overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-07 00:00:00

Позивач [PERSON] у червні 2015 року звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Зазначені позовні вимоги обґрунтовує тим, що шлюб зареєстровано 19 серпня 1989 року, про що зроблено актовий запис № 21 Сороківською сільською радою Бучацького району Тернопільської області. Від шлюбу народився син [PERSON], [INFO]. Сімейні стосунки з відповідачем не склались, оскільки між ними відсутнє взаєморозуміння, в них різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, у звязку із цим припинилися їх подружні стосунки та вони перестали вести спільне господарство. З цих підстав позивач [PERSON] вважає, що подальше спільне життя і збереження сім'ї стали неможливими та суперечить її інтересам. В судове засідання позивач [PERSON] подала заяву, згідно з якою заявлені позовні вимоги підтримала та просить їх задоволити у повному обсязі, розглянувши справу в її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання подав заяву, в якій просить слухати справу у його відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив такі обставини: 19 серпня 1989 року сторони вступили у зареєстрований шлюб, про що зроблено актовий запис № 21 Сороківською сільською радою Бучацького району Тернопільської області. Від даного шлюбу в подружжя є син [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про народження серії І?ИД номер 048543 від 15 березня 2000 року, видане Відділом реєстрації актів громадянського стану Тернопільської міської ради. Як слідує з викладених у позовній заяві обставин, якими позивач [PERSON] обґрунтовує свої позовні вимоги, між сторонами відсутнє взаєморозуміння, виникають сварки, в них різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. У звязку із цим припинилися їх подружні стосунки та сторони перестали вести спільне господарство. Сім'я сторін фактично розпалася і шлюб носить формальний характер. За вказаних обставин судом установлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що мають істотне значення, тому відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України, шлюб підлягає до розірвання.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-02 00:00:00

Позивач [PERSON] у червні 2016 р. звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що він є опікуном неповнолітньої дитини [PERSON], 06.03.2003 р. н. Просив стягувати з відповідача аліменти на утримання дочки у розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку, але не менш 30 % прожиткового мінімуму для відповідного віку дитини, щомісячно, до повноліття дитини. В судове засідання позивач та відповідач не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Від позивача надійшла заява, в якій він прохає розглянути справу у її відсутність, відповідач поважність причини неявки суду не повідомила. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідач [PERSON] є матірю неповнолітньої дитини [PERSON], 06.03.2003 р. н. Згідно розпорядження адміністрації Заводського району Дніпродзержинської міської ради від 21 червня 2016 р. позивача [PERSON] призначено опікуном над неповнолітньою дитиною [PERSON] Неповнолітня [PERSON] перебуває на утриманні позивача [PERSON], який є її опікуном. На утримання дочки відповідач матеріальної допомоги не надає, чим порушують вимогу ст. 180 сімейного кодексу України, яка зазначає, що батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення їм повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-15 00:00:00

Позивач [PERSON] у червні 2016 р. звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що перебуває у шлюбі із відповідачем. Від шлюбу вони мають малолітніх дітей: дочку [PERSON], [INFO] та дочку [PERSON], [INFO]. На сьогоднішній день на утримання дітей відповідач матеріальної допомоги не надає. Просила стягувати з відповідача аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини зі всіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для відповідного віку дитини, на кожну дитину. В судове засідання позивач та відповідач не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Від позивача надійшла заява, в якій вона прохає розглянути справу у її відсутність, позов підтримує, відповідач поважність причини неявку суду не повідомив. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони по справі перебувають у шлюбі. Від шлюбу вони мають малолітніх дітей: дочку [PERSON], [INFO] та дочку [PERSON], [INFO]. На сьогоднішній день сторони спільно не проживають та на утримання дітей, які проживають з позивачем, відповідач матеріальної допомоги не надає, чим порушує вимогу ст. 180 сімейного кодексу України, яка зазначає, що батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення їм повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-12 00:00:00

Позивач [PERSON] у червні 2016 р. звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що перебуває у шлюбі із відповідачем. Від шлюбу вони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. На сьогоднішній день вони спільно не проживають та на утримання сина відповідач матеріальної допомоги не надає. Просила стягувати з відповідача аліменти на утримання сина у розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для відповідного віку дитини. В судове засідання позивач та відповідач не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Від них надійшли заяви, в яких вони прохають розглянути справу у їх відсутність, позивач позов підтримує, відповідач позов визнає, не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання сина. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони по справі перебувають у шлюбі. Від шлюбу вони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. На сьогоднішній день сторони спільно не проживають та на утримання сина, який проживає з позивачем, відповідач матеріальної допомоги не надає, чим порушує вимогу ст. 180 сімейного кодексу України, яка зазначає, що батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення їм повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-15 00:00:00

Позивач [PERSON] у червні 2016 р. звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що перебуває у шлюбі із відповідачем. Від шлюбу вони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. На сьогоднішній день вони спільно не проживають та на утримання сина відповідач матеріальної допомоги не надає. Просила стягувати з відповідача аліменти на утримання сина у розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для відповідного віку дитини. В судове засідання позивач та відповідач не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Від них надійшли заяви, в яких вони прохають розглянути справу у їх відсутність, позивач позов підтримує, відповідач позов визнає, не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання сина. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони по справі перебувають у шлюбі. Від шлюбу вони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. На сьогоднішній день сторони спільно не проживають та на утримання сина, який проживає з позивачем, відповідач матеріальної допомоги не надає, чим порушує вимогу ст. 180 сімейного кодексу України, яка зазначає, що батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення їм повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-10 00:00:00

Позивач [PERSON] у червні 2016 р. звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що перебуває у шлюбі із відповідачем. Від шлюбу вони мають неповнолітніх дітей: дочку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. На сьогоднішній день вони спільно не проживають та на утримання дітей відповідач матеріальної допомоги не надає. Просила стягувати з відповідача аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини зі всіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для відповідного віку дитини, на кожну дитину. В судове засідання позивач та відповідач не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Від них надійшли заяви, в яких вони прохають розглянути справу у їх відсутність, позивач позов підтримує, відповідач позов визнає, не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання сина. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони по справі перебувають у шлюбі. Від шлюбу вони мають неповнолітніх дітей: дочку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. На сьогоднішній день сторони спільно не проживають та на утримання дітей, які проживають з позивачем, відповідач матеріальної допомоги не надає, чим порушує вимогу ст. 180 сімейного кодексу України, яка зазначає, що батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення їм повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-09 00:00:00

Позивач [PERSON] у червні 2016 р. звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що перебуває у шлюбі із відповідачем. Від шлюбу вони мають неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] та дочку [PERSON], [INFO]. На сьогоднішній день вони спільно не проживають та на утримання дітей відповідач матеріальної допомоги не надає. Просила стягувати з відповідача аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини зі всіх видів заробітку. В судове засідання позивач та відповідач не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Від них надійшли заяви, в яких вони прохають розглянути справу у їх відсутність, позивач позов підтримує, відповідач позов визнає, не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання сина. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони по справі перебувають у шлюбі. Від шлюбу вони мають неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] та дочку [PERSON], [INFO]. На сьогоднішній день сторони спільно не проживають та на утримання дітей, які проживають з позивачем, відповідач матеріальної допомоги не надає, чим порушує вимогу ст. 180 сімейного кодексу України, яка зазначає, що батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення їм повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-22 00:00:00

Позивач [PERSON] у червні 2016 р. звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що перебуває у шлюбі із відповідачем. Від шлюбу вони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. На сьогоднішній день вони спільно не проживають та на утримання сина відповідач матеріальної допомоги не надає. Просила стягувати з відповідача аліменти на утримання сина у розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для відповідного віку дитини. В судовому засіданні позивач позов підтримала із зазначених у ньому підстав, відповідач позов визнав частково, не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання сина, прохає прийняти до уваги стан його здоровя. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони по справі перебувають у шлюбі. Від шлюбу вони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. На сьогоднішній день сторони спільно не проживають та на утримання сина, який проживає з позивачем, відповідач матеріальної допомоги не надає, чим порушує вимогу ст. 180 сімейного кодексу України, яка зазначає, що батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення їм повноліття. З увагою на матеріальне становище сторін, стану здоровя відповідача та неповнолітньої дитини, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. З відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти в розмірі 1/4 частини зі всіх видів його заробітку (доходу), щомісяця.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-22 00:00:00

Позивач [PERSON] у червні 2016 року звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Зазначені позовні вимоги обґрунтовує тим, що шлюб зареєстровано 28 липня 2007 року, про що зроблено актовий запис №1110 Відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області. Від шлюбу народилася дочка - [PERSON], [INFO]. Сімейні стосунки з відповідачем не склались, оскільки в них різні погляди на сімейне життя, у зв'язку із цим припинилися їх подружні стосунки, вони перестали разом проживати, вести спільне господарство і втратили почуття любові та взаємоповаги. З цих підстав позивач [PERSON] вважає, що подальше спільне життя і збереження сім'ї стали неможливими та суперечить її інтересам. В судове засідання позивач [PERSON] подала заяву, згідно з якою заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила розглянути справу в її відсутності. Не заперечила проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, повторно до суду не з'явився, не повідомивши про причини неявки. Заяви про розгляд справи за його відсутності не подавав. За вказаних обставин суд приходить до переконання, що згідно з ч. 4 ст. 169, ч. 1 ст. 224 ЦПК України слід ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач згідно з поданою нею письмовою заявою не заперечила проти такого вирішення справи, та відповідно до вимог ст. 225 ЦПК України судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив такі обставини: 28 липня 2007 року сторони вступили у зареєстрований шлюб, про що зроблено актовий запис №1110 Відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області. Від даного шлюбу в подружжя є дочка - [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 25 червня 2008 року, видане Відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області. Як слідує з викладених у позовній заяві обставин, якими позивач [PERSON] обґрунтовує свої позовні вимоги, в сторін різні погляди на сімейне життя. У зв'язку із цим припинилися їх подружні стосунки, сторони перестали разом проживати, вести спільне господарство і втратили почуття любові та взаємоповаги. Сім'я сторін фактично розпалася і шлюб носить формальний характер. За вказаних обставин судом установлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення, тому відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, шлюб підлягає до розірвання. На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 110, 112, ч. 2 ст. 115 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-19 00:00:00

Позивач [PERSON] у червні 2016 року звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Зазначені позовні вимоги обґрунтовує тим, що шлюб зареєстровано 31 серпня 2006 року, про що зроблено актовий запис №1466 Відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області. Від шлюбу народився син - [PERSON]. Сімейні стосунки з відповідачем не склались, оскільки між ними часто виникають сварки та відсутнє взаєморозуміння, в них різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, у зв'язку із цим припинилися їх подружні стосунки, вони перестали вести спільне господарство. З цих підстав позивач [PERSON] вважає, що подальше спільне життя і збереження сім'ї стали неможливими та суперечить її інтересам. В судове засідання позивач [PERSON] подала заяву, згідно з якою заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила розглянути справу в її відсутності. Не заперечила проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, повторно до суду не з'явився, не повідомивши про причини неявки. Заяви про розгляд справи за його відсутності не подавав. За вказаних обставин суд приходить до переконання, що згідно з ч. 4 ст. 169, ч. 1 ст. 224 ЦПК України слід ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач згідно з поданою нею письмовою заявою не заперечила проти такого вирішення справи, та відповідно до вимог ст. 225 ЦПК України судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив такі обставини: 31 серпня 2006 року сторони вступили у зареєстрований шлюб, про що зроблено актовий запис №1466 Відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області. Від даного шлюбу в подружжя є син - [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 03 серпня 2007 року, видане Відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області. Як слідує з викладених у позовній заяві обставин, якими позивач [PERSON] обґрунтовує свої позовні вимоги, між сторонами відсутнє взаєморозуміння, виникають сварки, в них різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. У зв'язку із цим припинилися їх подружні стосунки, сторони перестали вести спільне господарство. Сім'я сторін фактично розпалася і шлюб носить формальний характер. За вказаних обставин судом установлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення, тому відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, шлюб підлягає до розірвання. На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 110, 112, ч. 2 ст. 115 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-22 00:00:00

Позивач [PERSON] у червні 2016 року звернулася до суду із позовною заявою до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу (а.с. 2-4). В обґрунтування своїх позовних вимог вказала, що з відповідачем перебуває у шлюбі з 17 серпня 2013 року. Від шлюбу вони мають малолітню дитину [PERSON], [INFO], який мешкає з нею. Чоловік добровільно надає матеріальну допомогу на утримання сина. Подружнє життя не склалося і з січня 2016 року вони не підтримують шлюбних стосунків, мешкають окремо одне від одного. Вони втратили почуття поваги та любові одне до одного. Чоловік їй зраджує, а тому підтримання сімейних відносин не має сенсу. З цих підстав шлюб необхідно розірвати. Спору про поділ нажитого майна немає. У судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримала, прохала задовольнити позов у повному обсязі. Надала пояснення аналогічні тексту позовної заяви. Додатково пояснила, що їх спільна дитина мешкає з нею, а чоловік на протязі більше року підтримує стосунки з іншою жінкою. Бажала залишити собі прізвище, яке набула у шлюбі. Прохала після розірвання шлюбу залишити дитину мешкати з нею. Відповідач позов визнав. Пояснив, що на цей час вже не підтримує інтимних стосунків з тією жінкою, яку має на увазі позивач, однак, примирення не бажає, так як не бачить сенсу у шлюбі. Заслухавши пояснення сторін та перевіривши фактичні обставини справи письмовими доказами, суд приходить до висновку про можливість задоволення позову, виходячи з наступного. У судовому засіданні встановлено, що сторони 17 серпня 2013 року уклали шлюб у Красногвардійському відділі реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 926 (а.с. 7, 14). Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], який мешкає з позивачем. На даний час не підтримують сімейно-шлюбних відносин. Майнового спору не мають. Судові витрати по справі складають 551 гривню 21 копійку (а.с. 1). Згідно з вимогами ст. 112 СК України, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Відповідно до вимог ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу відновити своє дошлюбне прізвище. Суд, перевіривши фактичні обставини справи письмовими доказами, дійшов до висновку про те, що подальше подружнє життя та збереження сімї неможливе, а перебування у шлюбі буде суперечити інтересам позивача та її неповнолітньої дитини. Тому позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-09 00:00:00

Позивач [PERSON] у червні 2017 року звернулася до суду із позовом до відповідача [PERSON] та прохала стягувати з нього аліменти на її користь на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], у розмірі ? частини з усіх видів його заробітку, але не менше 50% від прожиткового мінімуму на утримання дитини відповідного віку (а.с. 1). В обґрунтування своїх позовних вимог вказала, що у період часу з 2001 року по 2015 рік співмешкала із [PERSON] 04 січня 2007 року вона народила дитину [PERSON], який проживає разом з нею і знаходиться на її утриманні. Відповідач у 2015 році пішов із сімї і добровільно сплачувати аліменти на утримання дитини не бажає, матеріальної допомоги на її утримання не надає. У судовому засіданні свій позов підтримала, прохала його задовольнити. Пояснення надала аналогічні тексту позову. Прохала стягувати з відповідача аліменти на утримання дитини, так як він не надає коштів на її утримання. Представник відповідача позовні вимоги визнала, але заперечувала проти того, що відповідач не надає коштів на утримання дитини. Пояснила, що з 2015 року і до березня 2017 року відповідач надавав кошти на утримання дитини щомісячно. Потім припинив. Прохала стягувати з відповідача аліменти зо дня звернення до суду. Вислухавши позивача та представника відповідача, перевіривши фактичні обставини справи письмовими доказами, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. У судовому засіданні встановлено, що сторони не перебували у шлюбі, але мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] (а.с. 2). На даний час дитина зареєстрована та мешкає з позивачкою (а.с. 7). З березня 2017 року відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини не надає. Згідно з вимогами ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття; аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого подружжя або у твердій грошовій сумі.. Відповідно до вимог ч.1 ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів судом враховується стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів. При визначенні розміру аліментів суд також враховує вимоги щодо мінімального розміру аліментів, який не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що передбачено ч. 2 ст. 182 СК України. Згідно з вимогами ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідач зобовязаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття, але матеріальної допомоги, достатньої для її утримання, не надає. З цих підстав суд приходить до висновку про задоволення позову та про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання неповнолітньої дитини у розмірі ? частини з усіх видів його заробітку, але не менше 50 % від прожиткового мінімуму у місяць для дитини відповідного віку. На підставі викладеного,

Outcome: approved