Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-13 00:00:00

Позивач [PERSON] у червні 2019 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] про зміну черговості спадкування за законом, в якому просила змінити черговість спадкування після померлого [INFO] [PERSON] та надати [PERSON] право спадкування після померлого [PERSON] в першу чергу спадкування разом із його батьком [PERSON] , як дружині померлого. В обґрунтування вимог позивач вказала, що рішенням Октябрського районного суду м.Полтави від 26.03.2019 року встановлено факт спільного проживання однією сім`єю без офіційної реєстрації шлюбу як дружини та чоловіка [PERSON] та [PERSON] з 2003 року по день смерті [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Встановлено факт проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS] з 2003 року по даний час. Проте, звернувшись до нотаріуса, позивач 21.06.2019 року отримала постанову, якою відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, та в якій роз`яснено, що [PERSON] відповідно до рішення суду є спадкоємицею 4 черги, а не першої, тому необхідно рішення суду про зміну черговості спадкування. Позивач вважає, що має право на спадщину після померлого чоловіка на рівні із іншими спадкоємцями першої черги, оскільки при житті надавала спадкодавцю матеріальне забезпечення, нематеріальні послуги, як дружина готувала їжу, прибирала приміщення, спільно робили поточний ремонт квартири, в момент невиліковної хвороби утримувала та доглядала за ним. Ухвалою суду від 16.07.2019 року відкрито провадження по даній справі за правилами загального позовного провадження та розпочато підготовче провадження з дня постановлення цієї ухвали. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, надала заяву, в якій просила справу розглядати у її відсутність, позов задовольнити повністю. Відповідач [PERSON] до суду не з`явився, в наданій заяві просив справу розглядати у його відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Суд вирішив судовий розгляд проводити у відсутність сторін, враховуючи положення ст.211 ЦПК України, на підставі наявних у справі даних і доказів. Оскільки, розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Як передбачено ч.3 ст.200 ЦПК України, суд ухвалює рішення за результатами підготовчого провадження за наявними у справі доказами у зв`язку з визнанням позову відповідачем. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог. Відповідно до ч.1 ст.19 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] (а.с.15 - свідоцтво про смерть). Медичні документи свідчать про важкий стан хворого [PERSON] (а.с.18-43). Рішенням Октябрського районного суду м.Полтави від 26.03.2019 року встановлено факт спільного проживання однією сім`єю без офіційної реєстрації шлюбу як дружини та чоловіка [PERSON] та [PERSON] з 2003 року по день смерті [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Встановлено факт проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS] з 2003 року по даний час (а.с.49-51). Постановою від 21.06.2019 року відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, як спадкоємиці першої черги, після померлого [INFO] [PERSON] (а.с.9). Відповідно до частини 1 статті 1268 Цивільного кодексу України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємством визнається перехід майна спадкодавця в разі його смерті до іншої особи - спадкоємцю у порядку передбаченому законодавством. Спадкоємець може прийняти спадщину за заповітом або за законом. У випадку, коли спадкодавець склав заповіт, - до спадщини закликаються спадкоємці за заповітом. Відповідно до ч. 1 ст. 1258 Цивільного кодексу України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Згідно ст.1264 Цивільного кодексу України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Згідно ч. 2 ст. 1258 Цивільного кодексу України, кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Частиною другою статті 1259 Цивільного кодексу України встановлено, що фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Судовий порядок зміни черговості застосовується на підставі задоволення позову спадкоємця наступних черг до спадкоємців тієї черги, які безпосередньо закликаються до спадкування. Право на пред`явлення позову про зміну черговості спадкування мають лише спадкоємці за законом. Підставами для задоволення позову щодо зміни черговості одержання спадкоємцями за законом права на спадкування є сукупність наступних юридичних фактів, встановлених у судовому порядку: 1) здійснення опіки над спадкодавцем, тобто надання йому нематеріальних послуг (спілкування, поради та консультації, поздоровлення зі святами, тощо); 2) матеріальне забезпечення спадкодавця; 3) надання будь-якої іншої допомоги спадкодавцеві, тобто такої допомоги, яка має матеріалізоване вираження - прибирання приміщення, приготування їжі, ремонт квартири; 4) тривалий час здійснення дій, визначених у пунктах 1-3; 5) безпорадний стан спадкодавця, тобто такий стан, під час якого особа неспроможна самостійно забезпечувати свої потреби, викликаний похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом. Для задоволення такого позову необхідна наявність всіх п`яти вищезазначених обставин. У пункті 6 Постанови роз`яснено, що безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування. Згідно із ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст.ст. 77-80 Цивільного процесуального кодексу України. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 Цивільного процесуального кодексу України). Відповідно до частини першої статті 13 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ч. 1, 3 ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є законними обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню, оскільки в судовому засіданні достовірно встановлено, що позивач протягом тривалого часу піклувалася про спадкодавця, надавала йому допомогу, як матеріального так і морального характеру, що є підставою для одержання права на спадкування разом із спадкоємцем тієї черги, яка має право на спадкування, є обґрунтованим та таким, що підлягає до задоволення в повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: approved