Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-10 00:00:00

Позивач [PERSON] пред`явив до суду позов до відповідачки [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 15 травня 2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області України. В обґрунтування заявлених позовних вимог [PERSON] , [INFO] . Однак, його із відповідачкою сімейне життя не склалося внаслідок чого впродовж тривалого періоду часу, з 2017 року вони разом не проживають, не підтримують сімейних стосунків та не ведуть спільного господарства. За таких обставин просить шлюб розірвати, оскільки, подальше збереження шлюбу суперечить його інтересам, що мають істотне значення. Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 01 вересня 2021 року провадження у зазначеній справі було відкрито, та справу призначено досудового розгляду у порядку спрощеного позовного провадження, з викликом сторін. Відповідач [PERSON] відзиву на позовну заяву не подавала. У судовому засіданні позивач [PERSON] заявлені позовні вимоги підтримав з підстав, що викладені у позовній заяві. Вказав, що впродовж тривалого періоду часу, з 2017 року вони разом не проживають, не підтримують сімейних стосунків та не ведуть спільного господарства. У зв`язку із чим просив суд шлюб розірвати, оскільки подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить його інтересам, що мають істотне значення. Відповідачка [PERSON] щодо задоволення позову не заперечила, вказала, що згідна на розірвання шлюбу, підтвердила, що з 2017 року вона та позивач разом не проживають. Судом установлено: Позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] зареєстрували шлюб 14 травня 2005 року, про що складено актовий запис №450 відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області України, яким 14 травня 2005 року видане свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . Від шлюбу\~у сторін\~ [INFO] народилася\~дочка [PERSON] ,\~відповідно із\~актовим записом\~ за\~№26\~складеним 31\~липня 2007\~року Великогаївською\~сільською радою\~ Тернопільського\~району Тернопільської\~області. Сімейне життя сторін не склалося, внаслідок чого впродовж тривалого періоду часу з 2017 року сторони разом не проживають, не підтримують сімейних відносин та не ведуть спільного господарства. У зв`язку із чим позивач вважає подальше спільне подружнє життя неможливим, оскільки перебування у шлюбі суперечить його інтересам, що мають істотне значення. Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, приходить до переконання,що позов підлягає до задоволення виходячи із наступних підстав: Відповідно до статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Згідно із частиною першою статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами третьою, четвертою статті 56 Сімейного кодексу України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з частинами другою, третьою статті 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України. У Постанові від 25 вересня 2019 року прийнятій у справі №755/14148/18 (провадження № 61-11325св19) Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду вказав, що шлюб має добровільний характер та ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і припиняється внаслідок його розірвання, що засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків і позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Незгода лише будь-кого зі сторін продовжувати шлюбні стосунки є підставою для визнання її права вимагати розірвання шлюбу. Статтею 112\~Сімейного кодексу\~України визначено,\~що суд\~з`ясовує\~фактичні взаємини\~подружжя,\~дійсні причини\~позову про\~розірвання шлюбу,\~бере до\~уваги наявність\~малолітньої дитини,\~дитини з\~інвалідністю та\~інші обставини\~життя подружжя.\~Суд постановляє\~рішення про\~розірвання шлюбу,\~якщо буде\~встановлено,\~що подальше\~спільне життя\~подружжя і\~збереження шлюбу\~суперечило б\~інтересам одного\~з них,\~інтересам їхніх\~дітей,\~що мають\~істотне значення. За вказаних обставин, суд приходить до переконання, що сім`я сторін фактично розпалася і шлюб носить формальний характер. Таким чином, судом установлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є таким, що суперечить інтересам позивача, що мають істотне значення, тому відповідно до вимог ст.112 Сімейного кодексу України, шлюб підлягає до розірвання, а позов [PERSON] до задоволення. Вимогами ст.141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у разі задоволення позову покладається на відповідач, тому із відповідачки [PERSON] в користь позивача [PERSON] підлягає до стягнення 908 гривень судового збору сплаченого при зверненні до суду із позовною заявою. \~ \~ \~ \~На підставі наведеного та

Outcome: approved