Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-03 00:00:00

Позивач [PERSON], працювала в ПрАТ «УДП» на різних посадах. На підставі наказу № 63 від 18.03.2013 року [PERSON], звільнена 01.04.2013 року з ПрАТ «УДП» на підставі ст. 38 КЗпП України, за власним бажанням. В день звільнення підприємство не провело з нею остаточного розрахунку. Рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду від 29 липня 2013 року стягнуто з Приватного Акціонерного Товариства «Українське Дунайське пароплавство» на користь [PERSON], заборгованість по заробітній платі. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги, підтримав. Представник відповідача позов визнав частково, та пояснив що виплата позивачу заборгованості за вищевказаним рішенням суду була здійснена лише 14.01.2014 року, не заперечував проти стягнення суми заборгованості за час затримки розрахунку відповідно до діючого законодавства. Заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, виходячи з наступних підстав. Позивач на підставі наказу № 63 від 18.03.2013 року [PERSON], звільнена 01.04.2013 року з ПрАТ «УДП» на підставі ст. 38 КЗпП України, за власним бажанням. Рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 29 липня 2013 року стягнуто з Приватного Акціонерного Товариства «Українське Дунайське пароплавство» на користь [PERSON], заборгованість по заробітній платі у розмірі 27377 грн. 87 коп. Відповідно довідки повний розрахунок з позивачкою [PERSON], по вищевказаній заборгованості, був проведений 14.01.2014 року, що підтверджено довідкою від 14.01.2014 року. Згідно зі змістом ст. ст. 116, 117 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. В разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Виходячи зі змісту постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати» від 08 лютого 1995 року № 100 у випадках стягнення на користь працівника середнього заробітку у зв'язку з затримкою розрахунку при звільненні він визначається за загальними правилами обчислення середнього заробітку, виходячи з заробітку за останні два календарні місяці роботи. Згідно із ч.2,п.8 ч.3 Порядку обчислення середньої заробітної плати затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 100 від 08.02.1995р .нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, що передували звільненню, проводиться шляхом множення середньоденного заробітку на число робочих днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. З матеріалів справи вбачається, що за лютий та березень 2013 року, (повні два місяці, що передували звільненню) заробітна плата позивача становила: лютий - 1511,25 гривень, березень - 2838,74 грн., на місяць його дохід у цей період становив 4349,99 грн.( 1511,25 + 2838,74). Середньоденна заробітна плата позивача склала 174 грн. 00 коп. (4349,99:25 робочих днів лютий 2013р. березень 2013 р). У липні 2013 року було 2 робочих дня, у серпні 21 робочих днів, у вересні 21 робочий день, у жовтні 23 робочих днів, у листопаді 21 робочих днів, у грудні 22 робочих днів, у січні 2014 року 8 роб. днів. Фактичний розрахунок з позивачем був проведений 14.01.2014 року, тобто час затримки розрахунку з позивачем становить 118 робочих днів, які включаються у розрахунок при визначені розміру середнього заробітку за час затримки. Середній заробіток позивача за час затримки розрахунку з 29.07.2013 року по 14.01.2014р. мав складати 20532 грн. (118 роб. дн. х 174 грн. 00 коп.). Таким чином, відповідач повинен виплатити позивачу середній заробіток за час затримки розрахунку у сумі 20532 грн. при цьому, відповідач має нарахувати і утримати із зазначеної суми прибутковій податок та інші обов'язкові платежі (п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України № 13 від 24.12.1999 року «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці»). Відповідно п. 2 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення в межах суми стягнення за один місяць. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору в сумі 243 гривень 60 копійок із зарахуванням його до спеціального фонду Державного бюджету України. На підставі встановленого,

Outcome: partial