Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-05 00:00:00

Позивач виконавчий комітет Тернопільської міської ради, який діє в інтересах малолітні дітей [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідачів [PERSON], [PERSON] про відібрання дітей без позбавлення батьківських прав. В обґрунтування вимог позивач вказує, що на вихованні у [PERSON] та [PERSON] є четверо дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Малолітні діти перебувають на обліку у служби у справах неповнолітніх та дітей з 04.04.2018 року, як діти із сімї, що опинились в складних життєвих обставинах. Батьки ухиляються від виконання батьківських обовязків. Працівниками служби неодноразово проводились бесіди з батьками дітей, щодо зміни ставлення до виконання батьківських обовязків, створення належних умов для проживання, виховання та розвитку дітей. Однак [PERSON] та [PERSON] не реагували на зауваження та рекомендації працівників служби у справах неповнолітніх та дітей. При перевірці умов проживання дітей та батьків, працівниками служби встановлено, що в помешканні безлад, діти не забезпечені в належній кількості продуктами харчування, відсутність приготовленої їжі, відсутні санітарно-гігієнічні умови для проживання та розвитку дітей. Посилаючись на наведене, просить задовольнити позову у повному обсязі. Представники позивача в судовому засіданні позовну заяву підтримали та просили задоволити. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання жодного разу не зявились, хоча про день та час розгляду справи в суді неодноразово були повідомлені належним чином. Про причини неявки суду не повідомили та відзив не подавали. Представник відповідача [PERSON] адвокат [PERSON] в судовому засіданні просила відмовити у задоволенні позову. Представник третьої особи [PERSON] позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Судом встановлено, що 19 листопада 2008 року народився [PERSON], батьками якого записано «Паранич Андрій Андрійович» та «Паранич Ольга Андріївна», що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ИД №292145 від 22 серпня 2018 року, виданим повторно Тернопільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, про що зроблено актовий запис за №2884. Згідно витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження за №00020824522 від 21.08.2018 року встановлено, що відомості про батька [PERSON] зазначено згідно ч.1 ст.135 СК України. 26 лютого 2011 року [PERSON] уклав шлюб із [PERSON], якій після укладення шлюбу присвоєно прізвище «Балко», що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ИД №162763 від 22 серпня 2018 року, виданим повторно Тернопільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, про що зроблено актовий запис за №212. Від данного шлюбу у них народилось троє дітей: [PERSON], 13 березня 2018 року, що підтверджується свідоцтвом про народження, серії І-ИД №292147 від 22 серпня 2018 року, виданим повторно Тернопільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, про що зроблено актовий запис за №661; [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвом про народження серії І-ИД №292146 від 22 серпня 2018 року, виданим повторно Тернопільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, про що зроблено актовий запис за №567 та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ИД №292144 від 22 серпня 2018 року, виданим повторно Тернопільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, про що зроблено актовий запис за №1043. [PERSON] та [PERSON] разом з дітьми [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] зареєстровані та проживають [INFO], що підтверджується довідкою за №511 від 17.04.2018 року, виданною ДП «Фаворит-2». Згідно листів Тернопільського міськрайонного центру соціальних служб для сімї, дітей та молоді від 29.03.2018 року за №110, від 11.04.2018 року за №137, від 02.07.2018 року за №236, від 08.08.2018 року за №292 встановлено, що на соціальному обслуговуванні Тернопільського міськрайонного центру соціальних служб для сімї, дітей та молоді перебуває сімя Балко-Паранич, яка проживає в [INFO]. В ході неодноразових візитів, зясовано, що в даній сімї низький виховний потенціал у батьків, умови проживання сімї не завжди відповідають санітарно-гігієнічним нормам. Батько дітей [PERSON] ігнорує рекомендації фахівця із соціальної роботи з питань вироблення паспорта, працевлаштування та належного догляду за дітьми. 28.03.2018 року [PERSON] повідомила про те, що малолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] вдома немає, місце перебування дітей невідоме. 28.03.2018 року сектором ювенальної превенції патрульної поліції ТВП ГУНП було знайдено малолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які перебували зі сторонніми людьми в чужому помешканні. Фахівцями із соціальної роботи Тернопільського міського центру соціальних служб для сімї, дітей та молоді [PERSON] госпіталізовано до інфекційного відділення Тернопільської міської дитячої лікарні, а [PERSON] влаштовано до Тернопільського обласного навчально-реабілітаційного центру. З актів обстеження умов проживання від 02.04.2018, 16.05.2018, 12.07.2018, 07.08.2018 року в м.Тернополі по вул.Макаренка, 8/68 встановлено, що для дітей не створено відповідних житлово-побутових умов для поноцінного та гармонійного розвитку, санітарно-гігієнічні умови складні. Діти не мають своїх ліжечок, місця для занять, для гри, в квартирі брудно, речі розкидані. З матір'ю [PERSON] та батьком [PERSON] працівниками служби неодноразово проводилися профілактичні бесіди про необхідність добросовісного виконання батьківських обовязків по відношенню до дітей, створення сприятливих умов проживання для повноцінного та гармонійного розвитку дітей, створення санітарно-гігієнічних умов. Попереджено про відповідальність за ухилення від виконання батьківських обовязків, що підтверджується актами про проведення профілактичних бесід від 04.04.2018 року, 16.05.2018 року, 16.07.2018 року. Як вбачається з листа КНП «Тернопільська міська дитяча комунальна лікарня» за №434 від 10.04.2018 року, на обліку в педіатричному відділенні поліклініки КНП «ТМДКЛ» знаходяться діти: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Сімя знаходиться в складних життєвих обставинах та немає можливості придбати медичні препарати для лікування дітей. Призначення лікарів щодо догляду та лікування дітей батьки виконують частково. Родина проживає в однокімнатній квартирі, сімя складається з шести чоловік. Побутові умови для перебування дітей не задовільні. Відповідно до листа ТВП ГУНП в Тернопільській області від 05.05.2018 року за №8194/24/10-18 встановлено, що 06.03.2018 року у ТВП ГУНП в Тернопільській області надійшла колективна заява від мешканців будинку по вул.Макаренка, 8 в м.Тернополі про те, що жителі з квартири за №68 неналежно виховують свої дітей, постійно вчиняють конфлікти та шумлять. Внаслідок чого працівниками поліції було проведено профілактичну бесіду з батьками [PERSON] та [PERSON], складено адміністративні протоколи за ч.1 ст.184 КУпАП. Згідно листа КНП «Тернопільська міська дитяча комунальна лікарня» за №679 від 03.07.2018 року встановлено, що 26.06.2018 року на прийом до дільничного педіатра звернулась мати з дитиною [PERSON], [INFO] Дитина оглянута, призначено лікування, дано направлення на стаціонарне лікування від якого мати категорично відмовилась та написала письмову відмову. Про важкість стану дитини [PERSON] повідомлено адміністрацію КНП «ТМДКЛ», службу у справах неповнолітніх та дітей, Тернопільський міський центр соціальних служб для сімї, дітей та молоді. Станом на 03.07.2018 року [PERSON] та [PERSON] знаходяться на лікуванні в інфекційно-діагностичному відділенні лікарні, в яке вони були переведені з реанімаційного відділенні. В лікарні мати дітей поводила себе неадекватно, не надавали конкретних відповідей на запитання, погрожувала лікареві. Діти були брудні, недоглянуті та голодні. Відвідати дітей приходив тато, від якого було чути алкоголем та погрожував медичному персоналу закладу. Як вбачається з листа КНП «Тернопільська міська дитяча комунальна лікарня» за №875 від 22.08.2018 року, 07.08.2018 року було госпіталізовано [PERSON] та [PERSON], в яких на момент госпіталізації було виявлено педикульоз, діти були неохайні, одягнуті в брудний одяг, не доглянуті, не нагодовані. Стурбованість викликав стан дитини [PERSON], [INFO]: при огляді стоншений підшкірно-жировий шар на всі ділянках тіла, знижений тургор тканини, мязева гіпотонія. Маса тіла 3 кг.800гр,, дефіцит маси тіла становить 32%. Виставлено діагноз: білково-енергетична недостатність (гіпотрофія ІІІ ст.) пре- та постнатальна, змішаного ґенезу період прогресування. На даний час дитина перебуває на спеціальному режимі харчування, в тому числі медикаментозному. Маса тіла дитини на сьогоднішній день: 4кг.400гр. Відповідно до актів візиту від 23.11.2018 року, 08.02.2019 року, 27.02.2019 року в сімю [PERSON] в м.Тернополі по вул.Макаренка, 8/68 встановлено, що в помешканні брудно, речі розкидані, ремонт не зроблено, умови проживання незадовільні. Рішенням комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Тернопільської міської ради за №137 від 11 травня 2018 року, доручено службі у справах неповнолітніх та дітей Тернопільської міської ради провести розяснювальну роботу з батьками гр.[PERSON], гр.[PERSON] щодо влаштування малолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], 13.03.2018 року до Тернопільського обласного спеціалізованого будинку дитини та малолітнього [PERSON], [INFO] до центру соціально-психологічної реабілітації дітей служби у справах дітей Тернопільської обласної державної адміністрації на літній період. Рекомендовано батькам гр.[PERSON] та гр.[PERSON] за час перебування дітей у закладах створити належні умови для виховання та розвитку. Рішенням комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Тернопільської міської ради за №227 від 03 серпня 2018 року, вирішено влаштувати дітей [PERSON], [PERSON] в центр соціально - психологічної реабілітації дітей служби у справах дітей Тернопільської обласної державної адміністрації на літній період та доручено службі у справах неповнолітніх та дітей ТМР провести профілактичну бесіду з батьками гр.[PERSON] та гр.[PERSON] щодо створення належних умов для виховання та розвитку дітей та неухильного дотримання рекомендації лікарів. Встановлено, що рішенням виконавчого комітету Тернопільської міської ради від 29 серпня 2018 року за №661 затверджено висновок про негайне відібрання малолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] від матері [PERSON] та батька [PERSON] без позбавлення батьківських прав. Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, заслухавши пояснення сторін по справі, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи із наступних підстав. Відповідно до вимог ст.11 Закону України «Про охорону дитинства» сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. За змістом частини першої статті 170 Сімейного кодексу України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров'я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування. Під час ухвалення рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них без позбавлення їх батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім'ї (особи) у разі здійснення такого супроводу. Європейський суд з прав людини зауважив, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв'язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам'ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв'язків із сім'єю, крім випадків, коли сім'я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (Мамчур проти України, № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року). У рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» зазначається, що «хоча національним органам надається певна свобода розсуду у вирішенні питань щодо встановлення державної опіки над дитиною, вони повинні враховувати, що розірвання сімейних зв'язків означає позбавлення дитини її коріння, а це можна виправдати лише за виняткових обставин. Відповідне рішення має підкріплюватися достатньо переконливими і зваженими аргументами на захист інтересів дитини, і саме держава повинна переконатися в тому, що було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини». Відповідно до основних сформованих принципів суспільства, задекларованих у міжнародному праві та національному законодавстві, діти мають право на особливе піклування і допомогу, внаслідок своєї фізичної і розумової незрілості, потребують спеціальної охорони і піклування, включаючи належний правовий захист як до, так і після народження. Враховуючи наведене, позбавлення батьківських прав є винятковим заходом, який застосовується при наявності негативного впливу батьків (одного з батьків) на розвиток дитини. Позбавлення батьківських прав завжди є результатом протиправної, винної поведінки. Відібрання ж дитини не пов'язується з протиправною поведінкою: загроза життю та здоров'ю дитини може бути результатом психічної хвороби, відкритої форми туберкульозу чи інших небезпечних хвороб, скрутних житлових умов тощо. Відібрання дитини можливе тоді, коли умови проживання дитини суд оцінить як небезпечні для неї. Оцінювання умов проживання дитини є виключно компетенцією суду. Батьки, від яких відібрана дитина, не втрачають щодо неї прав та обов'язків, обумовлених походженням. Вони надалі залишаються носіями обов'язку щодо виховання дитини, мають право на особисте її виховання та спілкування з ними. Проте та обставина, що дитина передана іншій особі або начальному закладу, означає, що саме їх напрямок та умови виховання одержали перевагу над тим, що здатні створити батьки, й з цим напрямком батьки повинні будуть узгоджувати свою поведінку. Відтак, основними підставами для відібрання дитини є ухилення батьків від виконання своїх обов'язків з виховання дитини; жорстоке поводження з дитиною; захворювання батьків на хронічний алкоголізм або їх наркотична залежність; будь-які види експлуатації дитини, примус її до жебракування та бродяжництва тощо. Інші випадки охоплюють ситуації, коли залишення дитини у батьків є небезпечним для її життя, здоров'я і морального виховання. Така небезпека може випливати не лише із поведінки батьків, а й із їх особистих негативних звичок (демонстрація та заохочення у дитини розпусної поведінки). Для відібрання дитини від батьків достатня наявність ризику лише для життя, здоров'я або лише для морального виховання. Варто враховувати й ступінь небезпеки для кожної окремо взятої дитини, враховуючи її фізичний та психічний розвиток. Таким чином, суд констатує безумовне право батьків на виховання дітей, однак, вважає, що у даному випадку неможливо надати перевагу саме цьому праву, оскільки воно суперечить інтересам дітей, які мають першочергове значення при вирішенні справи. Суд вважає доведеним той факт, що батьки належним чином не виконують батьківських обовязків щодо належного виховання та розвиту дітей. З наявних у справі письмових доказів встановлено, що діти не доглянуті, брудні, голодні, у квартирі брудно, речі розкидані. На момент госпіталізації у дітей було виявлено педикульоз. Стурбованість викликав стан дитини [PERSON], дефіцит маси тіла якого становив 32%. Встановлено діагноз: білково-енергетична недостатність (гіпотрофія ІІІ ст.) пре- та постнатальна, змішаного ґенезу період прогресування. Відтак, залишення дітей з відповідачами є небезпечним для їх здоровя і морального виховання. До суду було надано висновок органу опіки і піклування про доцільність відібрання дітей від батьків без позбавлення останніх батьківських прав, оскільки батьки [PERSON] та [PERSON] ухиляються від виконання батьківських обовязків. Відібрання дітей у батьків це санкція за невиконання батьківських обовязків. Ця санкція є більш мякою, порівняно з іншими, зокрема із позбавленням батьківських прав. Відібрання дитини не є крайнім і незворотним заходом. Згідно з вимогами ч.3 ст. 170 СК України, якщо відпадуть причини, які перешкоджали належному вихованню дитини її батьками, суд за заявою батьків може постановити рішення про повернення їм дитини. Отже, відповідачі не позбавлені можливості змінити своє відношення та ставлення до виконання батьківських обовязків та звернутись в суд із позовом про повернення їм дітей. Враховуючи вищенаведене, зокрема перебування батьків на обліку у Службі у справах дітей, наявності у дітей численних інфекційних захворювань, які знаходяться у прямому причинному зв'язку з недостатнім доглядом батьків та неналежними умовами проживання, неодноразове реагувань державних органів за наслідком неналежного виконання батьківських обов'язків щодо малолітніх дійте, суд вважає, що залишення малолітніх дітей у батьків є безумовно небезпечним для їх життя, здоров'я і морального виховання. Більше того, суд вважає, що у даному випадку, відібрання дітей від батьків без позбавлення батьківських прав сприятиме захисту інтересів дітей з метою унеможливлення негативного розвитку дітей, а також їх недогляду за дитиною, враховуючи вік дітей, що є неприпустимим. Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, суд вважає, що позов слід задовольнити та відібрати малолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] від матері [PERSON] та батька [PERSON] без позбавлення їх батьківських прав. Передати малолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] органу опіки і піклування Тернопільської міської ради для вирішення питання щодо їх влаштування. Згідно з вимогами ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідачі у судове засідання жодного разу не зявились та не представили суду будь-яких доказів на спростування доводів позивача та бажання змінити своє ставлення до дітей. Вказана поведінка відповідачів лише підтверджує доводи позову. В силу вимог статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі по 704,80 грн. з кожного.

Outcome: approved