Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-23 00:00:00

Позивач (відповідач за зустрічним позовом) звернулася до суду і просить розірвати шлюб між нею та відповідачем і стягнути з відповідача на її користь аліменти на дитину [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, мотивуючи тим, що останнім часом в їх сімї тривають непорозуміння. Постійно виникають сварки та скандали, які відбуваються по обопільній вині. На даний час вони проживають окремо. Дитина проживає з нею. Матеріальної допомоги на утримання доньки, яка знаходиться на її утриманні, відповідач не надає. Відповідач (він же позивач за зустрічним позовом) по уточнюючій позовній заяві просить визнати за ним право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS], посилаючись на те, що дана квартира придбана в шлюбі, а тому відповідно є спільною сумісною власністю подружжя. В судовому засіданні позивач (відповідач за зустрічним позовом) свої позовні вимоги підтримала та визнала зустрічні позовні вимоги. Відповідач (позивач за зустрічним позовом) первісні позовні вимоги визнав. Не заперечує щодо їх задоволення. Підтримав і свої позовні вимоги. Вислухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позови слід задовольнити з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії І-ТП №073757 між [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], було укладено шлюб 14.02.2011 року (актовий запис №1). Згідно з ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 СК України. Стаття 112 СК України передбачає, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя , дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя та постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що відносини між сторонами не склалися, вони припинили спільне проживання і з вересня 2017 року не проживають разом, не підтримують шлюбні відносини. На примирення не погоджуються, тобто фактично шлюб не існує, збереження сім`ї стало неможливим. Від спільного проживання сторони мають доньку - [PERSON], [INFO], яка знаходиться на утриманні матері - позивачки. Зазначені факти не заперечуються сторонами та підтверджуються копією свідоцтва про народження дитини серії І-ТП № 167519 від 10.04.2012. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Стаття 181 СК України передбачає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на 1 дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Копія договору купівлі-продажу квартири від 19.06.2012 (а.с.19) свідчить про придбання [PERSON] квартири [ADDRESS]. Право власності позивача (відповідача за зустрічним позовом) на вказану квартиру підтверджується копією витягу про державну реєстрацію прав №34780950 від 10.07.2012 (а.с.22). Відповідно до ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба, тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є обєктом права спільної сумісної власності подружжя. Таким чином, оскільки квартира [ADDRESS] придбана сторонами під час перебування у шлюбі, що підтверджується зазначеними матеріалами справи та визнається відповідачем (позивачем за первісним позовом), то вона є спільною сумісною власністю подружжя, тобто сторін по справі. Згідно ч.1 ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. За таких обставин, враховуючи, що сторони позовні вимоги один одного визнають, суд приходить до висновку про задоволення позовів. Позивачем за первісним позовом сплачено судовий збір в сумі 640 грн. в доход держави за вимогу про розірвання шлюбу. Від сплати судового збору за вимогу про стягнення аліментів вона звільнена на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір». Відповідачем (позивачем за зустрічним позовом ) сплачено судовий збір в сумі 678 грн. 01 коп. в доход держави. Відповідно до ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача (позивача за зустрічним позовом) користь [PERSON] судовий збір в сумі 640 грн. та 640 грн. в доход держави. Слід стягнути з позивача (відповідача за зустрічним позовом) на користь [PERSON] судовий збір в сумі 678 грн. 01 коп..

Outcome: approved