Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Шевченківського районного суду м. Чернівці з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн. з їх подальшою індексацією, але не менше ніж 50 процентів прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. [PERSON] вказує, що на даний час шлюб з відповідачем розірвано, відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, яка проживає з нею і перебуває на її утриманні. Зазначає, що відповідач є працездатний та має задовільний стан здоров`я, тому бажає стягувати аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 2000 грн. Позивач вказує, що вона, як мати дитини, піклується про сина, купує одяг, витрачає кошти на харчування та лікування та несе додаткові витрати за навчання, пов`язані з розвитком дитини. Вважає, що є достатні підстави, встановлені чинним законодавством для стягнення з [PERSON] аліментів у розмірі, що зазначений в позові. Ухвалою суду від 12.11.2019 року відкрито провадження по справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. В судове засідання позивач не з`явилася, надала до суду заяву в якій просить розглянути справу у судовому засіданні за її відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином за останнім відомим місцем проживання в порядку, передбаченому положеннями ст.129-131 ЦПК України, про що у справі є належні докази, відзиву до суду не надав. Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи вищевказане, а також наявність згоди позивача на проведення заочного розгляду даної справи, суд вважає за можливе на підставі ст.280 ЦПК України розглянути вказану справу у відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши письмові докази, з`ясувавши фактичні обставини справи, приходить до висновку, що позов слід задовольнити, виходячи з наступного. Судом встановлено, що рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 09 грудня 2011 року по справі №2-2877/11 шлюб між позивачем та відповідачем розірвано (а.с.5). [PERSON] , [INFO] , є сином позивача [PERSON] та відповідача [PERSON] , що вбачається зі свідоцтва про народження [NUMBER] від 15.02.2006 року (а.с.4). Неповнолітній [PERSON] , [INFO] проживає разом з матір`ю - [PERSON] , що підтверджується довідкою КЖРЕП 14 №45 від 16.01.2020 року (а.с.31). Згідно вимог чинного законодавства батьки повинні матеріально утримувати своїх дітей. Згідно зі ст. 4 ЦПК України кожна особа має право на захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних цивільних прав, свобод чи інтересів, у тому числі й у судовому порядку. Статтею 180 СК України передбачено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Нормами ч.1 ст.182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до п.17 ч.3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів`вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен враховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатного чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» прожитковий мінімум на дітей від 6 років до 18 років становить 2218 грн. Суд бере до уваги те, що позивачем належними та допустимими доказами доведено підстави стягнення з відповідача аліментів на утримання сина на її користь, а саме те, що син з проживає разом із нею та знаходиться на її утриманні. Відповідачем заявлені позовні вимоги не спростовано, відзив відповідач до суду не подав. Твердження позивача [PERSON] , що відповідач є працездатним та має задовільний стан здоров`я і має можливість сплачувати аліменти відповідно до заявлених позовних вимог на утримання дитини в розмірі 2000 грн. не спростовано відповідачем належними та допустимими доказами. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно положень ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Таким чином, враховуючи вищевикладене, беручи до уваги те, що дитина сторін перебуває на утриманні позивача, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог [PERSON] про стягнення аліментів, у зв`язку з чим вважає за необхідне стягнути з відповідача на її користь аліменти, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитини повноліття. Визначаючи розмір аліментів, суд враховує, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, та виходячи з того, що батько та мати мають рівні обов`язки щодо дитини, в тому числі і по її утриманню. Отже, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача на утримання дитини аліментів в твердій грошовій сумі, у розмірі 2000 грн., але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. З матеріалів справи вбачається, що днем пред`явлення позову позивачем є 08.11.2019 року. Також, з відповідача слід стягнути судовий збір за розгляд справи в розмірі 768 грн. 40 коп., оскільки позивач була звільнена від його сплати при подачі позову відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» та ч.6 ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved