Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-04 00:00:00

Позивач [PERSON] у лютому 2018 року звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, який у березні 2018 року було уточнено, мотивуючи свої вимоги тим, що 04 вересня 2010 року між [PERSON] та [PERSON] [PERSON] відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області було зареєстровано шлюб, прізвище дружини після реєстрації шлюбу Саркісян. Під час перебування у шлюбі у них народилася спільна дитина [PERSON], [INFO], який після розірвання шлюбу буде проживати з позивачем. Зазначила, що сімейне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обовязки з ведення господарства та виховання сина. Сторони разом не проживають та не ведуть сумісного господарства з 10 лютого 2017 року. Подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін та дитини. Позивач у судове засідання не з'явився, через канцелярію суду представник позивача подав заяву, в якій просив розглядати справу без його участі та участі позивача, зазначивши, що спір щодо місця проживання дитини та поділу майна відсутній, позов підтримав та просив задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, через канцелярію суду подав заяву, в якій зазначив, що не заперечує проти задоволення позову та, як наслідок, розірвання шлюбу, спір щодо місця проживання дитини та поділу майна відсутній. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у звязку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи судом встановлено, що 04 вересня 2010 року між [PERSON] та [PERSON] [PERSON] відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області було зареєстровано шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 601, прізвище дружини після реєстрації шлюбу Саркісян, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-КИ № 176545, виданим [PERSON] відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області. Під час перебування у шлюбі у сторін народилася спільна дитина [PERSON], [INFO], про що [PERSON] відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції складено відповідний актовий запис № 582, що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-КИ № 438226, виданим 29.05.2013 року [PERSON] відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції. Дитина після розірвання шлюбу буде проживати з позивачем. Також, встановлено, що між сторонами були фактично припинені шлюбні стосунки з лютого 2017 року, з цього ж часу сторони не ведуть спільного господарства, між ними примирення неможливе. Дитина після розірвання шлюбу буде проживати з матірю, спір з цього приводу та щодо поділу майна у сторін відсутній. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст. 120 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги інші обставини життя подружжя. Суд враховує, що шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, сторони не бажали поновлювати стосунки, будь-яких заходів до примирення не приймають, оскільки збереження шлюбу суперечить інтересам сім`ї, а тому надання сторонам строку для примирення суд вважає недоцільним. Причиною розпаду сімї є відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обовязки з ведення господарства та виховання сина. При постановленні рішення суд враховує те, що сімейно-шлюбні відносини між сторонами припинені, спір щодо місця проживання дитини відсутній, сторони наполягали на розірванні шлюбу, зберігати шлюб не бажають, тому суд дійшов висновку, що сімя сторін розпалася остаточно та не може бути відновлена. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що має суттєве значення. Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп. сплачений позивачем, покладається на відповідача.

Outcome: approved