Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-02 00:00:00

Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] 07.07.2020 року звернулись до суду з позовною заявою до Територіальної громади міста Кривого Рогу в особі виконкому Інгулецької районної у місті ради м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, предметом якої є визнання за ним право власності на Ѕ частину квартири за адресою: [ADDRESS] за набувальною давністю. Як на підставу позову позивач посилається на те, що він є власником Ѕ частини вищезазначеної квартири, а інша її частина належить [PERSON] , який помер [INFO] . На момент смерті він постійно проживав на території РФ разом з цивільною дружиною. До нотаріальної контори з приводу прийняття спадщини ніхто не звертався, спадщина відумерлою також не визнана. З 05.01.2007 року по теперішній час позивач зареєстрований та постійно проживає у вказаній квартирі, сплачує комунальні послуги, підтримує нерухомість в належному стані. Таким чином, він добросовісно заволодів даним майном і продовжує самостійно відкрито, безперервно ним володіти, тому звертається до суду з даним позовом, оскільки право власності на нерухоме майно набувається за рішенням суду. У судове засідання позивач та її представник не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені своєчасно, у встановленому законом порядку, заявили клопотання про розгляд справи за їх відсутності, позов підтримують у повному обсязі. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно, у встановленому законом порядку, заявив клопотання про розгляд справи без участі представника виконкому. під час ухвалення рішення покладається на розсуд суду. Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Таким чином, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних матеріалів. Враховуючи, що розгляд справи проводився у відсутності сторін, фіксація судового засідання технічними засобами, у відповідності до ч.2\~ст.247 ЦПК України, не здійснювалась. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що на підставі договору дарування, укладеного 05 квітня 2005 року, посвідченого державним нотаріусом П`ятої криворізької державної нотаріальної контори Чуркіною Н.М., що зареєстровано у реєстрі за №1-975 позивачу [PERSON] належить нерухоме майно, яке складається з 1/2 частки двокімнатної квартири загальною площею 43.3 кв.м., житловою площею 27.9 кв.м., яка знаходиться в [ADDRESS] що розташована на другому поверсі п`ятиповерхового будинку (а.с.5,6,43). Інша 1\\2 частка квартири перебуває у власності [PERSON] , на підставі укладання угоди купівлі-продажу нерухомості через Українську Товарну Біржу «Українська». Договір від 01 грудня 1998 року було зареєстровано на Криворізькій філії ТБ «Українська», реєстраційний номер 29988. Інформація міститься у Реєстрі прав власності на нерухоме майно (а.с.4,43). При цьому, в договорі купівлі продажу Ѕ частки квартири від 01.12.1998 року та в договорі дарування Ѕ частки квартири від 2005 року міститься її описання: квартира розташована на 2 поверсі п`ятиповерхового будинку та складається з 2 кімнати, житловою площею 27.1. кв.м., загальною площею 43.3 кв.м. Збільшення житлової площі відбулося за рахунок демонтажу кладовки в межах кімнати, що не є переплануванням і не потребує реєстрації повідомлення на виконання будівельних робіт (а.с.7-8,10-11,12). [PERSON] був громадянином РФ і помер [INFO] , про що відділом ЗАГС Центрального адміністративного району м.Чита РФ складено запис акту про смерть за № 4211 від 01.11.2004 року (а.с.9). Після його смерті ніхто до нотаріальної контори з приводу прийняття спадщини за законом чи заповітом не звертався, свідоцтва про право на спадщину за законом чи заповітом не отримував (а.с.45,46). З заявами про визнання спадщини відумерлою також звернень не було. Позивач з 05.01.2007 року по теперішній час зереєстрований і постійно проживає у вказаній квартирі, сплачує за комунальні послуги, обслуговування будинку та прибудинкової території, з ним укладено договори на газопостачання, електропостачання, підтримує нерухомість в належному стані (а.с.15,16). Відповідно до ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, не заборонених законом та вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. В порядку ст.344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом 10 років, набуває право власності на це майно. Судом встановлено, що позивач з 05.01.2007 року добросовісно відкрито володіє 1/2 частиною квартири [ADDRESS] , сплачує комунальні послуги за користування нею, підтримує її у належному стані. Враховуючи дані обставини та положення ст.344 ЦК України, позивач набула право власності на дану частину квартири, тому вказану вимогу слід задовольнити. Суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність та достатність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: approved