Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-16 00:00:00

Позивач [PERSON] у грудні 2020 звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на дитину та дружину. Позовна заява мотивована тим, що 05.07.2018 року було зареєстровано шлюб між сторонами. Від даного шлюбу останні мають дочку [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначає, що на її утриманні є ще двоє дітей від попередніх шлюбів, які знаходяться на її утриманні. Спільне життя з відповідачем не склалося і вони проживають окремо. Відповідач як вказує позивач не забезпечує належного рівня харчування та допомоги дитині. Джерел доходу позивача, крім соціальних виплат немає по догляду за дитиною немає. У зв`язку з вищенаведеним позивач звернулася до суду та просила стягнути з відповідача [PERSON] кошти на утримання дочки [PERSON] в розмірі ј заробітку (доходу), щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а також на її утримання в розмірі 1/6 заробітку (доходу), щомісячно, до досягнення дитиною трирічного віку. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, не заперечив щодо стягнення аліментів на утримання дитини, вказав на безпідставність вимог щодо стягнення аліментів на утримання дружини. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши обставини справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що 05.08.2018 між сторонами було зареєстровано шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, серії [NUMBER] від 05.07.2018. [INFO] у сторін народилась дочка [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження, серії [NUMBER] від 04.09.2018. Відповідно до акту № 878 від 22.12.2020, завіреного ПП «Бокуд» позивач [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . З нею також проживає дочка [PERSON] , [INFO] . Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (частина перша статті 12 Закону України «Про охорону дитинства»). Частиною сьомою статті 7 Сімейного кодексу України передбачено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Відповідно до частин першої-другої статті 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою; розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. За правилами ч. 1 та ч. 4 ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Відповідно до ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трирічного віку. Визначаючись щодо розміру стягнення аліментів, суд враховує те, що відповідач здорова, працездатна особа та може надавати матеріальну допомогу (доказів неможливості надання такої допомоги відповідачем не надано), а дитина проживаючи з матір`ю, потребує такої допомоги, а тому, зважаючи на реальні і розумні потреби в матеріальному утриманні дітей та дружини, взаємний обов`язок батьків по їх утриманню, викладені обставини, що мають значення в їх сукупності, враховуючи ту обставину, що позивач перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею 3-х річного віку, інших джерел доходу, окрім соціальних виплат по догляду за дитиною, не має, суд вважає справедливим стягнення аліментів на утримання дитини [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття та на утримання дружини в розмірі 1/8 частини від всіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до досягнення дитиною [PERSON] трирічного віку, тобто про часткове задоволення позову. У зв`язку з цим, аліменти підлягають стягненню в контексті ст. 191 СК України з дня пред`явлення позову, тобто у даній справі з 30.12.2020. На підставі ст. 430 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] 840,80 грн. судового збору на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: partial