Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-18 00:00:00

Позивач [PERSON] пред'явила в суд позов до відповідача [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: виконавчий комітет Тернопільської міської ради як орган опіки та піклування про стягнення додаткових витрат на утримання дочки [PERSON], [INFO], у сумі 10'357,96 грн. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що [PERSON] є їх спільною з відповідачем дитиною. Батько самоусунувся від виконання своїх батьківських обов'язків в частині утримання дочки. [PERSON] зазначає, що з 2017 року до моменту подачі даного позову вона витратила 20'715,92 грн. на купівлю канцтоварів, медикаментів, оплату розвиваючих гуртків та відпочинок. Половину цих коштів повинен компенсувати відповідач, як батько дитини, котрий зобов'язаний брати рівну з матір'ю участь у додаткових витратах на дочку. Відповідач подав відзив, у якому зазначає, що позов не визнає. Вказує на те, що його майновий стан не дає йому можливості нести додаткові витрати на утримання [PERSON], окрім сплати аліментів. Вважає, що жодних доказів того, що існують обставини, які зобов'язували б його нести додаткові витрати на дитину - відсутні. У відповіді на відзив [PERSON] посилається на те, що сплата відповідачем аліментів не позбавляє його обов'язку брати участь у додаткових витратах на дитину, цікавитись її розвитком та надавати фінансову допомогу на розвиток здібностей і талантів. У судовому засіданні позивач та її представник вказані вимоги підтримали з мотивів, викладених у позовній заяві та відповіді на відзив. Відповідач у судовому засіданні проти задоволення позову заперечив з мотивів, викладених у відзиві. Представник комітету Тернопільської міської ради як органу опіки та піклування у судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи. Про причини неявки суду не повідомив, а тому розгляду справи слід провести за його відсутності на підставі частини 3 ст. 223 Цивільного процесуального кодексу України. Суд, заслухавши пояснення учасників, всесторонньо, повно та об'єктивно дослідивши докази у справі, прийшов до переконання, що позов слід задовольнити з огляду на таке: Позивач є матір'ю [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 03 листопада 2009 року, виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції; актовий запис № 2608. Батьком дитини є відповідач, що встановлено рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області, ухваленим у цивільній справі № 607/13978/16-ц за позовом [PERSON] до [PERSON], Тернопільського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану про визнання батьківства та стягнення аліментів, котре набрало законної сили. Дитина проживає з [PERSON] Вказаний факт доказуванню не підлягає в силу частини 1 ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України, оскільки визнаний сторонами та сумнівів щодо його достовірності або добровільності визнання у суду не виникає. Також вказаним рішенням суду вирішено стягувати із відповідача в користь позивача аліменти на утримання [PERSON] в розмірі по 1'000 грн. щомісячно. З розрахунку заборгованості по аліментах від 17 серпня 2018 року № 41120, виданого старшим державним виконавцем Тернопільського міського відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Тернопільській області, вбачається, що станом на серпень 2018 року у відповідача відсутня заборгованість із сплати аліментів. Згідно довідки про доходи, виданої ТзОВ «Росса» 21 серпня 2018 року за № 1-00000066, відповідач працює у даному підприємстві та його дохід з 16 лютого по 31 липня 2018 року становив 20'328,5 грн. Статтею 185 Сімейного кодексу України визначено, що той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Згідно з частиною 1 ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Відповідно до частин 1, 2, 3 ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані: виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. З наданих та досліджених судом товарних і фіскальних чеків, проїзних документів, довідок та замовлення (а.с. 12-25), вбачається, що позивач витратила на купівлю канцтоварів, одягу, іграшок, лікарських засобів, оплату діагностичних процедур та розвиваючих гуртків 20'715,92 грн. Половину з цих котів слід компенсувати матері за рахунок батька, а тому вимоги [PERSON] про стягнення з [PERSON] 10'357,96 грн. є обґрунтованими та підлягають до задоволення. При цьому судом враховано, що відповідач є працездатним. Стан його здоров'я - задовільний, оскільки доказів зворотнього не подано. Інших утриманців у відповідача немає. Такі обставини дають суду можливість стверджувати про те, що [PERSON] має можливість надавати фінансову допомогу своїй дочці, більше того, зобов'язаний це робити. Посилання відповідача на те, що відсутні докази наявності обставин, які зобов'язували б його нести додаткові витрати на дитину, суд до уваги не бере, оскільки вони спростовуються документами, наданими позивачем, а саме: квитанціями про оплату вартості послуг літніх таборів «КІДІТ», «Освіта для майбутнього», школи програмування, художньої школи, відвідування дельфінарію. Вказані обставини також спростовують посилання відповідача на те, що відсутні особливі обставини в життєдіяльності [PERSON], які зумовлюють необхідність додаткових витрат на її утримання. Згідно статті 141 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача в користь позивача слід стягнути 704,8 грн. судового збору.

Outcome: approved