Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-24 00:00:00

Позивач в особі директора [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення незаконно отриманої суми допомогу по безробіттю у розмірі 200,81 грн., посилаючись на те, що 21 січня 2014 року відповідач зареєструвався у Артемівському міському центрі зайнятості як шукаючий роботу. 21 січня 2014 року відповідачу у зв'язку з відсутністю підходящої роботи, був поновлений статус безробітного та з 28 січня 2014 року призначена допомога по безробіттю. 01 липня 2014 року відповідач був знятий з обліку Артемівського міського центру зайнятості у зв'язку з працевлаштуванням. При здійсненні розслідування страхового випадку та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення безробітному було встановлено, що відповідач, який перебував на обліку в Артемівському міському центрі зайнятості, як безробітний, одночасно з 27 червня 2014 року по 04 вересня 2014 року надавав послуги ДП «Артемсіль». За час незаконного перебування на обліку у період з 27 червня 2014 року по 30 червня 2014 року в Артемівському міському центрі зайнятості, у вигляді безробітного, відповідачем були незаконно отримані кошти, у вигляді допомоги по безробіттю, на загальну суму у розмірі 200,81 грн., у зв'язку з чим позивач вимушений звернутися до суду. Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 10 травня 2018 року відкрито спрощене позовне провадження у справі та призначено судове засідання на 11 годину 00 хвилин 12 червня 2018 року. Судове засідання, призначене на 11 годину 00 хвилин 10 травня 2018 року, ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 10 травня 2018 року відкладене на 06 липня 2018 року на 09 годину 00 хвилин у зв'язку з неявкою сторін. Також, судове засідання призначене на 09 годину 00 хвилин 06 липня 2018 року було відкладено на 09 годину 00 хвилин 09 серпня 2018 року у зв'язку з тим, що суддя був зайнятий в іншому процесі. Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14 серпня 2018 року у зв'язку з відставкою судді Брежнева О.А. на підставі розпорядження в.о. керівника Артемівського міськрайонного суду Донецької області [PERSON] справу розподілено у провадження судді Артемівського міськрайонного суду Донецької області Медінцевої Н.М. Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 17 серпня 2018 року було прийнято в провадження дану справу та призначено до розгляду на 09 годину 20 хвилин 24 вересня 2018 року. Судове засідання, призначене на 09 годину 20 хвилин 24 вересня 2018 року відкладене на 25 жовтня 2018 року на 10 годину 00 хвилин у зв'язку з знаходженням судді у відгулах. Представник позивача [PERSON] до судового засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином: у відповідності до частини 6 статті 128 ЦПК України - шляхом направлення судової повістки із розпискою рекомендованим листом з повідомленням на адресу, зазначену позивачем у позовній заяві. Подав на адресу суду заяву, в якій він просить справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити, щодо заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач до судового засідання не з'явився за невідомою суду причиною, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином - у відповідності до пункту 1 частини 7 статті 128 ЦПК України: шляхом направлення судової повістки рекомендованим листом з повідомленням про вручення за адресою його місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У встановлений ухвалою про відкриття провадження у справі строк відзив на позовну заяву відповідачем також не поданий. Тому, за наявності умов, передбачених ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд вважає необхідним розглянути справу на підставі наявних у справі доказів з ухваленням заочного рішення по справі. У зв'язку з неявкою сторін та у відповідності до частини 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об'єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що згідно довідки серії АБ № 460072 з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України Артемівський міський центр зайнятості є юридичною особою (а.с.3), його ідентифікаційний код 25103706, керівником є [PERSON], місцезнаходження: 84500, Донецька область, м. Артемівськ (нині Бахмут), вул. 60 років утворення СРСР, будинок 13, види діяльності за КВЕД-2010 - 84.30 Діяльність у сфері обов'язкового соціального страхування, інституційний сектор економіки за КІСЕ S.1311 центральні органи державного управління. Згідно копії заяви [PERSON] від 21 січня 2014 року (а.с.4), останній просить керівника Артемівського МЗЦ [PERSON] зареєструвати його як безробітного відповідно до Закону України «Про зайнятість населення» та призначити йому виплату допомоги по безробіттю у розмірі, передбаченому Законом України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», з 8-го дня після реєстрації (а.с.5-6). Відповідно до положення ст. 1 Закону України «Про зайнятість населення» безробіттям є соціально-економічне явище, за якого частина осіб не має змоги реалізувати своє право на працю та отримання заробітної плати (винагороди) як джерела існування. Частиною 3 ст. 3 цього Закону передбачено, що, зайнятість населення забезпечується шляхом встановлення відносин, що регламентуються трудовими договорами (контрактами), провадження підприємницької та інших видів діяльності, не заборонених законом. Нормами ч. 1 ст. 4 Закону України «Про зайнятість населення» передбачено, що до зайнятого населення належать особи, які працюють за наймом на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, особи, які забезпечують себе роботою самостійно (у тому числі члени особистих селянських господарств), проходять військову чи альтернативну (невійськову) службу, на законних підставах працюють за кордоном та які мають доходи від такої зайнятості, а також особи, що навчаються за денною формою у загальноосвітніх, професійно-технічних та вищих навчальних закладах та поєднують навчання з роботою. Згідно з вимогами п. 1 ч. 1 ст. 45 Закону України «Про зайнятість населення» реєстрація безробітного припиняється у разі зайнятості особи. Як вбачається з акту розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до Закону України «Про зайнятість населення» № 50 від 26 лютого 2015 року, перевіркою інформації про фізичну особу від Єдиного державного реєстру було встановлено, що [PERSON] під час перебування на обліку в Артемівському міському центрі зайнятості з 21 січня 2014 року по 01 липня 2014 року одночасно отримав дохід від Державного підприємства «Артемсіль» у ІІ кварталі 2014 року (а.с.7-10), у зв'язку з чим позивач направив відповідачу лист про повернення йому коштів отриманих у вигляді допомоги по безробіттю у розмірі 200,81 грн. (а.с.11). Відповідно до вимог п. 6 Порядку розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення безробітним, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України, Державної податкової адміністрації України від 13 лютого 2009 року № 60/62, постановою правління Пенсійного фонду України 13 лютого 2009 року № 7-1 зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 12 березня 2009 року за №232/16248, у разі встановлення центром зайнятості відповідно до цього Порядку належності безробітної особи до категорії зайнятих така особа знімається з обліку як безробітна в установленому законодавством порядку та повертає суму незаконно отриманого матеріального забезпечення і вартості наданих соціальних послуг з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати матеріального забезпечення та надання соціальних послуг. Якщо відомості про доходи є недостовірними з вини особи, центри зайнятості припиняють відповідні виплати, а суми здійснених виплат з дня їх призначення повертаються особою відповідно до пункту 7 цього Порядку, згідно з яким рішення про повернення коштів особою чи роботодавцем оформлюється наказом. Протягом двох робочих днів після прийняття рішення центр зайнятості надсилає особі чи роботодавцю листом повідомлення про необхідність протягом 15 календарних днів з дня отримання повідомлення повернути незаконно виплачені кошти. У зв'язку з викладеним вище, позивач звернувся до відповідача з листом-претензією № 06/1513 від 10 квітня 2015 року про повернення безпідставно (незаконно) отриманих коштів (а.с.11-12), однак кошти відповідачем повернуто не було. Абзацом 5 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» передбачено право фонду стягувати відповідно до закону кошти Фонду, виплачені особам, зареєстрованим як безробітні, у вигляді матеріального забезпечення на випадок безробіття та витрачені на надання соціальних послуг безробітним у разі встановлення факту їх отримання на підставі недостовірних відомостей, поданих особою. Як слідує з вимог ч. 3 ст. 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування» сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов'язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг. Згідно з вимогами ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов'язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. Відповідно до вимог ст. 1215 ЦК України не підлягають поверненню безпідставно набуті, зокрема, допомоги та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Тобто, безпідставно набуті особою кошти, що належать до виплат, встановлених абз. 2 ч. 1 ст. 1215 ЦК України, за відсутності рахункової помилки з боку особи, яка добровільно провела їх виплату, та факту недобросовісності набувача, не підлягають поверненню. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 22 січня 2014 року у справі № 6-151цс13. Як встановлено в судовому засіданні, відповідач під час перебування на обліку в Артемівському міському центрі зайнятості, одночасно працював у Державному підприємстві «Артемсіль» не повідомивши про це позивача, у зв'язку з чим безпідставно продовжував отримувати виплати по безробіттю на загальну суму 200,81 грн. (а.с.13). Таким чином, відповідно до вимог ст. ст. 34, 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» відповідач зобов'язаний повернути незаконно отримані кошти за період з 27 червня 2014 року по 04 вересня 2014 року в сумі 200,81 грн., які були виплачені йому як безробітному, у вигляді матеріального забезпечення на випадок безробіття, на користь Артемівського міського центру зайнятості, оскільки з матеріалів справи вбачається, що відповідач в період перебування на обліку в центрі зайнятості належав до категорії зайнятого населення та отримав дохід, проте приховав зазначені відомості від спеціалістів центру зайнятості. При цьому, був ознайомлений під особистий підпис з правами і обов'язками безробітного, відповідно до яких, під час перебування на обліку безробітний зобов'язаний повідомляти спеціалістів центру зайнятості про всі зміни, які впливають на умови виплати забезпечення. Громадяни, що належать до категорії зайнятого населення перебувати на обліку у центрі зайнятості та отримувати допомогу по безробіттю не мають права. На даний момент кошти позивачу відповідачем не повернуті. Оцінивши надані докази у їх сукупності, надавши їм належну правову оцінку, суд вважає, що позовні вимоги Артемівського міськрайонного центру зайнятості є доведеними та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою сплачується судовий збір в розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Отже, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1762 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved