Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-07 00:00:00

Позивач АТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернулося до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач з метою отримання банківських послуг 24.09.2018 підписав заяву №б/н, відповідно до якого отримав кредит у розмірі 500 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Власник картрахунку зобов`язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення овердрафту, який відповідно до п.1.1.1.44 договору-короткостроковий кредит, який надається банком клієнту у разі перевищення суми операції за платіжною карткою над сумою залишку коштів на його рахунку в розмірі ліміту кредитування. Відносини між банком та клієнтом, які регулюються Договором про надання банківських послуг можуть вирішуватися як шляхом підписання окремих договорів або додаткових угод до цього Договору, так і шляхом обміну інформацією/узгодження по питанням банківського обслуговування з клієнтом через web-сайт банку (www.privatbank.ua) або інший інтернет/SMS-ресурс, зазначений банком. Пунктами 1.1.1.67, 1.1.5.1, 1.1.5.2 Договору передбачена можливість зміни тарифів та інших невід`ємних частин договору. АТ КБ «ПриватБанк» свої зобов`язання за договором про надання банківських послуг виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Згідно п. 2.1.1.2.9 договору в разі непогашення клієнтом боргових зобов`язань за кредитом до 25 числа місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено трати за рахунок кредиту, за користування кредитом клієнт сплачує банку відсотки в розмірі, зазначеному в Тарифах, що діють на дату здійснення трат за рахунок кредиту. У разі виникнення прострочених зобов`язань за кредитом згідно п. 2.1.1.2.11 договору клієнт сплачує банку проценти в подвійному розмірі від зазначених в тарифах, що діють на дату нарахування. Відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, а також інших витрат відповідно до умов договору. У зв`язку із порушенням умов договору станом на 14.01.2020 за відповідачем наявна заборгованість в сумі 11 488 грн 67 коп, яка складається з наступного: 6 236,18 грн. - заборгованість за тілом кредита; 1 519,99 грн.- заборгованість за простроченими відсотками; 2 709,23 грн. - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК; 500 грн.- штраф (фіксована частина); 523,27 грн.- штраф (процентна складова). Просить стягнути із [PERSON] вказану суму, а також судові витрати у розмірі 2102 грн. В судове засідання представник позивача не з`явився, подав суду заяву про слухання справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити, посилаючись на обставини викладені у позовній заяві. Проти заочного розгляду не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце його проведення повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяв про відкладення слухання справи від нього до суду не надійшло. Відповідачу надано строк для подачі відзиву, однак останній своїм правом не скористався, відзиву до суду не надіслав. Відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце слухання справи і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, не подано відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін на підставі доказів, які додані до справи, та постановити заочне рішення. 08 травня 2020 року згідно ст. 281 ЦПК України постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 24.09.2018 року між АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] було укладено договір про надання банківських послуг шляхом підписання відповідачем заяви та ознайомлення з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами банку (а.с.10-24). Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві (а.с.7). Відповідно до ст. 634 Цивільного кодексу України (далі ЦК) передбачено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Згідно із ст. 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до умов договору та на підставі заяви позивач видав відповідачу кредитну картку, надав кредит в національній валюті України, встановив ліміт у розмірі 500 грн. кредитування на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 42% на рік. Пунктом 2.1.1.1.1 Умов та правил надання банківських послуг передбачено,що Анкетою-заявою про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг АТ КБ «Приватбанк» клієнт приєднується до цих Умов та Правил. Паспорт споживчого кредиту та Тарифу Банку є невід`ємною частиною цього договору. Згідно п.2.1.1.2.1 Банк за наявності вільних коштів та на підставі аналізу кредитоспроможності Клієнта надає йому споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених Договором, а Клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та інші платежі на умовах, встановлених Договором. Щодо зміни кредитного ліміту банк керується п.п. 2.1.1.2.5 Умов та правил надання банківських послуг, де зазначено, що протягом строку кредиту розмір кредитного ліміту може бути змінений Банком в односторонньому порядку як в сторону збільшення, так і в сторону зменшення, на підставі кредитоспроможності Клієнта. Позивач зобов`язання за даним договором виконав у повному обсязі, а саме: надав відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі, передбаченому умовами договору. Відповідач зобов`язувалася здійснити оплату послуг позивача згідно тарифів позивача у строки, передбачені умовами даного договору. Взяті на себе зобов`язання по поверненню кредиту відповідач [PERSON] за договором від 24.09.2018 не виконує. У зв`язку з порушенням відповідачем кредитного договору його заборгованість станом на 14.01.2020 складає 11 488,67 грн, у тому числі: 6 236,18 грн - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 1 519, 99 грн - заборгованість за простроченими відсотками; 2 709,23 грн - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст.625 ЦК України; 500 грн штраф (фіксована частина); 523,27 грн штраф (процентна складова) (а.с. 5-6). Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки. Відповідно до ч.1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. За приписами ч.2 ст. 625 ЦК України, Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048ЦК України. Таким чином, оскільки відповідач не виконує свої зобов`язання за кредитним договором, вимоги позивача про стягнення з нього заборгованості по тілу, відсотках за користування кредитом, штрафу підлягають задоволенню у повному обсязі. Також з відповідача відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню 2102 грн. понесених позивачем судових витрат.

Outcome: approved