Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-08 00:00:00

Позивач Акціонерне товариство «Державний експортно-імпортний банк України» (скорочена назва - АТ «Укрексімбанк»), як правонаступник ПАТ «Укрексімбанк» в особі філії АТ «Укрексімбанк» в м. Чернівці звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що 27.10.2017 року між АТ «Укрексімбанк» та [PERSON] був укладений договір про відкриття карткового рахунку № [NUMBER] . 15.03.2018 року між сторонами було укладено додаткову угоду №1, відповідно до якої договір викладено в новій редакції під назвою Договір про відкриття карткових рахунків та кредитної ліні №8222545610КР/2018-03, згідно умов якого відповідачці було відкрито кредитну лінію у розмірі не більше 5000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, у зв`язку з чим підписала заяву. Факт отримання відповідачкою кредиту готівкою через банкомати банку підтверджено поточними виписками за контрактом з карткового рахунка. Зазначають, що відповідно до п.8.2.10 договору клієнт зобов`язується погашати банку усю існуючу заборгованість за кредитом щоразу у день припинення дії кредитної лінії. У разі припинення дії кредитної лінії клієнтом згідно з пунктом 2.7 цього договору клієнт зобов`язується погасити банку усю існуючу заборгованість за кредитом протягом 5 (п`яти) банківських днів, наступних за днем отримання банком повідомлення клієнта про припинення дії кредитної лінії, а у разі припинення дії кредитної лінії банком згідно з пунктом 2.8 цього Договору - протягом строку, зазначеного банком у своєму повідомленні клієнту про припинення дії кредитної лінії. Відповідно до п.8.2.13 договору клієнт зобов`язується сплачувати банку проценти, нараховані банком за користування кредитом, щомісяця не пізніше 20 (двадцятого) числа (включно) місяця, наступного за місяцем, у якому вони були нараховані, а у разі припинення дії кредитної лінії - не пізніше першого банківського дня, наступного за днем, у який клієнт зобов`язаний погасити банку усю існуючу заборгованість за кредитом у зв`язку з припиненням дії кредитної лінії. Відповідно до п.8.2.16 договору клієнт зобов`язується у разі закриття карткового рахунка та/або припинення чи розірвання цього договору погасити банку у день настання таких подій усю існуючу на такий день заборгованість за кредитом, за процентами за користування кредитом, а також за іншими платежами за цим договором. Пунктами 9.1.1-9.1.3 договору встановлено відповідальність позичальника за прострочення зобов`язання та оплат, не виконання зобов`язань у вигляді пені. Вказують, що банком було направлено боржнику листи щодо погашення заборгованості, в яких було запропоновано виконати зобов`язання щодо погашення суми заборгованості в добровільному порядку, проте, остання на звернення не реагує. Таким чином, позивач вважає, що [PERSON] умисно ухиляється від виконання взятих на себе зобов`язань, тому у кредитора виникає право на отримання сум, передбачених ст.625 ЦК України, а саме на стягнення з відповідачки інфляційних втрат і 3% річних за кожен місяць з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення. Відповідачка не надавала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, у зв`язку з чим станом на 20.04.2021 року має заборгованість в сумі 8513,69 грн., яка складається з наступного: заборгованість за основним боргом - 3977,74 грн.; заборгованість за процентами - 3258,19 грн.; 3% річних, нарахованих на прострочену заборгованість за процентами 132,16 грн.; 3% річних, нарахованих на прострочену заборгованість за основним боргом - 280,09 грн.; інфляційне збільшення суми боргу, нараховане на прострочену заборгованість за процентами - 291,75 грн; інфляційне збільшення суми боргу, нараховане на прострочену заборгованість за основним боргом -573,76 грн. Просять стягнути з відповідача зазначену суму заборгованості та витрати по сплаті судового збору в сумі 2270 грн. В судове засідання представник позивача не з`явився, надав суду заяву, в якій просив цивільну справу розглянути у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечував проти заочного вирішення справи. Відповідачка [PERSON] в судове засідання повторно не з`явилася, повідомлялася про день, час та місце розгляду справи, шляхом направлення судових викликів за зареєстрованим місцем проживання. Відзиву на позов не подано. У відповідності ч.1 ст.280 ЦПК України проведено заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] звернулася до ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» з метою отримання кредитних послуг, у зв`язку з чим 27.10.2017 року уклала з ПАТ «Укрексімбанк» договір про відкриття карткового рахунку № [NUMBER] . 05.07.2018 року між сторонами було укладено додаткову угоду №1, відповідно до якої договір викладено в новій редакції під назвою Договір про відкриття карткових рахунків та кредитної ліні №8222545610КР/2018-03, згідно умов якого відповідачці було відкрито кредитну лінію у розмірі не більше 5000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, зі сплатою відсотків в розмірі 30% річних. Строк дії кредитного договору відповідно до Умов та правила надання банківських послуг встановлюється не пізніше останнього дня місяця, вказаного на платіжній картці. Умовами вказаного договору передбачено відповідальність позичальника за невиконання зобов`язання в порядку та строки, встановлені договором, у вигляді нарахування пені. Позивачем на підтвердження користування позичальником кредитними коштами надано виписки за контрактом [PERSON] за період з 28.04.2018 р. по 31.03.2021 р. До позовної заяви також додано розрахунок заборгованості за договором про відкриття карткових рахунків та кредитної лінії №8222545610КР/2018-03 від 27.10.2017 р., відповідно до якого заборгованість за вказаним договором станом на 20.04.2021 р. становить 8513,69 грн., яка складається з: - заборгованості за основним боргом - 3977,74 грн.; - заборгованості за процентами - 3258,19 грн.; - 3% річних, нарахованих на прострочену заборгованість за процентами 132,16 грн.; - 3% річних річних, нарахованих на прострочену заборгованість за основним боргом - 280,09 грн.; - інфляційного збільшення суми боргу, нарахованого на прострочену заборгованість за процентами - 291,75 грн.; - інфляційного збільшення суми боргу, нарахованого на прострочену заборгованість за основним боргом - 573,76 грн., що також підтверджується довідкою №0710140/13497-21, виданою ПАТ «Укрексімбанк» 20.04.2021 року. Установою банку було направлено боржнику листи щодо погашення заборгованості: №071-18/1000 від 26.11.2018 року, №071-18/51 від 14.01.2019 року, №0711602/4495-20 від 18.02.2020 року, №0711602/20975-20 від 09.09.2020 року, №0710140/5585-21 від 16.02.2021 року, №0710140/11791-21 від 17.04.2021 року, в яких було запропоновано виконати зобов`язання щодо погашення суми заборгованості в добровільному порядку. Відповідно до частин 1,2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1 статті 1048 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Судом встановлено, що відповідач умови договору належним чином не виконувала, в зв`язку з чим позовні вимоги в частині стягнення з неї заборгованості за основним боргом - 3977,74 грн.; заборгованості за процентами - 3258,19 грн., інфляційного збільшення суми боргу, нарахованого на прострочену заборгованість за процентами та основним боргом є обґрунтованими, так як відповідають умовам кредитного договору і не суперечать закону. Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом та договірні. Судом встановлено, що умовами договору встановлена фіксована ставка процентів в розмірі 30% річних за користування кредитом та сплачується щомісячно (п.3.1, 3.2 Паспорта споживчого кредиту). Розрахунком заборгованості підтверджується нарахування процентів за такою ставкою за період з 27.04.2018 р. по 20.04.2021 р. Разом з тим, відповідно до розрахунку заборгованості банком нараховані 3% річних на прострочений основний борг та на прострочені проценти за період з 23.07.2018 р. по 20.04.2021 р. Суд вважає, що вимоги позивача, в частині стягнення інфляційного збільшення та 3% річних підлягають задоволенню частково, і не вбачає підстав для стягнення 3% річних за період з 27.04.2018 р. по 20.04.2021 р., так як протягом цього періоду банком нараховані проценти за користування кредитними коштами, у розмірі, встановленому договором, які просить стягнути з відповідчки. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача понесені останнім судові витрати по сплаті судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. На підставі ст.ст.207, 526, 546, 611, 625, 626, 628, 1048-1050, 1054 ЦК України,

Outcome: partial