Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася із позовом про збільшення розміру аліментів до відповідача [PERSON], посилається на те, що рішенням Новоукраїнського районного суду від 28.05.2013 року з відповідача було стягнуто на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] в твердій грошовій сумі 500 гривень щомісяця. На сьогоднішній день відповідач так і сплачує стягувану з нього по рішенню суду суму і жодних додаткових витрат не несе, а як відомо позивачу, відповідач має можливість платити більше. А тому просить збільшити розмір аліментів, стягнувши з відповідача на її користь аліменти в твердій грошовій сумі не менше 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до виповнення ними повноліття. 30.05.2018 року було відкрито провадження у справі та призначено в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін для розгляду справи по суті. Відповідачу визначено п'ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву. Відповідач [PERSON] в судове засідання з'явився, з поштового повідомлення вбачається, що останній тимчасово відсутній, знаходиться в Польші, але належні докази цього відсутні. Суд вважає за можливе розглянути позов у відсутності сторін на підставі наявних письмових доказів. Згідно з ч.2\~ ст.247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.\~\~\~\~ Згідно ст.ст. 12,13,81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи дотримуючись принципів диспозитивності та змагальності сторін. Суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Даючи оцінку дослідженим письмовим доказам, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення із наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, позивачка є матір'ю неповнолітнього сина: [PERSON], [INFO] (а.с. 7). Згідно виконавчого листа від 28.05.2013 року з [PERSON], [INFO], уродженця та жителя [INFO] було стягнуто на користь [PERSON], аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі, в розмірі 500 грн., щомісячно, до досягнення сином повноліття до 05 січня 2031 року, розпочавши стягнення з 08 квітня 2013 року. (а.с.8). Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до положень ст.183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Крім того, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення (ч.1 ст. 184 СК України). При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст.182 СК України, так і положень ст.ст. 183,184 СК України. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п.23 Постанови ПВСУ від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у звязку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоровя когось із них. Враховуючи зміст ст.ст. 181,192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у звязку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Відповідно до ст.183 та ст.184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не повязує їх зі способом присудження (ч.3 ст.181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Зокрема, до підстав визначення розміру аліментів в твердій грошовій сумі (що фактично є зміною розміру) ст.184 СК України відносить: нерегулярний, мінливий дохід платника аліментів, одержання частини доходу в натурі та інші обставини, що мають істотне значення. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Згідно правової позиції, яка викладена у справі за №143цс13, судова палата у цивільних справах Верховного Суду України від 05.02.2014 року постановила з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обовязку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст.183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст.184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Відповідно до положень ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до вимог цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб які беруть участь у справі. При цьому, кожна із сторін зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом приходить до висновку, що позов\~ підлягає задоволенню. Разом з тим при визначенні частки стягнення аліментів від заробітку відповідача, суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище відповідача,\~ а тому визначає аліменти в твердій грошовій сумі не менше 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до виповнення ними повноліття. Позивач, як одержувач, довела свої вимоги про збільшення розміру аліментів зокрема тому, і суд погодився, що сума аліментів, які сплачує відповідач не відповідає зазначеній вище нормі сплати аліментів та є меншою ніж передбачає вище зазначена норма. У відповідності до ст.ст.141,430 ЦПК України, суд також стягує з відповідача 704,80 грн. судового збору на користь держави.

Outcome: approved