Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася з вищевказаним позовом в обґрунтування якого зазначила, що за життя її батька [PERSON], який помер 10.04.2001 року в с. Мокра Калигірка, Катеринопільського району, Черкаської області йому належало право на земельну частку (пай) площею 4,87 в умовних кадастрових гектарах, вартістю 124926,41 грн., що розташована в адмінмежах Мокрокалигірської сільської ради Катеринопільського району Черкаської області, що підтверджується довідкою відділу Держземагенства в Катеринопільському районі № 31-28-0.3-400/2-15 від 27.05.2015 року. Позивач стверджує, що не може оформити свої спадкові права в нотаріальному порядку, через втрату правовстановлюючого документа. На підставі викладеного, позивач просить суд встановити факт прийняття спадщини та визнати за нею право на земельну частку (пай). В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, просить суд їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не зявився, але направив на адресу суду заяву від 07.07.2015 року в якій визнає позовні вимоги в повному обсязі та просить суд розглянути справу без участі його представника (а. с. 20). В судовому засіданні встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини. З свідоцтва про смерть серії 1-СР № 162768 виданого 10.04.2001 року виконкомом Мокрокалигірської сільської ради, Катеринопільського району Черкаської області вбачається, що 10.04.2001 року в с. Мокра Калигірка, Катеринопільського району, Черкаської області помер [PERSON], актовий запис про смерть від 10.04.2001 року № 23 (а. с. 8). З довідки виданої 19.05.2015 року виконкомом Мокрокалигірської сільської ради за № 452 вбачається, що [PERSON], яка помер 10.04.2001 року, на день смерті був зареєстрована та постійно проживав в [INFO], одиноко (а. с. 12). З відповіді Катеринопільської державної нотаріальної контори від 06.08.2015 року № 843/01-16 вбачається, що спадкова справа на майно [PERSON], який помер 10.04.2001 року заведена на підставі заяви про прийняття спадщини, що надійшла від [PERSON] (а. с. 22). З довідки відділу Держземагенства у Катеринопільському районі Черкаської області від 27.05.2015 року вбачається, що на час видачі довідки вартість вказаної вище земельної частки (паю) складає 124926,41 грн. (а. с. 10). З листа Катеринопільської державної нотаріальної контори від 29.05.2015 року № 672/01-16 вбачається, що позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину через відсутність правовстановлюючого документу (а. с. 13). Допитаний в судовому засіда нні свідок [PERSON] повідомив суду, що сімю [PERSON] знає давно. Знає позивача [PERSON], яка була дочкою померлого [PERSON], також знає її матір і брата позивача, які також померли. Після смерті батька [PERSON] проживала в хаті, користувалася майном, доглядала за будинком. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] дав суду аналогічні свідчення, що і свідок [PERSON] Відповідно до ст. 525 (в редакції 1963 року) ЦК України, часом відкриття спадщини визначається день смерті спадкодавця. Відповідно до ст. 529 (в редакції 1963 року) ЦК України, позивач є спадкоємцем за законом першої черги. Відповідно до ч. 2 ст. 548 (в редакції 1963 року) ЦК України спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 549 (в редакції 1963 року) ЦК України, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Відповідно до ч. 1 ст. 125 ЗК України в редакції, що діяла на час видачі Державного акту право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків від спадкодавця до спадкоємців. Відповідно до ст. 1299 ЦК України, спадкоємець зобовязаний зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна. При цьому право власності на успадковане нерухоме майно виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації цього майна. Згідно п. 216 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України (затвердженої наказом Міністерства юстиції України 03.03.2004р. № 20/5), видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, провадиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкодавцеві. Оцінивши, за своїм внутрішнім переконанням, досліджені у судовому засіданні докази, врахувавши належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок досліджених доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та наявність законних підстав для їх задоволення, оскільки судом встановлено, що позивач належним чином прийняв спадщину, але не може оформити спадкові права в нотаріальному порядку через втрату правовстановлюючого документу. Враховуючи встановлення факту прийняття спадщини позивачем [PERSON] суд приходить до висновку, що вона належить їй з часу смерті спадкодавця [PERSON] Разом з тим, з урахуванням встановленої судом неможливості оформити свої спадкові права в нотаріальному порядку через втрату правовстановлюючого документу, суд визнає за [PERSON] право на земельну частку (пай), що за життя належало [PERSON] На підставі наведеного,

Outcome: approved