Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-07 00:00:00

Позивач [PERSON] спілка «Всеукраїнське народне кредитне товариство» звернувся до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] та просив стягнути з відповідачів солідарно понесені збитки за прострочення грошового зобовязання в розмірі 51833 гривні 02 копійки, витрати по сплаті судового збору в розмірі 1600,00 гривень та 500,00 гривень понесених витрат на оплату правової допомоги. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Наполягав на задоволенні позовних вимог. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, були повідомлені належним чином про час та місце слухання справи, заперечень не надали. Згідно з вимогами ст. 224 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити по цій справі заочне рішення на підставі доказів, що є в матеріалах справи, оскільки відповідач був повідомлений про слухання справи, не сповістив суд про причини своєї відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Як встановлено судом, що рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 10 квітня 2014 року позов [PERSON] спілки «Всеукраїнське народне кредитне товариство» до [PERSON] про стягнення грошового боргу за кредитним договором задоволений, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] спілки «Всеукраїнське народне кредитне товариство» заборгованість за кредитним договором в сумі 82151,17 грн., яка складається з заборгованості за кредитом в розмірі 14127 грн. 44 коп., заборгованості за відсотками по кредиту в розмірі 65888 грн. 73 коп., 3% річних від простроченої суми в розмірі 2135 грн. 00 коп. та судовий збір в сумі 821 грн. 51 коп. Рішення не оскаржено, набрало законної сили (а.с.5 копія рішення суду). Рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 10 квітня 2014 року позов [PERSON] спілки «Всеукраїнське народне кредитне товариство» до Липки [PERSON] про стягнення грошового боргу за кредитним договором задоволений, стягнуто з [PERSON] в солідарному порядку з [PERSON] на користь [PERSON] спілки «Всеукраїнське народне кредитне товариство» заборгованість по кредитному договору № 0564-97-08 від 26 листопада 2008 року на загальну суму у розмірі 82972 гривні 68 копійок та судовий збір в сумі 1378 грн. Рішення не оскаржено, набрало законної сили (а.с. 6-7 копія договору). Станом на день звернення [PERSON] спілки «Всеукраїнське народне кредитне товариство» з позовом до суду заборгованість за кредитним договором не погашена, рішення суду не виконані. Згідно роз'яснення п. 17 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», відповідно до якого наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК України, оскільки зобов'язання залишається невиконаним відповідно до вимог статей 526, 599 ЦК України. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Виходячи із системного аналізу ст. ст. 525, 526, 599, 611 ЦК України, слід дійти висновку про те, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносини сторін кредитного договору та не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання. Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 23 вересня 2015 року № 6-1206цс15, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів. Оскільки після видачі судових рішень відповідачі зобов'язання не виконали, то позивач має право на отримання сум, передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України. Набрання законної сили рішенням суду про стягнення грошового боргу не є підставою для припинення грошового зобовязання, а боржник несе обовязок відшкодувати інфляційні втрати від знецінення неповернутих коштів за час до виконання рішення суду про стягнення грошового боргу. Тому з відповідачів в солідарному порядку підлягають задоволенню вимоги щодо втрати від інфляції за рахунок несвоєчасної сплати основного боргу в сумі 44780 грн. 35 коп. та 3% за несвоєчасне погашення основного боргу в сумі 7 052 грн. 67 коп. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Згідно частини першої статті 84 ЦПК України, витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. На підтвердження понесених витрат по сплаті судового збору в матеріалах справи міститься квитанція про сплату судового збору (а.с.1) та надано договір про надання юридичних послуг від 14.03.2017 р. (а.с.11), квитанцію (а.с.12), копію свідоцтва про право заняття адвокатською діяльністю та акт прийому-здачі наданих юридичних послуг (а.с.14). Тому з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню з врахуванням положень ч. 5,6 п. 35 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17.10.2014\~№\~10, судові витрати по справі.

Outcome: approved