Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-02 00:00:00

Позивач [PERSON] «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна [PERSON] груп» звернулося в суд з позовом до відповідача [PERSON], в якому просять стягнути з відповідача в їх користь 12 111 грн. 52 коп. страхового відшкодування. В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує на те, що 20.05..2014 р. між [PERSON] «УСК «Княжа Вієнна [PERSON] груп» та [PERSON] було укладено Комплексний договір №06/02-40К-054707 добровільного страхування наземного транспорту (КАСКО), водія та пасажирів від нещасних випадків (НВ), за яким був застрахований автомобіль [NUMBER]. 15.10.2014 р. на 130 км. а/д Київ-Чоп сталася ДТП за участю застрахованого автомобіля [NUMBER] та автомобіля [NUMBER] під керуванням [PERSON]. Згідно постанови суду від 01.12.2014 року, особою винною в настанні ДТП визнано [PERSON] 05.11.2014 р. [PERSON] «УСК «Княжа Вієнна [PERSON] груп» відповідно до Договору страхування виплатило СПД ФО [PERSON] (СТО «Центр кузовного ремонту на Лепсе») страхове відшкодування в розмірі 40\~647,79 грн. для здійснення ремонту пошкодженого автомобіля [NUMBER] згідно заяви власника автомобіля. На момент ДТП, відповідач мав чинний поліс обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/3066311 укладений з [PERSON] «СК «Уніка». [PERSON] «УСК «Княжа Вієнна [PERSON]» звернулось до [PERSON] «СК «Уніка» з відповідною претензією про відшкодування 40\~647,79 грн., на підставі чого [PERSON] «СК «Уніка» у відповідності до Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» було сплачено [PERSON] «УСК «Княжа Вієнна [PERSON]» 28\~536,27 грн. Залишок боргу в сумі 12\~111,52 грн. просять стягнути з винуватця ДТП [PERSON], який добровільно сплачувати вказані кошти відмовляється. Представник [PERSON] «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна [PERSON] груп» в судове засідання не зявився, подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі з мотивів, викладених у позовній заяві та просить суд їх задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, і не повідомив суд про причину своєї неявки, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце судового розгляду, що підтверджується документально. Відповідно до ч.3 ст.169 ЦПК України якщо суд не має відомостей про причину неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів та постановляє заочне рішення, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, суд зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив 15 жовтня 2014 року о 17 год. 10 хв., громадянин [PERSON] на 130 км а/д «Київ - Чоп», керуючи транспортним засобом марки «Мерседес Бенз» державний номерний знак [NUMBER], не дотримався безпечної дистанції та допустив зіткнення з автомобілем [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Своїми діями [PERSON] порушив вимоги п. 13.1 Правил дорожнього руху України. Згідно постанови Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 01 грудня 2014 року, [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340,00 грн. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Отже, особою, винною у вчиненні ДТП, є [PERSON]. 20.05.2014 р. між [PERSON] «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна [PERSON] груп» та [PERSON] було укладено Комплексний договір № 06/02-40К-054707 добровільного страхування транспортного засобу (КАСКО), водія та пасажирів від нещасних випадків (HB), за яким був застрахований автомобіль [NUMBER]. Згідно Звіту про визначення матеріального збитку транспортного засобу №1750 від 29.10.2014 р. СПД [PERSON] - вартість відновлювального ремонту автомобіля Chevrolet Еpica становить 41 322,79 грн. 05.11.2014 р. [PERSON] «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна [PERSON] груп» відповідно до Договору страхування виплатило страхове відшкодування в розмірі 40 647,79 грн. СПД ФО [PERSON] (СТО «Центр кузовного ремонту на Лепсе» ) для здійснення ремонту пошкодженого автомобіля [NUMBER], згідно заяви власника автомобіля. Факт виплати позивачем страхового відшкодування підтверджується наявним при матеріалах справи платіжним дорученням №ЗР056051 від 05.11.2014 р. Дана сума страхового відшкодування була визначена: 41 322,79 грн. (вартість відновлювального ремонту згідно Звіту №1750 від 29.10.2014 р. СПД [PERSON]А.) - 675,00 грн. (франшиза згідно п. 13 Договору страхування) = 40\~647,79 грн. Згідно ст. 993 Цивільного кодексу України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. На момент ДТП [PERSON] мав чинний поліс обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/3066311, укладений з [PERSON] «СК «Уніка». [PERSON] «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна [PERSON] груп» звернулось до [PERSON] «СК «Уніка» з відповідною претензією про відшкодування 40\~647,79 грн., на підставі чого [PERSON] «СК «Уніка» у відповідності до Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» було сплачено [PERSON] «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна [PERSON] груп» 28\~536,27 грн. Таким чином, залишок боргу становить 12\~111,52 грн. (40\~647,79 грн.- 28\~536,27 грн.) Згідно ч.1 ст.1194 Цивільного кодексу України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобовязана сплатити різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). 11.11.2014 року [PERSON] «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна [PERSON] груп» направлено [PERSON] претензію про добровільне відшкодування вказаних коштів, яка залишилася без реагування. За таких обставин, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, а тому слід стягнути із [PERSON] на користь [PERSON] «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна [PERSON] груп» грошові кошти в сумі 12 111 грн. 52 коп. Крім того, на підставі ч.1 ст.88 ЦПК України, слід стягнути із відповідача в користь [PERSON] «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна [PERSON] груп» понесені позивачем та документально підтверджені судові витрати. На підставі наведеного,

Outcome: approved