Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-28 00:00:00

Позивач в особі голови правління Кредитної спілки «Азовська кредитна компанія» [PERSON] звернувся до Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області з даним позовом. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що [PERSON] з 25 серпня 2010 року є членом Кредитної спілки «Азовська кредитна компанія». 27 грудня 2013 року вона подала заяву про надання їй кредиту, на підставі якої у той же день між відділенням «Азов» КС «Азовська кредитна компанія» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 1796/13-А. За умовами договору остання отримала кредит в сумі 5000 гривень зі сплатою за користування коштами 0,13% від суми залишку кредиту за кожен день користування грішми. За весь час користування кредитом відповідач здійснила виплати: 01 березня 2014 року - 1000 гривень, 30 квітня 2014 року 400 гривень. Більше платежів відповідачка не вносила. Заборгованість [PERSON] за кредитом станом на 11 грудня 2015 року складає: 4360,45 гривень за кредитом, 3344,47 гривень заборгованість по процентам за користування грішми, а всього 7704,92 гривень. На підставі викладеного, посилаючись на діюче законодавство, позивач звертається до суду та просить стягнути з відповідача [PERSON] вказану заборгованість, а також витрати з оплати судового збору в сумі 1218 гривень, а всього 8922,92 гривень. 04 березня 2016 року позивач в особі представника за довіреністю [PERSON] звернувся до суду із заявою про збільшення позовних вимог, в якій зазначає, що станом на 04 березня 2016 року заборгованість відповідачки за договором становить: 4360,45 гривень - заборгованість за кредитом, 3820,63 гривень нараховані проценти за користування кредитними коштами за період з 01 травня 2014 року по 04 березня 2016 року, а також витрати з оплати судового збору в сумі 1218 гривень, а всього 9399,08 гривень. До зали судових засідань представник позивача не прибув, своєю заявою просив розглядати справу за його відсутності, остаточні позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач до суду не прибула з невідомих причин. Судові повістки надсилались рекомендованими листами із повідомленням за зареєстрованою адресою її проживання. Зважаючи на наведене, суд, зі згоди представника позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України, та приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі, виходячи з наступного. Матеріалами справи встановлено, що 27 грудня 2013 року між кредитною спілкою «Азовська кредитна компанія» (далі Кредитодавець) в особі директора відділення «Азов» КС «АКК» [PERSON] з одного боку, та членом кредитної спілки [PERSON] (далі - Позичальник), з іншого, був укладений договір споживчого кредиту № 1796/13-А, за умовами якого Кредитодавець надав Позичальникові грошові кошти у кредит у сумі 5000 (пять тисяч пятсот тисяч) гривень, строком на 18 місяців та сплатою відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 0,13 % від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Планові платежі у розмірі 394 гривень та останній платіж у розмірі 378,33 гривень. Позичальник зобовязався вносити щомісяця не пізніше 27 числа поточного місяця. При цьому [PERSON] була ознайомлена з умовами зазначеного договору, а також із графіком та строками погашення отриманого кредиту і сплати відсотків за користування грішми, що підтверджується її особистим підписом у договорі та графіку. Згідно з положеннями ст. ст. 526, 527 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, при цьому боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання зобовязання. У відповідності до ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у тій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у тій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] згідно графіку платежів (додаток № 1 до кредитного договору) були здійснені наступні платежі: 01 березня 2014 року - 1000 гривень, 30 квітня 2014 року 400 гривень. Забргованість останньої за договором станом на 04 березня 2016 року складає: 4360,45 гривень залишок заборгованості за кредитом, 3820,63 гривень заборгованість по процентам за користування грішми за період з 01 травня 2014 року по 04 березня 2016 року (4360,45 гривень залишок непогашеного кредиту х 0,13% х 674 дні користування кредитом), а всього 8181,08 гривень. Відповідач, не бажаючи приймати участь в судовому розгляді справи і реалізувати своє процесуальне право на спростування доводів позову і доказування належного виконання нею обовязків за кредитним договором, тим самим не оспорює наявних підстав для стягнення з неї відшукуваних позивачем грошових сум та їх розміру. На підставі наведеного, суд вважає встановленим факт порушення [PERSON] умов договору кредиту, заборгованість в сумі 8181,08 гривень - доведеною, та такою, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Приймаючи до уваги положення ч. 1 ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача також підлягають стягненню судові витрати з оплати судового збору у розмірі 1218 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved