Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-23 00:00:00

позивач [PERSON], звертаючись з позовом до суду, просить визнати незаконною бездіяльність [PERSON] міського голови як головної посадової особи територіальної громади та субєкта владних повноважень, що виразилось у відмові видати нове свідоцтво про право власності на нерухоме майно (склад сільськогосподарської продукції по пров. Пирятинському, 17 в м. Гребінка Полтавської області); зобовязати виконком [PERSON] міської ради видати нове свідоцтво про право власності на нерухоме майно (склад сільськогосподарської продукції по пров. Пирятинському, 17 в м. Гребінка Полтавської області) замість втраченого свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії САС № 981329, яке було видано виконкомом [PERSON] міської ради 18.03.2010 року і яке незаконно перебуває у громадянина [PERSON], а також позивач просить зобовязати [PERSON] міського голову та [PERSON] компенсувати позивачу витрати на правову допомогу в сумі 2 500,00 грн., мотивуючи свої вимоги тим, що позивач та його уповноважений представник звернулись до голови [PERSON] міської ради із заявою про видачу на імя позивача нового свідоцтва про право власності на нерухоме майно (склад сільськогосподарської продукції по пров. Пирятинському, 17 в м. Гребінка Полтавської області) замість втраченого свідоцтва серії САС № 981329, яке було видано виконкомом [PERSON] міської ради 18.03.2010 року. Однак головою [PERSON] міської ради відмовлено позивачу у видачі нового свідоцтва про право власності на нерухоме майно, з посиланням на оголошення в газеті «Гребінчин край» від 16.02.2017 року та на заяву [PERSON] до [PERSON] міської ради від 09.02.2017 року про те, що втрачене позивачем свідоцтво про право власності на нерухоме майно серії САС № 981329, яке було видано виконкомом [PERSON] міської ради 18.03.2010 року, знаходиться у [PERSON] під заставою боргу, про що [PERSON] також повідомлено позивачу листом від 14.03.2017 року. Разом з тим, між позивачем та [PERSON] не було укладено договорів застави, та позивачем в повному обсязі погашено заборгованість перед [PERSON] згідно рішення Гребінківського районного суду Полтавської області, що підтверджено довідкою [PERSON] ВДВС ГТУЮ у Полтавській області та постановою про закінчення виконавчого провадження від 23.11.2016 року. Таким чином позивач вважає, що між ним, [PERSON] та [PERSON] міським головою виник спір про право застави, та незаконними діями [PERSON] та бездіяльністю [PERSON] міського голови він позбавлений права в повній мірі володіти, користуватися та розпоряджатися належним позивачу на праві власності майном, що є підставою звернення позивача з даним позовом до суду. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, з підстав, що містить зміст позовної заяви. Представник відповідача [PERSON] міської ради в судовому засіданні проти позову заперечував в повному обсязі, з підстав, що містять письмові заперечення, долучені до матеріалів справи. (а.с. 29-30) Третя особа [PERSON] в судове засідання не зявився, про день, час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином, про поважні причини неявки суд не повідомив. Вислухавши пояснення представника позивача [PERSON], представника відповідача [PERSON] міської ради [PERSON], дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого. Відповідно до ч. 1 ст. 3 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 15 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, інших відносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. Стаття 15 Цивільного кодексу України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Отже, указана норма визначає обєктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права, повязане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи. Таким чином, порушення, невизнання або оспорювання субєктивного права є підставою для звернення особи до суду за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту. Особа, права якої порушено, може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права. Під способами захисту субєктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів визначений у статті 16 Цивільного кодексу України. Так, положеннями п. 10 ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України передбачено право особи звернутися до суду за захистом свого права шляхом визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Судом встановлено, що 09.02.2017 року в газеті «Гребінчин край» № 6 (8378) опубліковано оголошення про втрату свідоцтва на право власності на нерухоме майно (склад сільськогосподарської продукції) САС № 981329 за адресою: м. Гребінка, пров. Пирятинський, 17, видане виконкомом [PERSON] міської ради 18.03.2010 року № 173. (а.с. 13) 09.02.2017 року на імя голови [PERSON] міської ради [PERSON] було зареєстровано письмове повідомлення від [PERSON] про те, що свідоцтво про право власності на нерухоме майно (склад сільськогосподарської продукції) САС № 981329 за адресою: м. Гребінка, пров. Пирятинський, 17, видане виконкомом [PERSON] міської ради 18.03.2010 року № 173, про втрату якого [PERSON] подано оголошення в газету «Гребінчин край» № 6 (8378), знаходиться у [PERSON] під заставою боргу. (а.с. 14) 20.02.2017 року в газеті «Гребінчин край» № 7 (8379) опубліковано оголошення про те, що втрачене свідоцтво на право власності на нерухоме майно (склад сільськогосподарської продукції) САС № 981329 за адресою: м. Гребінка, пров. Пирятинський, 17, видане виконкомом [PERSON] міської ради 18.03.2010 року № 173, знаходиться за адресою: м. Гребінка, пров. Піонерський, 3 А, кв. 7. (а.с. 15) 14.03.2017 року [PERSON] на адресу [PERSON] надіслано лист з повідомленням про утримання [PERSON] оригіналу свідоцтва на нерухоме майно (склад сільськогосподарської продукції) САС № 981329 за адресою: м. Гребінка, пров. Пирятинський, 17, видане виконкомом [PERSON] міської ради 18.03.2010 року № 173, а також повідомлено про наявність боргу [PERSON] перед [PERSON] (а.с. 16) 14.04.2017 року головою [PERSON] міської ради на запит адвоката [PERSON] від 11.04.2017 року надіслано лист № 02-24/236, яким повідомлено, що на усне звернення [PERSON] до міської ради щодо видачі дублікату свідоцтва про право власності на нерухоме майно у звязку з втратою оригіналу, було надано розяснення про необхідність опублікування оголошення в районній газеті «Гребінчин край» про втрату відповідних документів. Крім того, міським головою повідомлено, що [PERSON] надав міській раді копію рекомендаційного листа, адресованого [PERSON], з повідомленням про те, що документи на склад с/г продукції САС № 981329 за адресою: м. Гребінка, пров. Пирятинський, 17, знаходиться у [PERSON] (а.с. 11, 12) Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно положень ст. 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені законами, Конституцією України, зокрема статтею 26 цього Закону. Представницькі органи місцевого самоврядування, сільські, селищні, міські голови, виконавчі органи місцевого самоврядування діють за принципом розподілу повноважень у порядку і межах, визначених цим та іншими законами. Сільський, селищний, міський голова очолює виконавчий комітет відповідної сільської, селищної, міської ради, головує на її засіданнях. (ч. 3 ст. 12 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні») Відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (абзац 2 ст. 2) державна реєстрація речових прав на нерухоме майно це офіційне визнання і підтвердження державою не тільки фактів виникнення, а і переходу або припинення прав на нерухоме майно, а також обтяжень таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. До 01.01.2013 року оформлення права власності на нерухоме майно на підставі вчиненого правочину або виданого свідоцтва про право власності проводилось, зокрема, органами місцевого самоврядування відповідно до Тимчасового положення про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції від 07.02.2002 року № 7/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції 18.02.2002 за № 157/6445, яке втратило чинність 01.01.2013 року. В звязку із запровадженням з 01.01.2013 року в Україні системи державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень проводиться, зокрема, органами державної реєстрації прав структурними підрозділами територіальних органів Міністерства юстиції. Починаючи з 01.01.2013 року, повноваженнями видавати свідоцтво про право власності на нерухоме майно та, відповідно, його дублікат наділені державні реєстратори прав на нерухоме майно. Постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 № 868 прийнятий Порядок державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, яким регламентовано, що державну реєстрацію прав шляхом внесення записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно проводять орган державної реєстрації прав та нотаріус як спеціальний субєкт, на якого покладаються функції державного реєстратора прав на нерухоме майно. Нотаріус, яким вчинено нотаріальну дію з нерухомим майном, проводить державну реєстрацію прав, набутих виключно у результаті вчинення такої дії. Як убачається з матеріалів справи, позивач просить визнати незаконною бездіяльність [PERSON] міського голови як головної посадової особи територіальної громади та субєкта владних повноважень, що виразилось у відмові видати нове свідоцтво про право власності на нерухоме майно (склад сільськогосподарської продукції по пров. Пирятинському, 17 в м. Гребінка Полтавської області); зобовязати виконком [PERSON] міської ради видати нове свідоцтво про право власності на нерухоме майно (склад сільськогосподарської продукції по пров. Пирятинському, 17 в м. Гребінка Полтавської області) замість втраченого свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії САС № 981329, яке було видано виконкомом [PERSON] міської ради 18.03.2010 року і яке незаконно перебуває у громадянина [PERSON], а також позивач просить зобовязати [PERSON] міського голову та [PERSON] компенсувати позивачу витрати на правову допомогу в сумі 2 500,00 грн., вказуючи на незаконність бездіяльності відповідача щодо відмови у видачі позивачу дублікату свідоцтва про право власності на нерухоме майно, наслідком чого є порушене права власності позивача щодо володіння, користування та розпорядження належним йому майном: складом сільськогосподарської продукції по пров. Пирятинському, 17 в м. Гребінка Полтавської області. Як визначено в статті 57 Цивільного процесуального кодексу України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи. (ч. 1 ст. 64 Цивільного процесуального кодексу України) Відповідно до вимог ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до частини першої статті 11 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Аналізуючи наявні в матеріалах справи докази, приймаючи пояснення сторони позивача та заперечення сторони відповідача,

Outcome: dismissed