Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-24 00:00:00

Позивач, в інтересах якої діє [PERSON] , звернулась до суду із зазначеним позовом, в якому просить суд визнати за нею право власності на квартиру [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті її рідного брата [PERSON] , який помер [INFO] та після смерті її матері [PERSON] , яка померла [INFO] . В обґрунтування позовних вимог зазначено, що [PERSON] та [PERSON] на підставі Свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] від 15.11.1994 року, виданого Управлінням житлово-комунального господарства виконавчого комітету Криворізької міської ради народних депутатів, на праві приватної спільної сумісної власності належала квартира [ADDRESS] . [INFO] [PERSON] помер. Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді належної йому частки вказаної квартири, яку матір позивача [PERSON] як спадкоємець першої черги після смерті сина не прийняла, позаяк була дуже хворою людиною та у зв`язку з цим не мала фізичної можливості реалізувати свої спадкові права. [INFO] [PERSON] померла. Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді належної їй частки вказаної квартири. Так, з метою прийняття цієї спадщини та будучи спадкоємцем за заповітом після смерті матері, позивач звернулась до нотаріальної контори за отриманням свідоцтва про право на спадщину, однак з`ясувалось, що матір позивача ні юридично, ні фактично не прийняла спадщину після смерті сина, у зв`язку з чим позивач вимушена була звернутись до суду з даним позовом. Представник позивача у судове засідання надала письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила суд розглянути справу за її відсутності. Представник відповідача та представник третьої особи, кожен окремо, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, але до суду не з`явився. На підставі наявних у справі доказів та зі згоди представника позивача суд уважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Так, згідно Свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] від 15.11.1994 року, виданого Управлінням житлово-комунального господарства виконавчого комітету Криворізької міської ради народних депутатів, матері позивача [PERSON] та рідному братові позивача [PERSON] на праві приватної спільної сумісної власності належала квартира [ADDRESS] (а.с.20, 21, 22, 23, 31, 32-33). [INFO] [PERSON] помер (а.с.24). Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді належної йому частки зазначеної вище квартири. Відповідно до ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 370 ЦК України, у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому статтею 364 ЦК України. Так, у зв`язку з тим, що судом не встановлено ніякої домовленості між співвласниками про інший розмір часток в приватній спільній сумісній власності у вигляді належної їм вказаної квартири, суд доходить висновку, що частка кожного із співвласників у цій квартирі є рівною та складається із 1/2 її частки. Як убачається зі змісту позову, матір позивача [PERSON] як спадкоємець першої черги після смерті сина не встигла прийняти спадщину після його смерті, позаяк була дуже хворою людиною та у зв`язку з цим не мала фізичної можливості вчасно реалізувати свої спадкові права (а.с.26-30). Згідно листа державного нотаріуса, який надійшов на запит суду 14.05.2020 року, після померлого [INFO] [PERSON] з заявами при прийняття або про відмову від прийняття спадщини ніхто не звертався, спадкова справа не заводилась. [INFO] [PERSON] померла (а.с.25). Після її смерті також відкрилась спадщина у вигляді належної їй частки вказаної вище квартири. Разом з тим, згідно заповіту від 14.06.2018 року [PERSON] на випадок своєї смерті зробила наступне розпорядження, а саме усе належне їй майно, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалось, усі права та обов`язки, заповіла позивачеві (а.с.47). Так, з метою прийняття спадщини, що відкрилась після смерті матері позивач звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини (а.с.43). Відповідно до ст. 1276 ЦК України якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов`язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). Згідно ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно. Таким чином, враховуючи вищевикладене, а саме те, що позивач звернулась до нотаріальної контори з приводу оформлення своїх спадкових прав, не відмовилась від прийняття спадщини, інших спадкоємців судом не виявлено, тому суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність їх задоволення у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved