Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-21 00:00:00

Позивач вказує на те, що він являється власником домогосподарства № 1 по вулиці Леніна в селі Стрижівка Любарського району. 13 жовтня 2010 року в його будинку зареєструвався та деякий час проживав [PERSON], який у січні 2011 року вибув із вказаного домогосподарства. Даний факт, тобто те, що відповідач зареєстрована але не проживає зумовлює для позивача труднощі при отриманні соціальної допомоги, адже він змушений включати доходи відповідача у свій сукупний дохід, що є неприйнятним. Саме тому, позивач просить суд ухвалити рішення про позбавлення [PERSON], права користування належним йому житловим будинком. Представник позивача у судове засідання на розгляд справи не зявився, але подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає повністю. Відповідач в судове засідання не зявився хоча про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку і від нього не надійшло повідомлення про причину неявки, а тому суд приходить до висновку, що справу слід розглядати в порядку заочного провадження. У відповідності до ст. 197 ЦПК України, у звязку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як вбачається із витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 8410003 від 21 вересня 2005 року, власником житлового будинку за № 1 по вулиці Леніна в селі Стрижівка Любарського району Житомирської області є [PERSON]. Відповідно до довідки Стрижівської сільської ради № 392 від 09.03.2016 року [PERSON], зареєстрований за адресою за адресою: с. Стрижівка вул. Леніна, 1, Любарського району Житомирської області. [PERSON], з 13.10.2010 року за вказаною адресою зареєстрований, але з січня 2011 року не проживає. Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. З ч. 2 ст. 405 ЦК України вбачається, що член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст. 72 Житлового Кодексу Української РСР, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до вимог ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Оскільки в судовому засіданні встановлено, що відповідач, [PERSON], зареєстрована у житловому будинку, власником якого є позивач, але з 2011 року там не проживає і не повідомляє власника про причини своєї відсутності, то суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved