Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-17 00:00:00

Позивач АТ «Херсонська теплоелектроцентраль» звернулось до суду з вказаним позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] на свою користь заборгованість за послуги з централізованого опалення за період з жовтня 2003 по січень 2020 року у сумі 15226,11 грн., та судовий збір в розмірі 2102,00 грн. Позов мотивовано тим, що відповідач [PERSON] є власником квартири за адресою: [ADDRESS] , на його ім`я відкритий особовий рахунок в службі збуту теплової енергії позивача згідно якого ведеться облік розрахунків між позивачем та відповідачем. Між сторонами існують цивільно-правові відносини на підставі договору приєднання. Відповідач на протязі тривалого часу належним чином не вносить плату за надані йому послуги, в результаті чого утворилась заборгованість. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 31.01.2020 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін (а.с.13). 29.04.2020 року Херсонським міським судом Херсонської області у даній справі ухвалено заочне рішення. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 16.11.2020 року заочне рішення скасовано та призначено справу до розгляду. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні підтримав обставини, зазначені у відзиві. Позовні вимоги не визнав, не заперечував факту надання послуг, зазначив що не надано доказів обґрунтованості тарифів, просив застосувати строк позовної давності. Зазначив, що відсутній договір щодо надання послуг позивачем. Заслухавши відповідача, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є споживачем послуг з центрального опалення та постачання гарячої води, що надає Акціонерне товариство «Херсонська теплоелектроцентраль», на його ім`я за адресою: [ADDRESS] , відкритий особовий рахунок № [NUMBER] відповідно до якого ведеться облік розрахунків між АТ «Херсонська теплоелектроцентраль» та [PERSON] . Суд не бере до уваги твердження відповідача щодо відсутності відомостей щодо тарифів, оскільки такі відомості знаходиться у вільному доступі на сайті постачальника ( [INFO] ). Твердження позивача щодо відсутності договору суд також не бере до уваги, оскільки позивачем не заперечувався факт отримання послуг й отримані послуги оплачувались, що вбачається із розрахунку. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом. Крім того рішенням Суворовського районного суду м. Херсона від 07.02.2011 року, яке залишено без змін ухвалою апеляційного суду Херсонської області від 29.12.2011 року, встановлено обставини щодо отримання послуг відповідачем. Згідно ст. 68 ЖК України наймач зобов`язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги. Відповідно до ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний, зокрема, оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до розрахунку заборгованості, за адресою: [ADDRESS] , згідно договору №28319 існує заборгованість в розмірі 15 226,11 грн. за період з жовтня 2003 по січень 2020 року (а.с. 3-6). Послуги з теплопостачання надавалися належним чином (докази іншого в матеріалах справи відсутні), враховуючи вимоги ст. 24 Закону України «Про теплопостачання», положень Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та ст. ст. 525, 526, 628, 630 ЦК України, суд вважає обґрунтованими вимоги позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості, що утворилась. Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та п. 20 Правил надання послуг з центрального опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005 року, зі змінами та доповненнями, споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строк встановлений договором або законом. Згідно з ч. 1ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. За змістом ч. 1 ст.901, ч. 1 ст.903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Відповідачем заявлено про застосування строку позовної давності у спірних правовідносинах. Відповідно до ст.ст.256, 267 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Статтею 257 ЦК України встановлено загальну позовну давність у три роки, відповідно до ст.ст.253, 261 цього Кодексу перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок, за загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила, початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. У відповідності до ст.264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку, а також у разі пред`явлення особою позову до боржника, після переривання перебіг позовної давності починається заново, а час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового Враховуючи загальний порядок обрахування строку позовної давності, дату звернення до суду 16.01.2020 року, останній має обраховуватись з січня 2017 року. В наведений строк не входять нарахування, які присуджені до стягнення рішенням Суворовського районного суду м. Херсона від 07.02.2011 року. За період часу з січня 2017 року по січень 2020 року заборгованість відповідача становить 12419, 91 грн., за даний період відповідачем сплачено 1635,61 грн. Таким чином стягненню з відповідача на користь позивача підлягає 10784, 30 грн. (12419,91грн. - 1635,61грн.). З огляду на викладене, суд вважає позовні вимоги та такими, що підлягають частковому задоволенню. Крім того, в силу ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача 2102,00 грн. в рахунок відшкодування витрат по оплаті судового збору, оскільки дана судового збору є мінімальної, яку сплачує юридична особа.

Outcome: partial