overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-13 00:00:00

Позивач в листопаді 2013 року звернувся до суду, вказавши, що відповідно до укладеного договору SAMDN300000016329 від 29.03.2004 року відповідач отримав кредит у розмірі 500,00 доларів США у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 21,96 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. На порушення умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав і станом на 31.08.2013 року має заборгованість - 4092,71 долара США, яка складається з наступного: 1564,00 долари США - заборгованість за кредитом; 2528,71 долара США - заборгованість по процентам за користування кредитом. Просить стягнути з відповідача на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 4092,71 долара США грн., що в еквіваленті становить 32700,75 грн., та судові витрати у розмірі 327,01 грн. В судовому засіданні представник позивача вимоги підтримав і просить їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце судового розгляду справи повідомлявся судом в установленому законом порядку, про причини неявки не повідомив. Суд вважає за можливе справу по суті розглянути за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів, постановивши заочне рішення. Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження. Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору SAMDN300000016329 від 29.03.2004 року відповідач отримав кредит у розмірі 500,00 доларів США у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 21,96 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. У відповідності до ст. 599 ЦК України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Позивач взяті на себе зобов'язання із надання кредиту виконав в повному обсязі, тоді як відповідач взятих на себе зобов'язань за вказаним договором належним чином не виконав і станом на 31.08.2013 року має заборгованість - 4092,71 долара США, яка складається з наступного: 1564,00 долари США - заборгованість за кредитом; 2528,71 долара США - заборгованість по процентам за користування кредитом. Еквівалент вказаної суми коштів у національній валюті України згідно офіційного курсу НБУ станом на дату розрахунку становить 32700,75 грн. Оскільки договір укладено в іноземній валюті, стягненню з відповідача користь позивача підлягає вказана сума заборгованості в іноземній валюті. Крім того, судовий збір в сумі 327,01 грн. сплачено позивачем і він також підлягає стягненню на його користь з відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-27 00:00:00

Позивач в листопаді 2013 року звернувся до суду з позовною заявою до Харківської міської ради, про визнання права власності на самочинно збудований гараж, пояснивши в заяві, що у 1990 році позивачем збудований гараж для зберігання індивідуального автотранспорту за адресою: [ADDRESS], який був зареєстрований ЖЕК № 27 Дзержинського ЖЕУ. В подальшому, збудований гараж був зареєстрований в Харківському МБТІ, та на нього виданий технічний паспорт. У зв'язку з тим, що позивач безперервно користується вказаним гаражем з 1990 року, просить визнати за ним право власності на гараж за адресою: [ADDRESS]. В судове засідання позивач не з'явився, надав до суду заяву щодо розгляду справи у його відсутності, підтримує позовні вимоги в повному обсязі. Представник відповідача - Харківської міської ради в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву щодо розгляду справи за його відсутності, з якої також вбачається що представник відповідача при винесенні рішення покладається на думку суду. Суд вивчивши матеріали справи, вважає встановленими наступні факти та відповідні їм правовідносини: - позивачем у 1990 році збудований гараж для зберігання індивідуального автотранспорту за адресою: [ADDRESS], який був зареєстрований ЖЕК № 27 Дзержинського ЖЕУ (а.с.12). - згідно акту обстеження та погодження меж в натурі земельної ділянки по [ADDRESS], міським управлінням архітектури були встановлені та погоджені з землекористувачами межі земельної ділянки, на якої збудований гараж позивачем [PERSON].(а.с.14). - відповідно до довідки Головного управління МНС України в Харківській області від 08.04.2008 року № 757, є можливим збереження та подальше використання гаражу по [ADDRESS], в м. Харкові (18). - згідно технічного висновку НВФ ТОВ «Левел», стан будівельних конструкцій задовільний, гараж придатний для подальшої експлуатації (а.с.19-27). - гараж зареєстрований в Харківському МБТІ, та на нього виданий технічний паспорт (а.с15). Зі змісту статті 331 ЦК України вбачається, що право власності на новостворене нерухоме майно виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Відповідно до частини 1 статті 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно статті 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. При таких обставинах, суд вважає, що цивільний позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-08 00:00:00

Позивач в листопаді 2013 року звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про визначення додаткового строку на прийняття спадщини. Відповідно до ч.3 ст.209 ЦПК України у зв»язку зі складністю справи суд вважає можливим оголосити вступну та резолютивну частину рішення.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-08 00:00:00

Позивач в листопаді 2013 року звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про визначення додаткового строку на прийняття спадщини. Свої позовні вимоги позивач мотивував тим, що [INFO] помер його батько, [PERSON]. Він в передбачений законом строк не звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, оскільки був необізнаний з законодавством, крім того, його невірно інформували в в житлово-експлуатаційній організації за місцем його проживання про строки вступу до спадщини. Просить визначити додатковий строк для подачі заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті батька. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав і просить задовільнити. Відповідачі -[PERSON] та [PERSON] проти позову заперечили, суду пояснили, що [PERSON] перед смертю хворів, був лежачим, позивач тричі приїздив до батька, на похорони ніякої матеріальної допомоги не надав, оскільки сам перебував в скрутному матеріальному становищі. [PERSON] за життя склав заповіт, яким 12 частину квартири заповів дочці, яка своєчасно прийняла спадщину. [PERSON] спадщину не приймала. На річницю по смерті батька позивач не приїздив. Просять в задоволенні позову відмовити. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає. Суд прийшов до такого висновку, виходячи з наступного. [PERSON] помер [INFO] а.с.3. Після його смерті до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини звернулась [PERSON], заведено спадкову справу №2362013 а.с.12-25. Строк прийняття спадщини після смерті [PERSON] закінчився 20 червня 2013 року. Зі спадкової справи вбачається, що [PERSON], а також [PERSON] в передбачений законом шестимісячний строк до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON]не звертались. В відповідності до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини. Згідно ст..60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на яківона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст..61 цього Кодексу. Суду не надано доказів про поважність причин пропуску позивачем строку для прийняття спадщини після смерті [PERSON], суд не приймає пояснення щодо необізнаності в законодавстві, позивач [PERSON] не був позбавлений можливості звернутись до юридичної консультації за роз»ясненням його прав, а за таких обставин позовні вимоги [PERSON] є необгрутованими, задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-22 00:00:00

Позивач в листопаді 2013 року звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення майнової та моральної шкоди Відповідно до ч.3 ст.209 ЦПК України у зв»язку зі складністю справи суд вважає можливим оголосити вступну та резолютивну частину рішення.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-21 00:00:00

Позивач в листопаді 2013 року звернувся до суду з позовом до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Провіта» про стягнення страхового відшкодування, Відповідно до ч.3 ст.209 ЦПК України у зв»язку зі складністю справи суд вважає можливим оголосити вступну та резолютивну частину рішення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-20 00:00:00

Позивач в листопаді 2013 року звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 04 липня 2008 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Солом»янського районного управління юстиції у м.Києві між нею та відповідачем зареєстрований шлюб, актовий запис № 781. Від шлюбу з відповідачем мають малолітнього сина [PERSON] ,[INFO].. В обґрунтування позову вказує на те, що з відповідачем сімейні стосунки є припиненими з липня 2013 року , подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам обох з подружжя, шлюб існує формально, спільного господарства вони не ведуть. В судове засідання позивач не з`явилась, подавши через канцелярію суду заяву в якій підтримала позов, вказавши на те, що строк на примирення їй не потрібний , справу просила розглянути без ії участі. Відповідач в судове засідання не з`явився подавши через канцелярію суду заяву в якому просив справу розглянути без його участі, вказав на те, що строк для примирення йому не потрібний, просив шлюб розірвати. Дослідивши матеріали справи, суд виходить із наступного. Згідно ст.112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З матеріалів справи вбачається, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 04 липня 2008 року ,який зареєстрований у Відділі реєстрації актів цивільного стану Солом»янського районного управління юстиції у м. Києві , актовий запис № 781. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON] ,[INFO].. Відповідно до ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Зважаючи , що між сторонами не склалися нормальні сімейні відносини з різних причин, а тому вони сімейних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, зважаючи на відсутність волевиявлення подружжя щодо подальшого збереження сімейних стосунків, суд вважає, що збереження сімї сторін є неможливим, а шлюб підлягає розірванню. Враховуючи наведене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-02 00:00:00

Позивач в листопаді 2013 року звернулася до Дзержинського районного суду м.Харкова з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем посилаючись в заяві, що 30.07.2005 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON] в міському відділі реєстрації актів цивільного стану №1 Харківського обласного управління юстиції, актовий запис №1351. Від шлюбу сторони мають дитину - [PERSON], [INFO]. Подружні стосунки між [PERSON] та [PERSON] на даний час припинені, причиною припинення стосунків явилось не порозуміння в сім'ї. Просить суд позов задовольнити. Позивач в судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву щодо розгляду справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, наполягала на задоволенні позову. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву щодо розгляду справи у його відсутність, вказавши, що позовні вимоги підтримує та не заперечує проти розірвання шлюбу. Суд, перевіривши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сім'я фактично розпалася, шлюбні стосунки між позивачем та відповідачем припинені в 2010 році. Подружжя на даний час спільного господарства не ведуть. В подальшому спільне проживання та зберігання сім'ї не можливо. Після розірвання шлюбу позивач побажала залишити прізвище - [PERSON]. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-26 00:00:00

Позивач в листопаді 2013 року звернулася до суду з вищезгаданим позовом, в якому просить визнати відповідача такою, що втратила право користування квартирою [ADDRESS], посилаючись на те, що остання не проживає в ній з 1999 року, тобто більше шести місяців без поважних причин. З того часу відповідач взагалі не цікавиться спірним житлом, будь-яких обов'язків по утриманню житла не несе. В судове засідання позивач не з'явилася, надала до суду заяву про розгляд справи по суті у її відсутності, в попередньому судовому засіданні, в якій позовні вимоги підтримала повністю. Відповідач в судове засідання не з'явилася, надіслала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, в якій позовні вимоги визнала повністю. Третя особа в судове засідання не з'явився, надіслав до суду заяву про розгляд справи по суті у його відсутності в попередньому судовому засіданні, в якій позовні вимоги підтримав повністю. Справа слухалась у відсутності сторін згідно ст. 169 ЦПК України. Дослідивши докази в їх сукупності, оцінюючи їх за своїм внутрішнім переконанням, враховуючи межі заявлених вимог, суд вважає за можливе визнати позов таким, що підлягає до задоволення. Спірні правовідносини регулюються ст. ст. 71, 72 ЖК України. Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення в позові. Обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню, у відповідності до вимог ст. 61 ЦПК України. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та третя особа [PERSON] проживають та є зареєстрованими в квартирі [ADDRESS]. Вказана квартира не приватизована, є фондом Житомирської міської ради. Житлова площа квартири становить 35,3 кв.м. /а.с.9/. Відповідач є дочкою позивачки, будучи зареєстрованою в квартирі, фактично не проживає в ній з 1999 року, тобто більше шести місяців, тому втратила право користування цією квартирою. Остання не несе будь-яких обов'язків, що передбачені ст. 64 ЖК України, не утримує житло, не сплачує комунальні послуги. Факт не проживання відповідача з 1999 року в спірній квартирі стверджується самим відповідачем та актом директора КП «ВЖРЕП» №14 ЖМР від 15.11.2013 року /а.с.8/. Перешкод в користуванні житлом відповідачу не чинилося. Встановлених законом випадків збереження за ним права користування квартирою не встановлено. Вищенаведене є підставою для визнання відповідачки, у відповідності до вимог ст.ст. 71, 72 ЖК України, такою, що втратила право користування спірним житлом, у зв'язку з відсутністю без поважних причин більше шести місяців. За таких обставин, суд вважає, що позов є обґрунтованим та підлягає до задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-31 00:00:00

Позивач в листопаді 2014 року звернувся до суду, вказавши, що між ним та відповідачем 19.11.2012 року було укладено генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт, за яким відповідач отримала кредит у розмірі 6390,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку із сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 10% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач виконала зобов'язання частково, заборгувавши станом на 14.10.2014 року 8334,04 грн., з них 6256,43 грн. - заборгованість за кредитом, 917,48 грн. - заборгованість по процентах за користування кредитом, 250,25 грн. - заборгованість з пені та комісії за користування кредитом, а також штраф в сумі 909,88 грн. Відповідач добровільно не згоден сплатити заборгованість, в зв'язку з чим позивач просить стягнути на його користь з відповідача борг за договором у сумі 8334,04 грн. та судові витрати по справі в сумі в сумі 243,60 грн. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала і просить їх задовольнити в повному обсязі з мотивів, викладених в позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про час та місце судового розгляду справи повідомлялася судом в установленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомила. За таких обставин суд вважає за можливе розгляд справи провести за відсутності в судовому засіданні відповідача на підставі наявних у справі доказів, постановивши заочне рішення. Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних мотивів. Судом встановлено, що між сторонами 19.11.2012 року укладено генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості і приєднання до Умов і правил надання продукту кредитних карт, за яким банк надав, а відповідач отримала кредит на суму 6390,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку із сплатою відсотків за користування кредитом. Відповідач на порушення умов договору створила заборгованість по сумі кредиту, відсотків та комісії за кредитом, сплативши їх частково. Відповідно до договору, відшкодуванню станом на 14.10.2014 року підлягає 8334,04 грн., з них 6256,43 грн. - заборгованість за кредитом, 917,48 грн. - заборгованість по процентах за користування кредитом, 250,25 грн. - заборгованість з комісії за користування кредитом а також штраф в сумі 909,88 грн. Вказані суми коштів слід стягнути з відповідача на користь позивача. Судовий збір в сумі 243,60 грн. сплачений позивачем і підлягає стягненню на його користь з відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-31 00:00:00

Позивач в листопаді 2014 року звернувся до суду, вказавши, що між ним та відповідачем 24.03.2011 року було укладено договір кредиту б/н, на виконання якого відповідач отримав кредит у розмірі 8000,00 грн. із сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач виконав зобов'язання частково, заборгувавши станом на 31.08.2014 року 24123,92 грн., з них 16266,00 грн. - заборгованість за кредитом, 5668,01 грн. - заборгованість по процентах за користування кредитом, 564,96 грн. комісії, а також штраф - 500 грн. (фіксована частина) та 1124,95 грн. (процентна складова). Відповідач добровільно не згоден сплатити заборгованість, в зв'язку з чим позивач просить стягнути на його користь з відповідача борг за договором у сумі 24123,92 грн. та судові витрати по справі в сумі в сумі 243,60 грн. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала, просить його задовольнити з мотивів, викладених в позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце судового розгляду справи повідомлявся судом в установленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомляв. За таких обставин суд вважає за можливе справу по суті розглянути за його відсутності на підставі наявних у справі доказів, постановивши заочне рішення. Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження, позов слід задовольнити. Судом встановлено, що між сторонами 24.03.2011 року укладено договір про надання банківських послуг, за яким банк надав, а відповідач отримав кредит на суму 8000,00 грн. шляхом надання кредитної лінії із встановленням 11.04.2012 року кредитного ліміту на вказану суму з базовою процентною ставкою 2,5% на місяць, з процентною ставкою на прострочений кредит 5% на місяць, зі строком дії кредитного ліміту відповідно до строку дії карти. Кредитний ліміт було збільшено 25.10.2013 року до суми 16600 грн. Відповідач на порушення умов договору створив заборгованість по сумі кредиту, відсотків за кредитом та комісії, сплативши їх частково. Відповідно до договору, відшкодуванню станом на 31.08.2014 року підлягає ще 24123,92 грн., з них 16266,00 грн. - заборгованість за кредитом, 5668,01 грн. - заборгованість по процентах за користування кредитом, 564,96 грн. комісії, а також штраф - 500 грн. (фіксована частина) та 1124,95 грн. (процентна складова). Вказані суми коштів слід стягнути з відповідача на користь позивача. Судовий збір в сумі 243,60 грн. сплачений позивачем і підлягає стягненню на його користь з відповідача в силу ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-16 00:00:00

Позивач в листопаді 2014 року звернувся до суду з вище вказаним позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] та співвідповідача [PERSON] як її поручителя (договір поруки №14А від 30.04.2014 р.) на його користь заборгованість за кредитним договором № 14/13 від 30.04.2013 року станом на 27.11.2014 року на загальну суму 5115,40 грн. та судові витрати по справі. Представник позивача в судове засідання не з'явився, про час та місце судового розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, вказуючи, що проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про час та місце судового розгляду справи були повідомлені судом в установленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомили. За таких обставин суд вважає за можливе розгляд справи провести за відсутності в судовому засіданні представника позивача та відповідача, без фіксування судового засідання технічними засобами звукозапису, на підставі наявних у справі доказів, постановивши заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження, позов слід задовольнити. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем [PERSON] 30.04.2013 року було укладено кредитний договір № 14/13 на суму 5000,00 грн., за яким відповідач повинна була щомісячно повертати тіло кредиту згідно погодженого сторонами графіку (п. 4.2. договору) та відсотки за користування кредитом, виходячи із 54% річних на поточну заборгованість (п. 1.1. договору) та 108% річних - на прострочену заборгованість (п. 4.4. договору). Позивач свої зобов'язання за договором виконав, тоді як відповідач на порушення умов договору створила заборгованість по сумі кредиту та відсотків за кредитом. Відповідно до договору, відшкодуванню станом на 27.11.2014 року підлягає сума заборгованості за тілом кредиту - 2386,23 грн., з них заборгованість за простроченим тілом кредиту - 603,03 грн.; сума кредиту, що стягується достроково в силу ч. 2 ст. 1050 ЦК України, - 1783,20 грн.; заборгованість за відсотками - 559,09 грн., нарахована пеня за прострочення сплати визначених договором платежів - 723,36 грн., а всього - 3668,68 грн. Вказані суми коштів, оскільки їх не сплачено добровільно, слід стягнути солідарно з відповідача [PERSON] та співвідповідача - її поручителя за договором поруки від 30.04.2013 року № 14А [PERSON] на користь позивача в повному обсязі в судовому порядку. Крім того, судовий збір в сумі 243,60 грн. сплачено позивачем і також підлягає стягненню на його користь з відповідачів пропорційно до задоволених позовних вимог в силу ст. 88 ЦПК України, тобто по 121,80 грн. з кожного. На підставі викладеного та

Outcome: approved