Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-06 00:00:00

Позивач [PERSON] патрульної служби Одеського міського управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області звернувся до суду з позовною заявою до відповідача та просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість по оплаті за житло в сумі 11321,64 грн. та судові витрати на розгляд справи. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що [PERSON] патрульної служби при Одеському міському управлінні ГУМВС України в Одеській області здійснював свою діяльність як юридична особа публічного права, що належить до сфери управління МВС України. Відповідно до наказу начальника ГУМВС України в Одеській області від 27 жовтня 2015 року №3711 [PERSON] перейменований у [PERSON] патрульної служби ОМУ ГУМВС України в Одеській області та затверджено відповідне Положення про [PERSON], яке зареєстроване 11 листопада 2015 року державним реєстратором Відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб підприємців, легалізації громадських формувань Одеського міського управління юстиції. На теперішній час [PERSON] перебуває в процесі припинення. Згідно накладної (вимоги) №614 від 03 червня 2010 року, виписаної бухгалтерією та затвердженої керівником Управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку ГУМВС України в Одеській області, позивачеві передано дві п'ятиповерхові будівлі гуртожитків холостяцького типу, що розташовані у місті Одесі за адресами: вул. Академіка Філатова,70, та вул. Академіка Філатова, 72, про що свідчить копія накладної №614 від 03 червня 2010 року про передачу обох гуртожитків. У 2011 році Виконавчим комітетом Одеської міської ради видано два свідоцтва про право власності на зазначені гуртожитки [PERSON] патрульної служби при Одеському міському управлінні ГУМВС України в Одеській області, на підставі яких 17 січня 2012 року Комунальним підприємством «Одеське міське БТІ та РОН» проведено реєстрацію права власності на зазначені об'єкти нерухомого майна (копії свідоцтва про право власності на гуртожиток та витягу КП «ОМБТІ та РОН» від 17 січня 2012 року про реєстрацію права власності. [PERSON] від 03 січня 2014 року №12 затверджено Положення про гуртожитки Полку ПС ОМУ ГУМВС України в Одеській області. До 31 грудня 2015 року [PERSON] був балансоутримувачем обох гуртожитків. У зв'язку з цим [PERSON] забезпечувалась належна експлуатація та утримання зазначених об'єктів нерухомого майна, що перебували на його балансі, здійснювалась управління ними та велась пов'язана з цим бухгалтерська, статистична та інша передбачена законодавством звітність відповідно до законодавства. Раніше, а саме 31 грудня 2012 року між Полком та відповідачем укладено договір найму жилого приміщення № 72 строком на 1 (один) рік, відповідно до якого [PERSON] за рахунок вільних кімнат у гуртожитку за адресою: м. Одеса, вул. Академіка Філатова, 72, передає мешканцю та членам його сім'ї, а мешканець приймає в тимчасове платне користування жиле приміщення № 189 загальною площею 17,3 кв. м на підставі заяви, у тому числі приймає у користування побутові приміщення згідно технічного паспорту будинку на умовах цього Договору та на підставі ст. ст. 759-786 Цивільного кодексу України та Житлового кодексу Української РСР. До теперішнього часу мешканець користується вказаним жилим приміщенням у гуртожитку. Згідно з п. 3.3 Договору мешканець зобов'язується своєчасно та у повному обсязі сплачувати плату за найм приміщення. Відповідно до п. 3.2 Договору розмір плати за один повний місяць становить 314,65 грн. Згідно з п. 3.3 Договору мешканець зобов'язується щомісячно, не пізніше 25 числа поточного місяця сплачувати шляхом внесення плати на рахунок [PERSON] суми плати за найм приміщення. Пунктом 4.4.4 Договору визначено, що мешканець зобов'язаний у встановлені терміни згідно п. 3.3 цього Договору сплачувати плату за користування наданим приміщенням. Вищезазначений Договір між Полком та мешканцем діяв у період з 01 січня 2013 року до 31 грудня 2013 року. Пунктом 10.4.1 Договору передбачено, що якщо до закінчення строку Договору сторони не попередили про його розірвання в термін до 15 діб, то Договір вважається продовженим на той самий строк. У подальшому аналогічні договори укладались між позивачем та відповідачем на періоди з 01 січня 2014 року по 31 грудня 2014 року та з 01 січня 2015 року по 31 грудня 2015 року або Договір вважався продовженим на наступний строк згідно з умовами п. 10.4.1 Договору, оскільки жодна із сторін не попереджала іншу сторону про розірвання Договору. Зобов'язання, що виникли з Договору, виконувались відповідачем неналежним чином, а саме, ним тривалий час не вносилась плата за користування займаним приміщенням у гуртожитку, як того вимагають п. 3.1-3.3, 4.4.4 Договору, внаслідок чого утворилася заборгованість. У зв'язку з цим [PERSON] надсилались відповідачеві письмові звернення за №31/9-1809 від 07 грудня 2015 року, №31/9-165 від 01 липня 2016 року, що містять вимоги про погашення існуючої заборгованості. 01 липня 2016 року позивачем підготовлено акт звірки взаємних розрахунків між сторонами за період з січня 2013 року по грудень 2015 року включно. Так, станом на 01 липня 2016 року утворилася заборгованість за проживання у гуртожитку на загальну суму 11321,64 грн., яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, у звязку з чим позивач вимушений звернутися до суду з цим позовом. Відповідач [PERSON] надав до суд заперечення на позов, в якому просив в задоволені позовних вимог [PERSON] патрульної служби Одеського міського управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області відмовити у повному обсязі, зазначивши, що відповідач фактично займає житлове приміщення № 189, загальною площею 17,3 кв. м., розташоване за адресою: м. Одеса вул. Ак. Філатова, б. 72 не з 31 грудня 2012 року, а з 03 травня 1989 року, тобто з моменту його фактичного заселення за вказаною адресою. Відповідач є інвалідом війни 2 групи та має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - інвалідів війни другої групи». Тобто, відповідач має право взагалі не сплачувати плату за найм (користування) житлом з моменту присвоєння йому статусу інваліда війни, і цим правом він користувався усі попередні року. Також, позивачем в обґрунтування своїх вимог не надані договори найму за період з 01 січня 2014 року по 31 грудня 2014 року та з 01 січня 2015 року по 31 грудня 2015 року, що є порушенням ст. 60 ЦПК України. З наданого позивачем тексту договору найму від 31 грудня 2012 року не вбачається, що в ньому є п. 10.4.1, на якій позивач посилається в обґрунтування своїх вимог, що також є порушенням ст. 60 ЦПК України. А тому, вимоги по сплаті будь-якої суми за користування житлом у гуртожитку з боку позивача є незаконними та безпідставними, оскільки суперечать ст. 13 ЗУ «Про статус ветеранів війни...». Навіть у тому разі, якщо б вимоги Позивача базувалися на нормах чинного законодавства, то і в даному випадку сума стягнення заявлена у позові була безпідставно завищена, оскільки: - як було вказано вище, сума, розрахована Позивачем за період з 01 січня 2014 року по 31 грудня 2015 року не підтверджується належними доказами (договорами, з чітко вказаною сумою оплати); - сума, розрахована позивачем за період з 01 січня 2013 року по 01 жовтня 2013 року, перевищує загальний термін позовної давності, оскільки вказаний позов заявлено 03 жовтня 2016 року, тобто зі спливом позовної давності, що передбачено ст. ст. 257, 267 ЦК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що рішенні необхідно відмовити. Судом встановлені такі фактичні обставини на підставі представлених письмових доказів. Полк патрульної служби при Одеському міському управлінні ГУМВС України в Одеській області здійснював свою діяльність як юридична особа публічного права, що належить до сфери управління МВС України. Відповідно до наказу начальника ГУМВС України в Одеській області від 27 жовтня 2015 року №3711 [PERSON] перейменований у [PERSON] патрульної служби ОМУ ГУМВС України в Одеській області та затверджено відповідне Положення про [PERSON], яке зареєстроване 11 листопада 2015 року державним реєстратором Відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб підприємців, легалізації громадських формувань Одеського міського управління юстиції. На теперішній час [PERSON] перебуває в процесі припинення. Згідно накладної (вимоги) №614 від 03 червня 2010 року, виписаної бухгалтерією та затвердженої керівником Управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку ГУМВС України в Одеській області, позивачеві передано дві п'ятиповерхові будівлі гуртожитків холостяцького типу, що розташовані у місті Одесі за адресами: вул. Академіка Філатова, 70, та вул. Академіка Філатова, 72, про що свідчить копія накладної №614 від 03 червня 2010 року про передачу обох гуртожитків. У 2011 році Виконавчим комітетом Одеської міської ради видано два свідоцтва про право власності на зазначені гуртожитки [PERSON] патрульної служби при Одеському міському управлінні ГУМВС України в Одеській області, на підставі яких 17 січня 2012 року Комунальним підприємством «Одеське міське БТІ та РОН» проведено реєстрацію права власності на зазначені об'єкти нерухомого майна (копії свідоцтва про право власності на гуртожиток та витягу КП «ОМБТІ та РОН» від 17 січня 2012 року про реєстрацію права власності. [PERSON] від 03 січня 2014 року №12 затверджено Положення про гуртожитки Полку ПС ОМУ ГУМВС України в Одеській області. До 31 грудня 2015 року [PERSON] був балансоутримувачем обох гуртожитків. У зв'язку з цим [PERSON] забезпечувалась належна експлуатація та утримання зазначених об'єктів нерухомого майна, що перебували на його балансі, здійснювалась управління ними та велась пов'язана з цим бухгалтерська, статистична та інша передбачена законодавством звітність відповідно до законодавства. 31 грудня 2012 року між Полком та [PERSON] укладено договір найму жилого приміщення № 72 строком на 1 (один) рік, відповідно до якого [PERSON] за рахунок вільних кімнат у гуртожитку за адресою: м. Одеса, вул. Академіка Філатова, 72, передає [PERSON] та членам його сім'ї, а останній приймає в тимчасове платне користування жиле приміщення № 189 загальною площею 17,3 кв. м на підставі заяви, у тому числі приймає у користування побутові приміщення згідно технічного паспорту будинку на умовах цього Договору та на підставі ст. ст. 759-786 Цивільного кодексу України та Житлового кодексу Української РСР. Судом встановлено, що [PERSON] фактично займає житлове приміщення № 189, загальною площею 17,3 кв. м., розташоване за адресою: м. Одеса вул. Ак. Філатова, 72, не з 31 грудня 2012 року, а з 03 травня 1989 року, тобто з моменту його фактичного заселення за вказаною адресою. [PERSON] є інвалідом війни 2 групи, що підтверджується отриманим ним 17 лютого 2012 року безстроковим посвідченням Є № 012777, а тому має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - інвалідів війни другої групи». Відповідно до ст. 7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» передбачено, що до інвалідів війни належать також інваліди з числа: військовослужбовців, осіб вільнонайманого складу, які стали інвалідами внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час захисту Батьківщини, виконання інших обов'язків військової служби, повязаних з перебуванням на фронті в інші періоди, з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, ядерних аварій, ядерних випробувань, з участю у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, іншим ураженням ядерними матеріалами; осіб начальницького і рядового складу органів Міністерства внутрішніх справ і органів Комітету державної безпеки колишнього Союзу РСР, Міністерства внутрішніх справ України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України та інших військових формувань, які стали інвалідами внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час виконання службових обов'язків, ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, ядерних аварій, ядерних випробувань, участі у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, інших уражень ядерними матеріалами. Факт отримання [PERSON] інвалідності, під час ліквідації ним наслідків Чорнобильської катастрофи, підтверджується посвідченням особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи виданим 05 травня 2006 року (безстроково 31 січня 2012 року) категорії 1 серії А № 108334. Відповідно до ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» інвалідам війни та прирівняним до них особам (стаття 7) надається низка пільг, зокрема 100-процентна знижка плати за користування житлом (квартирна плата) в межах норм, передбачених чинним законодавством (21 кв. метр загальної площі житла на кожну особу, яка постійно проживає у житловому приміщенні (будинку) і має право на знижку плати, та додатково 10,5 кв. метра на сім'ю). Тобто, відповідно до вказаних норм, [PERSON] має право взагалі не сплачувати плату за найм (користування) житлом з моменту присвоєння йому статусу інваліда війни, і цим правом він користувався усі попередні роки. Позивачем в обґрунтування своїх вимог не надані договори найму за період з 01 січня 2014 року по 31 грудня 2014 року та з 01 січня 2015 року по 31 грудня 2015 року, що є порушенням ст. 60 ЦПК України. З наданого позивачем тексту договору найму від 31 грудня 2012 року не вбачається, що в ньому є п. 10.4.1, на якій позивач посилається в обґрунтування своїх вимог, що також є порушенням ст. 60 ЦПК України (тобто, відсутність вказаних документів є підтвердженням того факту, що [PERSON] займає вказане житло не на підставі договорів, а на підставі відповідних положень нормативно-правових актів чинного законодавства). Згідно ст. 203 Цивільного Кодексу України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. А тому, вимоги по сплаті будь-якої суми за користування житлом у гуртожитку з боку позивача є незаконними та безпідставними, оскільки суперечать ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни...». Навіть у тому разі, якщо б вимоги позивача базувалися на нормах чинного законодавства, то і в даному випадку сума стягнення заявлена у позові була безпідставно завищена, оскільки: - як було вказано вище, сума, розрахована позивачем за період з 01 січня 2014 року по 31 грудня 2015 року не підтверджується належними доказами (договорами, з чітко вказаною сумою оплати); - сума, розрахована позивачем за період з 01 січня 2013 року по 01 жовтня 2013 року, перевищує загальний термін позовної давності. Позивач звернувся з позовом 03 жовтня 2016 року. Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно п. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. За викладених обставин суд вважає за необхідне у задоволенні позову [PERSON] патрульної служби Одеського міського управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області до [PERSON] про стягнення плати за користування житлом відмовити. Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися в суд за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про примусове виконання зобов'язання в натурі. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно із ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: dismissed