Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-18 00:00:00

Позивач [PERSON] пред'явила позов до [PERSON], [INFO] про визнання його таким, що втратив право користування житловим будинком №2 по вул. Лолута в с. Подорожнє Жидачівського району Львівської області. В обґрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що вона є власником житлового будинку №2 по вул. Лотута в с. Подорожнє Жидачівського району Львівської області. У вказаному будинку зареєстрований її колишній чоловік (відповідач у справі). Проте, останній впродовж останніх шести років не проживає за вказаною адресою. В даному будинку відсутнє його майно та особисті речі. Реєстрація відповідача у належному їй житлі перешкоджає вільно володіти, користуватись та розпоряджатись власним майном, а також призводить до додаткових витрат по оплаті комунальних послуг. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявилася, подала клопотання про розгляд справи за її відсутності, не заперечує проти проведення судом заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, хоча був завчасно, належним чином, повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади. Заяви про розгляд справи без його участі на адресу суду не подавав. При таких обставинах суд визнав неявку відповідача неповажною та розглянув справу у його відсутності, провівши на підставі вимог ст.\~281\~ЦПК України заочний розгляд справи. Небажання відповідача надавати докази в обґрунтування своїх заперечень проти позову, зокрема з причини ухилення від участі в судових засіданнях, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає положенням ч. 1 ст. 280 ЦПК України. Згідно з ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, розглянувши матеріали справи, дав оцінку зібраним доказам, вважає, що неявка відповідача не є перешкодою для розгляду справи, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів про права та взаємовідносини сторін і позов слід задовольнити, ухваливши заочне рішення. Відповідно до\~ст. 41 Конституції України\~право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст.ст. 12,\~81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно із ч.1\~\~ст. 319 ЦК України\~власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч.1\~ст.383 ЦК України\~власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб. З долученого до матеріалів справи копії Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 15.12.2017, встановлено, що [PERSON] на праві приватної власності належить житловий будинок з приналежними господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: Львівська область, Жидачівський район, село Подорожнє, вул. Лотута, 2 (арк. справи 6). Також судом встановлено та підтверджується долученою довідкою №412, яка видана Володимирецькою сільською радою Жидачівського району Львівської області від 03.09.2018 року, що у спірному будинку зареєстрований [PERSON] (колишній чоловік позивача) (арк. справи 7). Згідно із\~ст. 29 ЦК України\~місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Разом з тим, судом встановлено, що відповідач не проживає у спірному житлі з 2012 року. Це підтверджується відомостями, які містяться в Актах обстеження житлово-побутових умов, виданих Володимирецькою сільською радою Жидачівського району Львівської області, які складено комісійно та згідно із якими, [PERSON], в с. Подорожнє по вул. Лотута, 2 Жидачівського району Львівської області, зареєстрований, але фактично не проживає (арк. справи 8-15). Відповідно до вимог\~ст. 391 ЦК України\~власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядженням майном, хоч би ці порушення не були пов'язані із позбавленням володіння. Згідно з ч. 2\~ст. 405 ЦК України\~член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Як\~\~встановлено судом, відповідач у справі [PERSON] зареєстрований в [INFO] як член сім'ї власника - її чоловік.\~\~На даний час, відповідач з 2012 року житлом не користується, а відтак втратив право на користування житловим приміщенням. Оскільки на даний час відсутня будь-яка домовленість між власником та відповідачем на право користування житловим будинком, позивач одноосібно несе витрати по його утриманню, а відповідач\~\~втративши право на житло, в добровільному порядку звільнити таке, шляхом зняття з реєстрації, наміру не виявляє, тому, суд вважає, що право власності позивача підлягає судовому захисту, шляхом визнання відповідача таким, що втратив право на користування житлом. Згідно із ч. 5\~ст. 268 ЦПК України\~датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~

Outcome: approved