Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-29 00:00:00

Позивач в липні 2015 року звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором №A32MRX99020248 від 13.11.2012 року у розмірі 17009,30 гривень, в обґрунтування позовних вимог зазначив наступне. 13.11.2012 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 5031,55 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка», складає між ним та Банком Договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві. Відповідач умови кредитного договору не виконала, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка станом на 18.06.2015 року складає 17009,30 грн., з яких: 5031,55 грн. заборгованість за кредитом; 6,35 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 3471,85 грн.- заборгованість по комісії за користування кредитом; 7213,21 грн. пеня за несвоєчасне виконання зобовязань за договором; а також штрафи відповідно до пункту 5.3 Умов надання кредиту фізичним особам «Розстрочка» 500 грн. а (фіксована частина); 786,16 грн. (процентна складова). Позивач просить стягнути з відповідачки суму зазначеної заборгованості та витрати понесені позивачем судові витрати за сплату судового збору у розмірі 243,60 грн. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не зявилась, надала до суду заяву з проханням розглянути справу за її відсутністю, про підтримку позовних вимог у повному обсязі. Не заперечувала проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилась з невідомих суду підстав, про день та час слухання справи була повідомлена належним чином та у встановленому законом порядку. З огляду на те, що в матеріалах справи досить даних про права та взаємодію сторін, справа розглянута у відсутності відповідача при заочному розгляді, що не суперечить вимогам ст. 224 ЦПК України. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України. Дослідивши матеріалами справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що було підписано заяву позичальника [PERSON] 13.11.2012 року №A32MRX99020248, відповідно якої отримала кредит у розмірі 5031,55 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, строком на 24 місяці з 13.11.2012 року по 13.11.2014 року включно. Умови надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт) додані ПАТ «Акцент-Банк» до позовної заяви. Відповідно до п. 1.7 Умов споживчий строковий кредит - кошти, що надаються кредитодавцем (банком або іншою фінансовою установою) споживачеві на придбання продукції. Згідно до п. 2.1. Умов банк зобов'язувався надати позичальнику кредит шляхом перерахування на рахунок торгівельно-сервісному підприємству. Строк, термін повернення, розмір кредиту, цілі, відсотки, винагороди, розмір щомісячного платежу та період уплати платежів визначені в заяві позичальника, підписанням якої клієнт та банк укладають кредитно-заставний договір. Відповідач ознайомилася та погодилася з Умовами та правилами надання банківських послуг, а також з Тарифами банка, що підтверджується її підписом на заяві від 13.11.2012 року. У встановлені договором строки відповідач зобовязання з повернення кредиту не виконала, у звязку з чим Банк звернувся з позовом до суду про стягнення суми заборгованості за кредитним договором станом на 18.06.2015 року у розмірі 17009,30 грн., яка складається з наступного: 5031,55 грн. заборгованість за кредитом; 6,53 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 3471,85 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом; 7213,21 грн. пеня за несвоєчасне виконання зобовязань за договором, а також штрафи відповідно до п. 5.3 Умов надання кредиту фізичним особам «Розстрочка»: 500 грн. штраф (фіксована частина); 786,16 грн. штраф (процентна складова). У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Вимогами ст. 614 ЦК України передбачено, що особа, яка порушила зобовязання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобовязання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобовязання. Жодних доказів виконання умов кредитного договору та погашення заборгованості повністю або частково відповідачем до суду не надано, також не надано доказів, які спростовують обставини, на які посилається представник позивача у позовній заяві. Отже, вказана заборгованість за кредитом, комісією та за відсотками у сумі 8509,93 гривень підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, тому в цій частині позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно п. 5.1 Умов і правил при порушенні позичальником зобов'язань з погашення кредиту та сплати відсотків та комісій, банк має право нарахувати, а позичальник зобов'язується сплатити банку пеню у розмірі 0,15% від суми простроченого платежу, але не менш 1 гривні за кожний день прострочення платежу. З розрахунку заборгованості за договором №A32MRX99020248 від 13.11.2012 року, вбачається, що банком розраховано пеню за порушення умов погашення заборгованості за кредитом, починаючи з 17.01.2013 року по 18.06.2015 року. Згідно ст. 2 Закону України № 1669-VІІ «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02.09.2014 року на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку де проводилась антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Відповідно до Переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, затвердженого Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30.10.2014 року №1053-р місто Маріуполь (Маріупольська міська рада) відноситься до населеного пункту, на території якого здійснювалася антитерористична операція. Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 05.11.2014 року №1079-р було зупинено дію розпорядження Кабінету Міністрів України від 30.10.2014 року №1053-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція». Між тим, постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 26.01.2015 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 02.04.2015 року, розпорядження Кабінету Міністрів України від 05.11.2014 року № 1079-р «Про зупинення дії розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року №1053-р» визнано нечинним. З матеріалів справи вбачається, що відповідач зареєстрована за адресою: [INFO]. Отже, суд приходить до висновку, що оскільки встановлено мораторій на нарахування пені на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами з 14 квітня 2014 року, вимогу про стягнення пені у розмірі 7213,21 грн. слід задовольнити частково у зв'язку з встановленим Законом України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» мораторієм, тобто стягнути пеню у розмірі 1988,47 грн. за період з 17.01.2013 року до 14.04.2015 року, відповідно до розрахунку наданого позивачем. Відповідно до п. 5.3 Умов і правил при порушенні позичальником строків платежу по будь-якому грошовому зобов'язанню, передбачених договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 гривень + 5% від суми заборгованості. Виходячи з наведеного, суд вважає, що банком в порушення ч.1 ст. 61 Конституції України та ч. 3 ст. 509 ЦК України, на відповідача покладено подвійну цивільну правову відповідальність за порушення одного й того самого кредитного зобовязання, оскільки за наведеними законодавчими нормами ніхто не може бути двічі притягнутий до відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення, а зобовязання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Тому штраф у вигляді фіксованої складової не підлягає стяігненню. З розрахунку заборгованості вбачається, що позивачем відповідачу нарахований штраф у розмірі 786,16 гривень(процентна складова). Суд частково не погоджується з частиною штрафу (процентна складова) у розмірі 261,24 гривень, оскільки ця частина штрафу нарахована не тільки на заборгованість за кредитом, відсоткам та комісії, а ще й на суму пені, що не передбачено п. 5.1 Умов і правил. Отже, процентна частина штрафу підлягає стягненню у розмірі 524,92 гривні з розрахунку 5% від суми заборгованості (5031,55 + 6,53 + 3471,85 + 1988,47 = 10498,4 гривень (5% = 524,92 гривень). За таких обставин, з врахуванням порушення [PERSON] умов кредитного договору щодо своєчасного і повного погашення заборгованості, ненадання відповідачем доказів про погашення заборгованості за кредитним договором, суд вважає позовні вимоги ПАТ «А-Банк» про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитом 5031,55 гривень, заборгованості за відсотками 6,53 гривень, комісії 3471,85 гривень, пеня 1988,47, штрафу 524,92 гривень такими, що підлягають задоволенню, в решті позовних вимог про стягнення пені у розмірі 5224,74 гривень та штрафу у розмірі 261,24 гривень та 500 грн. слід відмовити. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, оскільки позовні вимоги задоволені частково,то судовий збір у сумі 243,60 гривень підлягає стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно до задоволених позовних вимог.

Outcome: partial