Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-09 00:00:00

Позивач АТ «Комерційний банк «Приватбанк» 25.12.2015 року року звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що відповідно до укладеного договору № б/н від від 12.05.2008 року відповідач [PERSON] отримав кредит у розмірі 250.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і в любий момент банк має право його змінити (зменшити або збільшити). Банк нараховує відсотки за користування кредитом. Власник картки зобов`язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання Овердрафту, виконувати зобов`язання за кредитом, сплачувати комісії на умовах укладеного договору. Позивач свої зобов`язання виконав, відповідач свої зобов`язання за договором не виконує. Відповідач станом на 30.11.2015 року має заборгованість 14876,57грн., яка складається з наступного: 4997,13грн. - заборгованість за кредитом; 6749,70грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 2183,24 грн. - заборгованість за пенею та комісією; 250,00 грн. - штраф (фіксована частина), 696,50грн.(процентна складова). Просить стягнути з відповідача зазначену суму заборгованості та судовий збір у розмірі 1218грн. Представник позивача\~ [PERSON] .\~в судовому\~засіданні підтримав\~позовні вимоги,\~зазначив,\~що відповідач\~ [PERSON] \~уклала договір\~кредитування,\~обізнана з\~його умовами,\~отримала картку\~та активно\~нею користувалась,\~продовжила отримувати\~послуги,\~підписавши ще\~угоду 8.02.3011р.\~Такзгідно до руху коштів вбачається, що відповідач активно користувалась карткою, в останнє 12.06.2014 року, отримала бонус за покупку. Просив позов задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилась, причина неявки суду невідома, надала відзив, згідно до якого позов не визнає, умови договору не підписувала, не була з ними ознайомлена, договір не підписувала, просила у позові відмовити. Представник відповідача\~ [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнана, зазначила, що фактично відповідач не була повідомлена належним чином про умови укладеного договору при отриманні картки, а другу картку вона фактично не отримувала, підпис на анкеті їй не належить, вона не підписувала анкету та не підписувала умови договору, з якими банк її не ознайомлював. Якщо суд прийде до висновку про те, що договір між сторонами все ж був укладений, то стягненню підлягає тільки 250 грн. Просила у позові відмовити. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши докази по справі та надавши їм оцінку в сукупності суд вважає, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до частин першої, другої статті 207\~ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628\~ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638\~ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526\~ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054\~ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633\~ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634\~цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. На підставі вимог ст.\~76\~ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст.89\~ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору відповідач [PERSON] з метою отримання банківських послуг звернулась з заявою 12.05.2008 року, згідно до якої отримала кредит у розмірі 250грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Згідно до наданого позивачем розрахунку у відповідача перед банком виникла заборгованість у розмірі 14876,57грн., яка складається з наступного: 4997,13грн. - заборгованість за кредитом; 6749,70грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 2183,24 грн. - заборгованість за пенею та комісією; 250,00 грн. - штраф (фіксована частина), 696,50грн.(процентна складова). На підтвердження своїх вимог позивач зазначив, що відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Також надав розрахунок заборгованості. Однак відповідачем не визнаються такі умови, та, крім того суд звертає свою увагу на те, що вони не містять її підпису. Тому суд не може розцінювати їх як частину кредитного договору, укладеного між сторонами шляхом підписання 12.05.2008 року заяви-анкети. Отже відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань. У пункті 19 Резолюції Генеральної Асамблеї ООН «Керівні принципи для захисту інтересів споживачів», прийняті 09 квітня 1985 року №39/248 на 106-му пленарному засіданні Генеральної Асамблеї ООН зазначено, що споживачі повинні бути захищені від таких контрактних зловживань, як односторонні типові контракти, виключення основних прав в контрактах і незаконні умови кредитування продавцями. Суд вважає, що відсутні підстави вважати, що при укладенні договору з відповідачем АТ КБ «ПриватБанк» дотримав вимог, передбачених частиною другою статті 11\~Закону №\~1023-XII про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими банк. Однак, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не повернуті, суд не звільняє боржника [PERSON] від обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. При вирішені спору суд враховував позицією, викладеною у Постанові Великої Палати від 03 липня 2019 року по справі № 342/180/17, провадження № 14-131цс19. Таким чином, заявлений позов підлягає частковому задоволенню, з відповідача на користь позивача суд стягує заборгованість за кредитом в сумі 4997,13грн. Питання про стягнення судових витрат суд вирішує на підставі ст.141 ЦПК України та стягує з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 1218,00грн.

Outcome: partial