Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-10 00:00:00

Позивач АТ «Державний ощадний банк України» звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості згідно з заявою про приєднання № 1365102 від 18.05.2018 до Договору комплексного банківського обслуговування в сумі 44969,89 грн. та судових витрат в сумі 2102 грн. Позовні вимоги мотивує тим, що згідно з заявою про приєднання до ДКБО від 18.05.2018 відповідачу був наданий кредитний ліміт за платіжною карткою в сумі 40 000 грн. строком кредитування на 60 місяців. Проте свої зобов`язання за договором відповідач належним чином не виконує, у зв`язку з чим утворилася заборгованість в сумі 44969,89 грн. В суд сторони не з`явилися, надіслали заяви про розгляд справи за їх відсутності: представник позивача позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с.38); відповідач [PERSON] проти позовних вимог не заперечує (а.с.41). Тому суд розглядає справу без участі сторін і на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України без технічної фіксації процесу. Вивчивши докази по справі, суд приходить до наступного. 18.05.2018 між ПАТ «Державний ощадний банк України» та відповідачем [PERSON] була підписана Заява про приєднання № 1365102 до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки), на підставі якого банк надав йому кредитний ліміт за платіжною карткою в сумі 40 000 грн., строком кредитування на 60 місяців. Шляхом підписання цієї Заяви про приєднання до Договору клієнт беззастережно приєднався до Договору в редакції, яка на день підписання цієї Заяви на приєднання розміщена на інтернет-сторінці Банку та укладає з Банком Договір, складовою частиною якого є умови договору банківського рахунку (п.3.1). Банк надав клієнту платіжну картку (п.3.4.2). Клієнт погодився, що максимальний розмір кредиту встановлено в сумі 40 000 грн. (п.6.3). Процентна ставка за кредитом є фіксованою і складає 35% річних за користування кредитними коштами у всіх випадках, крім випадку користування кредитними коштами протягом Грейс-періоду (п.6.6.1) (а.с.18-19). Датою укладення кредитного договору є дата підписання заяви про встановлення відновлювальної кредитної лінії (Кредиту), тобто 18.05.2018 (а.с.20). Згідно з п.1.20 Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, сплата нарахованих процентів за користування Кредитом (в т.ч. процентів за користування Кредитом протягом Грейс періоду)/обов`язкового щомісячного платежу/ процентів за Несанкціонованим овердрафтом та сплата комісійних винагород, що передбачені Заявою на встановлення відновлюваної кредитної лінії (Кредиту) здійснюється не пізніше 25 числа кожного місяця шляхом договірного списання коштів з Карткового рахунку Клієнта. У разі несплати вищезазначених платежів у визначений розрахунковий період, сума заборгованості, яка підлягала погашенню, наступного робочого дня переноситься на відповідні рахунки для обліку простроченої заборгованості (а.с.23-29). 18.12.2019 Банком на адресу проживання відповідача було направлено вимогу про усунення порушень зобов`язань за кредитним договором (а.с.15). Згідно з розрахунком заборгованості станом на 22.01.2020 відповідач [PERSON] має заборгованість на суму 44\~969,89 грн., у тому числі 38 444,87 грн. заборгованість за кредитом; 5220,07 грн. заборгованість за відсотками; 91,35 грн. комісія; 756,52 грн. заборгованість по пені; 61,87 грн. 3% річних на суму нарахованих та несплачених процентів; 327,56 грн. - 3% річних за несвоєчасне погашення кредиту; 23,59 грн. витрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом; 44,06 грн. витрати від інфляції за несвоєчасне погашення кредиту (а.с.4-8). Відповідно до ч. 2 ст.\~639\~ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі він вважається укладений з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Згідно ст.\~207\~ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (в тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Статтею 1054\~ЦК України передбачено, що за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Всупереч ст.ст. 526, 527, 530\~ЦК України та умовам договору відповідач не перераховував у встановлені строки щомісячні платежі в рахунок погашення заборгованості за кредитом. Відповідно до ст.ст. 509, 526\~ЦК України між позивачем та відповідачем виникло грошове зобов`язання, а тому позовні вимоги законні і обґрунтовані, оскільки положеннями ст.\~625\~ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу. Відповідно до ч. 1 ст. 546 та ст. 549\~ЦК України виконання зобов`язання забезпечується, зокрема, неустойкою, яка визначається як пеня та штраф і є грошовою сумою або іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобов`язання (п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України). У порушення умов кредитного договору свої зобов`язання відповідач щодо повернення кредиту не виконує, внаслідок чого станом на 22.01.2020 утворилася заборгованість на суму 44\~969,89 грн., у тому числі 38\~444,87 грн. заборгованість за кредитом; 5220,07 грн. заборгованість за відсотками; 91,35 грн. комісія; 756,52 грн. заборгованість по пені; 61,87 грн. 3% річних на суму нарахованих та несплачених процентів; 327,56 грн. - 3% річних за несвоєчасне погашення кредиту; 23,59 грн. витрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом; 44,06 грн. витрати від інфляції за несвоєчасне погашення кредиту. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку що позовні вимоги слід задовольнити повністю. Оскільки відповідач до початку розгляду справи по суті позов визнав, про що подав відповідну заяву, то відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України 50 відсотків судового збору, сплаченого позивачем при поданні позову, підлягає поверненню позивачу з державного бюджету. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на відповідача з урахуванням вимог ч. 1 ст. 142 ЦПК України. На підставі ст.ст. 526, 536, 1046, 1054 ЦК України,

Outcome: approved