Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-06 00:00:00

Позивач [PERSON] товариство «[PERSON] Аваль» звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про захист порушеного права, шляхом дострокового стягнення заборгованості, яка виникла за кредитним договором. \~ \~ \~ \~В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що між Публічним акціонерним товариством «[PERSON] Аваль» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 010/0028/82/0233334 від 13.04.2017р. Згідно з умовами кредитного договору позичальник зобовязується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші зобовязання в повному обсязі, у строки і на умовах, передбачених кредитним договором. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав та має заборгованість перед АТ «[PERSON] Аваль» у розмірі, відповідно до розрахунку заборгованості станом на 01.08.2018 року, яка становить 4986 грн.40 коп. Позивач просить суд стягнути з відповідача вказану в розрахунку заборгованість за кредитом та судові витрати в розмірі 1762 грн. Ухвалою суду від 17.10.2018 року відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) сторін, у якій розяснено відповідачу, право подати заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзив на позов протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Відзив на позов від відповідача до Коростишівського районного суду Житомирської області не надійшов. Згідно ч.5 ст.279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Зважаючи на відсутність клопотань сторін щодо розгляду справи у судовому засіданні та незначну складність спору, суд не вбачає підстав для проведення судового засідання, а тому справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Суд, розглянувши матеріали справи і оцінивши наявні в справі письмові докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні, вирішуючи справу, приходить до наступного висновку. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1\~ст.4 ЦПК України). Згідно принципу диспозитивності суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1\~ст.13 ЦПК України). Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст.5 ЦПК України). Так, між Публічним акціонерним товариством «[PERSON] Аваль» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 014/0028/82/0233334 від 13.04.2014 р. (9-12 а.с.). Згідно з умовами кредитного договору позичальник зобовязується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші зобовязання в повному обсязі, у строки і на умовах, передбачених кредитним договором. У звязку з невиконанням умов договору, несплатою періодичних платежів на погашення кредиту за користування кредитними коштами відповідачу, позивачем було направлено вимогу про дострокове виконання зобовязань за кредитним договором за вихідним № 114/5-126172 від 06.08.2018 року, надавши можливість врегулювати заборгованість (а.с.15) Відповідач умови кредитного договору не виконує, заборгованість не погасив. Стаття 509 ЦК України\~передбачає, що зобов'язанням є правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію, у т.ч. сплатити гроші, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно\~ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до\~ст.611 ЦК України\~у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до\~ст.629 ЦК України\~договір є обов'язковим для виконання сторонами. Непогашення відповідачем заборгованості перед банком за кредитним договором свідчить про порушення ним його умов, а також вимог\~ст.525 ЦК України, які встановлюють неприпустимість односторонньої відмови від виконання зобов'язань. Стаття 1050 ЦК України\~встановлює, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до\~статті 1048 цього Кодексу. Всупереч умовам Кредитного договору, незважаючи на повідомлення, Відповідач не виконав свого зобов'язання. Згідно ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку про наявність правових підстав щодо стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 4986 грн. 40 коп. Відповідно до положень\~статті 141 Цивільного процесуального кодексу України\~з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 1762 гривні 00 копійок. Враховуючи вищевикладене позовні вимоги підлягають до задоволення з мотивів та доводів викладених вище. На підставі викладеного,

Outcome: approved