Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-30 00:00:00

Позивач в квітні 2014 року звернувся до суду з даним позовом посилаючись на те, що він є власником ? частини житлового будинку № 6, що розташований по вул. Київська в с. Демидів, Вишгородського району, Київської області та ? частини земельної ділянки площею 0,1236 га, що розташована за вищезазначеною адресою на підставі Свідоцтва про спадщину за заповітом від 18 квітня 2011 року. Власником іншої ? частини житлового будинку та ? частини земельної ділянки являється відповідач, на підставі свідоцтва про спадщину за заповітом від 18 квітня 2011 року. Позивач має намір продати свої частини у житловому будинку та земельній ділянці і неодноразового звертався до відповідача про вирішення питання за згодою сторін, і пропонував відповідачеві викупити належні позивачу частини нерухомого майна, однак домовитись з відповідачем про спосіб та умови поділу майна не можливо. Під час розгляду справи позивач уточнив позовні вимоги, та просить суд виділити йому в натурі 1\\2 частину житлового будинку та земельної ділянки згідно першого варіанту висновку судової будівельно-технічної експертизи, стягнути з відповідача на користь позивача різницю у відступі від ідеальної частини в будинку, яка становить суму в розмірі 46\~926,00 грн. та стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати в розмірі 5\~910,13 грн. В судовому засіданні позивач та його представник [PERSON] позовні вимоги підтримали та просять задовольнити з викладених в позові підстав. Відповідач в судовому засіданні проти позову заперечив, не погоджуючись із запропонованим розподілом житлового будинку та земельної ділянки згідно першого варіанту висновку експертизи позивачу, вважає його прийнятним для себе, посилаючись на те, що у нього немає змоги сплатити позивачу суму різниці у відступі від ідеальної частки в будинку. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 18 квітня 2011 року, [PERSON] та [PERSON], на підставі заповіту, посвідченого Демидівською сільською радою 26 вересня 2007 року, є спадкоємцями майна померлої [PERSON], яка померла 20 вересня 2010 року, а саме: ? частину житлового будинку № 6 з надвірними будівлями, який знаходиться за адресою: Київська область, Вишгородський район, с. Демидів, вул. Київська, що належав померлій [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності САС № 735134 від 16 вересня 2009 року. (а.с.13) Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 18 квітня 2011 року, [PERSON] та [PERSON], на підставі заповіту, посвідченого Демидівською сільською радою 26 вересня 2007 року, є спадкоємцями майна померлої [PERSON], яка померла 20 вересня 2010 року, а саме: по ? частині земельної ділянки, розміром 0,1236 га, кадастровий номер 3221882401:20:037:0158, яка розташована в с. Демидів, вул.Київська, 6, Вишгородського району, Київської області, що належала померлій [PERSON] (а.с.15) Право власності позивача та відповідача на земельну ділянку по вул.Київській в с.Демидів Вишгородського району Київської області також підтверджується копією Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯИ № 285419 виданого на імя [PERSON] на підставі рішення 27 сесії 5 скликання Демидівської сільської ради № 19-1 від 28 квітня 2009 року та зареєстровано в книзі записів Державних актів на право приватної власності на землю № 01109420025 від 14 січня 2010 року для будівництва та обслуговування житлового будинку на якому мається відмітка про перехід права власності на земельну ділянку [PERSON] та [PERSON] в рівних частинах кожному (а.с. 16). Відповідно до витягу про державну реєстрацію прав, виданого КП Київської обласної ради «Вишгородського бюро технічної інвентаризації від 21 червня 2011 року, [PERSON] на праві власності належить ? частина будинку, який знаходиться в с. Демидів, вул.. Київська, Вишгородського району. Київської області на підставі свідоцтва про право на спадщину від 18 квітня 2011 року.( а.с.14). Згідно\~ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ст. ст.\~317,\~319 ЦК України\~- власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном, яке він здійснює на власний розсуд і усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Відповідно до\~ст. 364 ЦК України, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. У разі виділу співвласником в натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Враховуючи суть спору, ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 11.08.2014 року задоволено клопотання представника позивача та призначено у справі судову будівельно-технічну експертизу, проведення якої доручено експертам Київського НДІСЕ (а.с.35-36). Відповідно до висновку експертів № 11805/14-41/11806/14-43/3125/3126/15-43 від 19 березня 2015 року, розділити житловий будинок літера «А» по вул.. Київській, 6 в с. Демидів Вишгородського району Київської області загальною площею 61,9 кв. м. між співвласниками відповідно до їх ідеальних часток (по ? кожному) та у відповідності до вимог нормативної документації щодо загальної площі квартири, житлових кімнат та підсобних приміщень після розподілу, висоти приміщень, а саме п. 2.9, п. 2.22, п. 2.23, п. 2.24 ДБН В.2.2-15-2005 «Житлові будинки. Основні положення» та п. 8.10 ДБН В.3.2-2-2009 «Житлові будинки. Реконструкція та капітальний ремонт» не вбачається за можливе. Розподіл житлового будинку літера «А» по вул.Київській, 6 в с. Демидів Вишгородського району Київської області загальною площею 61,9 кв. м. між співвласниками можливий при умові відступу від їх ідеальних часток (по ? кожному) та при умові відступу від вимог у вимог нормативної документації, а саме п.п. 2.9, 2.22, 2.23, 2.24 ДБН В.2.2-15-2005 «Житлові будинки. Основні положення». На розгляд суду пропонуються можливі три варіанти розподілу житлового будинку та 4 варіанти розподілу земельної ділянки. Суд зазначає, що визначальним для виділу частки або поділ будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності є розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників. При цьому, якщо виділ\~\~технічно можливий,\~\~але з відхиленням від розміру часток кожного власника,\~\~суд з\~\~врахуванням\~\~конкретних\~\~обставин може провести його зі зміною\~\~ідеальних часток і присудженням грошової\~\~компенсації учаснику спільної власності, частка якого зменшилась. Перший варіант запропонований експертом, який просить застосувати позивач\~\~містить відхилення від ідеальних часток співвласників, а саме позивачу - 39/100ч., а відповідачу - 61/100 ч., відносно вартості домоволодіння (без врахування земельного компонента) : для першого співвласника на 46\~926 грн. менше , а для другого співвласника відповідно на 46\~926 грн. більше. Крім того , для забезпечення ізольованого користування приміщеннями, які пропонується виділити в користування співвласникам житлового будинку необхідно провести ремонтно-будівельні роботи : замурувати дверний проріз між приміщеннями 1-1 та 1-6; замурувати дверний проріз між приміщеннями 1-2 та 1-5. Вказані роботи не передбачають перепланування житлового будинку у відповідності до вимог нормативної документації. Відповідач у судовому засіданні\~\~зазначив, що його також влаштовує 1-й варіант запропонований експертом. Інші варіанти запропоновані експертом сторонами не розглядаються. Відповідно до положень\~ст. 88 Земельного кодексу України, володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюються за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку. Учасник спільної часткової власності має право вимагати виділення належної йому частки із складу земельної ділянки як окремо, так і разом з іншими учасниками, які вимагають виділення, а у разі неможливості виділення частки -вимагати відповідної компенсації. Положення п.п. «є» п. 18\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 р. № 7\~передбачають, що вирішуючи спори про право власності на земельну ділянку, суди мають виходити з того, що у випадках, передбачених\~статтями\~\~86-89\~\~ЗК,\~\~володіння,\~\~користування\~\~та розпорядження\~\~ земельною ділянкою, яка перебуває в спільній частковій власності, здійснюються за згодою всіх співвласників згідно з договором, у разі недосягнення згоди - за рішенням суду,\~\~Учасник спільної часткової власності\~\~має право\~\~ вимагати\~\~виділення належної йому частки зі складу земельної ділянки (у тому числі й разом з іншими учасниками,\~\~які\~\~цього вимагають) або виплати рештою учасників грошової компенсації за цю частку при неможливості її виділення та отримання в його володіння, користування частини спільної земельної ділянки,\~\~що відповідає розміру його частки. Згідно висновків тієї ж експертизи, можливі чотири варіанти виділу 1\\2 частини земельної ділянки. Порівнявши варіанти запропоновані експертом, суд приходить до висновку, що варіант виділу №1 є таким, що найбільш відповідає розміру ідеальних часток та інтересам співвласників, оскільки в цьому випадку розмір ідеальних часток дотримано і площа, яка виділяється співвласникам відповідає цим часткам, крім того, не потрібно застосовувати такий інститут, як земельний сервітут, який може призвести до подальших конфліктів, пов'язаних з користуванням чужою власністю. Як встановлено в судовому засіданні сторони в даному будинку не проживають, фактичний порядок користування частками спільного домоволодіння у них на даний час не склався, згода між співвласниками стосовно користування земельною ділянкою не досягнута. Крім того,\~статтею 152 ЖК України\~передбачено, що переобладнання та перепланування жилого будинку (квартири), що належить громадянинові на праві приватної власності, провадиться з дозволу виконавчого комітету місцевої ради. Згідно роз'яснень, які містяться\~\~ п. 7\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 4 жовтня 1991 року № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок»\~судам роз'яснено, що в спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. У тих випадках, коли для поділу необхідне переобладнання та перепланування будинку, він проводиться при наявності дозволу на це виконкому місцевої ради (ст. 152 ЖК УРСР). Згідно рішення виконавчого комітету Демидівської сільської ради Вишгородського району Київської області від 23.06.2015 року №30 позивачу [PERSON] надано дозвіл на переобладнання та перебудову житлового будинку №6 по вул.Київській в с.Демидів Вишгородського району Київської області, відповідно до висновку експертів за результатами проведеної будівельно-технічної експертизи. Враховуючи те, що усі запропоновані експертом варіанти розподілу житлового будинку місять відхилення від ідеальних часток співвласників, з урахуванням думки сторін, суд вважає за можливе провести поділ спірного будинковолодіння в натурі шляхом виділу в натурі належних співвласниками будинколодіння часток згідно технічного паспорта та висновку судової будівельно-технічної експертизи від 19.03.2015 року, а саме: позивачу виділити - житлову кімнату 1-4, площею 8,5 кв.м., вартістю 39577 грн.;\~\~\~ житлову\~\~\~ кімнату 1-5, площею 9,0кв.м. вартістю 41904 грн.,\~ житлову кімнату 1-6, площею 5,2 кв.м., вартістю 24211 грн., всього по житловому будинку 22,7 кв.м, вартістю 105692 грн.; навіс «літ «Г»\~ - вартістю 1661 грн.,\~ гараж «літ «Е»\~ - вартістю 31977 грн., 1\\2 частини огорожі «1-3» вартістю 21387,5 грн., всього по житловому будинку з надвірними будівлями та спорудами\~ 22,7 кв.м. вартістю 160717,5 грн., відступ від ідеальних часток по вартості будинковолодіння на 46926 грн. менше; відповідачу виділити - кухню 1-1, площею 4,7 кв.м., вартістю 21883 грн.; житлову кімнату 1-2, площею 11,5 кв.м. вартістю 53545 грн.,\~ житлову кімнату\~ 1-3 , площею 12,7 кв.м. вартістю 59132 грн., веранда І площею 5,5 кв.м. вартістю 25608 грн., комора ІІ площею 4,8 кв.м., вартістю 22349 грн., всього по житловому будинку 39,2 кв.м, вартістю 182517 грн.; погріб\~ літ «Б»\~ вартістю 5814 грн., сарай «В» вартістю 44851 грн. 1\\2 частини огорожі «1-3» вартістю 21387,5 грн. всього по житловому будинку з надвірними\~ будівлями та спорудами 39,2 кв.м, вартістю 254569,5 грн.,\~ відступ від ідеальних часток по вартості будинковолодіння на 46926\~ грн. більше. Крім того, у зв'язку зі зменшенням розміру ідеальної частки позивача у майні до 39/100 частин у будинковолодінні та збільшення частки відповідача до 61/100 частин у будинковолодінні, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню визначена судом вартість грошової компенсації в розмірі 46926 грн. У відповідності до\~ст.88 ЦПК України\~з відповідача слід стягнути в користь позивача 365, 40 грн. судового збору (243, 60 грн. + 121, 80 грн. за подання клопотання про призначення судової експертизи), 5904,00 грн. понесених витрат за проведення експертизи. Що стосується вимог про стягнення з відповідача судових витрат в сумі 118,00 банківський збір та 250 грн. за послуги доставки експертів до місця проведення експертизи , суд не вбачає підстав щодо їх задоволення, оскільки є безпідставними та не доведеними

Outcome: partial