Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-09 00:00:00

Позивач [PERSON] улютому 2021 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] пророзірвання шлюбу, в якому просила розірвати шлюб між нею та [PERSON] , зареєстрований 28.09.1991 року. В обґрунтування вимог позивач вказала, що 28.09.1991 року сторони зареєстрували шлюб. Від шлюбу вони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який на даний час проживає за адресою реєстрації позивача. На протязі останніх кількох років сімейне життя між подружжям поступово погіршилось, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин з жовтня 2020 року. Відповідач постійно нехтує сімейними цінностями, з його ініціативи між ними постійно виникають сварки, що кожного разу спричиняє позивачу душевні страждання. Останні 8 років відповідач взагалі не працює та не бажає влаштовуватись на роботу, вказуючи позивачу, що це її обов`язок забезпечувати родину. Такі відносини призвели до того, що позивач втратила почуття любові та поваги до чоловіка і зрозуміла, що сім`я розпалася і зберегти її неможливо. Ухвалою Октябрського районного суду м.Полтави від 08.04.2021 року відкрито провадження у цивільній справі, вирішено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін. Відповідач надіслав до суду відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити в задоволенні позовних вимог. Зазначив, що з 28.09.1991 року їх сімейне життя з [PERSON] є тривалим, міцним та таким, що дарує радість. Тому для відповідача, батьків [PERSON] , їх сумісних дітей та всіх оточуючих стала несподіванкою звістка про позов про розірвання шлюбу. Тривалий стаж сімейного життя свідчить про відсутність будь-яких суттєвих проблем на кшталт психологічного тиску, сварок і т.д. Погляди на сімейне життя, виховання дітей повністю співпадають (а.с.36-38). До суду через канцелярію відповідач [PERSON] подав клопотання про надання строку для примирення, в якому просив надати сторонам строк для примирення тривалістю 6 місяців, оскільки відсутні реальні причини для розірвання шлюбу (а.с.39-41). Ухвалою суду від 18.06.2021 року призначено [PERSON] та [PERSON] строк для примирення в 3 місяці (а.с.44,47). Ухвалою суду від 07.09.2021 року поновлено провадження по справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та призначено справу до розгляду (а.с.50). Через канцелярію суду після поновлення провадження у справі від відповідача [PERSON] 16.09.2021 року, 09.11.2021 року надійшли заяви про відкладення розгляду справи, в зв`язку хворобами та підозрою на хворобу. Позивач надала до суду заяви про розгляд справи за її відсутності. Просила розглянути справу по суті. Зазначила, що в строк наданий судом примирення між подружжям не відбулося, позов підтримала. Вказала на зловживання відповідачем правами, безпідставне затягування ним справи, умисне перешкоджання відправленню судочинства в розумні строки. Представник позивача адвокат Стороженко С.В. надала до суду заяву, в якій просила про розгляд справи у її та позивача відсутність. Зазначила, що з 24.02.2021 року справа перебуває на судовому розгляді. Відповідач [PERSON] , зловживаючи своїми правами, намагається усіляко затягти розгляд даної справи. Справа 5 разів призначалась до розгляду. Відповідач неодноразово просив про відкладення розгляду справи, про надання строку для примирення. Звернувшись до суду із заявою про відкладення розгляду справи 17.09.2021 року відповідач не надав документів, що підтверджують поважність причин неявки до суду. В судове засідання 10.11.2021 року [PERSON] надав 09.11.2021 року заяву про відкладення розгляду справи, посилаючись на підозру на хворобу, надавши ксерокопію довідки, яка не завірена належним чином і на якій відсутня будь-яка дата. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторони позивача відповідно до ч.3 ст. 211 ЦПК України, враховуючи, що остання скористалася своїми процесуальними правами. Відповідач [PERSON] та його представник у судове засідання неодноразово не з`являлися, про місце та час слухання справи повідомлені належним чином. Відповідач неодноразово просив суд про відкладення розгляду справи по різним причинам (неотримання копії позову, за станом здоров`я його представник просив про відкладення справи для ознайомлення з матеріалами). Підтверджуючих документів про захворювання згідно заяви від 16.09.2021 року відповідачем так і не було надано. 10.11.2021 року [PERSON] в черговий раз в судове засідання не з`явився, свого представника до суду не направив, надав заяву, в якій просить відкласти розгляд справи у зв`язку з підозрою на його захворювання. На підтвердження зазначеного фактично медичних документів не надав, оскільки відсутній оригінал довідки, ксерокопія не завірена належним чином, дата видачі довідки відсутня. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутністю відповідача, оскільки останній не надав доказів про те, що він та його представник з поважних причин не можуть з`явитися в судове засідання. Крім того, суд зазначає, що справа на розгляді перебуває значний час з лютого 2021 року, за ініціативою відповідача справа неодноразово відкладалася. Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментарія Сандерс С.А. проти Іспанії», на осіб, які беруть участь у справі, покладається обов`язок демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосується безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення слухання. З урахуванням матеріалів цивільної справи, є підстави вважати, що відповідач зловживає своїми процесуальними правами. Тому, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторони відповідача, на підставі наявних у справі даних і доказів. Фіксація судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалась, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, знаходить позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню за такими підставами. Із свідоцтва про укладення шлюбу (а.с.5) вбачається, що сторони 28.09.1991 року зареєстрували шлюб у м.Полтаві міський Палац одруження, актовий запис №2391. Згідно свідоцтва про народження (а.с.10) сторони є батьками неповнолітнього сина: [PERSON] , [INFO] . В судовому засіданні було встановлено, що подружжя сімейно-шлюбних стосунків не підтримують, у визначений судом строк примирення між сторонами не досягнуто. Судом, також, встановлено, що спір про майно між сторонами відсутній, суперечок про визначення місця проживання дитини немає. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст.114 Сімейного кодексу України - у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Беручи до уваги, що фактично шлюб між подружжям розпався, сімейні стосунки припинені, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам обох сторін та їх неповнолітнього сина, примирення у визначений строк не досягнуто, суд вважає, що позов заявлено обґрунтовано, його було підтверджено протягом судового розгляду, тому він підлягає задоволенню. З урахуванням вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у розмірі 908,00 гривень. На підставі викладеного та

Outcome: approved