Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-05 00:00:00

Позивач в грудні 2016 року звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення боргу за договором позики. Позовні вимоги мотивовані тим, що 03.09.2010 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір позики, згідно якого [PERSON] надав [PERSON] 394890,00 грн., що по курсу НБУ було еквівалентно 50000,00 доларів США, без сплати процентів. Того ж дня зазначені грошові кошти було передану відповідачу, договір позики посвідчено приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстровано в реєстрі за № 1220. Після отримання коштів [PERSON] почав уникати спілкування з [PERSON] В липні серпні 2014 року [PERSON] надіслав [PERSON] вимогу про усунення порушень договору позики шляхом сплати простроченої заборгованості. Згодом відповідач надіслав лист на адресу [PERSON], в якому зазначив, що на даний час у нього є певні фінансові труднощі, які змусили його переїхати жити до м. Вінниці. І на протязі року, а саме до 01.06.2015 року [PERSON] повністю розрахується по взятим на себе борговим зобовязанням. Однак з того часу, [PERSON] уникає будь яких зустрічей, розмов чи вимог, пов'язаних з договором позики. Взяте на себе зобовязання [PERSON] не виконав, кошти [PERSON] не повернув, на вимогу повернути позичені кошти ухиляється від повернення. Просив стягнути із [PERSON] 57500,00 доларів США, що складається із простроченої заборгованості за договором позики від 03.09.2010 року у розмірі 50000,00 доларів США та 3% річних від простроченої суми, що за період часу з 2011 року по 2016 рік складає 7500 доларів США та судовий збір у розмірі 6890,00 грн. Позивач у судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує, просить суд задоволити. Відповідач, будучи належним чином повідомлений про місце та час розгляду справи, в судове засідання не з'явився, повідомлення про причини своєї неявки та заяву про розгляд справи за його відсутності суду не надіслав, в силу чого, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній даних та доказів, що регламентується ч. 4\~ст. 169 ЦПК України. Відповідно до ч. 1\~ст. 224 ЦПК України, взявши до уваги відсутність заперечення з боку позивача про можливий заочний розгляд справи та ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Судом встановлено, що 03.09.2010 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір позики, згідно якого [PERSON] надав [PERSON] 394890,00 грн., що по курсу НБУ було еквівалентно 50000,00 доларів США, без сплати процентів. Того ж дня зазначені грошові кошти було передану відповідачу, договір позики посвідчено приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстровано в реєстрі за № 1220. Згідно ч. 1\~ст. 1046 ЦК України\~за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Згідно ч. 2\~ст. 1047 ЦК України\~на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника. Згідно ч.1\~ст. 1049 ЦК України\~позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно\~ст. 525 ЦК України\~одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Звертаючи до суду з позовною заявою позивач просив стягнути з відповідача заборгованість, яку обраховував в національній валюті виходячи з офіційного курсу валют станом на 14.12.2016 року. Однак Пленум Верховного Суду України у пункті 14\~постанови «Про судове рішення у цивільній справі» від 18.12.2009 N14\~роз'яснив судам, що у разі\~\~пред'явлення\~\~позову\~\~про\~\~стягнення\~\~грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним\~\~банком\~\~України\~на день ухвалення рішення. Таким чином, суд вважає за необхідне визначити заборгованість відповідача перед позивачем в національній валюті виходячи з офіційного курсу валют станом на момент винесення рішення судом. Згідно з офіційним курсом НБУ станом на день ухвалення судом рішення, один долар США = 27,119249. Згідно з частино 1\~статті 60 ЦПК України\~кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених\~статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до частини 1\~статті 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Факт неналежного виконання відповідачем умов договору позики знайшов своє підтвердження в ході розгляду справи і є підставою, відповідно до змісту договору позики та вимог чинного законодавства, для задоволення позову, а саме стягнення з відповідача заборгованості в розмірі 50000,00 доларів США, що згідно офіційного курсу валют НБУ станом на день розгляду справи 06.03.2017 року\~1 долар США = 27,119249 гривень, становить 1355962,45 грн. Враховуючи те, що позичальник прострочив виконання зобов'язання з повернення основної суми боргу, він повинен нести відповідальність, визначену ст. 625 ЦК України, а тому з відповідача [PERSON] також підлягають стягненню кошти у розмірі 3% річних від простроченої суми, за час фактичного прострочення та в межах позовних вимог в розмірі 7500,00 доларів США, що еквівалентно 203394,37 грн. Ці факти встановлені судом та ніким не оспорюються. Відповідно до\~ст.\~\~15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Суд оцінює докази наявні в справі, відповідно до\~ст. 212 ЦПК України, повно і всебічно зясовує обставини на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, відповідно до\~ст. 213 ЦПК України. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених\~ст. 61 ЦПК України, відповідно до\~ст. 60 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть у справі, виникає спір. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи те, що позивач сплатив судовий збір його, згідно\~ст. 88 ЦПК України, слід стягнути з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved