Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-06 00:00:00

Позивач [PERSON] пред'явила до суду позов до відповідача [PERSON] про визнання його таким, що втратив право на користування жилим приміщенням, - квартирою № 140 по вул. А. Макаренка, 5 в м. Тернополі. Обґрунтовує позов тим, що їй на праві приватної власності належить квартира за адресою: вул. А. Макаренка, 5/140, м. Тернопіль. У вказаній квартирі зареєстрований її батько [PERSON], однак останній не проживає там більше одного року, коштів на оплату комунальних послуг не вносить. З цих підстав позивач просить суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування зазначеним жилим приміщенням. У судове засідання позивач [PERSON] подала заяву, згідно з якою заявлені позовні вимоги підтримала та просила їх задоволити, розглянувши справу в її відсутності, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи у відповідності до вимог ч. 9 ст. 74 ЦПК України, до суду не з'явився, не повідомивши про причини неявки. Заяви про розгляд справи за його відсутності не подавав. За вказаних обставин суд приходить до переконання, що згідно з ч. 4 ст. 169, ч. 1 ст. 224 ЦПК України слід ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач згідно з поданою нею письмовою заявою не заперечила проти такого вирішення справи, та відповідно до вимог ст. 225 ЦПК України судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив такі обставини: Як вбачається з свідоцтва про народження серії І-ИД № 272066 від 19 квітня 1994 року, [PERSON] записаний батьком [PERSON]. Як вбачається з свідоцтва про шлюб серії 1-ИД № 017151, виданого 07 травня 2006 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області, 07 травня 2006 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб, прізвище дружини після реєстрації шлюбу [PERSON]. Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 11 липня 1997 року, виданого Міським бюро технічної інвентаризації Виконавчого комітету Тернопільської міської Ради народних депутатів, квартира [ADDRESS] належала на праві спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. 28 грудня 2006 року за реєстром № 3649 Першою Тернопільською державною нотаріальною конторою посвідчено договір дарування, з якого вбачається, що [PERSON], [PERSON] та [PERSON] подарували [PERSON] належні їм ? частини квартири [ADDRESS]. Як установлено з будинкової книги для прописки громадян, що проживають [INFO], відповідач [PERSON], [INFO], зареєстрований у вказаній квартирі з 27 травня 1993 року. З акту, складеного 30 листопада 2016 року та затвердженого директором ДП\~«Фаворит-3», вбачається, що громадянин [PERSON] не проживає за адресою: [INFO], що підтверджується підписами свідків [PERSON] та [PERSON] та комісією у складі паспортистів ДП «Фаворит-3» [PERSON], [PERSON] та майтра дільниці [PERSON] Відповідно до частини четвертої статті 156 ЖК УРСР до членів сім'ї власника відносяться особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу, а саме подружжя, їх діти і батьки. Членами сім'ї власника може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство. Відповідно до ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі його відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до роз'яснень, даних в п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 року № 2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», зі змінами та доповненнями, у справах про визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені законом строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, з особами, що потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім'ї тощо) суд може продовжити пропущений строк. При цьому судом не здобуто жодних доказів про поважність причин непроживання відповідача у спірній квартирі. За вказаних обставин судом установлено, що відповідач [PERSON] відсутній у квартирі [ADDRESS] понад один рік без поважних на це причин, тому відповідно до ст. 405 ЦК України втратив право на користування спірним житлом. Відповідно до ст. 88 ЦПК України\~із відповідача [PERSON] в користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 551,20 гривень. На підставі наведеного, відповідно до ст. ст. 386, 391, 405 ЦК України, ст. ст. 64, 156 ЖК УРСР,

Outcome: approved