Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-05 00:00:00

Позивач в особі в.о. начальника Азовського басейнового управління Державного агентства рибного господарства Лєдовського Р.М. звернувся до суду з даним позовом, яким просить стягнути з відповідача на користь Маріупольської міської ради 22440 гривень у відшкодування шкоди, спричиненої внаслідок незаконного вилову риби. В обґрунтування позову зазначає, що 04 квітня 2018 року о 22-00 годині [PERSON] , знаходячись на узбережжі річки Кальміус у Лівобережному районі міста Маріуполя займався незаконним ловом риби за допомогою забороненого знаряддя лову - сітки «павук». При цьому було виловлено рибу: піленгас у кількості 33 од. Постановою Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 31 травня 2018 року [PERSON] було визнано винним у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення, що передбачене ч. 4 ст. 84 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 гривень. Розмір шкоди, спричиненої внаслідок незаконних дій відповідача був розрахований згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 21 листопада 2011 року № 1209 «Про затвердження такс для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення цінних видів водних біоресурсів» та становить 22440 гривень. Вказана сума підлягає стягненню з відповідача на користь держави в особі Маріупольської міської ради. Вказана справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження із викликом сторін. Сторони до суду не прибули. Від позивача в особі представника за довіреністю Лєдовського Р.М. надійшла заява про розгляд справи буз участі представника Державного агентства рибного господарства України. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідачу судові повістки надсилались за останньою відомою зареєстрованою адресою його проживання та розміщувались на офіційному веб-порталі судової влади України. Однак відповідач до суду не з`явився, відзиву на пред`явлений позов, а також будь-яких інших заяв чи клопотань, що стосуються суті справи, не надав. Дослідивши доводи позову та перевіривши їх наданими письмовими доказами, судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Встановлено, що постановою Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 31 травня 2018 року, яка набрала законної сили 12 червня 2018 року, [PERSON] було визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 85 КУпАП, та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу на користь держави у розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 425 гривень з конфіскацією знаряддя лову та незаконно добутих водних живих ресурсів; стягнуто судовий збір. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Встановленими та доведеними обставинами, викладеними у мотивувальній частині вказаної вище постанови є те, що 04 квітня 2018 року о 22-40 годині [PERSON] , знаходячись на узбережжі річки Кальміус у Лівобережному районі міста Маріуполя, ловив рибу, використовуючи заборонене знаряддя лову, виготовлене зі сіткоснастевого матеріалу, - сітку «павук». Улов риби на момент виявлення порушення склав: піленгас (молодь) у кількості 33 штук. Вищезазначені обставини за положеннями ст. 82 ЦПК України щодо цивільно-правових наслідків дій особи, стосовно якої ухвалено постанову в адміністративній справі, беруться до уваги в межах вирішення позову по даній справі і зібраних по ній доказів в сукупності. Згідно такси для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення громадянами України, іноземцями та особами без громадянства цінних видів біоресурсів у рибогосподарських водних об`єктах України, затвердженої Постановою Кабінету Міністрів України від 21 листопада 2011 року № 1209, вартість 1 шт. піленгасу становить 680 гривень. Отже вартість 33 піленгасів становить 22440 гривень. Відповідно ч. 1 ст. 40 КУпАП, якщо у результаті вчинення адміністративного правопорушення заподіяно майнову шкоду громадянинові, підприємству, установі або організації, то адміністративна комісія, виконавчий орган сільської, селищної, міської ради під час вирішення питання про накладення стягнення за адміністративне правопорушення має право одночасно вирішити питання про відшкодування винним майнової шкоди, якщо її сума не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а суддя районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду - незалежно від розміру шкоди, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті. Питання про відшкодування [PERSON] спричиненої ним майнової шкоди у постанові Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 31 травня 2018 року не вирішувалось; органу, від імені якого складено протокол, роз`яснено, що питання про відшкодування майнової шкоди, заподіяної адміністративним правопорушенням, може бути вирішене в порядку цивільного судочинства, відповідно до ч. 3 ст. 40 КУпАП. За загальним правилом, встановленим ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно із ч. 4, 5 ст. 68, ч. 1 ст. 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Застосування заходів дисциплінарної, адміністративної або кримінальної відповідальності не звільняє винних від компенсації шкоди, заподіяної забруднення навколишнього природного середовища та погіршенням якості природних ресурсів. Шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі. Відповідно до ч. 4 ст. 63 «Про тваринний світ» підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу. З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності його вини в завданні шкоди позивачу. Тобто, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини, якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. Статтею 13 Конституції України передбачено, що земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах визначених цією Конституцією. Відповідно до вимог ст. 15 ЗУ «Про охорону навколишнього природного середовища» до повноважень і компетенції місцевих рад у галузі охорони навколишнього природного середовища відноситься забезпечення реалізації екологічної політики України, здійснення контролю за додержанням законодавства про охорону навколишнього природного середовища. Відшкодування шкоди, заподіяної порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища здійснюється у відповідності з вимогами ст. 47 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», згідно яких шкода і збитки, заподіяні навколишньому природному середовищу підлягають зарахуванню на рахунки фондів охорони навколишнього природного середовища місцевих рад, якою є Маріупольська міська рада. Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про обґрунтованість пред`явленого позову, а тому вважає необхідним стягнути з відповідача на користь Маріупольської міської ради у відшкодування майнової шкоди, завданої незаконним виловом водних живих ресурсів, 22440 гривень. Крім того, у відповідності до положень ст.ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним та документально підтверджені витрати з оплати судового збору у сумі 1921 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved