Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-15 00:00:00

позивач Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № б/н від 11.12.2009 року у розмірі 191160,20 грн., а також судові витрати по справі, В обґрунтування позовних вимог зазначив, що відповідно до укладеного між сторонами кредитного договору № б/н від 11 грудня 2009 року [PERSON] отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Проте відповідач належним чином не виконувала зобов`язання за кредитним договором, внаслідок чого утворилась заборгованість станом на 01 жовтня 2019 року у розмірі 608534,83 гривень, що складається з заборгованості за кредитом у розмірі 4885,36 гривень, заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі 596499,47 гривень, заборгованість за пенею у розмірі 7150,00 гривень. Від цієї суми необхідно відняти суму 12897,79 гривень, з яких: 4885,36 гривень заборгованість за кредитом, 5372,06 гривень заборгованість по процентам за користування кредитом, 1550,00 гривень заборгованість по пені, 500,00 гривень штраф (фіксована частина), 590,37 гривень штраф (процентна складова), яка була стягнута з відповідача на користь позивача рішенням Харківського районного суду Харківської області від 31 березня 2015 року, тобто різниця становить 596727,41 гривень. Позивач зазначає, що законодавством не передбачено вимагати від боржника повернення лише повної суми заборгованості, а тому кредитодавець на свій розсуд може вимагати від боржника будь-яку частину суми заборгованості за кредитом. Таким чином, позивач просить стягнути з відповідача на його користь 191160,20 гривень заборгованість по процентам за користування кредитом за період з 01 лютого 2019 року по 01 жовтня 2019 року. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 05 грудня 2020 року провадження у справі відкрито та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. В судове засідання\~представник позивача\~Міроєвський Є.Є. який діє на підставі довіреності, не з`явився, подав до суду заяву, в якій просить розглянути справу у його відсутності. \~ \~ \~ \~Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце слухання справи повідомлена належним чином, відповідно до ч. 1 ст. 128 ЦПК України, згідно якої відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, а також заінтересована особа у справах про видачу обмежувального припису викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів, а у разі розгляду справи про видачу обмежувального припису - не пізніше 24 годин до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами. 11 грудня 2009 року між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № б/н, відповідно до якого [PERSON] отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 31 березня 2015 року з [PERSON] на користь АТ КБ «Приватбанк» стягнута заборгованість за кредитним договором № б/н від 11 грудня 2009 року, яка станом на 02.12.2014 року становила 12897,79 грн., яка складається з наступного: 4885,36 грн. - заборгованість за кредитом, 5372,06 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 1550,00 грн. - заборгованість з комісії за користуванням кредитом, а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. штраф (фіксована частина), 590,37 грн. - штраф (процентна складова). 22 листопада 2019 року позивач знову звернувся до суду та наголосив на існуванні у відповідача [PERSON] заборгованості за договором № б/н від 11 грудня 2009 року, яка станом на 01 жовтня 2019 року у розмірі 608534,83 гривень, що складається з заборгованості за кредитом у розмірі 4885,36 гривень, заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі 596499,47 гривень, заборгованість за пенею у розмірі 7150,00 гривень. При цьому, позивач у своєму позову зазначив, що від цієї суми заборгованості віднімається сума 12897,79 грн., яка складається з наступного: 4885,36 грн. - заборгованість за кредитом, 5372,06 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 1550,00 грн. - заборгованість з комісії за користуванням кредитом, а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. штраф (фіксована частина), 590,37 грн. - штраф (процентна складова), яка була стягнута з відповідача на користь позивача рішенням Харківського районного суду Харківської області від 31 березня 2015 року, тобто різниця становить 596727,41 гривень. Із зазначеної суми позивач просить стягнути з відповідача 191160,20 гривень заборгованість по процентам за користування кредитом за період з 01 лютого 2019 року по 01 жовтня 2019 року. Відповідно до ч. 1\~ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно положень ст.ст.\~526,\~530,\~610, ч.1 ст.612 ЦК України\~зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст.\~1048\~та ч. 1 ст.\~1054 ЦК України\~кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже, припис абзацу 2 частини першої\~статті 1048 Цивільного кодексу України\~про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2\~ст. 1050 ЦК України\~право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються ч. 2\~ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 28 березня 2018 року по справі № 444/9519/12. Звернення з позовом про дострокове стягнення кредиту незалежно від способу такого стягнення змінює порядок, умови і строк дії кредитного договору. На час звернення з таким позовом вважається, що настав строк виконання договору в повному обсязі. Рішення суду про стягнення заборгованості чи звернення стягнення на заставлене майно засвідчує такі зміни. Право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється у разі пред`явлення до позичальника вимог згідно з частиною другою\~статті 1050 Цивільного кодексу України. Наявність судового рішення про дострокове задоволення вимог кредитора щодо всієї суми заборгованості, яке боржник виконав не в повному обсязі, не є підставою для нарахування процентів та пені за кредитним договором, який у цій частині змінений кредитором, що засвідчено в судовому рішенні. Якщо за рішенням про стягнення кредитної заборгованості чи звернення стягнення на предмет застави заборгованість за кредитним договором указана в такому рішенні у повному обсязі, кредитор має право на отримання гарантій належного виконання зобов`язання відповідно до частини другої\~статті 625 Цивільного кодексу України, а не у вигляді стягнення процентів. Такий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 у справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18), а також узгоджується з позицією Верховного Суду, висловленою в постанові від 18.09.2019 по справі № 387/1133/15-ц. Відповідно до частини четвертої\~статті 263 ЦПК України\~при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Як встановлено судом, рішенням Харківського районного суду Харківської області від 31 березня 2015 року за невиконання умов договору з [PERSON] було стягнуто заборгованість за кредитним договором № б/н від 11 грудня 2009 року, в тому числі заборгованість за тілом кредиту, за відсотками, пенею та штрафами. Отже, суд прийшов до висновку, що позивач вже здійснив дії по стягненню з відповідача заборгованості за кредитним договором, оскільки у 2014 році (звернення до суду із позовом) кредитор використав право вимагати дострокового повернення усієї суми кредиту, а тому з цього часу настав строк виконання договору в повному обсязі і право кредитора нараховувати передбачені договором проценти, пеню та комісію за кредитом припинилося. Вимоги про стягнення коштів на підставі частини 2\~статті 625 Цивільного кодексу України\~позивачем не заявлено. Суд враховує також правову позицію Верховного Суду у справі №175/4753/15-ц, де суд зазначив, що після закінчення строку дії кредитного договору проценти та пеня не нараховуються. Отже, кредитодавець має право нараховувати передбачені договором проценти лише впродовж строку дії кредитного договору або до звернення кредитора до суду з вимогою про дострокове стягнення заборгованості, після спливу такого строку нарахування відсотків є безпідставним. За таких обставин, позовна заява Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» є безпідставною та не підлягає задоволенню. Відповідно до положень\~ст. 141 ЦПК України\~не підлягають відшкодуванню понесені позивачем витрати по сплаті судового збору у разі відмови у позові.

Outcome: dismissed