Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-22 00:00:00

Позивач в інтересах [PERSON], [PERSON] звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що ними було вивчено питання утримання та виховання [PERSON] малолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. В ході перевірки було встановлено, що [PERSON] є біологічною матір'ю двох малолітніх дітей та, як було встановлено, батьком малолітньої [PERSON] записаний [PERSON], батьком малолітньої [PERSON] - [PERSON], який позбавлений батьківських прав відносно малолітньої дитини. Мати передбачених законом обов'язків щодо виховання та розвитку дітей не виконує, вона періодично проживає з дітьми за місцем фактичного проживання по [ADDRESS], власного житла не має, не території Скригалівської сільської ради не зареєстрована. [PERSON] схильна до вживання спиртних напоїв, сільською радою характеризується негативно, веде аморальний спосіб життя, ніде на працює, на зауваження соціальних служб, сільського голови, медичного працівника не реагує. Такі умови життя перешкоджають розвитку та задоволенню інтересів дітей. 18.08.2016 року на підставі рішення виконавчого комітету Скригалівської сільської ради у зв'язку із безвідповідальним ставлення [PERSON], ухилення її від виконання батьківських обов'язків, діти були відібрані та влаштовані до відділення Фастівської центральної районної лікарні для подальшого медичного обстеження, де дітей відвідувала бабуся, мати здоров'ям дітей не цікавилася. Наразі діти перебувають на тимчасовому влаштуванні в сім'ї [PERSON]. На підставі зазначеного позивач просить позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO], відносно малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та стягнути з [PERSON] аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини усіх видів її заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду. Представник позивача в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, просила суд позов задовольнити. Відповідачв судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала. Представник Скригалівської сільської ради в судовому засіданні надала пояснення, відповідно до яких зазначила, що відповідач через обраний нею спосіб життя вихованням дітей не займається, зловживає спиртними напоями, на території Скригалівської сільської ради не зареєстрована, сільською радою характеризується негативно, ніде на працює, що негативно впливає на дітей. На підставі зазначеного вважає наявність підстав для позбавлення відповідачки батьківських прав. Треті особи [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні підтримала позов та просили його задовольнити. Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази у межах заявлених позовних вимог ( стаття 11 ЦПК України ) встановив наступне. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Фастівського МРУЮ у Київській області, [INFO] народилась [PERSON], батьком дитини записаний [PERSON], матір'ю - [PERSON] (а.с.7). Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Фастівського МРУЮ у Київській області, [INFO] народилася [PERSON], батьком дитини записаний [PERSON], матір'ю - [PERSON] (а.с.8). Згідно рішення Фастівського міськрайонного суду від 06.12.2016 року [PERSON] позбавлений батьківських прав відносно малолітньої [PERSON], [INFO] (а.с. 10-11). Як вбачається з довідки, виданої 16.01.2017 року за № 30 виконавчим комітетом Скригалівської сільської ради, [PERSON] та діти [PERSON] та [PERSON] на території Скригалівської сільської ради не зареєстровані (а.с. 12). Відповідно до довідки від 07.09.2016 року № 311, виданої Скригалівською сільською радою, [PERSON] та діти [PERSON] та [PERSON] на території Скригалівської сільської ради не зареєстровані, [PERSON] не зареєстрована за місцем реєстрації батьків батька в селі Волиця Фастівського району Київської області (а.с. 13). Відповідно до актів обстеження житлових умов від 18.09.2015 року, 17.08.2016 року, 01.09.2016 року, 16.01.2017 року в будинку по [ADDRESS] під час проведення перевірок встановлено, що умови в будинку, де проживають малолітні [PERSON] та [PERSON] не придатні для виховання та розвитку дітей (а.с.14,1518,19). Згідно характеристик, які видані Скригалівською сільською радою 29.08.2016 року та 16.01.2017 року, [PERSON] проживає в [ADDRESS], характеризується з негативної сторони, веде аморальний спосіб життя, зловживає алкоголем, доглядом та вихованням дітей не займається, за місцем проживання дітей мати не проживає. На неодноразові попередження та зауваження соціальної служби, сільського голови, медичного працівника не реагує (а.с. 16, 17). Відповідно до Рапорту начальника СРПП № 2 Фастівського ВП Васильківського ВП капітана поліції М.В. Савченка, [PERSON] самоусунулась від виховання дітей, не забезпечує їх належний рівень життя, здоров'я, розвитку та навчання, веде аморальний спосіб життя, залишає дітей на свою матір, а саме може бути відсутня по кілька днів (а.с. 20). Відповідно до Висновку №06-21/2014 від 24.01.2017 року Фастівської районної державної адміністрації про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON], [INFO] відносно малолітніх дітей [PERSON] і [PERSON],мати самоусунулася від виховання та утримання своїх дітей, на даний час діти перебуваютьячс За наслідком проведених заходів визнано доцільним позбавити [PERSON] батьківських прав відносно її малолітніх дітей (а.с.31). Відповідно до ч. 9-10 ст. 7 Сімейного Кодексу України (далі за текстом - СК України) сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. Відповідно до ч. 2 ст. 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Згідно з ч. 1 ст. 152 СК України право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою держаного контролю, що встановлена законом. Частиною 2 ст. 150 СК України визначено, що батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно до ст. 165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов'язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов'язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. В п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» зазначено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Пунктом 16 зазначеної постанови роз'яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. В Рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» встановлено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов'язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема, судове рішення має бути побудоване на з'ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання. Вирішуючи даний спір, суд приймає висновок № 06-21/2014 від 24.01.2017 року Фастівської районної державної адміністрації про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] як належний доказ, який ґрунтується на достатній доказовій базі, містить в собі переконливі аргументи, які вказують на те, що відповідач ухиляється від виконання батьківських обов'язків. Суд критично ставиться до пояснень відповідачки щодо її бажання залишити дітей разом з нею, оскільки такі пояснення спростовуються дослідженими в судовому засіданні доказами, наданими позивачем. Натомість відповідачка не надала суду жодного належного та допустимого доказу на спростування доводів позивача та на підтвердження своїх заперечень. Суд також враховує той факт, що після того, як малолітні [PERSON] та [PERSON] були тимчасово влаштуванні в сім'ї [PERSON] та [PERSON], які проживають по [ADDRESS], відповідачка жодного разу не вчиняла спроб побачити своїх дітей або будь-яким іншим чином виявити батьківське піклування та виконати батьківські обов'язки. Таким чином, судом достовірно встановлено, що відповідачка - мати малолітніх [PERSON] та [PERSON] ухиляється від виконання батьківських обов'язків, не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, не цікавиться їх долею, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, не спілкується з дітьми, не створює належні умови для отримання дітьми освіти, зловживає спиртними напоями, чим не сприяє засвоєнню дітьми загальновизнаних норм моралі. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, суд розцінює як ухилення відповідачки від виховання дітей, оскільки вона свідомо нехтує своїми обов'язками, що є підставою для позбавлення її батьківських прав на підставі ст.164 ч.1 п.2 СК України, що відповідає інтересам малолітніх дітей. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В той же час відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Згідно роз'яснень наданих в а. 7 п 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року «Про практику застосування законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або з власної ініціативи вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Згідно ст.166 СК України, особа позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про питання аліментів на дитину. Отже, оскільки відповідачка в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання дітей, хоча має таку можливість, бо є людиною молодою та працездатною, то суду вважає за необхідне стягнути з неї аліменти на утримання дітей і з заявленим розміром аліментів суд погоджується. Враховуючи встановлені судом фактичні обставини справи та норми матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про задоволення позову.

Outcome: approved