Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-25 00:00:00

Позивач, АТ КБ «ПриватБанк», у грудні 2018 року, звернувся до суду із позовною заявою до відповідача - [PERSON] , в якій прохає стягнути заборгованість за договором № б/н від 22 липня 2011 року, яка склалася станом на 18 жовтня 2018 року, у сумі 12 245 гривень 95 копійок та судові витрати у сумі 1762 гривні (а.с. 2-4). В обґрунтування позовних вимог вказав, що на підставі укладеного договору № б/н від 22 липня 2011 року [PERSON] отримав кредит у сумі 5000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами банку», складає між ним та Банком Договір. Відповідач зобов`язався погашати кредит, сплачувати відсотки за користуванням ним і комісію у терміни та на умовах, що передбачені договором. Позивач свої зобов`язання виконав, надавши [PERSON] доступ до коштів на його картковому рахунку. Однак, відповідач своїх обов`язків за угодою не виконує, оскільки кредитні кошти витратив та не повертає, відсотки за користування кредитом не сплачує. Внаслідок цього, станом на 18 жовтня 2018 року, за ним утворилася заборгованість у сумі 12 245 гривень 95 копійок, яку позивач прохає стягнути із [PERSON] разом із судовими витратами у сумі 1762 гривень. Ухвалою суду від 24 січня 2019 року у справі відкрито спрощене провадження, без виклику сторін (а.с. 38). Ухвалою суду від 13 листопада 2019 року справу прийнято до провадження цим складом суду (а.с. 53). Відповідачу надсилалась ухвала про відкриття провадження у справі (а.с. 39), яка ним отримана, та ухвала про прийняття справи до провадження цим складом суду (а.с. 57-58), однак ним не вчинено дій із отримання поштової кореспонденції. Відповідно до вимог ст. 272 ЦПК України, відповідач є таким, що належним чином повідомлений про розгляд цієї цивільної справи та про свої процесуальні права та обов`язки, однак правом на подання відзиву, будь-якої письмової заяви або клопотання не скористався. Дослідивши матеріали справи, перевіривши фактичні обставини справи у межах наданих позивачем письмових доказів, суд приходить до висновку про можливість часткового задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 22 липня 2011 року АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] уклали кредитний договір № б/н, згідно з яким позичальнику надано кредит у сумі 500 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Згідно із умовами укладеного сторонами договору, цей кредитний ліміт є поновлювальним, та може бути змінений банком в односторонньому порядку. Відповідно до наданого позивачем до суду розрахунку заборгованості, станом на 18 жовтня 2018 року за відповідачем утворилася заборгованість у сумі 12 245 гривень 95 копійок (а.с. 6-7), з яких 318 гривень 91 копійка заборгованість за кредитом, 6681 гривня 34 копійки заборгованість по відсотках за користування кредитом, 4186 гривень 37 копійок пеня, 500 гривень штраф у фіксованій частині, 559 гривень 33 копійки штраф у відсотковій частині. Згідно з вимогами ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з вимогами ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, що визначені змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до вимог ч. 1 ст. 623 ЦК України, боржник, що порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Згідно з вимогами ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів. Згідно із вимогами ст. 1054 ЦК України, банк зобов`язується надати грошові кошти позичальнику у розмірі та на умовах, що встановлені договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. З наведених норм чинного законодавства України та фактичних обставин справи випливає наступне. Банк уклав із [PERSON] кредитний договір та надав йому у тимчасове користування грошові кошти на умовах їх повернення, по мірі витрачання зі сплатою відсотків за користування грішми. Позичальник умови договору належним чином не виконує, оскільки кредитні кошти витратив, після чого їх кредитору не повернув і відповідні платежі за користування кредитними коштами не здійснив. Внаслідок цього, право банка на повернення йому його власності - кредитних коштів, відсотків, що нараховані за час користування грішми у встановлені у договорі строки, а також сплати позичальником неустойки за неналежне виконання умов договору, порушено, а тому підлягає судовому захисту. Банк має право вимагати стягнення заборгованості із [PERSON] , і реалізував це право, звернувшись до суду. Однак, враховуючи те, що позивач, на думку суду, мав час та можливість звернутись до суду із цим позовом раніше, не допускаючи утворення такого розміру пені, яку прохає стягти у цьому позові, яка більш ніж у десять разів перевищує розмір неповернутих позичальником кредитних коштів, виходячи із принципів розумності, справедливості та балансу інтересів сторін справи, суд приходить до висновку про можливість зменшення розміру пені до розміру, який становить 130% від неповернутого кредиту, тобто до суми в ?414 гривень 58 копійок. З цих підстав позовні вимоги про стягнення заборгованості із [PERSON] за кредитним договором підлягають частковому задоволенню.?? Понесені позивачем судові витрати підлягають стягненню з відповідачки у сумі 1762 гривні. На підставі викладеного,

Outcome: partial