Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду позовом до [PERSON] , в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем зареєстрований 11 серпня 2013 року Пляшевською сільською радою Радивилівського району Рівненської області. У разі розірвання шлюбу просить залишити їй право надалі іменуватись прізвищем - [PERSON] . В обгрунтування позову позивачка [PERSON] вказала, що у шлюбі у них народилася дочка [PERSON] [INFO] . В шлюбі вони проживають понад 7 років. Однак, спільне життя з відповідачем не склалося. Сімейне життя між ними поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Під час спільного проживання з`ясувалося, що вони різні по характеру люди, і у них різні погляди на життя, як результат цього, у них постійно виникають конфлікти і суперечки на побутовому грунті. Подальше збереження шлюбу та примирення є неможливим, суперечить інтересам дитини, її та інтересам відповідача, за її глибоким переконанням подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини не має. Представник позивачки [PERSON] -адвокат Махацький Ю.М. звернувся до суду з заявою в якій просить судовий розгляд по цивільній справі за позовом [PERSON] проводити без його участі, позовні вимоги позивачки підтримує у повному обсязі. Проти заочного розгляду справи незаперечує (а.с.24). Відповідач [PERSON] в судові засідання 5 листопада 2020 року та 12 листопада 2020 року не з`явився, хоча про час та місце судового розгляду справи був повідомлений у встановленому порядку шляхом надіслання судової повістки на адресу зареєстрованого місця проживання відповідача та розміщення оголошення на офіційному веб-сайті Судової влади України, що відповідає вимогам ч. 1 ст. 128 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України). Причини неявки в судові засідання відповідач [PERSON] не повідомив, клопотань про проведення судового розгляду справи без його участі, відкладення судового засідання, чи відзиву на позов, до суду не подавав. Відповідно до ст. 6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст. 6 даної Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод (рішення Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнова проти України»). Враховуючи те, що відповідач у судове засідання не з`явився та в силу того, що судовий розгляд здійснюється упродовж розумного строку та за наявної згоди представника позивачки, суд дійшов до висновку про вирішення справи у заочному розгляді, на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням статті 280 Цивільного процесуального кодексу України. Судом вирішено справу в межах заявлених позивачем позовних вимог. В ході розгляду справи сторони (їх представники) заяв та/чи клопотань не подавали. Судом не вирішувалося питання про забезпечення доказів, не вживалися заходи забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо. Під час розгляду справи в суді встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] [PERSON] та [PERSON] зареєстрували свій шлюб 11серпня 2013 року у Пляшевській сільській раді, Демидівського району, Рівненської області, про що складено відповідний актовий запис за № 10 /а.с.4/. Відповідно до свідоцтва про народження серія [NUMBER] у позивачки та відповідача є неповнолітня дитина [PERSON] , [INFO] . /а.с.9/. Заходи для збереження сім`ї сторонами не вживаються, шлюбні відносини подружжя не підтримує. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст.109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. З викладеного суд робить висновок, що подальше спільне життя подружжя стало неможливим, збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, а тому позов про розірвання шлюбу підлягає до задоволення повністю. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. За таких обставин, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог позивачки [PERSON] та залишення за нею права надалі іменуватися прізвищем - [PERSON] . Спору щодо місця проживання дитини між сторонами не вбачається. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України понесені позивачем судові витрати, що становлять 840,80 гривень судового збору, сплаченого на час подання до суду позивачем позовної заяви, суд покладає на відповідача [PERSON] , оскільки понесення таких витрат позивачем [PERSON] , підтверджено документально (а.с. 1). Підстав для звільнення відповідача [PERSON] від сплати судового збору не встановлено. У позовній заяві позивач, обґрунтовуючи свої позовні вимоги в частині розірвання шлюбу, посилалася на положення ст.ст.104-114 Сімейного кодексу України. Застосування вказаних правових норм при вирішенні справи, суд вважає обґрунтованими. На підставі ст.ст. 104, 105, 110, 112, 113,114 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved