Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-25 00:00:00

Позивач [PERSON] просить визнати за ним право власності на цегляний гараж [NUMBER] загальною площею 44,8 кв.м, який складається з підвалу «а1» площею 21,4 кв.м та гаражу А-1 площею 23,4 кв.м, розташований у гаражному колективі «Бескид» за адресою: Львівська область, м. Стрий, вул. Новаківського, 15. В обґрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що він є членом гаражного колективу «Бескид», що знаходиться за адресою: м. Стрий Львівської області, вул. Нижанківського, 15. Згідно з рішенням Стрийської міської ради № 460 від 02.10.1991 року йому було надано дозвіл на будівництво гаражу. У 1992 році він збудував гараж під [NUMBER] на земельній ділянці площею 0,0037 га, на загальній земельній ділянці площею 1,2865 га, яка є у комунальній власності та належить гаражному колективу «Бескид» на праві постійного користування, про що свідчить витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 01.03.2016 року та Державний акт на право постійного користування землею для гаражного будівництва, зареєстрований за № 177 від 06.02.2001 року. Оскільки при будівництві спірного гаражу ним дотримані будівельно-технічні норми та правила, жодним чином не порушено права інших осіб чи громадські інтереси, просив визнати за ним право власності на спірний гараж, так як в інший спосіб він не може захистити свої права та охоронювані законом інтереси. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, покликаючись на викладені в позовній заяві обставини, просять їх задовольнити. Представник відповідача-Стрийської міської ради в судове засідання не з'явилася, подала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, рішення по справі просить прийняти згідно з вимогами чинного законодавства. Представник третьої особи-гаражного колективу «Бескид» в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнає, проти його задоволення не заперечує. Представник третьої особи-Департаменту державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області в судове засідання не з'явився, про причину неявки суд не повідомив, хоч належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Заслухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити, оскільки відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, згідно з ч. 3 ст. 376 ЦК України право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була відведена їй для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно, та згідно з ч. 5 ст. 376 ЦК України на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. З матеріалів справи судом встановлено, що позивач є членом гаражного колективу «Бескид» по вул. Новаківського, 15 вм. Стрию з 1991 року, де розташований цегляний гараж [NUMBER], побудований ним у 1992 році згідно з рішенням Стрийської міської ради № 460 від 02.10.1991 року, заборгованості щодо сплати членських внесків і електроенергії немає, гаражний колектив не заперечує проти оформлення за ним права власності на спірний гараж, що підтверджується довідками гаражного колективу «Бескид» № 24 від 26.11.2015 року, № 24 від 11.07.2017 року /а.с. 17, 54/. Згідно з рішенням виконавчого комітету Стрийської міської ради народних депутатів № 460 від 26.09.1991 року [PERSON] в гаражному колективу «Бескид» було виділено земельну ділянку для будівництва і встановлення гаражу /а.с. 51-53/. Відповідно до Державного акту на право постійного користування землею серії [NUMBER] від 06.02.1997 року гаражному колективу «Бескид» відповідно до рішення виконкому Стрийської міської ради народних депутатів від 19.09.1996 року № 314 надано у постійне користування 1,2846 га землі в межах згідно з планом землекористування для гаражного будівництва /а.с. 33-36/. Як вбачається з витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 01.03.2016 року земельна ділянка площею 1,2865 га, кадастровий номер [NUMBER], по вулиці Новаківського, 15 в м. Стрию Львівської області на праві постійного користування належить гаражному колективу «Бескид» та призначена для колективного гаражного будівництва, при цьому спірний гараж [NUMBER] збудований на земельній ділянці площею 0,0037 га /а.с. 29-32/. Відповідно до технічного паспорту від 10.05.2017 року на гараж [NUMBER] в гаражному колективі «Бескид» по вул. Новаківського, 15 в місті Стрию загальна площа спірного гаражу становить 44,8 кв.м, який складається з підвалу «а1» площею 21,4 кв.м та гаражу А-1 площею 23,4 кв.м, інвентаризаційна вартість його становить 59651 грн. /а.с. 22-25/. Відповідно до звіту про проведення технічного обстеження під час технічного обстеження на предмет визначення можливості або неможливості надійної та безпечної експлуатації були оглянуті основні несучі та огороджувальні конструкції об'єкта гаражу [NUMBER] літ. «А-1», розташованого в гаражному колективі «Бескид» по вулиці Новаківського, 15 в м. Стрию Львівської області, та встановлено відповідність вимогам ДБН В.2.3-15:2007 «Споруди транспорту. Автостоянки і гаражі для легких автомобілів» та їх готовність до експлуатації /а.с. 5-10/. Доказів порушення позивачем права інших осіб при будівництві спірного гаражу суду не надано і таких у судовому засіданні не здобуто. Виконавчий комітет Стрийської міської ради листом № Г-287/3.22 від 29.06.2017 року повідомив позивача про те, що проведене ним будівництво гаражу кваліфікується згідно зі ст. 376 ЦК України як самочинне будівництво. Реєстрація речового права на нерухоме майно здійснюється державними реєстраторами відповідно до Закону України ''Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень'' після прийняття його в експлуатацію в установленому законодавством порядку /а.с. 43/. Згідно із ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 2 ст. 325 ЦК України фізичні особи можуть бути власниками будь-якого майна, за винятком окремих видів майна, які відповідно до закону не можуть їм належати. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Як вбачається з ч. 1 ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту. Відповідно до ч. 5 ст. 376 ЦК України на вимогу користувача земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Як вбачається з п. 8 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 № 6 «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)», право на будівництво нерухомого майна (забудову) мають власники земельних ділянок (стаття 90 ЗК), землекористувачі (стаття 95 ЗК), особи, які набули права користування чужою земельною ділянкою (суперфіцій) за договором із власником земельної ділянки (стаття 1021 ЗК) або з інших передбачених законом підстав. Власником або землекористувачем земельної ділянки право на її забудову (будівництво) реалізується за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням та видом відповідно до містобудівних умов і обмежень, встановлених законодавством. Пункт 12 постанови передбачає, що у справах, пов'язаних із самочинним будівництвом нерухомого майна, суди мають враховувати, що за загальним правилом особа, яка здійснила або здійснює таке будівництво, не набуває права власності на нього (частина друга статті 376 ЦК). Разом із цим власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно (частина друга статті 375 ЦК), тому на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудовано на ній, якщо це не порушує права інших осіб (частина п'ята статті 376 ЦК). Вирішуючи справу за позовом власника (користувача) земельної ділянки про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно, суди зобов'язані встановлювати усі обставини справи, зокрема: чи є позивач власником (користувачем) земельної ділянки; чи звертався він до компетентного державного органу про прийняття забудови до експлуатації; чи є законною відмова у такому прийнятті; чи є порушені будівельні норми та правила істотними. Таким чином, судом встановлено, що спірний гараж [NUMBER] побудований позивачем на земельній ділянці 0,0037 га, що належить гаражному колективу «Бескид»» на праві постійного користування землею на підставі Державного акту серії [NUMBER] від 06.02.1997 року загальною площею 1,2865 га, з дотриманням діючих будівельних норм і правил, це не порушує права інших осіб, гаражний колектив «Бескид» не заперечує проти оформлення за позивачем права власності на спірний гараж, а тому суд приходить до висновку, що за позивачем слід визнати право власності на гараж [NUMBER] загальною площею 44,8 кв.м, який складається з підвалу «а1» площею 21,4 кв.м та гаражу А-1 площею 23,4 кв.м, розташований в гаражному колективі «Бескид» по вулиці Новаківського, 15 в місті Стрию Львівської області. Судові витрати слід залишити за позивачем на його вимогу.

Outcome: approved