Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-06 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] \~пред`явив до\~суду позов\~до відповідачів\~Першої тернопільської\~державної нотаріальної\~контори,\~ [PERSON] ,\~у якому\~просить визнати\~право власності\~на 1/2\~частину квартири\~ [ADDRESS] .\~В обґрунтування\~заявлених позовних\~вимог покликається\~на те,\~що є\~спадкоємцем першої\~черги спадкування\~за законом\~після померлого\~ [INFO] батька\~ [PERSON] . Після смерті\~ [PERSON] \~ відкрилась\~спадщина на\~належне йому\~майно,\~у тому\~числі на\~1/2\~частину квартири\~ [ADDRESS] . При цьому, він є єдиним спадкоємцем першої черги за законом після померлого [PERSON] , оскільки [PERSON] - дружина померлого відмовилась від прийняття спадщини за законом після смерті чоловіка в його користь. У встановлений законом строк він спадщину прийняв, подавши відповідну заяву у нотаріальну контору. Однак, постановою державного нотаріуса Першої тернопільської державної нотаріальної контори йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частину квартири за адресою: , у зв`язку з тим, що не визначені частки співвласників у спірній квартирі. Посилаючись на наведене, просить задовольнити позов. \~ \~ \~ \~Ухвалою судді від 27 січня 2020 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження. Відповідачі відзиву на позовну заяву не подавали. \~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] у підготовче судове засідання не з`явився, однак, його представник адвокат Заводовська М.Л. подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, вказала, що заявлені позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить задовольнити. Відповідачка [PERSON] у підготовче судове засідання не з`явилася, попередньо подала заяву про розгляд справи за її відсутності, у якій вказала , що позовні вимоги визнає у повному обсязі та просить задовольнити. Від відповідача Першої тернопільської державної нотаріальної контори надійшла до суду заява про розгляд справи за відсутності їх представника, при ухваленні рішення покладаються на думку суду. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Судом установлено: 29 січня 1961 року [PERSON] уклав шлюб із [PERSON] , якій після укладення шлюбу присвоєно прізвище « [PERSON] », що стверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 21 червня 1965 року, виданим вдруге Тернопільським міським бюро ЗАГСу. Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, сформованої 12 травня 2016 року за №58976387, квартира [ADDRESS] зареєстрована на праві приватної власності за [PERSON] , на підставі договору купівлі-продажу від 06 травня 2016 року. Згідно технічного паспорта на квартиру [ADDRESS] , виготовленого 26 жовтня 2015 року ТзОВ «Галицька Інвентаризація Нерухомості» філія «Галицька інвентаризація нерухомості С», загальна площа квартири становить 65 кв.м. [INFO] помер [PERSON] , про що складено актовий запис №238 Тернопільського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, яким 11 лютого 2019 року видане свідоцтво про смерть серії [NUMBER] . Після смерті [PERSON] у Першій тернопільській державні нотаріальній конторі заведено спадкову справу за №493/2019, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі за №56618135 від 24 червня 2019 року. Згідно листа за №451/01-16 від 19 лютого 2020 року Перша тернопільська державна нотаріальна контра повідомила, що спадкоємцями за законом після померлого [PERSON] є його дружина [PERSON] , яка відмовилась від належної частки спадкового майна у встановлений законом строк в користь сина померлого [PERSON] , який спадщину у встановлений законом строк прийняв. Як убачається із матеріалів спадкової справи №493/2019 заведеної після померлого [PERSON] , з метою прийняття спадщини позивач [PERSON] у встановлений законом строк звернувся у Першу тернопільську державну нотаріальну контору. Постановою державного нотаріуса Першої тернопільської державної нотаріальної контори Утинської З.З. від 17 грудня 2019 року за №4741/02-31, відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру [ADDRESS] після померлого [INFO] [PERSON] , у зв`язку із тим, що не визначені частки співвласників у квартирі. Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). В силу ч.1 ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом та за законом. Судом установлено, що за життя [PERSON] не було складено заповітного розпорядження, відтак, у даному випадку має місце спадкування за законом. Частиною 1 статті 1261 ЦК України встановлено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Судом установлено, що дружина померлого [PERSON] [PERSON] відмовилась від належної частки спадкового майна в користь сина померлого [PERSON] , подавши відповідну заяву у нотаріальну контору, а позивач [PERSON] спадщину у встановлений законом строк прийняв, що стверджується листом Першої тернопільської державної нотаріальної контри №451/01-16 від 19 лютого 2020 року. В силу ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо.) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Статтею 61 СК України передбачено, що об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Статтями 69 та 92 СК України надано право подружжю на поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя та укладення шлюбного договору. Відповідно до ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. За наведених обставин, спірна квартира [ADDRESS] належала на праві спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] , який помер [INFO] , оскільки набута за час перебування ними у зареєстрованому шлюбі, відтак є об`єктом права спільної сумісної власності та належить в рівних частках, тобто по 1/2 частині [PERSON] та [PERSON] . В силу вимог ч.2 ст.1223 Цивільного кодексу України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно з вимогами ст.1226 ЦК України визначено, що частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб`єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі. Згідно положень п.5 постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.1995 року №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. Як передбачено ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвічує його право власності. Проаналізувавши в сукупності досліджені докази, встановлені ними обставини та визначені відповідно до них правовідносини сторін, враховуючи вимоги закону, беручи до уваги визнання позову відповідачем, яке не суперечить закону та не порушує прав та інтересів інших осіб, оскільки зазначені позивачем обставини унеможливлюють іншим способом захистити його права та інтереси, суд приходить до переконання, що позовні вимоги підлягають до задоволення шляхом визнання за [PERSON] права власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після померлого [INFO] [PERSON] . На підставі викладеного та

Outcome: approved