Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-20 00:00:00

позивач [PERSON] подала позов до [PERSON] та неповнолітніх [PERSON] та [PERSON] про усунення перешкод в здійсненні права власності та зняття з реєстрації з наступних підстав : відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом , виданого Сокальською державною нотаріальною конторою 11 квітня 2005 року та зареєстрованого в реєстрі за № 1-615 позивач набула права власності на житловий будинок № 36 з надвірними будівлями , що знаходяться по вул.. І.Франка в с.Фусів Сокальського району. Право власності на вказаний будинок , зареєстроване на позивача [PERSON] МБТІ 18.05.2005 року в книзі № 1 , запис № 74 . До 15 жовтня 2007 року у вказаному будинку разом зі мною проживали відповідачі невістка [PERSON] та неповнолітні внуки [PERSON] та [PERSON]. Син позивачки [PERSON] чоловік та батько відповідачів загинув трагічно 20 листопада 2002 року. Відповідачка вселилася в їх будинок як член сім»ї сина , який загинув трагічно і за її згодою проживала разом з дітьми після смерті сина ще 5 років . Позивач мала намір проживати з невісткою та онуками до старості , навіть висловлювала свою згоду на її одруження з іншим чоловіком, який би прийшов проживати до них, вів господарство і доглянув її до старості. Однак після смерті сина відповідачка вела аморальний спосіб життя , ніде не працювала приводила по місцю проживання чоловіків , з якими підтримувала відносини , однак серйозно про створення нової сім»ї не думала . В 2007 році позивачці стало відомо, що невістка зустрічається з чоловіком, який на 14 років молодший від неї , приводила його до них додому. Позивачка намагалася врозумити відповідачку, вказуючи на її поведінку, просила поводити себе пристойно , однак вона на її зауваження не реагувала. На грунті такої поведінки невістки в них постійно виникали сварки , що робило неможливим спільне проживання з нею в одному будинку . З метою врегулювання непорозумінь, вона звернулася до батьків невістки з надією , що вона послухає їх , однак того ж дня , коли вона зустрілася з її батьками , невістка забрала свої речі та переїхала проживати до своїх батьків, де проживає і по даний час , хоча є зареєстрованою в її будинку, що підтверджується актом обстеження. Відповідачі зареєстровані у спірному будинку без законних підстав, оскільки не є ні власниками, ні квартиронаймачами, і фактично в будинку не проживають. Договір житлового найму між позивачкою як власником та відповідачкою не укладався. Після набуття права власності на будинок вона зверталася до відповідачки з проханням добровільно скасувати реєстрацію в належному їй будинку зареєструватися за місцем фактичного проживання, однак невістка їй відмовила, а тому вона змушена звернутися в суд . В суд надійшов зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] про вселення з наступних підстав : позивачка [PERSON] та її неповнолітні діти [PERSON] та [PERSON] прописані та проживали до жовтня 2007 року в будинку , який відповідачка [PERSON] в порядку спадщини оформила на своє ім»я і в даний час являється власником будинку . Чоловік позивачки [PERSON] помер в 2002 році. Після смерті чоловіка відповідачка постійно сварилася з нею . 15.10.2007 року відповідачка з криком та сваркою вигнала їх з будинку. Діти дуже плакали після цього. Вона з дітьми змушена була піти жити до своїх батьків , однак у батьків велика сім»я з 5 чоловік і фактично для них місця немає. Позивачка сподівалася , що відповідачка не буде виганяти внуків з будинку, де вони народилися , прописані і проживали, тим більше,що вони залишилися без батька. Згідно ст. 156 ч.4 ЖК України вбачається ,що припинення сімейних відносин з власником будинку не позбавляє їх права користуватися, займаним приміщенням. Відповідачка не мала права виселяти їх з будинку , де вони прописані і проживають. Позивачка не могла передбачити, що після смерті чоловіка, відповідач позбавить їх житла. Позивач вважає, що її тимчасова відсутність понад 6 місяців була викликана поважними причинами: вона з дітьми не з своєї волі не проживають в будинку, оскільки їх насильно вигнала з будинку відповідачка [PERSON]. Крім цього згідно ст. 71 ч.3 ЖК України вбачається, що жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутніми понад 6 місяців, якщо дитина поміщена до родичів протягом усього часу перебування у родичів. Щодо визнання права власності на частину будинку в порядку спадкування за внуками після смерті батька нею буде подано позовну заяву в суд, однак до цього її спонукає лише поведінка відповідачки, яка вигнала неповнолітніх внучок фактично на вулицю. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON] первісні позовні вимоги підтримали та в їх обґрунтування зіслалися на обставини викладені в позовній заяві. В зустрічному позові просили відмовити в зв»язку з безпідставністю позовних вимог. Також додатково пояснила, що вона наполягає на знятті з реєстрації внуків , оскільки вони їй нічого доброго в житті не зробили, а якщо в майбутньому вони заслужать в неї своїми вчинками повагу , то вона їх знову зареєструє в будинку. В судовому засіданні позивач [PERSON] зустрічні позовні вимоги підтримала та в їх обґрунтування зіслалися на обставини викладені в позовній заяві. В первісному позові просила відмовити в зв»язку з безпідставністю позовних вимог та пояснила, що вона поселилася в будинок в с.Фусів вул..І.Франка, 39 з дозволу всіх власників, а їх було 4 , як член сім»ї всіх власників . Її чоловік [PERSON] народився та постійно проживав у дворі , який являвся по ЦК України в редакції від 18.07.1963 року колгоспним двором і чоловік мав частку у праві власності , як чен колгоспного двору. Чоловік загинув 20.11.2002 року. Після його смерті відкрилася спадщина на його частку у власності. Вона з дітьми була прописана в будинку, проживала в ньому , тому не оформляла спадщину в нотаріуса. Після смерті чоловіка, помер його батько [PERSON]. , а тому відкрилася спадщина і для внуків [PERSON] та [PERSON] Їй було не відомо, що позивачка оформила лише на себе будинок в порядку спадкування за законом. Фактично порушені її та дітей права на спадкування. В 2007 році позивачка вигнала її з дітьми з будинку , де вони проживали, оскільки бажає переписати будинок другому своєму синові, ігноруючи права внуків на частину будинку. Для цього позивачка вигадала, що вона вела аморальний спосіб життя як причину і пояснення свого аморального вчинку, коли викинула з будинку своїх рідних внуків, що залишилися напівсиротами. Представник третьої особи органу опіки та піклування Княжівської сільської ради Сокальського району в судове засідання не з»явився , хоча був належним чином попереджений про час та місце розгляду справи. Представник третьої особи відділу у справах громадянства, іміграції та реєстрації фізичних осіб Сокальського РВ ГУМВСУ в судове засідання не з»явився , хоча був належним чином попереджений про час та місце розгляду справи. Заслухавши пояснення сторін та ознайомившись з матеріалами справи суд приходить до висновку,що позов [PERSON] до [PERSON] та неповнолітніх [PERSON] та [PERSON] про усунення перешкод в здійсненні права власності та зняття з реєстрації слід задовольнити частково, а в зустрічному позові [PERSON] до [PERSON] про вселення слід відмовити з наступних підстав: цього згідно ст. 71 ч.3 ЖК України вбачається, що жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутніми понад 6 місяців, якщо дитина поміщена до родичів протягом усього часу перебування у родичів. Згідно ст. 156 ч.4 ЖК України вбачається ,що припинення сімейних відносин з власником будинку не позбавляє їх права користуватися, займаним приміщенням В судовому засіданні встановлено , що позивач [PERSON] подала позов до невістки [PERSON] та неповнолітніх внуків [PERSON] та [PERSON] про усунення перешкод в здійсненні права власності та зняття з реєстрації , оскільки відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом , виданого Сокальською державною нотаріальною конторою 11 квітня 2005 року та зареєстрованого в реєстрі за № 1-615 позивач набула права власності на житловий будинок № 36 з надвірними будівлями , що знаходяться по вул.. І.Франка в с.Фусів Сокальського району. Право власності на вказаний будинок , зареєстроване на позивача [PERSON] МБТІ 18.05.2005 року в книзі № 1 , запис № 74 . Згідно довідки Княжівської сільської ради від 16.02.2009 року № 420 вбачається, що до 15 жовтня 2007 року у вказаному будинку разом з [PERSON] проживали відповідачі невістка [PERSON] та неповнолітні внуки [PERSON] та [PERSON]. Однак в матеріалах справи відсутні висновок органу опіки та піклування Княжівської сільської ради Сокальського району, щодо надання згоди на зняття з реєстрації неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] та подальшу їх реєстрацію по іншому місці проживання. Також відсутні акти комісій щодо обстеження будинку по вул. І.Франка в с.Фусів Сокальського району щодо не проживання відповідачів та відсутності їх речей в будинку. Суд приймає рішення по справі на підставі тих доказів, які містяться в матеріалах справи. На даний час судом встановлено, що [PERSON] та її неповнолітні діти [PERSON] та [PERSON] не мають свого іншого власного житла. Після набуття права власності [PERSON] на будинок вона зверталася до відповідачки [PERSON] з проханням добровільно скасувати реєстрацію в належному їй будинку зареєструватися за місцем фактичного проживання, однак невістка їй відмовила, а тому вона змушена звернутися в суд . Щодо визнання права власності на частину будинку в порядку спадкування за внуками після смерті батька [PERSON] може бути подано окрему позовну заяву в суд, однак до прийняття рішення по даній справі єдиним власником будинку залишається [PERSON].

Outcome: partial