Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-02 00:00:00

позивач АТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернувся в суд із позовною заявою в якій просить стягнути із відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором від 10.04.2011 року № б/н у розмірі 19565,52 грн та судові витрати у розмірі 1921,00 грн. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що на підставі Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт №б/н від 10.04.2011 [PERSON] надано кредит у розмірі 8000,00 грн у вигляді кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 36,00 відсотків за користування кредитом від суми залишку заборгованості за кредитом. Відповідачем умови кредитного договору не виконувались, внаслідок чого станом на 01 липня 2019 року утворилась заборгованість у спірному розмірі, яку позивач просить стягнути з відповідача. Разом із тим, просить стягнути з відповідача понесені судові витрати. 18 грудня 2019 року ухвалою судді прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін у справі. Призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Представник позивача разом із позовною заявою подала клопотання про слухання справи у її відсутності; просить повністю задовольнити позовні вимоги та у разі неявки відповідача без поважних причин не заперечує проти заочного вирішення справи. Відповідач у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнав частково у розмірі 12425, 74 грн. Згідно з ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов наступного. Суд установив, 01 квітня 2011 року [PERSON] , звернувся з письмовою анкетою-заявою (б/н) до АТ КБ «ПРИВАТБАНК» про надання йому кредиту у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитним договором. У заяві відповідач висловив згоду з тим, що заява разом із Умовами і правилами надання банківських послуг, а також Тарифи складає між ним та банком договір про надання банківських послуг. Таким чином, між сторонами склались кредитні правовідносини, які регулюються параграфом 2 (кредит) глави 71 Цивільного кодексу України. Відповідно до ст. ст. 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно з ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.1 ст. 1048 цього Кодексу позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Таким чином, кредитодавець взяті на себе зобов`язання за спірним кредитним договором виконав та надав грошові кошти відповідачу у вигляді кредитного ліміту на кредитну картку. Тобто виконав зі своєї сторони умови договору, у відповідності до ч.1 ст.1054 Цивільного кодексу України. Щодо виконання зобов`язань за кредитним договором із сторони відповідача, то останній ухиляється від їх виконання. Так, відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором заборгованість [PERSON] станом на 01.07.2019 склала 19565, 52 грн. грн, з яких: 9295,81 грн - заборгованість за тілом кредиту; 3129, 93 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту, 5433, 07 нарахована пеня за простроченим зобов`язанням, 298, 83 грн. заборгованість за нарахованою пенею за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн., 1407, 88 заборгованість по судовим штрафам. Просять у позові стягнути заборгованість у розмірі 19565, 52 грн., яка складається із 12425, 74 грн. -заборгованості за кредитом; 0,00 грн. штраф відповідно до п. 2.2. Генеральної угоди. Відповідач визнав позов в частині, а саме у розмірі 12425, 74 грн., щодо заборгованості за тілом кредиту та 9295,81 грн. заборгованості за простроченим тілом кредиту у розмірі 3129, 93 грн. Щодо частини позовної вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача нарахованої пені та заборгованості за нарахованою пенею за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн., заборгованості за судовими штрафами у розмірі 1407, 88 грн., суд прийшов наступного. З урахуванням основних засад цивільного законодавства та необхідності особливого захисту споживача у кредитних правовідносинах, пересічний споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити свої права бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту та Умов та правил надання банківських послуг, оскільки Умови та правила надання банківських послуг це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору. Надані позивачем Правила надання банківських послуг ПриватБанку, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останнім і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору. Разом із тим, обґрунтовуючи право вимоги, позивач, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за кредитним договором, посилається на Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті: https://privatbank.ua/terms/ як невід`ємні частини спірного договору. Проте матеріали\~справи не\~містять підтверджень,\~що саме\~ці Витяг\~з Умов\~розумів відповідач\~та ознайомився\~і погодився\~з ними,\~підписуючи заяву-анкету\~про приєднання\~до умов\~та Правил\~надання банківських\~послуг ПриватБанку,\~а також\~те,\~що вказані\~документи на\~момент отримання\~відповідачем кредитних\~коштів взагалі\~містили умови,\~зокрема й\~щодо сплати\~процентів за\~користування кредитними\~коштами та щодо\~сплати неустойки\~(пені,\~штрафів), та, зокрема саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та\~штрафів за\~несвоєчасне погашення\~кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачкою кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03.07.2019 року винесеній по справі № 342/180/17. Відповідно вказаної постанови Велика Палата Верховного Суду вважає, що Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті: https://privatbank.ua/terms/, які не визнаються відповідачем та не містять його підпису, не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами шляхом підписання заяви-анкети. Отже відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань. Тому відсутні підстави вважати, що при укладенні договору АТ КБ «ПриватБанк» дотримався вимог, передбачених ч. 2 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими банк. Враховуючи наведене вище, суд прийшов висновку, що відповідач взятих на себе кредитних зобов`язань в строки передбачені договором кредиту належним чином не виконав, а тому суд приходить переконання, що позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за договором кредиту, є обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню, а саме стягненню підлягають з відповідача заборгованість за тілом кредиту та заборгованість за простроченим тілом кредиту) у розмірі 12425, 74 грн. У іншій частині позову про стягнення пені за простроченим зобов`язанням, заборгованості за нарахованою пенею за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн. та заборгованість по судовим штрафам необхідно відмовити за недоведеність такої частини позовної вимоги. Таким чином, порушене право позивача підлягає захисту шляхом задоволення позову частково. У відповідності до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при поданні позову до суд сплачено судовий збір у сумі 1921,00 грн, що підтверджено платіжним дорученням, яке міститься у матеріалах справи. Таким чином, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у сумі 1219, 81 грн.

Outcome: partial