Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-16 00:00:00

Позивач - акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до відповідача[PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість у розмірі 7965,80 грн. за кредитним договором № б/н від 26.09.2012 року, а також судові витрати з судового збору в розмірі 1921,00 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідно до укладеного договору № б/н від 26.09.2012 року [PERSON] отримала кредит в розмірі 8000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно умов договору. [INFO] року позичальник [PERSON] померла. Станом на дату смерті заборгованість позичальника перед банком за кредитним договором № б/н від 26.09.2012 року становить 7965,80 грн., яка складається з наступного: 7826,76 грн. - заборгованість за кредитом, 139,04 грн. - заборгованість за відсотками. На виконання вимог ст. 1281 ЦК України позивачем 24.05.2014 року була направлена претензія кредитора до Куп`янської державної нотаріальної контори та 05.06.2014 року отримано відповідь. Позивач вказує, що спадкоємцем, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини є [PERSON] , що підтверджується копіями паспортів позичальника та відповідача. Таким чином, відповідач прийняв спадщину, до складу якої входить, у тому числі кредитні зобов`язання померлого позичальника. Спадкування обов`язків відбулося відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України, так як відповідач не відмовився від спадщини у передбачені цивільним законодавством строки, а саме 6 місяців від дня відкриття спадщини. Ухвалою від 21.03.2019 р. провадження у справі відкрито та справу призначено до розгляду по суті в порядку спрощеного позовного провадження. В судове засідання представник позивача не з`явився, в матеріалах справи міститься письмова заява про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі і просить задовольнити. Не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчать матеріали справи, причину неявки до суду не повідомив, відзиву на позовну заяву та заяви про розгляд справи за його відсутності не надав, поважності неявки не убачається. У наданий в ухвалі час від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження,у зв`язку з чим зі згоди позивача та на підставі ст.ст. 280, 281 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача та постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Фіксація судового розгляду справи технічними засобами не проводилась, згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом встановлено та підтверджено наявними у справі доказами, що відповідно до укладеного договору №б/н від 26.09.2012 року [PERSON] отримала кредит в розмірі 8000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно умов договору. (а.с. 6-30) [PERSON] підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/, складає між нею та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. При укладенні договору сторони керувались ч.1 ст. 634 ЦК України. Згідно цієї статті ЦК договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 10.12.2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Куп`янську реєстраційної служби Куп`янського міськрайонного управління юстиції у Харківській області, [INFO] року [PERSON] померла, про що був зроблений актовий запис № 736. (а.с. 34) Згідно ч.1 ст. 608 ЦК України зобов`язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою. Дані правовідносини допускають правонаступництво в порядку спадкування. Відповідно до листа Куп`янської державної нотаріальної контори Харківської області про отримання претензії (а.с. 37), листа - претензії та доданих до неї документів (а.с. 38-42), ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до Куп`янської державної нотаріальної контори Харківської області з претензією до спадкоємців померлої [INFO] року [PERSON] , а саме до [PERSON] , яка отримана нотаріальною конторою 28.05.2014 року і заведена спадкова справа №279/2014 р.. Як убачається з інформації по спадковій справі, наданої Куп`янською державною нотаріальною конторою Харківської області від 27.04.2019 року на запит суду (а.с. 71) 28.05.2014 року за претензією кредитора ПАТ КБ «ПриватБанк» Куп`янською державною нотаріальною конторою Харківської області була заведена спадкова справа №№279/2014 р. до майна померлої [INFO] [PERSON] . Спадкоємці померлої з заявами про прийняття спадщини чи відмову від спадщини до нотаріальної контори не звертались. Свідоцтва про право на спадщину не видавалось, а тому повідомити склад спадкового майна та його вартість на має можливості. Відповідно до ст. ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Аналізуючи вказані норми вбачається, що у разі смерті фізичної особи, боржника за зобов`язанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво в порядку спадкування, обов`язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи її спадкоємця, тобто відбувається передбачена законом заміна боржника в зобов`язанні. Чинне законодавство розмежовує поняття прийняття спадщини (глава 87 ЦК України «Здійснення права на спадкування») та оформлення спадщини (глава 89 цього Кодексу «Оформлення права на спадщину»). Відповідно до ч. 1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Разом з тим, незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. (ч.5 ст. 1268 ЦК України) Ч.ч. 1,2 ст. 1281 ЦК України встановлено, що спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. За змістом зазначених норм, у разі смерті фізичної особи, боржника за зобов`язанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво в порядку спадкування, обов`язки померлої особи за загальним правилом переходять до іншої особи - її спадкоємця. Таким чином відбувається передбачена законом заміна боржника в зобов`язанні, який несе відповідальність у межах вартості майна, одержаного в спадщину. Позивач в обґрунтування своїх вимог посилається на те, що спадкування обов`язків відбулося відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України, так як відповідач не відмовився від спадщини у передбачені цивільним законодавством строки, а саме 6 місяців від дня відкриття спадщини, але не подав заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Однак, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. (ч.3 ст. 1296 ЦК України) Таким чином, спадкові права є майновим об`єктом цивільного права, оскільки вони надають спадкоємцям можливість успадкувати майно (прийняти спадщину), але право розпорядження нею виникає після оформлення успадкованого права власності у встановленому законом порядку. Перелік зобов`язань, які не входять до складу спадщини визначені ст. 1219 ЦК України, зобов`язання за кредитним договором входять до складу спадщини. Станом на дату смерті заборгованість позичальника [PERSON] перед банком за кредитним договором № б/н від 26.09.2012 року становить 7965,80 грн., яка складається з наступного: 7826,76 грн. - заборгованість за кредитом, 139,04 грн. - заборгованість за відсотками, що підтверджується відповідним розрахунком (а.с. 5). Відповідно до ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора звертає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі. Згідно роз`яснень, які містяться в постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 30.03.2012 року, при вирішенні спорів щодо виконання зобов`язань за кредитним договором у випадку смерті боржника/позичальника за наявності поручителя чи спадкоємців суди мають враховувати, що з урахуванням положення статті 1282 ЦК України спадкоємці боржника за умови прийняття спадщини є боржниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину. При цьому спадкоємці несуть зобов`язання погасити нараховані відсотки і неустойку тільки в тому випадку, якщо вони вчинені позичальникові за життя. Інші нараховані зобов`язання фактично не пов`язані з особою позичальника і не можуть присуджуватися до сплати спадкоємцями. Тобто, законодавець ставить в залежність обов`язок спадкоємців боржника щодо сплати боргу за померлого від розміру одержаного ними у спадщину майна після померлого. Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. За положеннями ст. 81 ЦПК України, кожна особа повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом ретельно перевірені доводи АТ КБ «ПриватБанк» щодо вимог позову та при цьому, в матеріалах справи відсутні відомості про майно, одержане відповідачем у спадщину після смерті [PERSON] в межах вартості якого вона зобов`язана задовольнити вимоги кредитора АТ КБ «ПриватБанк». Належних доказів отримання відповідачем після смерті [PERSON] будь-якого рухомого чи нерухомого майна, позивач суду не надав, вартість спадкового майна одержаного спадкоємцем не визначено. Частиною 1 ст. 1222 ЦК України передбачено, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначенні у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Статтею 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Таким чином, наявність реєстрації відповідача за однією адресою не є підставою для виникнення у відповідача [PERSON] права на спадкування. Позивачем в обґрунтування своїх позовних надано лише паспортні дані позичальника та відповідача, які були зареєстровані за однією адресою. Крім того, оскільки відсутні докази прийняття такого майна відповідачем, то до нього в порядку спадкування не перейшли обов`язки спадкодавця перед іншими особами (кредиторами), а тому відсутні підстави вважати його таким, що фактично прийняв спадщину. Позивачем не було заявлено відповідних клопотань про витребування інформації про наявність чи відсутність рухомого або нерухомого майна, зареєстрованого за спадкодавцем та інших клопотань в підтвердження доводів викладених у позовній заяві. На підставі положень ст.ст.12,13,81 ЦПК України та з урахуванням того, що представник позивача була повідомлена належним чином про час та місце розгляду справи, в позові і окремому клопотанні зазначила про розгляд справи за її відсутності, при цьому в клопотанні, яке міститься в матеріалах справи також зазначила, що необхідні докази є в матеріалах справи, клопотання та заяви з боку АТ КБ «ПриватБанк» відсутні, таким чином розпорядилась своїми процесуальними правами. Крім того, суд приймає до уваги те, що позивачем не надано судові належних доказів, що у встановлений законом строк він пред`явив свої вимоги до спадкоємця, що позбавляє його права вимоги до спадкоємця, оскільки його відповідальність за боргами спадкодавця настає лише за умови додержання кредитором вимог ст. ст.1281,1282 ЦК України. Зазначені норми не встановлюють певного порядку пред`явлення таких вимог і має на меті у передбачений законом строк інформувати спадкоємців про зобов`язання спадкодавця перед кредитором, зобов`язує спадкоємців повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борг. При цьому, вимога може бути заявлена кредитором безпосередньо спадкоємцю, а також через нотаріуса за місцем відкриття спадщини, який у строк, встановлений ст. 1281 ЦК України приймає претензії кредиторів спадкодавця. З огляду на вищезазначене, суд дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, виходячи з вимог законодавства, що спадкоємці відповідають за борги спадкодавця в межах вартості майна, одержаного в спадщину, а при відсутності чи недостатності спадкового майна кредитне зобов`язання припиняється неможливістю виконання чи недостатністю спадкового майна, беручи до уваги що позивачем у відповідності до ст.60 ЦПК України не надано належних та допустимих доказів на підтвердження обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, зокрема наявності спадкового майна та вартості цього майна, не знаходить підстав для задоволення позовних вимог за їх недоведеністю. Оскільки суд відмовляє в задоволенні позовних вимог, то відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, судові витрати, понесені позивачем при зверненні до суду, відшкодуванню не підлягають.

Outcome: dismissed