overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-24 00:00:00

Позивач, [PERSON], предявила до суду позов до відповідача, [PERSON], в якому позивач просить: стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня подання заяви до досягнення дитиною повноліття; справу просить розглянути за правилами спрощеного позовного провадження. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач [PERSON] у позові зазначила про те, що 21 серпня 2015 року вона уклала шлюб з відповідачем, [PERSON]. В цьому шлюбі вони мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO], батьком якої є відповідач. На даний час вона з дитиною проживає окремо від відповідача. Рішенням Семенівського районного суду Чернігівської області від 12 липня 2017 року шлюб між ними було розірвано. Відповідач на утримання дитини допомоги не надає і надавати не хоче. Ухвалою судді від 19 червня 2018 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі, а справу призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження на 25 жовтня 2018 року. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявилася, належним чином була повідомлена про дату, час і місце розгляду справи, до суду надала письмову заяву, згідно даних якої просить справу розглянути без її участі протягом всіх судових засідань, позовні вимоги підтримує повністю, проти заочного розгляду справи та винесення заочного рішення не заперечує, доповнень та клопотань не має. \~ \~ \~ \~Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, належним чином був повідомлений про дату, час і місце розгляду справи судовою повісткою про виклик, відзиву на позов та заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до суду не надав. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, вважає за необхідне позов задовольнити повністю за наступних обставин. У справі встановлено, що відповідач, [PERSON], є батьком малолітньої дитини [PERSON], [INFO] (копія свідоцтва про народження на а. с. 3). Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини позивачу [PERSON], яка є матірю дитини, не надає, батьком у свідоцтві про народження дитини записаний відповідач у справі, що є підставою для стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини, тому що відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Оскільки позивач на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» за подання позову про стягнення аліментів звільнена від сплати судового збору, у відповідності зі ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір у розмірі 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок підлягає стягненню з відповідача на користь держави. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 Цивільного процесуального кодексу України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-10 00:00:00

Позивач, [PERSON], предявила до суду позов до відповідача, [PERSON], в якому позивач просить: стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO], в розмірі ? частини його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня подання заяви до досягнення дитиною повноліття; справу просить розглянути за правилами спрощеного позовного провадження. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач [PERSON] у позові зазначила про те, що 04 червня 1995 року вона уклала шлюб з [PERSON]. В цьому шлюбі вони мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO]. На даний час позивачем подано до Семенівського районного суду Чернігівської області позовну заяву про розірвання шлюбу. Відповідач на утримання дитини допомоги не надає і надавати не хоче. Ухвалою судді від 13 червня 2018 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі, а справу призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження на 11 липня 2018 року. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявилася, належним чином була повідомлена про дату, час і місце розгляду справи, до суду надала письмову заяву, згідно даних якої просить справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримує повністю. \~ \~ \~ \~Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, належним чином був повідомлений про дату, час і місце розгляду справи судовою повісткою про виклик, відзиву на позов та заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до суду не надав. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, вважає за необхідне позов задовольнити повністю за наступних обставин. У справі встановлено, що відповідач, [PERSON], є батьком малолітньої дитини [PERSON], [INFO] (копія свідоцтва про народження а. с. 3). Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини позивачу [PERSON], яка є матірю дитини, не надає, батьком у свідоцтві про народження дитини записаний відповідач у справі, що є підставою для стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини, тому що відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Оскільки позивач на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» за подання позову про стягнення аліментів звільнена від сплати судового збору, у відповідності зі ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір у розмірі 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок підлягає стягненню з відповідача на користь держави. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 Цивільного процесуального кодексу України допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-03 00:00:00

Позивач, [PERSON], предявила до суду позов до відповідача, [PERSON], згідно даних якого позивач просить постановити рішення про розірвання шлюбу між нею та [PERSON], зареєстрований Бюро реєстрації актів громадянського стану при 89 комендатурі ГРВН м. Потсдам (актовий запис № 23) від 26 січня 1991 року. В обґрунтування своєї вимоги у позовній заяві позивач [PERSON] зазначила про те, що 26 січня 1991 року вона уклала шлюб з відповідачем [PERSON], шлюб зареєстровано Бюро реєстрації актів громадянського стану при 89 комендатурі ГРВН м. Потсдам (актовий запис № 23). Від шлюбу з чоловіком мають доньку [PERSON], [INFO]. Шлюб виявився невдалим. Відповідач не піклувався про створення нормальних сімейних стосунків, не дбав про матеріальне забезпечення та виховання доньки, що призвело до розладу і фактичного припинення шлюбних відносин з серпня 2002 року. З цього часу спільне господарство не ведеться, спору про спільне майно немає. За таких обставин позивач вважає, що спільне життя та збереження шлюбу неможливе. На примирення позивач не згодна, а тому вважає, що необхідно розірвати шлюб. Після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище чоловіка [PERSON]. У судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи, до суду надала письмову заяву, згідно даних якої просить справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги підтримує. У судове засідання відповідач [PERSON] не зявився, судова повістка, яка направлялась за його зареєстрованим місцем проживання, повернута до суду з довідкою відділення поштового звязку з відміткою «не проживає», тому суд вважає за необхідне розглянути справу без його участі та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, заслухавши позивача, вивчивши матеріали справи, вважає за необхідне позов задовольнити повністю за наступних обставин. По справі встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] 26 січня 1991 року уклали шлюб, який зареєстрований Бюро реєстрації актів громадянського стану при 89 військовій комендатурі Групи радянських військ у Німеччині у місті Потсдам, актовий запис № 23 (копія свідоцтва про шлюб на а. с. 6). Від шлюбу мають доньку, яка на даний час є повнолітньою. Подружнє життя не склалося. На даний час позивач разом з відповідачем не підтримують подружні стосунки. Позивач проживає окремо від відповідача. За час спільного проживання позивач переконалася, що у неї з відповідачем немає спільних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таким чином, позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. Через те, що позов підлягає повному задоволенню, відповідно до вимог ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати, понесені нею на сплату судового збору у розмірі 640 гривень 00 копійок. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-16 00:00:00

Позивач, [PERSON], предявила до суду позов до відповідача, [PERSON], згідно даних якого позивач просить: розірвати шлюб між нею та [PERSON], зареєстрований 16 липня 2005 року виконавчим комітетом Тимоновицької сільської ради Семенівського району Чернігівської області, актовий запис № 01; залишити їй теперішнє прізвище [PERSON]. В обґрунтування своєї вимоги у позовній заяві позивач [PERSON] зазначила про те, що 16 липня 2005 року вона уклала шлюб з відповідачем, [PERSON] від якого спільних дітей немає. На даний час вона з відповідачем не підтримує подружні стосунки. За час спільного проживання з відповідачем, вона переконалася, що у них немає спільних інтересів, подружнє життя не склалося. У судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи, до суду надала письмову заяву, згідно даних якої, у судове засідання зявитися не має можливості, просить розглянути справу протягом всіх судових засідань без її участі, позовні вимоги підтримує повністю, строк на примирення не потрібний, не заперечує проти заочного розгляду справи. У судове засідання відповідач [PERSON] не зявився, судова повістка про виклик була повернута з довідкою відділення поштового звязку за закінченням терміну зберігання», що відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 Цивільного процесуального кодексу України є підставою для того, щоб вважати, що судова повістка вручена, тому суд вважає за необхідне розглянути справу без його участі та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає за необхідне позов задовольнити повністю за наступних обставин. По справі встановлено, що позивач [PERSON] з відповідачем [PERSON] 16 липня 2005 року уклали шлюб, який зареєстрований виконавчим комітетом Тимоновицької сільської ради Семенівського району Чернігівської області, актовий запис № 01 (копія свідоцтва про шлюб на а. с. 6). Від шлюбу дітей не мають. На даний час позивач разом з відповідачем не підтримують подружні стосунки. За час спільного проживання позивач переконалася, що у неї з відповідачем немає спільних інтересів, подружнє життя не склалося. Відповідно до ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таким чином, позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. Через те, що позов підлягає повному задоволенню, відповідно до вимог ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати, понесені нею на сплату судового збору у розмірі 704 гривні 80 копійок. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-29 00:00:00

Позивач [PERSON] пред'явила до суду позов до відповідача [PERSON] про визнання її такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, квартирою № 196 по вулиці Ак. Корольова, № 2 в місті Тернополі. Обґрунтовує позов тим, що її дочка [PERSON] протягом останніх пяти років не проживає за зазначеною адресою, будь-які її речі та майно у квартирі відсутні, коштів на оплату комунальних послуг вона не надає. З цих підстав позивач просить суд визнати [PERSON] такою, що втратила право на користування зазначеним жилим приміщенням. У судове засідання позивач [PERSON] подала заяву, згідно з якою заявлені позовні вимоги підтримала та просила їх задоволити, розглянувши справу в її відсутності, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, до суду не з'явилася, не повідомивши про причини неявки. Заяви про розгляд справи за її відсутності не подавала. За вказаних обставин суд приходить до переконання, що згідно з ч. 4 ст. 169, ч. 1 ст. 224 ЦПК України слід ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач згідно з поданою нею письмовою заявою не заперечила проти такого вирішення справи, та відповідно до вимог ст. 225 ЦПК України судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив такі обставини: Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 20 грудня 2004 року, виданого Виконавчим комітетом Тернопільської міської ради, квартира [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON]. Як убачається з довідки № 30/03, виданої 30 березня 2015 року ПМП «СОВР» Тернопіль, відповідач [PERSON], [INFO], зареєстрована у [INFO]. З акту, складеного 18 березня 2015 року та затвердженим директором ПМП\~«СОВР», слідує, що [PERSON] у квартирі [ADDRESS] зареєстрована, але не проживає протягом пяти років. Відповідно до ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі його відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до роз'яснень, даних в п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 року № 2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», зі змінами та доповненнями, у справах про визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені законом строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, з особами, що потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім'ї тощо) суд може продовжити пропущений строк. При цьому судом не здобуто жодних доказів про поважність причин непроживання відповідача у спірній квартирі. За вказаних обставин судом установлено, що відповідач [PERSON] відсутня у квартирі [ADDRESS] понад один рік без поважних на це причин, тому відповідно до ст. 405 ЦК України втратила право на користування спірним житлом. На підставі наведеного, відповідно до ст. ст. 386, 391, 405 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-10 00:00:00

Позивач [PERSON] пред»явила до суду позов до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу зареєстрованого 04 травня 2006 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області України , про що зроблено актовий запис за № 428. В обгрунтування заявлених позовних вимог покликається на те, що від шлюбу дітей немає . Причина розірвання шлюбу у тому, що вона та відповідач разом не проживають, не ведуть спільного господарства та не підтримують подружніх стосунків . За таких обставин просить шлюб розірвати, проти примирення категорично заперечує, оскільки перебування у шлюбі суперечить її інтересам, що мають істотне значення. При цьому , відповідач щодо розірвання шлюбу в органах РАЦС заперечує. Ухвалою судді від 17 серпня 2018 року у справі було відкрите провадження та призначене підготовче судове засідання на 08 жовтня 2018 року . Відповідач [PERSON] відзиву на позовну заяву не подавав. Позивач [PERSON] у підготовче судове засідання не прибула , будучи належно повідомленою, попередньо надіслала до суду заяву, в якій вказала , що просить розгляд проводити за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить шлюб розірвати . Відповідач [PERSON]у підготовчому судовому засіданні пояснив, що заявлені позовні вимоги про розірвання шлюбу визнає, щодо примирення заперечує та просить шлюб розірвати . Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив такі обставини: Позивач [PERSON]. та відповідач [PERSON] вступили у зареєстрований шлюб 04 травня 2006 року, про що Відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області України зроблено актовий запис за № 428, та 04 травня 2006 року, видане Свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] Від шлюбу сторін дітей немає . Позивач та відповідач впродовж тривалого часу разом не проживають, не підтримують подружніх стосунків та не ведуть спільного господарства . Згідно із вимогами ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Натомість позивач покликається на те, що перебування у шлюбі суперечить її інтересам, що мають істотне значення. Відповідно до вимог ст. 112 Сімейного кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За вказаних обставин, суд вважає , що сім'я сторін фактично розпалася і шлюб носить формальний характер. Таким чином, судом установлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є таким, що суперечить інтересам позивача, що мають істотне значення, тому відповідно до вимог ст.112 Сімейного кодексу України, шлюб підлягає до розірвання, а позов [PERSON] - до задоволення. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-26 00:00:00

Позивач [PERSON] пред'явила до суду позов до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що сумісне життя з відповідачем не склалося внаслідок відсутності взаєморозуміння та різних поглядів на життя, що привело до втрати відчуттів любові і пошани один до одного. Вважає, що сім'я повністю розпалась, зберегти її не можливо, внаслідок чого просить шлюб розірвати. У судове засідання позивач не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала заяву, за якою просить шлюб розірвати та розглянути справу у її відсутності. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, представник відповідача надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, не заперечував проти розірвання шлюбу. Згідно ч. 2 ст. 158 та ч. 4 ст. 174 ЦПК України суд, враховуючи заяви сторін, вважає можливим розглянути справи в їхню відсутність та прийняти рішення по суті позовних вимог. Дослідивши матеріали цивільної справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Встановлено, що сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 02 серпня 1993 року, від сумісного життя неповнолітніх дітей не мають. Подружжя шлюбні відносини не підтримує з лютого 2012 року, спільного господарства не ведуть, спільного бюджету не мають, сім'я розпалась внаслідок втрати відчуттів прихильності, любові і пошани, обумовлених відсутністю взаєморозуміння. Суд вважає, що сім'я повністю розпалась, зберегти її не можливо, шлюб існує формально, а тому підлягає розірванню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати, пов'язані зі сплатою судового збору у розмірі 243,60 грн. На підставі ст. ст. 104, 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-03 00:00:00

Позивач [PERSON] пред'явила до суду позов до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що сумісне життя з відповідачем не склалося внаслідок відсутності взаєморозуміння та різних поглядів на життя, що привело до втрати відчуттів любові і пошани один до одного. Вважає, що сім'я повністю розпалась, зберегти її не можливо, внаслідок чого просить шлюб розірвати. У судове засідання позивач не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала заяву, за якою просить шлюб розірвати та розглянути справу у її відсутності. Відповідач у судовому засіданні проти розірвання шлюбу заперечував. Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали цивільної справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Встановлено, що сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 25 вересня 2003 року, від сумісного життя мають двох неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], які проживають разом з позивачем. Подружжя шлюбні відносини не підтримує з травня 2012 року, спільного господарства не ведуть, спільного бюджету не мають, мешкають окремо, сім'я розпалась внаслідок втрати відчуттів прихильності, любові і пошани, обумовлених відсутністю взаєморозуміння. Суд вважає, що сім'я повністю розпалась, зберегти її не можливо, шлюб існує формально, а тому підлягає розірванню. Спір про поділ сумісного подружнього майна між сторонами по справі - відсутній. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати, пов'язані зі сплатою судового збору у розмірі 229,40 грн. На підставі ст. ст. 104, 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-22 00:00:00

Позивач [PERSON] пред'явила до суду позов до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що сумісне життя з відповідачем не склалося внаслідок відсутності взаєморозуміння та різних поглядів на життя, що привело до втрати відчуттів любові і пошани один до одного. Вважає, що сім'я повністю розпалася, зберегти її не можливо, внаслідок чого просить шлюб розірвати. Представник позивача у судовому засіданні позов підтримала з викладених підстав. Відповідач у судовому засіданні заперечував проти розірвання шлюбу посилаючись на те, що кохає свою дружину та бажає зберегти родину. Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Встановлено, що сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 28 квітня 1984 року, від сумісного життя неповнолітніх дітей не мають. Подружжя шлюбні відносини не підтримує з 2011 року, спільного господарства не ведуть, мешкають окремо, сім'я розпалася внаслідок втрати відчуттів прихильності, любові і пошани, обумовлених відсутністю взаєморозуміння. Суд вважає, що сім'я повністю розпалась, зберегти її не можливо, шлюб існує формально, а тому підлягає розірванню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати, пов'язані зі сплатою судового збору у розмірі 229,40 грн. На підставі ст.ст.104, 112 СК України,

Outcome: approved