Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-02 00:00:00

позивач військова частина [NUMBER] звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення\~ майнової шкоди, безпідставно набутого майна в сумі 774,97 грн. В обгрунтування позовних вимог посилається на те, що військова частина [NUMBER] є органом військового управління в системі Збройних Сил України, має самостійний баланс та печатку, є юридичною особою, засноване на державній власності, належить до сфери управління Міністерством оборони України, здійснює діяльність в сфері оборони. Відповідача\~ 15 серпня 2014 року було призвано до Збройних Сил України по мобілізації. Наказом командира військової частини [NUMBER] від 15 серпня 2014 року № 61 відповідача зараховано до списків особового складу частини на всі види забезпечення та призначено на посаду номера обслуги 1 мінометного взводу мінометної батареї 4\~ механізованого батальйону. 03 серпня 2015 року відповідач самовільно залишив військову службу. В період з 11 дня самовільного залишення частини і до дня видання наказу командиром військової частини [NUMBER] про призупинення виплати грошового забезпечення\~ відповідачу виплачено грошове забезпечення розмір якого складає 774,97 грн., Таким чином, самовільне залишення відповідачем військової частини призвело до отримання ним грошового забезпечення за період не виконання покладених на нього обов`язків військової служби, що заподіяло матеріальну шкоду державі. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, дав пояснення аналогічно викладеним в позові, просить такий задоволити. Відповідач в судовому засіданні заявлений позов визнав та згідний сплатити заборговану суму. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши зібрані по справі докази та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити повністю з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] 15 серпня 2014року був призваний до Збройних Сил України. Як стверджується витягом з наказу командира військової частини -польова пошта [NUMBER] №61 від 15.08.2014 року\~ старший солдат [PERSON] зарахований до списків\~\~військової частини-польова пошта [NUMBER] та призначений на посаду номера обслуги 1 мінометного взводу мінометної батареї 4\~ механізованого батальйону. Також, відповідно до вказаного наказу, відповідачу призначено грошове забезпечення ( оклад, премії, надбавки). З матеріалів справи вбачається, що відповідач 03 серпня 2015 року самовільно залишив військову службу. Згідно довідки військової частини [NUMBER] №5484 від 02.11.2017 року, вбачається, що станом на 01.11.2017 року заборгованість по переплаті грошового забезпечення військовослужбовцю [PERSON] , який самовільно залишив війському частину, становить 774,97 гривень. Відповідно до витягу із довідки про дослідження окремих питань програми аудиторського завдання військової частини польова пошта [NUMBER] вбачається, що старший солдат [PERSON] був відсутній на військовій службі більше 10 діб, в подальшому наказом командира в/ч пп [NUMBER] від 14.08.2015 року №3274 оголошено старшого солдата Хуторного таким, що самовільно залишив військову частину з 03.08.2015 року, про те в порушення вимог п.34.4 Інструкції затвердженої наказом №260 виплата грошового забезпечення фактично призупинена 14.08.2015 року про те мала бути призупинена 03.08.2015 року.\~ Дане порушення призвело до неналежної виплати грошового забезпечення відповідачу за серпень 2015 року у сумі 774,97 грн. Відповідно до ст.ст.131, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України військовослужбовці зобов`язані постійно знаходитись в розташуванні військової частини або місця служби в службовий час і не залишати їх без дозволу командира (начальника). Однак, в порушення цих вимог статуту відповідач з метою ухилення від військової служби\~ 03 серпня 2015 року самовільно залишив територію військової частини [NUMBER] і за місцем проходження військової служби був відсутній . Відповідно до п.34.4 Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженої\~наказом Міністра оборони України № 260 від 11 червня 2008 року, військовослужбовцям, які самовільно залишили військові частини або місця служби на строк понад 10 діб, незалежно від причини залишення, виплата грошового забезпечення призупиняється з дня самовільного залишення військової частини або місця служби та поновлюється з дня повернення. Про призупинення та поновлення виплати грошового забезпечення оголошується наказом командира військової частини. Судом встановлено, що виплата грошового забезпечення відповідачу призупинена з 14 серпня 2015 року відповідно до наказу командира військової частини [NUMBER] від 14 серпня 2015 року № 3274. Відповідно до вимог ст. 26 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого\~Законом України від 24 березня 1999 р. № 548-ХІV, військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення чи провини несуть дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом. Відповідно до п. 2 ст. 5 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого\~Законом\~України від 24 березня 1999 р. № 551-XIV, стосовно кожного випадку правопорушення командир зобов`язаний прийняти рішення щодо необхідності притягнення винного до відповідальності залежно від обставин скоєння правопорушення, ступеня вини, попередньої поведінки порушника та розміру завданих державі та іншим особам збитків. Згідно ст.ст.1212,\~1213 ЦК України\~особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. Судом встановлено, що відповідачу\~ було нараховане грошове забезпечення в період його відсутності (серпень 2015 року) на військовій службі в сумі 774,97 грн., що підтверджується довідкою військової частини [NUMBER] за № 5484 від\~ 02.11.2017 року, дані кошти він отримав та не повернув. Відповідачем незаконно використані грошові кошти, надмірно виплачені йому частиною в рахунок грошового забезпечення, що є заподіянням прямої дійсної шкоди частині і підлягає відшкодуванню у встановленому порядку. Таким чином, суд вважає, що з відповідача належить стягнути на користь держави в особі військової частини [NUMBER] безпідставно отримані ним кошти в сумі 774 грн. 97 коп. Оскільки позивачем не сплачено судовий збір при подачі позовної заяви до суду в сумі 1600 грн., а позовні вимоги задоволено повністю, то згідно вимог\~ст. 141 ЦПК України\~ці витрати належить стягнути з відповідача на користь держави.\~\~

Outcome: approved