Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-18 00:00:00

Позивач [PERSON], який діє в своїх інтересах та як законний представник [PERSON], звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON], треті особи: Служба у справах дітей Червонозаводського району м. Харкова, Червонозаводський районний відділ у м. Харкові Державної міграційної служби України, у якій просить суд визнати за [PERSON] право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS]; визнати наявність згоди батька [PERSON] та матері [PERSON] на реєстрацію місця проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. В обґрунтування позову зазначає, що позивач та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі з 30.07.2004 року до 07.10.2009 року. Від шлюбу сторони мають спільну доньку - [PERSON], яка народилась [INFO] року. Під час шлюбу позивач, відповідач та їх дитина фактично мешкали за адресою: [ADDRESS]. Після народження дитини її місце проживання було зареєстровано за вказаною адресою за місцем реєстрації батька. Після розірвання шлюбу у 2009 року сторони мешкають окремо. Після розлучення дитина [PERSON] проживає з матір'ю. Ні позивач, ні відповідач не позбавлені та не обмежені жодним чином у своїх батьківських права щодо малолітньої [PERSON] 25.09.2012 року відповідач зареєструвала шлюб з [PERSON] Спільна дитина позивача та відповідача [PERSON] мешкає разом з матір'ю та її новим чоловіком. Таким чином, протягом останніх декількох років малолітня дитина [PERSON] мешкає за адресою фактичного мешкання матері [PERSON]: [ADDRESS]. 28.08.2014 року позивач [PERSON], з метою захисту інтересів своєї малолітньої дитини та її права на користування житловим приміщенням за місцем мешкання, направив [PERSON] листа з вимогою про реєстрацію місця мешкання дитини за адресою матері [PERSON] Відповіді на цей лист позивач не отримав. 03.09.2014 року позивач [PERSON] звернувся до служби у справах дітей Червонозаводського району м. Харкова з заявою про складення акту обстеження умов приживання малолітньої [PERSON] за адресою її мешкання - [ADDRESS]. У відповіді служба у справах дітей Червонозаводського району м. Харкова, повідомила про неможливість скласти такий акт у зв'язку з відмовою мешканців зазначеної квартири у доступі до вказаної квартири. У зв'язку з викладеним у позивача існують обґрунтовані сумніви щодо належного захисту прав його малолітньої доньки [PERSON] на користування житловим приміщенням за адресою мешкання та наявності належних побутових умов, а також сумніви щодо неможливості будь-якими особами, в т.ч. матір'ю дитини - [PERSON], порушувати права малолітньої дитини позивача - [PERSON] В судове засідання позивач та його представник не з'явились. Від представника позивача до суду надійшла заява, в якій просив справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. В судовому засіданні, яке відбулося 25.11.2014 року, представник позивача проти розгляду справи в заочному порядку не заперечував, пояснив, що на даний час малолітня [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS], фактично мешкає з матір'ю за адресою: [ADDRESS], що порушення прав малолітньої [PERSON] полягає у відсутності закріплення за дитиною права користування житлом, в якому вона фактично мешкає. Відповідач в судове засідання не з'явилась, про день та час розгляду справи повідомлялась належним чином. Представники третіх осіб в судове засідання не з'явились, про день та час розгляду справи повідомлялись належним чином. Представник служби у справах дітей Червонозаводського району м. Харкова, в судовому засіданні, яке відбулося 25.11.2014 року, проти позову заперечувала. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 19 червня 2010 року розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER], виданого Комінтернівським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис №223. Від шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], свідоцтво про народження від 22 лютого 2006 року, серія [NUMBER]. 25 вересня 2012 року зареєстровано шлюб між [PERSON] (до шлюбу [PERSON]) та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про одруження [NUMBER], виданого Комінтернівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис №562. Як було встановлено в судовому засіданні, підтверджено представником позивача, малолітня дитина [PERSON] мешкає зі своєю матір'ю за адресою: [ADDRESS]. Вказане підтверджується також актом обстеження житлово-побутових умов від 28.05.2014 року (а.с. 11-12). Відповідно до ч. 1 ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Статтею 150 ЖК України визначено, що громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Згідно ч. 1 ст. 156 ЖК України члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Як вбачається з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №29883463 від 22.11.2014 року, власником квартири за адресою: [ADDRESS], є [PERSON]. На час розгляду справи, відповідач [PERSON] на вказану квартиру права власності не має. Відповідно до ч.3 ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров'я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна. Сторони по справі батьківських прав відносно малолітньої доньки [PERSON] не позбавлені. Доказів того, що [PERSON] усиновлював або встановлював опіку над малолітньою [PERSON] суду надано не було. Представником позивача не заперечувався факт того, що малолітня [PERSON] зареєстрована разом зі своїм батьком [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. Тобто, дитина має зареєстроване місце мешкання. Відповідно до ст.1 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі статтями 3, 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ст. 60 ЦПК України сторони повинні довести перед судом ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень. Крім того, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом при розгляді справи також не було встановлено порушень прав малолітньої [PERSON] Як вбачається з акту обстеження житлово-побутових умов за адресою: [ADDRESS], від 28.05.2014 року, [PERSON] мешкає з матір'ю [PERSON], має задовільні житлові умови, у квартирі охайно. Дитина має власну кімнату, місце для навчання та відпочинку. На підставі викладеного, суд приходить до висновку про необґрунтованість позову, та вважає за необхідне у його задоволенні відмовити. Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється згідно до вимог ст. 197 ЦПК України. На підставі викладеного, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed