Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-29 00:00:00

Позивач в липні 2015 року звернувся до суду з позовом, уточненими вимогами якого просив встановити факт прийняття ним спадщини, яка складається з ? частини будинку по вул. Кримського, 37 в м. Малині Житомирської області, що відкрилася після смерті [PERSON], яка померла 21 серпня 2000 року в м. Малині, визнати свідоцтво про право на спадщину за законом від 30.05.2012 року Р№2-1349, видане Малинською державною нотаріальною конторою на імя [PERSON] на ? частину будинку №37 по вул. Кримського в м. Малині недійсним та скасувати державну реєстрацію права власності на ? частину будинку №37 по вул. Кримського в м. Малині за [PERSON]. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримала позовні вимоги, зазначивши, що 21 серпня 2000 року померла його матір [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина, що складається з ? частини жилого будинку з надвірними будівлями №37 по вул. Кримського в м. Малині Житомирської області. Власником іншої ? частини домоволодіння була його рідна сестра [PERSON]. Спадкоємцями за заповітом, складеного матір'ю 26.10. 1995 року, були він та [PERSON] Вважає, що фактично вступив у володіння та користування спадковим майном, оскільки після смерті матері доглядав за будинком та в нього знаходились будинкова книга, технічний паспорт на будинок. В засіданні 30 листопада 2015 року представник позивача відмовилась від позову в частині визнання за своїм довірителем права власності на спадщину. Відповідач [PERSON], який є сином померлої 06 червня 2002 року [PERSON], позовні вимоги не визнав з підстав того, що позивачем не доведено факту прийняття спадщини, позивач проживаючи в [INFO] не доглядав за будинком, оскільки це робила його матір яка й проживала в ньому. Показав, що неодноразово повідомляв [PERSON] про необхідність оформлення спадщини, однак той ігнорував ці прохання, що призвело до того, що в 2012 році він та його рідний племінник [PERSON] оформили на себе спадкові права на будинок та 06 грудня 2012 року продали [PERSON] Представник [PERSON] [PERSON] також заперечила щодо задоволення позову через те, що на день смерті [PERSON] в будинку постійно проживали дочка померлої [PERSON] з чоловіком [PERSON], а також їх син [PERSON] Дій, які б свідчили про фактичний вступ в управління та володіння спадковим майном позивачем не вчиняв. Представник [PERSON] [PERSON] в обґрунтування заперечень щодо позову зазначив, що є недостовірним твердження позивача про те, що технічний паспорт та будинкова книга знаходяться у позивача, в звязку з тим, що при оформленні договору купівлі-продажу домоволодіння в 2012 році покупцю будинку були передані оригінали цих документів саме [PERSON] та [PERSON] В судовому засіданні судом було оглянуто оригінал будинкової книги. Заслухавши сторони, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст.ст. 3,10,11,60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін\~\~та інших осіб, які беруть участь у справі. Встановлено, що [PERSON], яка померла 21.08.2000 року заповідала належне їй на день смерті майно в рівних частках [PERSON] та [PERSON], а саме ? частину домоволодіння, розташованого за адресою м. Малин вул. Кримського, 37. Після смерті [PERSON] 27 вересня 2012 року за заявою [PERSON] була заведена спадкова справа 287/2012 (а.с.33- 39). Підставою цьому слугувало рішення Малинського районного суду Житомирської області від 13.08.2012 року про встановлення факту прийняття спадщини [PERSON] спадщини, яке ухвалою апеляційного суду Житомирської області від 28.10.2013 року було скасоване. [PERSON] померла 06 червня 2002 року (а.с. 10). Згідно відповіді завідувачки Малинської державної нотаріальної контори №01-16/946 від 03.11.2015 року спадкова справа до майна [PERSON] не заведена. 10 січня 2011 року помер чоловік [PERSON] [PERSON]. Відповідно до свідоцтв про право на спадщину за законом від 17.05.2012 року та 30.05.2012 року спадкоємцями майна [PERSON], в тому числі житлового будинку з господарськими будівлями за №37 по вулиці Кримського в м. Малині Житомирської області є в рівних частках син [PERSON] та онук [PERSON]. За договором купівлі-продажу житлового будинку з господарськими будівлями від 06.12.2012 року [PERSON] та [PERSON] відчужили даний будинок [PERSON] З свідоцтва про право власності на нерухоме майно 37676742 від 18.05.2015 року вбачається, що будинок №37 по вулиці Кримського в м. Малині відноситься до нежитлового приміщення, магазину та належить [PERSON] на праві приватної власності. На момент смерті [PERSON] згідно будинкової книги в будинку проживали та були зареєстровані її дочка [PERSON], зять [PERSON]. При цьому, належних та допустимих доказів того, що [PERSON] вчинив дії, передбачені ст. 549 ЦК України (в редакції 1963 року) до матеріалів справи не надано. Зберігання у позивача оригіналів будинкової книги та технічного паспорту на будинок спростовано наданням цих документів безпосередньо суду представником [PERSON] [PERSON] та [PERSON] відповідно (а.с. 63-70). Причин цьому представник позивача не пояснила. Інших даних, які б підтверджували фактичний вступ [PERSON] у володіння та користування спадковим майном своєї матері судом не здобуто. Допитана за клопотанням сторони позивача свідок [PERSON] показала, що після смерті [PERSON] в будинку ніхто нічого не робив, а [PERSON] приїжджав до м. Малина 1-2 рази в рік «провідати могили». Свідок [PERSON], яка є дочкою позивача, також не підтвердила тієї обставини, що її батько доглядав за будинком після смерті [PERSON] Таким чином, наведені докази в їх сукупності дають підстави вважати про неґрунтовність заявлених вимог [PERSON] про факт прийняття ним спадщини. Є похідними та такими, що не підлягають задоволенню вимоги позивача про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом, скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно. Крім того, відповідно до Постанови Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обовязки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Компетенція суду у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення визначається наявністю мети досягнення наслідків юридичного значення. Разом з тим, відмовившись в судовому засіданні 30 листопада 2015 року від позовних вимог про визнання права власності на нерухоме майно ? частину будинку №37 по вул. Кримського в м. Малині встановлення факту прийняття спадщини [PERSON] взагалі не має правових наслідків.

Outcome: dismissed