Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-22 00:00:00

Позивач [PERSON] через свого представника [PERSON] звернулася до суду із позовом і просить визнати за нею право власності на земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,25 га, та право власності на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 0,259 га, що розташовані по вул.Миру, 134 в с.Пологи-Яненки Переяслав-Хмельницького району Київської області, в порядку спадкування за законом після смерті 31.10.2012 [PERSON]. Посилається на те, що 31 жовтня 2012 року померла її мати [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина на: квартиру [ADDRESS] Федерації; автомобілемісце №254, що знаходиться по вул.Хорошівська, 19, корпус 2, міста Москва Російської Федерації; земельну ділянку площею 600 м2 для садівництва; грошові вклади; житловий будинок № 134 з надвірними будівлями та спорудами по вул.Миру в с.Пологи-Яненки Переяслав-Хмельницького району Київської області; земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,25 га, що розташована по вул.Миру, 134 в с.Пологи-Яненки Переяслав-Хмельницького району Київської області та на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 0,259 га, що розташована по вул.Миру, 134 в с.Пологи-Яненки Переяслав-Хмельницького району Київської області. Позивач є спадкоємцем за законом та прийняла спадщину належним чином, подавши 04.02.2013 заяву про прийняття спадщини нотаріусу м.Москва [PERSON] Федерації та 12.04.2013 направивши аналогічну заяву до Переяслав-Хмельницької районної державної нотаріальної контори. Позивачу видано 19.08.2013 року нотаріусом міста Москви [PERSON] Федерації [PERSON] були видані свідоцтва про право на спадщину за законом: серії 77 АБ №0622731 на квартиру [ADDRESS] Федерації; серії 77 АБ №0322732 на автомобілемісце №254, що знаходиться по вул.Хорошівська, 19, корпус 2, міста Москва Російської Федерації. 11.12.2013 нотаріусом міста Москви [PERSON] Федерації [PERSON] було видано свідоцтво про право на спадщину за законом: серії 77 АБ №0638753 на земельну ділянку площею 600 м2 для садівництва; 26.02.2014 року нотаріусом міста Москви [PERSON] Федерації [PERSON] було видано свідоцтво про право на спадщину за законом: серії 77 АБ №1877597 на грошові вклади. 25.07.2018 державним нотаріусом Переяслав-Хмельницької районної державної нотаріальної контори Київської області було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок № 134 з надвірними будівлями та спорудами по вул.Миру в с.Пологи-Яненки Переяслав-Хмельницького району Київської області. Інших спадкоємців ні за законом, ні за заповітом, ні тих, які мають право на обовязкову частку, не має. 26.07.2016 державний нотаріус Переяслав-Хмельницької районної державної нотаріальної контори Київської області відмовив позивачу у видачі свідоцтва на земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,25 га та на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 0,259 га, що розташовані по вул.Миру, 134 в с.Пологи-Яненки Переяслав-Хмельницького району Київської області, оскільки відсутня реєстрація правовстановлюючого документу на земельні ділянки Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого [PERSON], державним нотаріусом Переяслав-Хмельницької районної державної нотаріальної контори Київської області 01.08.2007, зареєстрованого в реєстрі за № 1-3495 та не предявлено Державних актів на право на земельні ділянки, які знаходяться по вул.Жовтневої революції, 134 в с.Пологи-Яненки Переяслав-Хмельницького району Київської області. Факт володіння померлою [PERSON] земельною ділянкою для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,25 га та земельною ділянкою для ведення особистого селянського господарства площею 0,259 га, що розташовані по вул.Миру, 134 в с.Пологи-Яненки Переяслав-Хмельницького району Київської області підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом від 01.08.2007, за яким [PERSON] успадкувала вищевказані земельні ділянки площею 0,259 га та площею 0,25 га після смерті своєї матері 08 грудня 1998 року [PERSON], якій вони належали на підставі державного акту на право власності на землю Серії ІІІ-КВ № 081095, виданого Полого-Яненківською сільською радою Переяслав-Хмельницького району Київської області; ксерокопією державного акту на право приватної власності на землю Серії ІІІ-КВ № 081095, виданого на імя [PERSON], на земельну ділянку для обслуговування житлового будинку та господарських споруд площею 0,250 га та земельну ділянку для ведення особистого підсобного господарства площею 0,259 га, що розташовані по вул.Жовтневої революції, 134 в с.Пологи-Яненки Переяслав-Хмельницького району Київської області; довідкою Виконавчого комітету Полого-Яненківської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області № 195 від 10.06.2016 про перейменування назв вулиць села Пологи-Яненки; довідкою управління Держгеокадастру у Переяслав-Хмельницькому районі № 29-1014-99.3-2971/2-16 від 29.07.2016. Своє право на спадщину позивач [PERSON] підтверджує копією свідоцтва про смерть [PERSON] [PERSON] VI-МЮ № 520778, виданого Тушинським відділом ЗАГС Управління ЗАГС Москви; ксерокопією свідоцтва про народження [PERSON] [PERSON] РБ № 077508; ксерокопією довідки про укладення шлюбу № 2597 від 19.07.2013 між [PERSON] та [PERSON]; ксерокопіями заяв [PERSON] про прийняття спадщини від 04.02.2013 нотаріусу м.Москва [PERSON] та державному нотаріусу Переяслав-Хмельницької районної державної нотаріальної контори [PERSON] від 12.04.2013; копіями довідок нотаріуса м.Москва [PERSON] № 290 від 19.06.2013 та за № 1041 від 04.07.2014; ксерокопією довідки ГБУ «МФЦ міста Москва» МФЦ района Хорошевський від 04.08.2015; ксерокопіями свідоцтв про право на спадщину за законом № 77 АБ 0622731 від 19.08.2013, № 77 АБ 0622732 від 19.08.2013, № 77 АБ 0638753 від 11.12.2013, № 77 АБ 1877597 від 26.02.2014; постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії державного нотаріуса Переяслав-Хмельницької районної державної нотаріальної контори Київської області № 2516/02-31 від 26.07.2016; ксерокопією Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 33956080 від 14.05.2013; ксерокопією свідоцтва про право на спадщину за законом від 01.08.2007; ксерокопією Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 10553403 від 01.08.2007; копією свого паспорта; матеріалами спадкової справи відносно померлої [PERSON] 13 вересня 2016 року Переяслав-Хмельницьким міськрайонним судом Київської області було винесено ухвалу про направлення доручення компетентному суду [PERSON] Федерації про допит позивача [PERSON], яка є громадянкою [PERSON] Федерації. Провадження у справі зупинено. Станом на 20 липня 2018 року будь-яких матеріалів щодо виконання доручення до суду не повернулося. Натомість позивач [PERSON] 23.07.2018 подала до суду заяву, в якій просить відновити провадження у справі та допитати її особисто в Переяслав-Хмельницькому міськрайонному судді. В судовому засіданні 31.07.2018 особисто позивач [PERSON] позов підтримала, просила задовольнити. Відповіді на запитання, зазначені в ухвалі суду від 13.09.2016, надані. За клопотанням суду державним нотаріусом Переяслав-Хмельницької районної державної нотаріальної контори надано матеріали спадкової справи після померлої [PERSON], які містять і матеріали спадкової справи, заведеної нотаріусом м. Москви [PERSON], про витребування якої зазначалося в ухвалі суду від 13.09.2016. До суду 23.08.2018 позивач [PERSON] та її представник [PERSON] не зявилися, направили заяви про розгляд справи у їх відсутність, позов підтримують в повному обсязі. Представник відповідача, Полого-Яненківської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області, в\~ судове засідання не зявився, направив заяву, в якій позовні вимоги визнає в повному обсязі, заперечень не має, наслідки даного позову їм відомі та просять справу розглянути без участі представника Полого-Яненківської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області. Розгляд справи здійснюється відповідно до ч.3 ст. 211 ЦПК України. Суд приймає до уваги усі подані позивачем докази, на підставі яких встановлені обставини справи, та вважає їх належними, допустимими, достовірними, а їх сукупність достатньою для встановлення обставин, що мають значення для справи. Зважаючи на те, що правовідносини, що виникли між сторонами по справі регулюються нормами глав 84, 86, 87 Цивільного кодексу України, суд дійшов висновку про необхідність їх застосування. Відповідно до вимог п. 2 Постанови ПВС України № 7 від 30.05.2008 року Про судову практику в справах про спадкування, особа може звернутися до суду з вимогою про визнання права на спадщину за правилами позовного провадження у разі відмови нотаріуса в оформлення права на спадщину. В силу вимог ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права і обовязки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. В силу вимог ч.ч.1, 4 ст. 374 ЦК України суб'єктами права власності на землю (земельну ділянку) є фізичні особи, юридичні особи, держава, територіальні громади. Права та обов'язки суб'єктів права власності на землю (земельну ділянку) встановлюються законом. Право власності спадкодавця [PERSON] на земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,25 га, що розташована по вул.Миру, 134 в с.Пологи-Яненки Переяслав-Хмельницького району Київської області та на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 0,259 га, що розташована по вул.Миру, 134 в с.Пологи-Яненки Переяслав-Хмельницького району Київської області підтверджується ксерокопією свідоцтва про право на спадщину за законом від 01.08.2007 (реєстр № 1-3495), з якого вбачається, що [PERSON] успадкувала дані земельні ділянки після смерті своєї матері 08 грудня 1998 року [PERSON], якій вони належали на підставі Державного акту на право власності на землю Серії ІІІ-КВ № 081095, виданого Полого-Яненківською сільською радою Переяслав-Хмельницького району Київської області (а.с.23-25). Відповідно до п.п.9, 10 Розділу VII „Прикінцевих і перехідних положень Закону України „Про Державний земельний кадастр №3613-VI від 07 липня 2011 року „ до 1 січня 2013 року державна реєстрація земельних ділянок, які передаються у власність із земель державної чи комунальної власності, здійснюється з видачею державних актів на право власності на земельні ділянки. Реєстрація державних актів на право власності здійснюється у книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі. Документи, якими було посвідчено право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, видані до набрання чинності цим Законом, є дійсними. Згідно ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Відповідно до ч.1 ст. 1225 ЦК України та п.10 Постанови ПВС України № 7 від 30.05.2008 року «Про\~ судову практику у справах про спадкування» право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Позивач [PERSON] являється громадянином [PERSON] Федерації, зареєстрована та проживає [INFO] Федерація, що підтверджується ксерокопією її паспорта громадянина [PERSON] Федерації 45 11 202454, виданого 10.08.2011 (а.с.29). Відповідно до ст. 22 ЗК України землями сільськогосподарського\~призначення визнаються\~землі,\~надані для\~виробництва сільськогосподарської\~продукції,\~здійснення сільськогосподарської\~науково-дослідної\~та навчальної\~діяльності,\~розміщення відповідної\~виробничої інфраструктури,\~у тому\~числі інфраструктури\~оптових ринків\~сільськогосподарської продукції,\~або призначені\~для цих\~цілей. \~Землі сільськогосподарського\~призначення передаються\~у власність\~та надаються\~у користування: а) громадянам - для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства . Землі сільськогосподарського призначення не можуть передаватись у власність іноземцям, особам без громадянства, іноземним юридичним особам та іноземним державам. Згідно п. а) ст. 80 ЗК України суб'єктами\~права власності\~на землю\~є громадяни та юридичні особи - на землі приватної власності . В силу вимог ч.ч.2,3, 4 ст. 81 ЗК України іноземці та\~особи без\~громадянства можуть\~набувати права\~власності на\~земельні ділянки\~несільськогосподарського призначення\~в межах\~населених пунктів,\~а також\~на земельні\~ділянки несільськогосподарського\~призначення за\~межами населених\~пунктів,\~на яких\~розташовані об'єкти\~нерухомого майна,\~що належать\~їм на\~праві приватної\~власності. Іноземці\~та особи\~без громадянства\~можуть набувати\~права власності\~на земельні\~ділянки відповідно\~до частини\~другої цієї\~статті у\~разі прийняття\~спадщини. Землі сільськогосподарського призначення, прийняті у спадщину іноземцями, а також особами без громадянства, протягом року підлягають відчуженню. Згідно ст.\~145\~ЗК України\~якщо до\~особи переходить\~право власності\~на земельну\~ділянку,\~яка за\~цим Кодексом\~не може\~перебувати в\~її власності,\~ця ділянка\~підлягає відчуженню\~її власником\~протягом року\~з моменту\~переходу такого\~права. У\~випадках,\~коли земельна\~ділянка цією\~особою протягом\~встановленого строку\~не відчужена,\~така ділянка\~підлягає примусовому\~відчуженню за\~рішенням суду. Особа, до якої переходить право власності на земельну ділянку і яка не може набути право власності на землю, має право отримати її в оренду. Відповідно до п. е) ст. 140 ЗК України підставами припинення\~права власності\~на земельну\~ділянку є невідчуження земельної ділянки іноземними особами та особами без громадянства у встановлений строк у випадках, визначених цим Кодексом. Оскільки, позивач [PERSON] являється громадянином [PERSON] Федерації, одна із земельних ділянок, які вона спадкує, а саме: для ведення особистого селянського господарства площею 0,259 га, що розташована по вулиці Миру, 134 в с.Пологи-Яненки Переяслав-Хмельницького району Київської області, є землею сільськогосподарського призначення, суд розяснює, що позивач відповідно до вимог пункту в) ч.3, ч.4 ст. 81, ст. 145 ЗК України протягом року з моменту переходу права власності повинна відчужити дану земельну ділянку. У разі не відчуження така земельна ділянка підлягає примусовому відчуженню за рішенням суду. Згідно зі ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. В силу ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шестимісячного строку не заявив про відмову від неї. Відповідно до вимог ч.1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до п.9 Перехідних положень ЦПК України ( в редакції\~ Закону України № 2147-VII від 03 жовтня 2017 року) справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Відповідно до ч. 1 та ч. 4 ст. 206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Як вбачається з правових позицій Верховного Суду України, викладених в Постанові Пленуму Суду № 2 від 12.06.2009 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи. Оскільки представник відповідача позов визнав, визнання позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, суд приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі на підставі ч.4 ст. 206 ЦПК України. На підставі\~викладеного,\~відповідно\~до\~ст.ст.\~328,\~374,\~1216,\~1218,\~1225,\~1261,\~1268,\~1270 ЦК України, ст. 22, 80, 81, 125, 140, 145 ЗК України,

Outcome: approved