Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-20 00:00:00

Позивач [PERSON], працював в Державному підприємстві водних шляхів «Устьдунайводшлях» з 07.12.2012 року. На підставі наказу ДП «Устьдунайводшлях» № 55-к від 31.03.2014 року був звільнений з роботи з 31.03.2014 року, згідно п.1 ст. 40 КЗпП України, за скороченням чисельності штату працівників. В день звільнення йому не виплачена заборгованість по заробітній платі в розмірі 12515,46 грн., в зв'язку з чим він звернувся до суду та просить стягнути з відповідача ДП «Устьдунайводшлях» невиплачену суму та середній заробіток за час затримки розрахунку, також моральну шкоду 3000 грн. В судовому засіданні позивач [PERSON], та його представник [PERSON], позовні вимоги підтримали. Представник відповідача позов визнав частково, не заперечував проти стягнення суми заборгованості по заробітній платі, і за час затримки розрахунку відповідно до діючого законодавства, заперечував проти стягнення моральної шкоди. Заслухавши пояснення позивача, представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, виходячи з наступних підстав. Позивач [PERSON], на підставі наказу ДП «Устьдунайводшлях» № 55-к від 31.03.2014 року був звільнений з роботи з 31.03.2014 року, згідно п.1 ст. 40 КЗпП України, за скороченням чисельності штату працівників. Відповідно довідки № 289-4 від 07.04.2014 року, заборгованість по заробітній платі звільненого працівника ДП «Устьдунайводшлях» [PERSON], складає 8715,46 грн. Також згідно довідки ДП «Устьдунайводшлях» № 328-4 від 22.04.2014 року даної [PERSON], заборгованість по польовому довольству станом на 01.04.2014 року складає 3800 грн. Як вбачається з матеріалів справи, при звільненні позивача з роботи відповідачем зазначена вище заборгованість йому виплачена не була. Згідно зі змістом ст. ст. 116, 117 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. В разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Згідно із ч.2,п.8 ч.3 Порядку обчислення середньої заробітної плати затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 100 від 08.02.1995р. нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, що передували звільненню, проводиться шляхом множення. Виходячи зі змісту постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати»від 08 лютого 1995 року № 100 у випадках стягнення на користь працівника середнього заробітку у зв'язку з затримкою розрахунку при звільненні він визначається за загальними правилами обчислення середнього заробітку, виходячи з заробітку за останні два календарні місяці роботи. Згідно із ч.2,п.8 ч.3 Порядку обчислення середньої заробітної плати затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 100 від 08.02.1995р. нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, що передували звільненню, проводиться шляхом множення середньоденного заробітку на число робочих днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. З матеріалів справи вбачається, що за січень, лютий (повні два місяці, що передували звільненню) 2014 року заробітна плата позивача становила: січень - 2041,99 гривень, лютий - 1844,82 грн., на місяць його дохід у цей період становив 3886,81 грн.(2041,99+1844,82). Середньоденна заробітна плата позивача склала 94 грн. 80 коп. (3886,81:41) робочих днів січень, лютий 2014р.). У квітні 2014 року було 21 робочих днів, у травні 12 роб. днів. Всього з дня звільнення по день ухвалення рішення було 33 робочих дня, які включаються у розрахунок при визначені розміру середнього заробітку за час затримки розрахунку. Середній заробіток позивача за час затримки розрахунку з 01.04.2014 року по 21.05.2014р. мав складати 3128 грн. 40 коп. (33 роб. дн. х 94 грн. 80 коп.). Таким чином, відповідач повинен виплатити позивачу середній заробіток за час затримки розрахунку у сумі 3128 грн. 40 коп., при цьому, відповідач має нарахувати і утримати із зазначеної суми прибутковій податок та інші обов'язкові платежі (п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України № 13 від 24.12.1999 року «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці»). Також, суд частково задовольняє вимоги позивача щодо стягнення з відповідача моральної шкоди, оскільки дії відповідача призвели до побутових незручностей, та погіршення життєвого рівня позивача та його сім'ї, яку суд оцінює в розмірі 500 грн. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору в сумі 243 гривень 60 копійок із зарахуванням його до спеціального фонду Державного бюджету України. На підставі встановленого,

Outcome: partial