Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із справжнім позовом посилаючись на ті обставини, що від шлюбу з відповідачем [PERSON] має неповнолітню доньку [PERSON]. Шлюб між ними в 2013р. розірвано. Оскільки дитина мешкає з нею, а відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає то просила суд стягнути з відповідача аліменти з 1.09.2016р. до 18.01.2026р. у розмірі ? частини його доходів щомісячно та за минулий час з 1.10.2013р. по 28.02.2015р. і з 1.10.2015р. по 31.08.2016р. у такій же частині. Представник позивача та позивач в судовому засіданні підтримали позов. Представник відповідача проти позову частково заперечував, просив стягнути аліменти у розмірі 800 грн. з часу подачі позову до суду, в іншій частині позову заперечував. Вислухавши пояснення осіб, що беруть участь у справі, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач та відповідач мають доньку [PERSON] 18.01.2008р., яка народилася в період шлюбу сторін і вони є її батьками (а.с.9). Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.181ч.ч.1,3 СК України способи виконання батьками обовязку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі, якщо дохід є мінливим. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище як дитини так і платника аліментів, наявність у платника аліментів утриманців, інші обставини, що мають значення для справи. При цьому мінімальний розмір аліментів на дитину не може бути менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ст.182 СК України). Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обовязком як матері, так і батька, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не звільняє їх від обовязків щодо дитини. Батьки зобовязані піклуватися про здоровя дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Виконання передбачених\~статтею 150 СК України\~обовязків батьків щодо виховання та розвитку дитини, повязане з належним утриманням дитини, від якого залежить забезпечення умов для розвитку дитини здоровою як фізично так і духовно. Тому, визначений на законодавчому рівні прожитковий мінімум для дитини певного віку має забезпечуватись насамперед батьками дитини. Враховуючи, вік дитини та мешкання її з позивачкою, що відповідач має на утриманні неповнолітнього сина [PERSON] [INFO], суд, в інтересах дитини, вважає, що у даному випадку при стягненні аліментів, слід керуватися нормами ст.182 та 183 СК України, призначивши розмір аліментів у вигляді 1/4 частини від доходу відповідача, які слід стягувати з дати подачі позову до суду згідно ст.191ч.1 СК України, а відтак, позовні вимоги підлягають задоволенню частково. Щодо вимог позивача про стягнення аліментів за інший період, суд вважає за необхідне у їх задоволенні відмовити, оскільки у розумінні ст.191ч.2 СК України вона не надала суду відповідних доказів. Щодо доводів представника відповідача про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі 800 грн., суд зазначає, що оскільки, за поясненнями представника відповідача, його довіритель не має доходу, а за вимогами ст.184ч.1 СК України обовязковими умовами є одержання стороною нерегулярного, мінливого доходу, частина якого одержується в натурі, то суд ці доводи відхиляє. На підставі ст.88 ЦПК України з відповідача у дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 551,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial