноразово зверталася до відповідача з вимогою повернути суму вкладу та нараховані за користування проценти, однак у повному розмірі сума вкладу та нараховані проценти повернуті не були внаслідок чого станом на 15.05.2015 року неповернутими залишилися грошові кошти у розмірі 57 395,54 грн. На підставі вищевикладеного позивач змушений звернутися до суду. 03.08.2015 року позивач [PERSON] надала суду заяву про збільшення позовних вимог в якій просить суд стягнути з відповідача суму неповернутого внеску у розмірі 57 395, 55 грн., 21% річних від простроченої суми внеску (понад строк дії договору) у розмірі 7 410, 96 грн., а також 3% річних - 1 047, 27 грн. та індекс інфляції - 23 302,59 грн., а загалом - 89 156, 37 грн. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, надала суду заяву в якій просить розглянути справу у її відсутність, позов підтримала ( а. с. 65). Представник відповідача в судове засідання не з'явився. Про час і місце слухання справи повідомлявся своєчасно та належним чином, про що свідчать надані ним заперечення (а. с. 52-54, 60-64). За таких обставин, суд вважає за необхідне постановити заочне рішення. На підставі ст. 224 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Позивач не заперечує проти такого вирішення справи. 25 вересня 2015 року постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, з'ясував позицію сторін щодо позову, розглянувши матеріали справи, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню за слідуючих підстав: За договором від 22.09.2014 року між позивачкою [PERSON] і Публічним акціонерним товариством «Банк «Фінанси та Кредит» в особі відділення № 112 Донбаського регіонального департамента акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» був укладений договір-заява № 300131/110104/3-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Стандарт» в національній валюті (а.с. 7). Відповідно до п. 1 Договору позивач [PERSON] передала відповідачу на депозитний рахунок № [NUMBER] грошові кошти у сумі 28 924, 42 грн. під 21,00 % річних, а відповідач отримав на депозитний рахунок вклад в повному обсязі що підтверджується квитанцією № 479/7 від 22.09.2014 року (а.с. 8). Відповідно до п.4 договору та п.п. 3.1-3.4 основних умов позивач неодноразово поновлювала вклад протягом строку зазначеного у п. 1 договору, що підтверджується квитанціями на внесення готівки (а.с. 13-17). Після спливу строку договору, позивач [PERSON] неодноразово зверталася до відповідача з вимогою повернути суму вкладу та нараховані за користування проценти, однак у повному розмірі сума вкладу та нараховані проценти повернуті не були. За ч. 1 ст. 1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку. За ч. 1 ст. 1060 ЦК України за договором банківського вкладу незалежно від його виду, банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім випадків, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. За ч. 4 ст. 1060 ЦК України якщо вкладник не вимагає повернення суми строкового вкладу зі спливом строку встановленого договором банківського вкладу, або повернення банківського вкладу, внесеного на інших умовах повернення, після настання визначених договором обставин договір вважається продовженим на умовах вкладу на вимогу, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1061 ЦК України банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу. За ч. 3 ст. 88 ЦПК України, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, судовий збір у сумі 891,56 грн. стягується з відповідача в дохід держави. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved