Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-17 00:00:00

Позивач [PERSON], через свого представника, звернулась до суду із позовом, просила: зняти арешт з нерухомого майна, а саме, ? частини нежитлового приміщення загальною площею 3905,7 кв.м., за адресою: Донецька область, м.Маріуполь, вул. Енгельса, будинок 28, літ. А-2, реєстраційний номер нерухомого майна №20403827, який накладений головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області [PERSON] в рамках виконавчого провадження ВП №53243894; зобовязати відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області здійснити дії по видаленню з Єдиного державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про обтяження №19365963 від 9.03.2017 року, відносно нерухомого майна, а саме, ? частини нежитлового приміщення загальною площею 3905,7 кв.м., за адресою: Донецька область, м.Маріуполь, вул. Енгельса, будинок 28, А-2, реєстраційний номер нерухомого майна №20403827. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що їй на праві приватної власності належить нерухоме майно: ? частина нежитлового приміщення загальною площею 3905,7 кв.м., розташованого за адресою: Донецька область, м. Маріуполь, вул. Енгельса, будинок 28, Літ.А-2, згідно ухвали Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 16.12.2014 року у справі №263/11247/14-ц та витягу №32456546 від 20.01.2015 року. При зверненні до Єдиного державного реєстру речових прав на нерухоме майно нею було виявлено наявність обтяження на це майно, накладене головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби ГТУЮ у Донецькій області [PERSON] на підставі постанови про арешт майна боржника серії ВП №53243894 від 16.01.2017 року. Ним же було внесено відповідний запис про обтяження до реєстру 9 березня 2017 року №19367048. При цьому державним виконавцем зазначено, що особою, майно якої обтяжується - є [PERSON]. Таким чином державний виконавець не пересвідчився щодо належності майна, наклав арешт на нерухоме майно власник якого не є боржником чи стороною виконавчого провадження. Просила суд задовольнити позовні вимоги. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, про час, місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомила, її представник адвокат [PERSON] в судовому засіданні, за обставинами наведеними в позовній заяві, підтримав позовні вимоги, наполягав на задоволені позову. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час, місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав суду заяву, в якій просив проводити розгляд справи за його відсутності, вважав, що арешт накладений безпідставно, його інтереси не зачіпає, не заперечував проти задоволенні позову. В судовому засіданні представник відповідача - [PERSON] з обмеженою відповідальністю «ФПГ Металпромресурс» [PERSON] позов не визнала, заперечувала проти його задоволення, разом з тим підтвердила, що претензій до позивача [PERSON] не має, маються майнові претензії саме до [PERSON], які забезпечені предметом іпотеки, а саме нерухомим майном за адресою: м.Маріуполь, вул.Енгельса, буд.28, загальною площею 909,0 кв.м. Третя особа без самостійних вимог, \~Відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області в особі [PERSON], який діє на підставі довіреності, в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. В обґрунтування заперечень посилався на те, що видалення з Єдиного державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про обтяження №19365963 від 9.03.2017 року не може бути здійснено, оскільки під цим обтяженням обліковується запис щодо обтяження нежитлового приміщення, загальною площею 909,0 км.м., за адресою: Донецька область м. Маріуполь, віл. Енгельса, 28 (реєстраційний номер майна: 146301308), власником якого є боржник [PERSON], отже не зрозуміло, яке відношення має позивач до вказаного майна, тому в цій частині позовні вимоги позивача є безпідставними. Крім того позивач просить зняти арешт з нерухомого майна за реєстровим номером №20403827, але за таким номером майно належить [PERSON], відповідно до наданого витягу позивачу належить право власності на майно за реєстраційним номером №553660514123. Третя особа без самостійних вимог\~[PERSON], належним чином повідомлений про час, місце розгляду справи в судове засідання не зявився, про причини своєї неявки суду не повідомив. Треті особи без самостійних вимог\~[PERSON], [PERSON], належним чином повідомлені про час, місце розгляду справи в судове засідання не зявилися, надали суду заяви про розгляд справи за позовом [PERSON] за їх відсутності, вважали, що державною виконавчою службою безпідставно накладений арешт на майно, який зачіпає інтереси співвласників. Третя особа без самостійних вимог\~[PERSON], її представник [PERSON] в судовому засіданні підтримали позовні вимоги [PERSON], оскільки на теперішній час не [PERSON], а позивач є власником ? частина нежитлового приміщення загальною площею 3905,7 кв.м., розташованого за адресою: Донецька область, м. Маріуполь, вул. Енгельса, будинок 28, тому арешт накладений на вказане майно, як на майно [PERSON] є безпідставним, він зачіпає інтереси співвласників, внаслідок чого його треба зняти. При зазначених обставинах, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності осіб, які не зявилися до суду, оскільки в матеріалах справи мається достатньо доказів для вирішення по суті спірних правових відносин. Враховуючи позицію сторін, дослідивши матеріали цивільної справи, з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. При вирішенні спірних правових відносин суд перш за все керується наступними вимогами цивільно-процесуального законодавства. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. За вимогами ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обовязком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідне для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Зі змісту статті 12 ЦПК України вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. [PERSON] ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Судом встановлені наступні фактичні обставини та відповідні ним правовідносини. [PERSON] рішенням Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 7.09.2007 року у цивільній справі №2-4012/2007 року, що набрало законної сили 17.09.2007 року, за [PERSON] визнане право власності на двоповерхове нежитлове приміщення /магазин/, літера «А-2», загальною площею 3905,7 кв.м., розташоване за адресою: м. Маріуполь, вул. Енгельса, 28. /т.2, а.с.58/ Відповідно до [PERSON] про реєстрацію права власності на нерухоме майно №16050153 від 25.09.2007 року, Маріупольським бюро технічної інвентаризації на підставі наведеного рішення суду, за [PERSON], як єдиним власником, зареєстроване право власності на вказане нежиле приміщення, з реєстраційним номером майна 20403827. /т.2, а.с.59/ Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 10.10.2007 року у цивільній справі №2-4538, що набрало законної сили 16.10.2007 року, визнана мирова угода, укладена [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] від 8.10.2007 року, визнане право власності на двоповерхове нежитлове приміщення /магазин/, літера «А-2», загальною площею 3905,7 кв. м., розташоване за адресою: м. Маріуполь, вул. Енгельса, 28, за : [PERSON] на ? частку; [PERSON] на ? частку; [PERSON] на 1/8 частку; [PERSON] на 1/8 частку; [PERSON] на ? частку. /т.2, а.с.60-61/ Відповідно до [PERSON] про реєстрацію права власності на нерухоме майно №16359144 від 22.10.2007 року, Маріупольським бюро технічної інвентаризації на підставі ухвали суду від 10.10.2007 року у цивільній справі №2-4538 зареєстроване 22.10.2007 року право власності на вказане нежиле приміщення, з реєстраційним номером майна: 20403827, за: [PERSON] на ? частку; [PERSON] на ? частку; [PERSON] на 1/8 частку; [PERSON] на 1/8 частку; [PERSON] на ? частку. /т.2, а.с.62/ Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 16.12.2014 року у цивільній справі №263/11247/14-ц (провадження №6/263/446/2014) визнана мирова угода, укладена між [PERSON] та [PERSON], за якою припинено право власності [PERSON] на ? частку двоповерхового нежитлового приміщення /магазин/, літера «А-2», загальною площею 3905,7 кв.м., розташованого за адресою: м. Маріуполь, вул. Енгельса, 28 та визнане право власності на цю частку за [PERSON] /т.1, а.с.7-8/ [PERSON] з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності з індексним номером витягу 32456546 від 20.01.2015 року, Реєстраційною службою Маріупольського міського управління юстиції Донецької області на підставі ухвали суду від 16.12.2014 року у цивільній справі №263/11247/14-ц зареєстроване 20.01.2015 року право власності [PERSON] на ? частку нежитлового приміщення, літера «А-2», загальною площею 3905,7 кв. м., розташованого за адресою: м. Маріуполь, вул. Енгельса, 28, з реєстраційним номером обєкта нерухомого майна: 553660514123. /т.1, а.с.9/ Подібні дані містяться в Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна, за номером інформаційної довідки: 115386020, з датою формування 26.02.2018 року, згідно яких, за реєстраційним номером обєкта нерухомого майна: 553660514123 значиться нежитлове приміщення, загальною площею 3905,7 кв. м., розташоване за адресою: м.Маріуполь, вулиця Енгельса, будинок 28, номер обєкта в РПВН: 20403827, власником ? частки якого є [PERSON] /т.2, а.с. 4-6/ Наведена інформація свідчить про те, що у даному випадку мова йде про одну і ту ? частку нежитлового приміщення, літера «А-2», загальною площею 3905,7 кв. м., розташованого за адресою: м.Маріуполь, вул.Енгельса, 28, при цьому при реєстрації на неї Маріупольським бюро технічної інвентаризації права власності [PERSON] реєстраційним номером майна був 20403827, але при зміні реєстратора, Реєстраційною службою Маріупольського міського управління юстиції Донецької області зареєстровано право [PERSON] на цю частку та відбулася зміна реєстраційного номера обєкта нерухомого майна з 20403827 на 553660514123, який залишається до теперішнього часу незмінним. [PERSON] заяви представника ПАТ «Перший український міжнародний банк» про відкриття виконавчого провадження від 11.11.2016 року, останній звернувся до начальника Відділу примусового виконання рішень УДВС ГУЮ у Донецькій області про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа від 22.06.2016 року №263/10469/15-ц, виданого Жовтневим районним судом м. Маріуполя про стягнення на користь ПАТ «Перший український міжнародний банк» з [PERSON] заборгованість за кредитним договором №39 від 4.08.2006 року в сумі 604839,35 доларів США. /т.1, л.д.125-127/ На виконання вказаної заяви та виконавчого листа, головний державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області [PERSON] постановою від 16.01.2017 року відкрив виконавче провадження серії ВП №53243894 та того ж дня постановою наклав арешт на все майно, що належить боржнику [PERSON] у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору 18408984,33 грн. /т.1, а.с. 128,131/ [PERSON] ухвали Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 10.02.2017 року у справі №263/10469/15-ц (провадження №6/263/31/2017) замінено стягувача у виконавчому провадженні з виконання виконавчого листа по справі №263/10469/15-ц з ПАТ «Перший український міжнародний банк» на ТОВ «ФПГ Металпромресурс». /т.1, а.с.153/ За заявою представника ТОВ«ФПГ Металпромресурс» про заміну сторони у виконавчому провадженні ВП №53243894 від 23.02.2017 року, головний державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області [PERSON] постановою від 6.03.2017 року у виконавчому провадженні ВП №53243894 замінив стягувача з ПАТ «Перший український міжнародний банк» на ТОВ «ФПГ Металпромресурс». /т.1, а.с.151-152,155/ Інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта, за номером 82107098, з датою формування 10.03.2017 року, надана суду головним державним виконавцем Балдинюк М.Ю., за параметрами запиту : «права власності, інші речові права, іпотека, обтяження; фізична особа [PERSON]Є.» містить актуальну інформацію про обєкт нерухомого майна: відносно ? частки нежитлового приміщення, загальною площею 3905,7 кв.м., розташованого за адресою: м.Маріуполь, вулиця Енгельса, будинок 28, з реєстраційним номером майна 20403827, головний державний виконавець Балдинюк М.Ю., як державний реєстратор, на підставі постанови про арешт майна боржника серії ВП №53243894 від 16.01.2017 року здійснив запис про обтяження у вигляді арешту вказаного майна за №19367048 від 9.03.2017 року, при цьому [PERSON] є особою, майно якого обтяжується. /т.1, а.с.160-161/ Разом з тим, Інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта, за номером 84840464, з датою формування 12.04.2017 року, надана суду головним державним виконавцем Балдинюк М.Ю., за параметрами запиту : «права власності, інші речові права, іпотека, обтяження; місцезнаходження майна: Донецька обл., м. Маріуполь, вулиця Енгельса, будинок 28» містить актуальну інформацію про обєкт нерухомого майна: відносно ? частки нежитлового приміщення, загальною площею 3905,7 кв.м., розташованого за адресою: м.Маріуполь, вулиця Енгельса, будинок 28, з реєстраційним номером майна 20403827, головний державний виконавець Балдинюк М.Ю., як державний реєстратор, на підставі постанови про арешт майна боржника серії ВП №53243894 від 16.01.2017 року здійснив запис про обтяження у вигляді арешту вказаного майна за №19365963 від 9.03.2017 року, при цьому [PERSON] є особою, майно якого обтяжується. /т.1, а.с.138/ З наведеного вбачається, що головний державний виконавець Балдинюк М.Ю., як державний реєстратор, 9.03.2017 року о 14:10:27 та о 14:44:47 здійснив записи про обтяження у вигляді арешту одного і того майна, за №19367048 та №19365963, яке належить [PERSON], в той час, коли з 20.01.2015 року зареєстроване право власності [PERSON] на ? частку нежитлового приміщення, літера «А-2», загальною площею 3905,7 кв.м., розташованого за адресою: м.Маріуполь, вул.Енгельса,28, з реєстраційним номером обєкта нерухомого майна: 553660514123, номер обєкта в РПВН: 20403827, яка не є боржником у виконавчому провадженні серії ВП №53243894. Як вже було зазначено, з останньої Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна, за номером інформаційної довідки: 115386020, з датою формування 26.02.2018 року, за параметрами запиту : «права власності, інші речові права, іпотека, обтяження; місцезнаходження майна: Донецька обл., м.Маріуполь, вулиця Енгельса, будинок 28» вбачається, що за реєстраційним номером обєкта нерухомого майна: 553660514123 значиться нежитлове приміщення, загальною площею 3905,7 кв.м., літера А-2, розташоване за адресою: м. Маріуполь, вулиця Енгельса, будинок 28, номер обєкта в РПВН: 20403827, власником ? частки якого є [PERSON] Вказана інформація також містить актуальну інформацію про обєкт нерухомого майна: відносно ? частки нежитлового приміщення, загальною площею 3905,7 кв. м., розташованого за адресою: м.Маріуполь, вулиця Енгельса, будинок 28, з реєстраційним номером майна 20403827, головний державний виконавець Балдинюк М.Ю., як державний реєстратор, на підставі постанови про арешт майна боржника серії ВП №53243894 від 16.01.2017 року здійснив запис про обтяження у вигляді арешту вказаного майна за №19365963 від 9.03.2017 року, при цьому [PERSON] є особою, майно якого обтяжується. /т.2, а.с. 4-6/ Отже на теперішній час [PERSON] є власником ? частки нежитлового приміщення, загальною площею 3905,7 кв. м., розташованого за адресою: м.Маріуполь, вулиця Енгельса, літ.А-2, будинок 28, з реєстраційним номером обєкта нерухомого майна: 553660514123, номер обєкта в РПВН: 20403827, і саме на це майно головний державний виконавець Балдинюк М.Ю., як державний реєстратор, на підставі постанови про арешт майна боржника серії ВП №53243894 від 16.01.2017 року здійснив запис про обтяження у вигляді арешту вказаного майна за №19365963 від 9.03.2017 року. Відповідно до ч. 1\~ст. 16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною 2\~статті 16 ЦК України\~визначені способи захисту цивільних прав та інтересів, а саме: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.\~\~Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до\~ст.328 ЦК України\~право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Частиною 4\~ст.334 ЦК України\~встановлено, що права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону. За таких обставин право [PERSON] щодо мирного володіння своєю власністю підлягає судовому захисту, тому вона вправі вимагати зняття арешту з належного їй майна в судовому порядку, предявивши позов про зняття арешту. Як роз'яснено в п.8 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України №5 від 03 червня 2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», якщо позивач є власником спірного майна, то вирішується вимога про зняття арешту. [PERSON] ч.1 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Відповідно до розяснень, що містяться в п.2 Постанови Пленуму ВССУ №5 від 03.06.2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», позов про зняття арешту з майна може бути предявлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику. Відповідачами у справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках - особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби, а також відповідний орган доходів і зборів, банк та іншу фінансову установу, які у випадках, передбачених законом, виконують судові рішення.\~\~ Позивач [PERSON] не є боржником у виконавчому провадженні та є власником майна, на яке накладений арешт. При цьому, її право власності документально підтверджене та підстав вважати, що воно не визнається чи оспорюється співвласниками, у суду не має. Таким чином, судом встановлено, що при примусовому виконанні судового рішення про стягнення заборгованості з боржника [PERSON] головний державний виконавець Балдинюк М.Ю., як державний реєстратор безпідставно наклав арешт та вніс до реєстру відомості про обтяження майна, яке не належить боржнику у виконавчому провадженні, а належить іншій особі, яка його набула та зареєструвала у визначеному законом порядку. При цьому, він використав розділ з Державного реєстру прав власності на нерухоме майно, який містить неактуальну інформацію про власника майна, а саме інформацію про попередніх власників. За таких обставин посилання головного державного виконавця Балдинюк М.Ю. щодо безпідставності позовних вимог є неспроможним, оскільки він сам вніс недостовірну інформацію до реєстру відомостей про обтяження майна. За таких обставин, суд вважає позовні вимоги про зняття арешту з нерухомого майна обґрунтованими та задовольняє позов в цій частині. Щодо позовних вимог - зобовязати відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області здійснити дії по видаленню з Єдиного державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про обтяження слід зазначити наступне. [PERSON] ч.ч.2,3 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження», у разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини , а у разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Отже, Законом України «Про виконавче провадження» чітко визначені дії виконавця у разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника, тому не має потреби зобовязувати відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області здійснювати дії по видаленню з Єдиного державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про обтяження. За таких обставин у задоволені позовних вимог в цій частині слід відмовити. Оскільки позивач не наполягав на стягненні сплаченого судового збору, його стягнення суд вважає недоцільним.

Outcome: partial