Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася із позовом про позбавлення батьківських прав, призначення опікуна та стягнення аліментів до відповідача [PERSON] відносно дитини [PERSON], [INFO], посилається на те, що відповідач проживав у фактичних відносинах з невісткою позивачки [PERSON], яка померла [INFO] року. Від даних відносин у них народився син [PERSON], [INFO], який проживає зі своєю бабусею, яка займається вихованням хлопчика. Відповідач неналежно виконує свої обов'язки з виховання сина, не дбає про нього, не цікавиться його життям, потребами, не турбується про його фізичний і духовний розвиток, не бере участі в матеріальному забезпеченні сім'ї, зароблені кошти витрачає на власні потреби, здебільшого на вживання алкогольних напоїв. На комісії у справах дітей Новоукраїнської РДА відповідач [PERSON] не був присутнім, але надав письмову заяву - пояснення, в якому не заперечує щодо позбавлення його батьківських прав, так як не має можливості утримувати дитину. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала і просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає та не заперечує про їх задоволення. Представник Служби у справах дітей Новоукраїнської РДА Миронескул Л.О. в судове засідання не з'явилася, подавши заяву про розгляд справи у її відсутності. У зв'язку із вищенаведеним, суд ухвалив про розгляд справи у відсутності учасників судового засідання на підставі наявних доказів, згідно положень ч.2 ст.197 ЦПК України. Згідно світлокопії паспорту, позивач [PERSON], [INFO], уродженка м.Новоукраїнка Кіровоградської області, проживає [ADDRESS] (а.с.6-7). Згідно свідоцтва про народження, дитина [PERSON] народився [INFO] року, його батьками є відповідач [PERSON] і [PERSON] (а.с.8). Згідно свідоцтва про смерть, [PERSON] померла [INFO] року (а.с 19). Дитина [PERSON], [INFO], проживає разом із бабусею [PERSON] в [ADDRESS], згідно акту обстеження умов проживають у власному будинку, який забезпечений комунальними вигодами, перебуває у задовільному стані, для дитини створені житлово-побутові та санітарні умови для проживання, розвитку та навчання (а.с.20). Згідно характеристики [PERSON],проживає разом із онуком [PERSON], [INFO] року за адресою м. Новоукраїнка Кіровоградської області по [ADDRESS] бабуся самостійно утримує та виховує дитину, хлопчик [PERSON] є доглянутим, вихованим, нормально розвивається (а.с.10). Згідно характеристики з місця проживання, відповідач [PERSON] фактично проживає в [ADDRESS], має неповнолітнього сина [PERSON], який з народження проживає біля бабусі, яка виховує та утримує його, перебуває постійно на заробітках, вихованням дитини не займається, матеріальної допомоги не надає (а.с.9). Згідно висновку Новоукраїнської РДА від 06.0102016 р., районна комісія з питань захисту прав дитини Новоукраїнської РДА, вивчивши обставини виконання відповідачем [PERSON] своїх обов'язків з виховання дитини [PERSON], [INFO] року (відсутність протягом тривалого часу зацікавленості життям і розвитком дитини, небажання спілкуватися з нею, ненадання коштів на утримання дитини) прийшла до переконання про доцільність позбавлення її батьківських прав щодо дитини (а.с.17). Згідно висновку Новоукраїнської РДА від 11.10.2016 р., районна комісія з питань захисту прав дитини Новоукраїнської РДА, вивчивши обставини виконання позивачки [PERSON] своїх обов'язків з виховання онука [PERSON] прийшла до переконання про доцільність призначити [PERSON] опікуном над малолітнім онуком [PERSON], [INFO] (а.с.18). Вирішуючи даний позов, суд, згідно ст.3 Конвенції про права дитини, ухваленої Резолюцією Генеральної Асамблеї ООН від 20.11.1989 р., ратифікованої Постановою ВРУ від 27.02.1991 р., приділяє першочергову увагу якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] являється батьком неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] Відповідач не цікавиться життям та здоров'ям дитини, не надає матеріальну допомогу на утримання дитини. Ухиляється від сплати аліментів. Тривалий час, тобто протягом багатьох років, не спілкується із дитиною, не цікавиться її життям, розвитком і вихованням. Підстави позбавлення батьківських прав наведені у ст.164 СК України. Зокрема, п.2 ч.1 ст.164 СК України визначено, що мати, батько, можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. За змістом роз'яснень, викладених у п.п. 15,16,17 постанови Пленуму ВСУ №3 від 30.03.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних і інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками. Не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх батьківських обов'язків унаслідок душевної хвороби, недоумства чи іншого тяжкого захворювання (крім хронічного алкоголізму чи наркоманії) або з інших не залежних від неї причин. Отже, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом і може мати місце при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої дитини. Згідно висновку комісії з питань захисту прав дитини Новоукраїнської РДА від 06.10.2016 р. доцільно позбавити [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітнього сина [PERSON], з якими суд погоджується, так як вони відповідають вимогам законодавства, є обґрунтованими і винесеними після належного з'ясування обставин невиконання відповідачем своїх батьківських обов'язків. Відповідач протягом тривалого часу не виконує батьківські обов'язки щодо свого сина [PERSON], не цікавиться його життям, не приймає участі у його вихованні, не надає матеріальної допомоги на його утримання, не відвідує і взагалі не спілкується з дитиною протягом багатьох років без поважних причин, таке невиконання батьківських обов'язків відбувається протягом тривалого часу, що свідчить про свідоме ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов'язків, таке невиконання батьківських обов'язків не пов'язане із наявністю душевної хвороби чи іншого тяжкого захворювання або з інших не залежних від неї причин. За таких обставин, суд приходить до переконання, що свідоме і тривале нехтування відповідачем своїми батьківськими обов'язками щодо дитини є наслідком винної поведінки відповідача та є підставою для позбавлення його батьківських прав. Суд вважає, що позбавлення батьківських прав відповідача буде відповідати інтересам дитини, оскільки відповідач в подальшому буде позбавлений можливості негативно впливати на психіку дитини до моменту зміни нею свого ставлення відносно дитини та поновлення у встановленому порядку батьківських прав. В частині позовних вимог про стягнення аліментів на утримання дитини, суд встановив наступне. Нормами ч.2 ст.166 СК України передбачено, що особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними (ч.1 ст.181 СК України). Частиною 1 ст.189 цього Кодексу батькам надано право укласти договір про сплату аліментів на дитину, умови якого (про розмір аліментів, строки їх виплати, тощо) не повинні порушувати її права. При цьому, розмір аліментів сторони визначають за домовленістю між собою, але за жодних обставин він не може бути меншим від передбаченого ст.182 СК України. Договір має бути укладено письмово та підлягає нотаріальному посвідченню. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутись до суду з відповідним позовом. Згідно з ч.3 ст.181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і виплачуються щомісячно. Відповідно до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. У відповідності до ст.ст. 166 СК України, у зв'язку із позбавленням відповідача батьківських прав, суд стягує із нього аліменти на утримання дитини, оскільки, згідно ст.ст. 180,182 СК України, останній зобов'язаний утримувати свою дитину, незалежно від місця проживання дитини, а тому суд погоджується із запропонованим позивачем розміром аліментів. Згідно ст.88 ЦПК України, суд залишає витрати по сплаті судового збору за позивачем.

Outcome: approved