Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-24 00:00:00

Позивач АТ «ПУМБ» звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] на його користь заборгованість у розмірі 81 457,15 грн. та судові витрати у розмірі 2 102 грн. Позовні вимоги мотивує тим, що 31.07.2013 між ПАТ «Банк Ренесанс Капітал» та [PERSON] був укладений кредитний договір № GP-4846875, за умовами якого [PERSON] виданий кредит в сумі 29 999,55 грн. 19.07.2016 ПАТ «Банк Ренесанс Капітал» припинилось шляхом приєднання до ПАТ «ПУМБ», отже, ПАТ «ПУМБ» є правонаступником усіх прав та зобов`язань ПАТ «Банк Ренесанс Капітал». Відповідач не виконував свої кредитні зобов`язання належним чином, тому станом на 28.05.2020 у нього утворилась заборгованість у розмірі 81 457,15 грн., яка до теперішнього часу не сплачена. В суд сторони не з`явилися: в позовній заяві представник банку просить розглядати справу за відсутності представника позивача (а.с.2-3). Відповідач [PERSON] належно повідомлений про розгляд справи (а.с.65) в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив. За таких обставин суд розглядає справу в заочному провадженні, без участі сторін і на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України без технічної фіксації процесу. Вивчивши докази по справі, суд приходить до наступного. 31.07.2013 [PERSON] підписав із АТ «Банк Ренесанс Капітал» пропозицію укласти договори (оферту), за умовами якої запропонував АТ «Банк Ренесанс Капітал» укласти із ним договір про надання споживчого кредиту на умовах, викладених в частині 2 цієї пропозиції. В частині 2 вказаного договору були викладені умови кредитування (сума кредиту, проценти за користування кредитними коштами, спосіб надання кредиту і реквізити для погашення заборгованості). Також у договорі міститься графік платежів за договором (а.с.5). За умовами укладеного між сторонами Договору кредиту № GP-4846875 [PERSON] отримав кредит у розмірі 29 999,55 грн., строк кредиту - 48 місяців, розмір процентної ставки - 15 % річних, розмір комісії за переказ коштів (разова комісія) 5 %. Згідно копії статуту ПАТ «ПУМБ» останній є правонаступником всіх прав та зобов`язань ПАТ «Банк Ренесанс Капітал» в результаті реорганізації АТ «Банк Ренесанс капітал» шляхом приєднання до банку згідно рішення загальних зборів акціонерів банку (протокол № 68 від 14 березня 2015 року) та згідно рішення єдиного акціонера АТ Банк Ренесанс Капітал» (а.с.10-11). Згідно з довідкою про стан та історію заборгованості за кредитним договором № GP-4846875 від 31.07.2013 та виписками по особовим рахункам з 31.07.2013 по 14.11.2016 та з 14.11.2016 по 28.05.2020 станом на 28.05.2020 відповідач [PERSON] має заборгованість на загальну суму 81 457,15 грн., яка складається з наступного: 27 169,89 грн. - заборгованість за кредитом; 7 927,5 грн. - заборгованість за процентами; 31 359,99 грн. - заборгованість за комісією; 14 999,77 грн. - штрафні санкції (а.с.7,8,20-21,22-51,52-56). Відповідачем вказаний розрахунок заборгованості не спростований. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України). У частині першій статті 612 ЦК України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно з наданою банком випискою по рахунку останній переказ коштів на погашення заборгованості по договору № GP-4846875 був здійснений [PERSON] 28.02.2014 (а.с.20-21,22-51,52-56). Після цього [PERSON] виплату позичених коштів та процентів не здійснював, тому в нього уторилась заборгованість перед ПАТ «ПУМБ». ПАТ «ПУМБ» направило [PERSON] письмову вимогу (повідомлення) № 174 від 01.02.2018, у якій з посиланням на ч. 2 ст. 1050 ЦК України просило повернути заборгованість за укладений 31.07.2013 договором кредиту у розмірі 66 448,91 грн. (а.с.6-7). Відповідно до ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 («Позика») глави 71 («Позика. Кредит. Банківський вклад»), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ч. 1 ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно із ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Як вбачається з позовної заяви, банком поміж іншого заявлена вимога про стягнення зі [PERSON] 14 999,77 грн. штрафних санкцій за неналежне виконання умов кредитного договору, при цьому у позові зроблено посилання на ст. 549 ЦК України і п. 6.2 Розділу 2 Загальних умов кредитування, відкриття та ведення рахунків Банку. Статтею 549 ЦК України визначено зміст поняття неустойки (штраф і пеня). Матеріали справи не містять даних про те, що, що відповідач був ознайомлений і погоджував Загальні умови кредитування, відкриття та ведення рахунків в Банку. Підписана відповідачем оферта не містить окремої умови, що встановлює відповідальність позичальника у вигляді штрафу за прострочення сплати кредиту, процентів, комісії. За таких обставин, вимога про стягнення штрафних санкцій не є обґрунтованою та доведеною належними, достовірними і достатніми доказами, тому не підлягає задоволенню. Вимог про стягнення відповідальності за прострочення виконання грошових зобов`язань в порядку ст. 625 ЦК України позов ПАТ «ПУМБ» до [PERSON] не містить. З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є частково обґрунтованими і підлягають до часткового задоволення, а тому підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення заборгованості за Договором кредиту № GP-4846875 від 31.07.2013 в сумі 66 457,38 грн., яка складається з наступного: 27 169,89 грн. - заборгованість за кредитом; 7 927,50 грн. - заборгованість за процентами; 31 359,99 грн. - заборгованість за комісією. В іншій частині позовних вимог слід відмовити. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи те, що позов задоволено частково, суд, згідно до положень ст. 141 ЦПК України, присуджує позивачу судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а саме: виходячи з розрахунку: (66 457,38 грн. (розмір задоволених позовних вимог) * 2 102 грн. (розмір судових витрат) / 81 457,15 грн. (розмір заявлених позовних вимог) = 1 714,93 грн. На підставі ст.ст. 526, 549, 610, 612, 627, 628, 1048, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: partial