Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-12 00:00:00

Позивач АТ КБ «ПриватБанк» пред`явив до суду позов шляхом подання позовної заяви до відповідача [PERSON] , яким просить стягнути з останнього суму заборгованості за кредитним договором б/н від 23 жовтня 2007 року у розмірі 120711,62 гривень та судові витрати у розмірі 1921 гривня. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що між АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] 23 жовтня 2007 року був укладений кредитний договір, за яким останній отримав кредит у розмірі 13600 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/, складає між ним та банком Договір. У порушення умов вказаного договору відповідач не виконав належним чином свої зобов`язання за договором, у зв`язку з чим станом на 30 квітня 2019 року за ним утворилась заборгованість у розмірі 306983,36 гривень, яка складається з заборгованості за кредитом у розмірі 13404,18 гривень, заборгованості по відсоткам за користування кредитом у розмірі 289579,18 гривень, заборгованості за пенею та комісією у розмірі 4000 гривень. Посилаючись на те, що законодавством не передбачено вимагати від боржника повернення лише повної суми заборгованості, а кредитодавець на свій розсуд може вимагати від боржника будь-яку частину суми заборгованості за кредитом, позивач просив стягнути з відповідача частину заборгованості за вищевказаним кредитним договором у розмірі 120711,62 гривень, з яких 13404,18 гривень - заборгованість за кредитом; 107307,44 гривень - заборгованість по відсотках за користування кредитом з 17 листопада 2007 року по 30 березня 2018 року. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 03 липня 2019 року провадження по справі відкрито та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача Савіхіна А.М., яка діє на підставі довіреності, у судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити, а у разі неявки в судове засідання відповідача - ухвалити рішення в заочному порядку. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про день та час слухання справи був повідомлений своєчасно і належним чином в порядку ст. 128 ЦПК України, шляхом направлення судової повістки за зареєстрованим місцем проживання відповідно до відомостей Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання Головного Управління ДМС України в Харківській області та Роганської селищної ради Харківського району Харківської області, отриманих судом відповідно до вимог ч.6 ст.187 ЦПК України, причини неявки суду не повідомив. Будь яких заяв та клопотань від відповідача не надходило. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. У зв`язку з повторною неявкою в судове засідання належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання відповідача, який не повідомив про причини неявки та не подав відзив відповідно до статті 280 ЦПК України суд за згодою позивача вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами. Як вбачається зі змісту заяви [PERSON] про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку, Умов та правил надання банківських послуг, довідкри про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», між ЗАТ КБ «ПриватБанк» (правонаступником якого є ПАТ КБ «ПриватБанк»)та [PERSON] був укладений кредитний договір №б/н від 23 жовтня 2007 року, за умовами якого банк надає відповідачу кредит у розмірі 13600 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків на користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Заява [PERSON] про приєднання до умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, Умови та правила надання банківських послуг, Правила користування платіжною карткою та тарифи банку, які викладені на банківському сайті є по суті кредитним договором, укладеним між ЗАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] . Зі змісту зазначеного кредитного договору вбачається, що [PERSON] підтвердив своїм особистим підписом, що ознайомився і згоден з Умовами та правилами надання банківських послуг. У заяві [PERSON] та Умовах та правилах надання банківських послуг визначені всі суттєві умови кредитного договору щодо виду банківських послуг, строку дії договору, валюти, процентної ставки, умов повернення кредиту, відповідальності за порушення зобов`язань та інші. Як вбачається зі змісту вищевказаного кредитного договору, свої зобов`язання банк перед відповідачем виконав. Відповідно до п. 6.5 Умов та правил надання банківських послуг, відповідач зобов`язався погашати заборгованість за кредитом, процентам за його користування, по витратам платіжного ліміту, а також сплачувати комісію на умовах, передбачених вказаним договором. Судом встановлено, що відповідачем за кредитним договором №б/н від 23 жовтня 2007 року не в повному обсязі сплачувалися заборгованість за кредитом та проценти за користування кредитом, у зв`язку з чим станом на 30 квітня 2019 року за ним утворилася заборгованість по кредиту у розмірі 13404,18 гривень та заборгованість по процентам за користування кредитом у розмірі 289579,18 гривень. Отже, відповідачем були порушені умови договору щодо своєчасного погашення заборгованості та сплати обумовлених договором платежів. Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин та досліджених в судовому засіданні наданих доказів, прийшов до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Як вбачається з п.8.6. Умов та правил надання банківських послуг, при порушенні Клієнтом строків платежів за будь-яким з грошових зобов`язань, передбачених даним договором більше ніж на 120 днів, клієнт зобов`язаний сплатити Банку штраф у розмірі 500 гривень + 5% від суми позову. Пунктом 9.6. Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що у разі відсутності на Картрахунку карти грошових коштів у розмірі, достатньому для сплати послуг банку та продовження дії Карти та у разі не надходження грошових коштів на протязі 3 місяців з моменту припинення строку дії Карти, Банк стягує комісію за обслуговування рахунку згідно з діючими Тарифами щомісяця. Крім того, як вбачається зі змісту п. 5.1 вказаних Умов за несвоєчасне виконання боргових зобов`язань позичальник сплачує додаткову комісію, розмір якої встановлений Тарифами. Згідно зі ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Згідно ч. 1 ст. 550 ЦК України, право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання. Як вбачається з розрахунку заборгованості за вищевказаним кредитним договором, здійсненого позивачем, за відповідачем станом на 30 квітня 2019 року були також нараховані заборгованість за пенею та комісією у розмірі 4000 гривень. Відповідно до положень ст.ст.526,530,610, ч.1 ст.612 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). На час розгляду справи судом, відповідачем не надано даних, що свідчать про погашення заборгованості та про причини несвоєчасного погашення заборгованості за кредитним договором у добровільному порядку. Крім того, суду не надано беззаперечних, належних та допустимих доказів, які свідчать про наявність підстав звільнення відповідача від відповідальності за порушення зобов`язання, відповідно до ст. 617 ЦК України. Як вбачається з розрахунку заборгованості, здійсненого позивачем, загальна сума заборгованості [PERSON] за кредитним договором №б/н від 23 жовтня 2007 року складає 306983,36 гривень. Разом з тим, відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача на його користь заборгованості за кредитним договором №б/н від 23 жовтня 2007 року у розмірі 120711,62 гривень, з яких 13404,18 гривень - заборгованість за кредитом та 107307,44 гривень - заборгованість по процентам за користування кредитом за період з 17 листопада 2007 року по 30 березня 2018 року, отже суд, розглядаючи справу в межах заявлених вимог, приходить до висновку про задоволення позовних вимог АТ КБ «ПриватБанк» у повному обсязі 21 травня 2018 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» змінило назву на Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк». Враховуючи ту обставину, що зміна типу товариства в розумінні ч. 2 ст. 5 Закону України «Про акціонерне товариство» не є його перетворенням, а зміна назви юридичної особи не тягне за собою правонаступництва, зазначені зміни зареєстровані в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, суд вважає можливим стягнути вищевказану заборгованість за користь АТ КБ «ПриватБанк». Згідно платіжного доручення №PROM3ВSАОВ від 03 червня 2019 року при пред`явленні позову до суду позивачем були понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 1921 гривень. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 1921 гривень. На підставі викладеного і

Outcome: approved