Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-28 00:00:00

Позивач [PERSON], третя особа без самостійних вимог на стороні позивача орган опіки та піклування Рожищенської районної державної адміністрації звернулася в суд з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням та зняття з реєстрації. Свій позов обґрунтовує тим, що їй належить на праві власності 43/100 частини житлового будинку за адресою: м.Рожище, вул.Лугова, 3, в якій зареєстровані, але не проживають її дочка [PERSON] та онук [PERSON], який є сином [PERSON]. Вказує, що реєстрація останніх порушує її право власності на нерухоме майно, перешкоджає їй належним чином користуватися та розпоряджатися житловим будинком. На підставі, наведеного, просить визнати [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування житловим будинком в м.Рожище по вул.Лугова, 3. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, суду надана заява про підтримання позовних вимог та розгляд справи у її відсутності. Проти заочного розгляду справи не заперечила. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, хоч належним чином була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомила. Представник третьої особи органу опіки та піклування [PERSON] в судове засідання не зявилась, суду надана заява про розгляд справи у її відсутності, щодо задоволення позовних вимог не заперечує. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. У відповідності до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом за відсутності осіб, які беруть участь у справі не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково. Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Судом встановлено, що [PERSON] належить на праві приватної власності 43/100 частини житлового будинку по вул.Лугова, 3 в м.Рожище, що підтверджується договором дарування від 12.02.2008 року та копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.7, 17). Згідно довідки №2007 від 08.09.2017 року Рожищенської міської ради вбачається також, що [PERSON] та [PERSON] зареєстровані в [INFO] (а.с.9). Факт не проживання відповідачів у вищезначеному житловому будинку підтверджується актом №53 про не проживання особи за місцем реєстрації від 13.06.2017 року, складений комісією Рожищенської міської ради (а.с.8). Згідно ст.405 Цивільного кодексу України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. У відповідності до ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Отже, судом були вчинені усі процесуальні дії з метою реалізації сторонами своїх процесуальних прав та здійснення ними процесуальних обов'язків, зокрема належним чином був повідомлений відповідач, однак вона не надала суду заперечень проти позову та доказів того, що їй чинились перешкоди у користуванні спірним житлом або причини, у зв'язку з якими вона була відсутня за місцем своєї реєстрації є поважними. На основі викладеного суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити, визнати [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування житловим будинком №3 по вул.Лугова в м.Рожище. Згідно ч.1 ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі остаточного рішення суду про позбавлення права власності або права користування житловим приміщенням. А тому суд вважає, що вимога позивача про зняття з реєстрації відповідачів до задоволення не підлягає, оскільки виселення і є підставою для внесення даних про зняття особи з реєстраційного обліку. Судові витрати слід залишити за позивачем [PERSON], так як остання не наполягає на їх стягненні з відповідача. На підставі ст.405 ЦК України,

Outcome: partial