Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-16 00:00:00

Позивач [PERSON] «СК «ПЗУ Україна» 06.12.2018 року звернулося до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (в порядку регресу) на обґрунтування якого вказавши, що 06.12.2016 року між позивачем та відповідачем було укладено Договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності № АК/5231417, яким було застраховано цивільно-правову відповідальність водія автомобіля [NUMBER] (далі Договір). 25.12.2016 року у с. Жидичин трапилася ДТП за участю автомобілів [NUMBER], під керуванням [PERSON] та ZX LandMark, д.н.з. [NUMBER], під керуванням [PERSON] (далі ДТП). Постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 17.03.2017 року відповідача визнано винним у вищевказаній ДТП та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу. На підставі страхового акту та розрахунку суми страхового відшкодування, до позивача звернувся [PERSON], потерпілий у ДТП, якому в подальшому було виплачено страхове відшкодування в розмірі 100000 грн. Зазначає, що відповідач не повідомив позивача про ДТП. На підставі викладеного, просить суд стягнути з відповідача на свою користь 100000 грн. в якості страхового відшкодування та 1762 грн. понесених судових витрат. До початку розгляду справи по суті від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги просить задовольнити у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечує (а.с. 116). Відповідач в судове засідання повторно не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується поштовими повідомленнями про вручення судових повісток (а.с. 98, 105, 115), які були адресовані [PERSON] за місцем його реєстрації (а.с. 87). Будь-яких заяв, клопотань, відзив на позовну заяву від нього на адресу суду не надходили. За таких обставин, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи, відповідно до положень ст. 280 ЦПК України. Відповідно до вимог ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення з наступних підстав. У відповідності до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. З матеріалів справи вбачається, що 06.12.2016 року між [PERSON] «СК «ПЗУ Україна» та [PERSON] було укладено Договір (поліс) добровільного страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/5231417, яким було застраховано цивільно-правову відповідальність водія автомобіля [NUMBER]. Страхова сума на одного потерпілого за завдану шкоду майну становить 100000 грн. (а.с. 44). Судом встановлено, що 25.12.2016 року в с. Жидичин Ківерцівського р-ну Волинської області, сталася ДТП за участі транспортних засобів «SsangYong», д.н.з. [NUMBER], під керуванням [PERSON]М, та ZX LandMark, д.н.з. [NUMBER], під керуванням [PERSON] Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження (а.с. 51-52). 25.12.2016 року [PERSON] звернувся до [PERSON] «Страхова компанія «ПЗУ Україна» з заявою про настання страхового випадку по договору страхування ОСЦПВВНТЗ № справи UA2016122500019 по факту вищевказаної ДТП (а.с. 45-50). Відповідно до звіту № SOS_-170116-00359 про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу від 25.12.2016 року, вартість збитків заподіяних пошкодженням транспортного засобу «SsangYong», д.н.з. [NUMBER], становить 352345,43 грн. (а.с. 57-77). Як вбачається з розрахунку страхового відшкодування до страхового ату № UA2016122500019/L01/01 від 06.02.2017 року, на виконання зобовязань за Договором Договір (поліс) добровільного страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/5231417, [PERSON] «СК «ПЗУ Україна» було виплачено [PERSON] 100000 грн. страхового відшкодування (а.с. 78). Факт здійснення виплати страхового відшкодування підтверджується платіжним дорученням № 1128 від 10.02.2017 року (а.с. 79). Постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 17.03.2017 року [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а саме: у ДТП, яка мала місце 25.12.2016 року в с. Жидичин Ківерцівського р-ну Волинської області (а.с. 53-56). Вказана постанова набрала законної сили і є чинною. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду у кримінальному провадженні, ухвала про закриття критмінального провадженні і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанови суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обовязковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Статтею ст. 16 Закону України «Про страхування» визначено. що договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Як вбачається з положень ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно ч. 1 ст. 999 ЦК України законом може бути встановлений обов'язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров'я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов'язкове страхування). Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого (ст. 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Відповідно до п.п. 33.1.4 п. 33.1 ст. 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний: невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально. Згідно абз. «ґ» пп. 38.1.1 п. 38.1ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов: до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду: якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону. Відповідно ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Таким чином,\~у разі якщо винна у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди особа, яка має договір страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів не повідомила, протягом трьох днів, про настання страхового випадку страховику, без поважних причин, страховик отримує право на відшкодування виплаченого страхового відшкодування за рахунок цієї особи. Будь-яких доказів того, що [PERSON] про факт ДТП, що мала місце 25.12.2016 року в с. Жидичин Ківерцівського р-ну Волинської області, повідомляв [PERSON] «СК «ПЗУ Україна» суду надано не було. 11.09.2018 року (за вих. № 1125214, 175829) [PERSON] «СК «ПЗУ Україна» звернулося до [PERSON] з вимогою в порядку регресу по справі № 175829, а саме: понесених витрат на страхове відшкодування [PERSON] в розмірі 100000 грн., завданих останньому внаслідок ДТП, що мала місце 25.12.2016 року в с. Жидичин Ківерцівського р-ну Волинської області (а.с. 80-81). Однак, вищевказана претензія була залишена без задоволення, відповідач зазначених вище коштів позивачу не повернув. Доказів іншого відповідачем [PERSON] суду не надано. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовна заява [PERSON] «Страхова компанія «ПЗУ Україна» до [PERSON] про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (в порядку регресу) є обґрунтованою та підлягає задоволенню у повному обсязі. У відповідності зі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати в розмірі 1762 грн. На підставі зазначеного та

Outcome: approved