Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-28 00:00:00

Позивач [PERSON] у квітні 2019 року звернулася до суду з позовом про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю на житловий будинок [ADDRESS] . У своїй заяві позивач зазначив, що вона є донькою [PERSON] , який помер [INFO] та [PERSON] , яка померла [INFO] Від народження і на даний час позивач проживає у вищезазначеному будинку, який був наданий її батькам для проживання, як працівникам Колективного сільськогосподарського підприємства імені Кірова с. Давидівка Пирятинського району Полтавської області у 1980 році. Батьки [PERSON] до дня своєї смерті проживали у будинку [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] даний будинок залишився у користування матері позивача [PERSON] , яка померла [INFO] . На час смерті останньої у даному будинку також постійно проживали та були зареєстровані позивачка та її діти. До дня смерті батьки [PERSON] , а після їх смерті і сама вона відкрито та добросовісно користувалися будинком, сплачували комунальні послуги та підтримували технічний стан будинку та господарських будівель, здійснено ремонт даху та інших частин будинку. З 1980 року по 2019 рік ніхто на зазаначене домоволодіння прав не заявляв. Після декількох реорганізацій КСП ім. Кірова було визнано банкрутом та ліквідовано, реєстрація прав колектитвної власності на даний будинок не проводилась, правонаступники відсутні. Посилаючись на викладене, позивач просить суд, визнати за нею право власності за набувальною давністю на житловий будинок з господарськими будівлями, які знаходяться за адресою: [ADDRESS] . У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, про що подала до суду заяву. Також просила слухати справу у її відсутність. Представник відповідача Давидівської сільської ради Пирятинського району Полтавської області у судове засідання не з`явився, до суду надав заяву у якій просив справу слухати у його відсутність, проти задоволення позову не заперечує. Залучені в якості третіх осіб, що не заявляють вимог щодо предмету спору [PERSON] та [PERSON] - рідні сестри позивача, у судове засідання не з`явилися до суду подали заяви про розгляд справи у їх відсутність вимоги викладені позивачем [PERSON] визнають у повному обсязі, не заперечують проти визнання за останньою права власності за набувальною давністю на житловий будинок розташований по [ADDRESS] . У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Згідно зі ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. Згідно ст.ст. 12, 81 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб виникає спір. Суд, вивчивши матеріали справи, вислухавши свідків [PERSON] та [PERSON] , оцінивши всі зібрані по справі докази у їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з огляду на наступне. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом установлено, що відповідно довідки про склад сім`ї або зареєстрованого у житловому приміщенні (будинку) осід виданої Давидівською сільською радою Пирятинського району № 1265 від 04.10.2018 [PERSON] зарєстрована за адресою: [ADDRESS] , до складу її сім`ї (зареєстрованих) входять: чоловік [PERSON] , діти: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.с. 14). Згідно даних з по господарської книги № Г-13 Давидівської сільської ради зо 2016-2020 роки (номер об`єкта господарського обліку 03-11490-1), користувачем будинковолодіння, що розміщене за адресою: [ADDRESS] є [PERSON] , [INFO] . Будинковолодіння розташоване на неприватизованій земельній ділянці загальною площею 0,25 га, що підтверджується випискою з погосподарської книги Давидавської сільської ради Пирятинського району Полтавської області № 02-30/462/02-30 від 05.10.2018 виданою Давидівською сільською радою Пирятинського району Полтавської області (а.с. 15). [PERSON] є донькою [PERSON] та [PERSON] (а.с. 8) У наслідок реєстрації шлюбу з [PERSON] , який було розірвано 02.06.2006, [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] (а.с. 9). Після реєстрації шлюбу з [PERSON] 27.01.2007 позивач змінила прізвище на [PERSON] (а.с. 10) [INFO] помер [PERSON] (а.с. 11). [INFO] померла [PERSON] (а.с. 12). Згідно довідки Давидівської сільської ради Пирятинського району Полтавської області № 783 від 18.07.2018 [PERSON] , [INFO] зареєстрована та проживає у [ADDRESS] . Разом із нею зареєстровані та проживають: дочка [PERSON] та онуки: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] проживає, але за вказаною адресою не зареєстрований (а.с. 13). Будинок [ADDRESS] було надано батькам позивача як працівникам колгоспу імені Кірова (а.с. 16). Рішенням Давидівської сільської ради Пирятинського району Полтавської області № 44 від 29.01.2016 вул. Леніна у с. Гурбинці Пирятинського району Полтавської області перейменовано на Сонячна (а.с. 17). 20 червня 2018 року комунальним підприємством «Лубенське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» на замовлення [PERSON] було виготовлено технічний паспорт на садибний ( індивідуальний) житловий будинок [ADDRESS] , ( а.с. 18-21) Згідно довідки Департаменту будівництва містобудування і архітектури житлово-комунального господарства комунальне підприємство «Лубенське міжрайонне бюро технічної інвентаризації», станом на 29.12.2012 право власності на житловий будинок [ADDRESS] у КП «Лубенське МБТІ» не зареєстровано (а.с. 22). Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 163366832 від 12.04.2019, Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 163367126 від 12.04.2019 за житловим будинком [ADDRESS] право власності, інші речові права, іпотеки та обтяження не зареєстровані (а.с. 24-25). Оціночна вартість вищезазначеного будинку станом на 20.06.2018 складає 78813 грн, згідно інформаційної довідки (а.с. 23). Відповідно архівної довідки № 01-13/30 від 29.01.2019 виданої архівним відділом Пирятинської районної державної адміністрації Полтавської області колгосп ім. Кірова с. Давидівка Пирятинського району Полтавської області перереєстровано у колективне сільськогосподарське підприємство ім. Кірова, згідно розпорядження представника президента України від 11.11.1993 № 256. Відповідно до розорядження голови РДА від 17.03.2000 № 61 зареєстровано товариство з обмеженою відповідальністю «Гарант». Відповідно до змін і доповнень до статуту ТОВ «Гарант» зареєстрованого розпорядженням голови райдержадміністрації від 16.06.2000 № 125, ТОВ «Гарант» є правонаступником КСП ім. «Кірова» в межах розподільчого балансу. Відповідно до ухали господарського суду Полтавської робласті від 07.12.2006 справа № 10/50 ТОВ «Гарант» визнано банкрутом та ліквідовано 19.12.2006 (а.с. 26). За час проживання позивача та її померлих батьків у будинку [ADDRESS] було значно поліпшено його технічний стан, за власний кошт здійснено ремонт даху та інших частин будинку, також доброслвісно сплачувались комунальні послуги та підтримувався технічний стан будинку, що підтверджується, зокрема, копіями абонентських книжок по розрахунку за електроенергією, за природний газ (а.с. 27-31). Надаючи правову оцінку викладеним обставинам, суд зазначає наступне. Відповідно до ст.ст. 15, 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно ч. 2 ст. 328 Цивільного кодексу України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч. 1 ст. 344 Цивільного кодексу України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. За ч. 4 ст. 344 Цивільного кодексу України, право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Згідно з п.9 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 лютого 2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» при вирішенні спорів, повязаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати,зокрема, таке: - володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття власності; - володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні; - володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. Згідно п. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено та доведено позивачем, її добросовісне, відкрите, безперервне користування (володіння) обєктом - житловим будинком [ADDRESS] з 1980 року, отже більше 30 років. Приймаючи до уваги викладене, суд дійшов висновку, що позов є законним та обґрунтованим, а тому підлягає задоволенню. Рішення суду, що набрало законної сили, про задоволення позову про визнання права власності за набувальною давністю є підставою для реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Судові витрати залишити за позивачем.

Outcome: approved