Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-24 00:00:00

Позивач [PERSON] пред`явив до суду позов до відповідача Великобірківської селищної ради, Тернопільського району, Тернопільської області, у якому просить визначити, що частка померлої [INFO] [PERSON] , у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку, площею 0,1200 га, цільове призначення якої - землі житлової і громадської забудови (для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована в [ADDRESS] , кадастровий номер 6125255400:02:001:1242 становить 1/2 частки та визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частку земельної ділянки, площею 0,1200 га, цільове призначення якої - землі житлової і громадської забудови (для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована в [ADDRESS] , кадастровий номер 6125255400:02:001:1242, в порядку спадкування за заповітом після померлої [INFO] [PERSON] . В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що земельна ділянка площею 0,1200 га, цільове призначення якої - землі житлової і громадської забудови (для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована в [ADDRESS] , кадастровий номер 6125255400:02:001:1242 належить на праві власності йому ( [PERSON] ) та його матері [PERSON] , яка померла [INFO] . Він є спадкоємцем за заповітом всього майна померлої матері [PERSON] . Так, на його ім`я нотаріусом було видано постанову про право на спадщину за заповітом на 1/2 частину житлового будинку [ADDRESS] , яка належала померлій [PERSON] . Однак, постановою нотаріуса було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 1/2 частку земельної ділянки, площею 0,1200 га, цільове призначення якої - землі житлової і громадської забудови (для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована в [ADDRESS] , кадастровий номер 6125255400:02:001:1242, оскільки вказана земельна ділянка належить на праві спільної сумісної власності, у зв`язку із чим, нотаріус не може встановити спадкову масу та визначити конкретний розмір спадкового майна. За вказаних обставин, покликаючись на те, що частки кожного співвласника у праві спільної сумісної власності є рівними, та, оскільки в нотаріальному порядку позивач позбавлений можливості реалізувати свої спадкові права на 1/2 частку спірної земельної ділянки, просить позов задовольнити. Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 07 травня 2021 року відкрито провадження у вказаній цивільній справі та призначено її до розгляду за правилами загального позовного провадження. Позивач [PERSON] у підготовче судове засідання не з`явився, подавши заяву про розгляд справи за його відсутності, у якій вказав, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просив задовольнити їх, ухваливши судове рішення у підготовчому судовому засіданні. Від Великобірківської селищної ради, Тернопільського району, Тернопільської області надійшла до суду заява про розгляд справи за відсутностіїх представник селищної ради, зазначено, відповідач позовні вимоги визнає та просить задовольнити їх у повному обсязі. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Судом установлено: Згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ №063688, виданого 11 липня 2011 року Великобірківською селищною радою Тернопільського району, Тернопільської області на підставі Рішення сесії Великобірківської селищної ради №174 від 30 травня 2007 року, земельна ділянка площею 0,1200 га, яка розташована по [ADDRESS] , цільове призначення якої - землі житлової і громадської забудови (для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] . Як убачається із Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-6113226042020, сформованого 31 липня 2020 року, земельній ділянці площею 0,1200 га, яка розташована по [ADDRESS] , цільове призначення якої - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), присвоєно кадастровий номер 6125255400:02:001:1242. [INFO] померла [PERSON] , про що складено актовий запис №31 Виконавчого комітету Великобірківської селищної ради, Тернопільського району, Тернопільської області, яким 24 червня 2020 року видане свідоцтво про смерть серії [NUMBER] . Відповідно до складеного [PERSON] заповіту, посвідченого секретарем виконавчого комітету Великобірківської селищної ради, Тернопільського району, Тернопільської області Волошин Наталією Степанівною, зареєстрованого в реєстрі за №02 від 30 січня 2020 року, все належне їй на день смерті майно [PERSON] заповіла сину [PERSON] . Як убачається із матеріалів спадкової справи №145/2020, заведеної до майна померлої [PERSON] , 13 квітня 2021 року приватним нотаріусом Тернопільського районного нотаріального округу Кравець Т.В. на ім`я позивача [PERSON] було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на належну [PERSON] 1/2 частку житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами [ADDRESS] . Вказане свідоцтво зареєстроване в реєстрі за №341. Крім цього, 13 квітня 2021 року приватним нотаріусом Тернопільського районного нотаріального округу Кравець Т.В. було винесено постанову про відмову у вчинення нотаріальної дії за №31/02-31, згідно якої позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на частку земельної ділянки, площею 0,1200 га, цільове призначення якої - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), присвоєно кадастровий номер 6125255400:02:001:1242, яка розташована по [ADDRESS] , у зв`язку з невизначеним розміром часток між співвласниками спільної сумісної власності. Проаналізувавши в сукупності досліджені докази, встановлені ними обставини та визначені відповідно до них правовідносини сторін, суд приходить до переконання, що позовні вимоги підлягають до задоволення. Згідно ст. 10 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Вимогами ст. 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. В абзаці 5 п. 3.4 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», роз`яснено, що, - «У разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину спадкоємці учасника спільної сумісної власності мають право звернутися з позовом про визначення частки майна, належної померлому на праві спільної сумісної власності». Відповідно до положень ст. 368 ЦК України, - спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Згідно із ч. 4 ст. 86 Земельного кодексу України, - співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки. Відповідно до положень ст. 89 Земельного кодексу України, земельна ділянка може належати на праві спільної сумісної власності лише громадянам. Володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою спільної сумісної власності здійснюються за договором або законом. Співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки. Крім того, згідно із п. г ч. 1 ст. 87 Земельного кодексу України, право спільної часткової власності на земельну ділянку виникає за рішенням суду. Разом із тим, відповідно до ч.1 ст. 120 Земельного кодексу України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. У разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. У випадку переходу права власності на об`єкт нерухомості у встановленому законом порядку право власності на земельну ділянку у набувача нерухомості виникає одночасно із виникненням права власності на зведені на земельній ділянці об`єкти. Це правило стосується й випадків, коли право на земельну ділянку не було зареєстровано одночасно із правом на нерухомість, однак земельна ділянка раніше набула ознак об`єкта права власності. Аналогічний правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 11 лютого 2015 року у справі № 6-2цс15. Згідно ст.120 Земельного кодексу України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. У разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. Згідно з пунктом 17 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» №5 від 7 лютого 2014 року частка суб`єкта права спільної сумісної власності визначається, зокрема, при відкритті після нього спадщини. У разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину спадкоємці учасника спільної сумісної власності мають право звернутися з позовом про визначення частки майна, належної померлому на праві спільної сумісної власності. Відповідно до ч. 2 ст. 370 ЦК України у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Відповідно до ч. 1 ст. 1226 ЦК України частка, у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. В силу ч.1 ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом та за законом. Згідно із ч.1 ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Враховуючи, що спірна земельна ділянка належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] , оскільки частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, відтак, померлій [PERSON] належала 1/2 частка земельної ділянки, площею 0,1200 га, цільове призначення якої - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), присвоєно кадастровий номер 6125255400:02:001:1242, яка розташована по [ADDRESS] . Відтак, враховуючи те, що позивач уже набув права власності на належну померлій [PERSON] 1/2 частину житлового будинку [ADDRESS] , який розташований на спірній земельній ділянці, суд приходить до переконання, що позовні вимоги є підставними та підлягають до задоволення, визначивши, що частка померлої [INFO] [PERSON] , у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку, площею 0,1200 га, цільове призначення якої - землі житлової і громадської забудови (для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована в [ADDRESS] , кадастровий номер 6125255400:02:001:1242 становить 1/2 частки та визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частку земельної ділянки, площею 0,1200 га, цільове призначення якої - землі житлової і громадської забудови (для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована в [ADDRESS] , кадастровий номер 6125255400:02:001:1242, в порядку спадкування за заповітом після померлої [INFO] [PERSON] . На підставі викладеного та

Outcome: approved