Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-28 00:00:00

Позивач Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позову позивач посилався на те, що [PERSON] звернувся до ПАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є АТ КБ «ПриватБанк», з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву №б/н від 27.01.2015 року. Відповідач при підписанні анкети-заяви підтвердив свою згоду на те,\~ що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Також, заявою відповідача підтверджується той факт, що він був повністю проінформований про умови кредитування в АТ КБ «ПриватБанк», які були надані йому для ознайомлення в письмовій формі. На підставі договору надання банківських послуг відповідачу надано у користування кредитку картку та відкрито картковий рахунок із початковим кредитним лімітом, розмір якого у подальшому збільшився до 10000,00 грн, що підтверджується довідкою про зміну умов кредитування. Свої зобов`язання за договором банк виконав у повному обсязі, надавши відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. У той же час відповідач, у порушення умов кредитного договору, взяті на себе зобов`язання не виконав, внаслідок чого, з урахуванням внесених коштів, станом на 17.10.2021 року має заборгованість - 12381,01 грн, з яких: 10000,00 грн - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 2381,01 грн - заборгованість за простроченими відсотками. Тому позивач просив стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість в розмірі 12381,01 грн за кредитним договором №б/н від 27.01.2015 року та судові витрати в розмірі 2270,00 грн. У судове засідання представник позивача не з`явився, матеріали справи містять заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справу повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив, відзив не надав. На підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд, постановивши ухвалу про заочний розгляд справи, розглянув справу на підставі наявних у справі доказів. Всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні в справі докази, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, а тому позов підлягає задоволенню з огляду на таке. Так, суд встановив, що 27.01.2015 року [PERSON] звернувся до Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» та підписав заяву, за якою погодився з тим, що вказана заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та правилами надання батьківських послуг, а також Тарифами складають між ним та банком договір про надання банківських послуг, з яким ознайомився до його укладення та погодився з його умовами. На підтвердження укладення кредитного договору позивач надав витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та витяг з Умов та правил надання банківських послуг. З копії статуту акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 05.06.2019 року №594 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 14.08.2019 року №712), погодженого Національним Банком України від 06.09.2019 року, вбачається, що акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» є правонаступником всіх прав та зобов`язань публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк». Також суд встановив та підтверджується довідкою АТ КБ «ПриватБанк», що відповідачу було надано такі кредитні картки: [NUMBER] , дата відкриття - 27.01.2015 року, термін дії - 02/18; [NUMBER] , дата відкриття - 31.07.2015 року, термін дії - 07/19; [NUMBER] , дата відкриття - 13.05.2016 року, термін дії - 12/19; [NUMBER] , дата відкриття - 30.05.2016 року, термін дії - 12/19; [NUMBER] , дата відкриття - 27.07.2018 року, термін дії - 04/22; [NUMBER] , дата відкриття - 16.11.2018 року, термін дії - 10/22. З довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти оформленої на [PERSON] вбачається, що 27.01.2015 року відбувся старт карткового рахунку [NUMBER] та встановлено кредитний ліміт - 500,00 грн, який змінювався з 12.12.2015 року по 15.06.2021 року; найбільший розмір кредитного ліміту встановлено 21.12.2020 року - 10000,00 грн. Факт руху грошових коштів на картковому рахунку підтверджується випискою за договором станом на 19.10.2021 року, з якої вбачається, що за період з 27.01.2015 року по 01.10.2021 року відповідач систематично користувався кредитною карткою та здійснював платежі на погашення заборгованості. За розрахунком, наданим банком, заборгованість\~ [PERSON] за вказаним кредитним договором, що підлягає до стягнення, станом на 17.10.2021 року становить 12381,01 грн, з яких: - 10000,00 грн - заборгованість за простроченим тілом кредиту; - 2381,01 грн - заборгованість за простроченими відсотками. Доказів, які б спростовували зазначений розрахунок, та які б підтверджували сплату боргу за кредитним договором, суду не надано. Отже між сторонами виникли кредитні правовідносини, тому при вирішенні вказаного спору суд керувався нормами\~Цивільного кодексу України. За ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 627-628 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно зі ст. 629, 638 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами і є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив зобов`язання, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. За ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним\~договором банк\~або інша\~фінансова установа\~(кредитодавець)\~зобов`язується\~надати грошові\~кошти (кредит)\~позичальникові у\~розмірі та\~на умовах,\~встановлених договором,\~а позичальник\~зобов`язується\~повернути кредит\~та сплатити\~проценти. Отже ураховуючи те, що відповідач належним чином не виконує обов`язки за договором, не надав суду жодного доказу на спростування вказаної заборгованості або про сплату боргу, вимога позивача щодо стягнення заборгованості в розмірі 12381,01 грн (дванадцять тисяч триста вісімдесят одна гривня 01 копійка) за кредитним договором №б/н від 27.01.2015 року підлягає задоволенню в повному обсязі. Щодо вимоги про стягнення суми судових витрат, суд виходив з того, що ч. 1 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Як вбачається з платіжного доручення №PROM2BL7KU від 02.11.2021 року, позивачем при подачі позовної заяви сплачено судовий збір у розмірі 2270,00 грн (дві тисячі двісті сімдесят гривень 00 копійок). Оскільки позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі, суд стягує з відповідачки суму судових витрат у вказаному розмірі. Ураховуючи викладене, на підставі ст. 526, 527, 610-612, 627-629, 638 ЦК України,

Outcome: approved