Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-01 00:00:00

Позивача, [PERSON] звернулася до Дзержинського районного суду м.Харкова із позовом про позбавлення батьківських прав до [PERSON] . Позов мотивований тим, що позивач перебувала із відповідачем у шлюбі, який був розірваний рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 14.02.2019. Від шлюбних відносин народилася донька- [PERSON] , [INFO] . Відповідач проживає окремо, ухиляється від належного виконання свого батьківського обов`язку, а з донькою не спілкується, зовсім не цікавиться життям та розвитком дитини, не бере участі у її вихованні. У зв`язку з вищевикладеним, позивач звернулася до суду із вказаним позовом. Позивач в судове засідання не з`явилась, подала заяву, у якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила розглядати справу без її участі, не заперечувала проти ухвалення судом заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату та час судових засідань повідомлений завчасно та належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням. Представник третьої особи- Служби у справах дітей Дергачівської районної адміністрації Харківської області не з`явився, подав заяву про розгляд справи за представника служби у справах дітей. Під час судового розгляду встановлено наступне. Відповідач, [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , повторно виданого Харківським міським відділом ДРАЦС ГТУ юстиції в Харківській області від 05 жовтня 2019 року, актовий запис № 3578. Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про внесення до актового запису змін, доповнень №00024436756 від 05.11.2019, 06 вересня 2019 року було змінено прізвище дитини її батьками відповідно до статті 184 СКУ з « [PERSON] » на « [PERSON] », на підставі заяви про зміну прізвища малолітньої дитини №646/15.1-05-06-09 від 29.08.2019, Факт проживання дитини [PERSON] разом з матір`ю підтверджується довідкою про реєстрацію місця проживання особи , видана Малоданилівською селищною радою Дергачівського району Харківської області №02-12/426 від 07.10.2019. Відповідно до висновку Дергачівської районної державної адміністрації Харківської області від 28.05.2020 №01-49/1591 про доцільність позбавлення батьківських прав, районна державна адміністрація вважає доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] відносно його малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] . Крім того, відповідно до заяви, засвідченої державним нотаріусом Другої Харківської міської державної нотаріальної контори, Абеленцевою Г.В. №5-244 від 16.10.2019, [PERSON] не заперечує проти позбавлення його батьківських прав по відношенню до його малолітньої дочки- [PERSON] , [INFO] . Просив судову справу про позбавлення його батьківських прав слухати та винести рішення за його відсутності. Статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до статті 165 Сімейного кодексу України, з позовом про позбавлення батьківських прав можуть звернутися: один із батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина; заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, у якому вона перебуває; орган опіки та піклування; прокурор; сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до ч. 4 ст. 155 СКУкраїни, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом, в тому числі за ст. 164 Сімейного Кодексу України - підставою позбавлення батьківських прав. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо він, вона ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Чинне законодавство зазначає, що позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої дитини. Способи та методи ухилення від обов`язку з виховання та утримання дитини зазначено в постанові Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року в п.16: «Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори як кожен окремо, так і в сукупності, треба розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками». Відповідно до ч.8 ст. 7 СК України, передбачено, що регулювання сімейних відносин має здійснюватись з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Статтею 150 СК України передбачено, що батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно з абз. 2 п. 18 вищезгаданої постанови Пленуму Верховного Суду України від 20 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Позбавлення батьківський прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК України). Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. Суд повно, всебічно та об`єктивно оцінивши обставини справи, приходить до висновку, що позивачем надано суду достатньо доказів, що підтверджують свідоме ухилення [PERSON] від виконання своїх батьківських обов`язків та його небажання виховувати доньку, а тому позовні вимоги є обгрунтованими, законними та відповідача належить позбавити батьківських прав відносно неповнолітньої дочки. Відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Частиною 3 ст. 166 СК України встановлено, що при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Пунктами 1-3 ч. 1 ст. 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи відсутність інформації щодо майнового стану відповідача та те, що позбавлена батьківських прав особа не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини, а також те, що при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину, суд не вбачає підстав для звільнення відповідача від обов`язку щодо утримання дитини, а тому вважає за необхідне вирішити питання щодо стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частину всіх видів його заробітку (доходу), починаючи з дати пред`явлення даного позову та до досягнення дитиною повноліття. Згідно із ч. 1 ст. 79 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення суду у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Крім того, оскільки позивач звільнена від сплати судового збору, тому судовий збір за розгляд даної справи, яка містить вимогу немайнового характеру, в розмірі 840 гривень 80 копійок, підлягає стягненню в дохід держави з відповідача.

Outcome: approved