Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-01 00:00:00

Позивач [PERSON] просить задовольнити позовні вимоги, посилаючись на таке: згідно наказу № 27 від 21.04.2016 року він працював у ТОВ «ДАКС КОМПАНІ» газозварювальником. Наказом № 85 від 11.05.2017 року був звільнений на підставі п.1 ст.36 КЗпП України. За цей час відповідач не виплатив позивачу заробітну плату з лютого 2017 року по день звільнення 11.05.2017 року в сумі 8250,00 грн., яку і просить стягнути з відповідача. Просить також стягнути середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 16185,42 грн. Позивач в судове засідання не прибув, проте надав заяву про розгляд справи без його участі, на задоволенні заявлених вимог наполягає, у разі неявки представника відповідача не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Представник відповідача у судове засідання не прибув, хоча належним чином судом повідомлявся про час, місце та дату судового розгляду, причини неявки не повідомив, заперечень проти позовних вимог не надав. Тому, суд, отримавши згоду представника позивача, ухвалив розглянути справу заочно, тобто у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів, що не суперечить вимогам ст. 224 ЦПК України. Враховуючи, що обидві сторони до суду не прибули, суд відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України ухвалює рішення без фіксації процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, вивчивши позовну заяву, дослідивши та проаналізувавши письмові докази, встановив такі факти і відповідні їм правовідносини: дійсно, позивач [PERSON] працював згідно наказу № 27 від 21.04.2016 року у ТОВ «ДАКС КОМПАНІ» газозварювальником. Наказом № 85 від 11.05.2017 року був звільнений на підставі п.1 ст.36 КЗпП України. За цей час відповідач не виплатив позивачу заробітну плату в сумі 8250,00 грн. з лютого 2017 року по день звільнення 11.05.2017 року, з врахуванням середньомісячного заробітку у 3300,00 грн. і відповідач не сплачував з лютого 2017 року податки. Середній заробіток позивач визначив у сумі 16185,42 грн., виходячи із 157,14 грн. середньоденного заробітку помножену на 103 дні. Відповідно до ст. 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Згідно ст. 116 КЗпП України підприємство зобовязано при звільненні працівника виплатити всі суми, що належать йому від нього. Суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги та стягнути з відповідача заборгованість по заробітній платі в сумі 8250,00 грн. Згідно ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника належних звільненому працівникові сум, зазначених в ст.116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство повинно сплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Враховуючи викладене, суд з доводами позивача про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 16185,42 грн. за 103 дні погоджується частково. Так, з дня звільнення позивача, а точніше наступного числа 12.05.2017 року по день ухвалення рішення 02.10.2017 року позивач пропрацював би 100 робочих днів, а не 103 дні, як вказав позивач. Середній заробіток обчислюється відповідно до «Порядку обчислення середньої заробітної плати», затвердженим постановою КМУ від 08.02.1995 року № 100, а саме шляхом множення середньоденної заробітної плати на сумарне число робочих днів за останні два відпрацьованих місяці. Заробітна плата позивача за останні два відпрацьованих місяці (березень та квітень 2017 року) суммарно складає 6600,00 грн., а робочі дні у вказані місяці становлять цифру 22 та 19 відповіднщ, що разом дорівнює 41 робочий день. Тому, середньоденний заробіток становить 6600:41=160,98 грн., а не як вказав позивач 157,14 грн. Отже, помноживши 100 робочих днів з дня звільнення і до ухвалення судового рішення на середньоденний заробіток у 160,98 грн. отримуємо 16098,00 грн. середнього заробітку за весь час затримки розрахунку, який необхідно стягнути з відповідача на користь позивача, а в решті вказаних позовних вимог позивачеві слід відмовити. Відповідно до ст.ст. 10,60 ЦПК України кожна сторона повинна надати всі наявні доказі на підтвердження своїх вимог чи заперечень. На думку суду, позивач надав беззаперечні докази на підтвердження своєї правової позиції, натомість, представник відповідача, не прибувши до суду, не наддав належних та допустимих доказів проти тверджень позивача. В порядку ст 88 ЦПК України з відповідача на корить держави слід стягнути судовий збір в сумі 1600,00 грн.

Outcome: partial