Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Фрунзенського районного суду м.Харкова з позовом до [PERSON] про поділ майна подружжя, а саме: квартири [ADDRESS] , просила визнати за нею право власності на 1/2 частину вказаного майна. В обґрунтування позову зазначено, що 10 квітня 2006 року сторони по справі зареєстрували шлюб, який був розірваний рішенням Фрунзенського районного суду м.Харкова від 02 грудня 2019 року. За час шлюбу сторони придбали квартиру [ADDRESS] , яка за договором купівлі-продажу від 13 травня 2008 року була зареєстрована за відповідачем. Позивач надавала згоду на укладення вказаного правочину. Після розлучення сторони не можуть дійти згоди щодо поділу спільного майна. Ухвалою суду від 10 вересня 2020 року позовну заяву залишено без руху. Після усунення позивачем недоліків позовної заяви, провадження у справі відкрите 02 грудня 2020 року. Ухвалою суду від 16 березня 2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав в повному обсязі. У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши надані докази в їх сукупності, приходить до наступного висновку. Рішенням Фрунзенського районного суду м.Харкова від 02 грудня 2019 року (справа № 645/6875/19) розірвано шлюб між [PERSON] ,\~ [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрований 10 квітня 2004 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Фрунзенського районного управління юстиції, актовий запис № 80 (Свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] ) (а.с. 5). Згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Встановлено, що за договором купівлі-продажу від 13 травня 2008 року, посвідченим приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Васіковою Ю.В. за реєстраційним № 1515, [PERSON] придбав квартиру [ADDRESS] (а.с. 52). Заявою від 13 травня 2008 року, посвідченою приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Васіковою Ю.В. за реєстраційним № 1512, [PERSON] надала згоду на купівлю її чоловіком [PERSON] квартири [ADDRESS] (а.с. 60). Відповідно до\~статті 60 СК України\~майно набуте подружжям за час перебування у шлюбі, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно статті 63 СК України\~дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Відповідно до\~статті 70 СК України\~у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше\~не визначено\~домовленістю між\~ними або шлюбним договором. Вирішуючи спори між подружжям про майно необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясувати джерело і час придбання зазначеного майна. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу, можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. У відповідності до частини першої, другої\~статті 71 СК України\~майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. З Інформації\~з Державного\~реєстру речових\~прав на\~нерухоме майно,\~ Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державноогоу реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 15 квітня 2021 року № 252822479 вбачається, що за відомостями Реєстру прав власності на нерухоме майно за [PERSON] 10 червня 2008 року на підставі договору купівлі-продажу від 13 травня 2008 року зареєстроване право власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] ; у Державному реєстрі іпотек та Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна відповідні відомості щодо вказаного об`єкту нерухомого майна відсутні. Сторонами не оспорюється, що вказане майно було придбане у період зареєстрованого шлюбу за спільні кошти подружжя. Набуття майна за час шлюбу створює презумпцію права спільної сумісної власності майна подружжя, яка не потребує доказування та не потребує встановлення інших обставин, крім набуття майна за час шлюбу, та існує поки не спростована. У разі коли презумпцію права спільної сумісної власності майна подружжя не спростовано за відсутності належних доказів того, що майно придбане за особисті кошти одного з подружжя, таке майно вважається спільною сумісною власністю та підлягає поділу, при цьому частки чоловіка та дружини у майні є рівними. Якщо майно придбано під час шлюбу, то реєстрація прав на нього (транспортний засіб, житловий будинок чи іншу нерухомість) лише на ім`я одного із подружжя не спростовує презумпцію належності його до спільної сумісної власності подружжя. \~Згідно із частинами другою та третьою\~статті 372 ЦК України\~у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. З огляду на надані суду докази та позицію відповідача про повне визнання ним позовних вимог, суд приходить до висновку про задоволення позову. Питання про судові витрати суд вирішує в порядку ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved