Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-29 00:00:00

Позивач [PERSON] подав до Кельменецького районного суду позовну заяву у якій, з врахуванням уточнених в судовому засіданні позовних вимог, просить визнати [PERSON], [INFO], таким, що втратив право користування житлом, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. У якості підстав позову позивач зазначив, що йому праві приватної власності належить житловий будинок розташований по [ADDRESS]. В будинку зареєстрований, але не проживає на протязі восьми років його внук [PERSON], [INFO], тому позивач просить визнати його таким, що втратив право на користування житлом на підставі ст. 405 ЦК України. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи. . Позивач [PERSON] в судовому засіданні підтримав позов та пояснив, що визнати [PERSON] таким, що втратив право на користування житлом, йому необхідно для оформлення субсидії. Крім того, [PERSON] має своє житло. [PERSON] є внуком позивача і з 2014 року проживає в Італії. Судом досліджені наступні докази: довідки №№ 1471, 1472 видані Кельменецькою селищною радою 29 серпня 2016 року, копію будинкової книги для прописки громадян, що проживають в будинку [ADDRESS], копію свідоцтва про право власності на нерухоме майно виданого 20 грудня 2005 року на бланку серії [NUMBER], копію витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 9360902 від 20 грудня 2005 року, копію витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно №9360903 виданого 20.12.2005 року. Свідок [PERSON] дала суду показання про те, що [PERSON] це внук позивача [PERSON] [PERSON] на протязі більше п'яти років не живе з [PERSON], а в даний час перебуває закордоном. Свідок [PERSON] дав суду показання про те, що він живе в [ADDRESS] з 1989 року. Відповідача [PERSON] він взагалі не бачив. Позивач живе з будинку з дружино, донькою, чоловіком доньки та малолітнім внуком. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником житлового будинку з господарськими та побутовими спорудами, які розташовані по [ADDRESS]. Вказана обставина стверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно виданим 20 грудня 2005 року. У вищевказаному житловому будинку зареєстрований, але на протязі більше ніж одного року не проживає без поважних причин [PERSON]. У матеріалах справи відсутні докази, які б стверджували, що відповідач не проживає у спірному житлі з поважних причин. Ці обставини та факти стверджуються взаємним зв'язком доказів, досліджених судом у їх сукупності. Дані докази є належними та допустимими. Отже між позивачем та відповідачем виникли правовідносини з приводу користування чужим житлом. Відповідач не користується даним житлом на протязі більш ніж один рік без поважних причин. В матеріалах справи відсутні докази того, що відповідачу чинили перешкоди у користуванні житлом. Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 Житлового кодексу УРСР (далі - ЖК УРСР), передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Відповідно до ч. 1 ст. 156 ЖК УРСР з урахуванням положень ч. 1 ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням в обсязі, визначеному відповідно до угоди з власником. Частина 4 ст. 156 ЖК УРСР передбачає збереження такого права користування житлом для членів сім'ї, які припинили сімейні відносини з власником будинку. Згідно до ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає. Місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров'я, в якому вона проживає. Згідно ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік. Договір про користування будинком між сторонами не укладався. Враховуючи наведене, суд вважає, що [PERSON] втратив право на користування житловим приміщенням, а саме житловим будинком [ADDRESS] Кельменецького району Чернівецької області, а тому позовні вимоги [PERSON] слід задовольнити повністю. На підставі ст. 405 ЦК України,

Outcome: approved