Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-23 00:00:00

Позивач [PERSON], інтереси якого представляє [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про позбавлення\~ права користування житловим приміщенням, в обґрунтування заявлених позовних вимог посилаючись на те, що вона є власником квартири №8 «А» в будинку №23 по вул.Перяславській в м.Чернівці, що належить їй на підставі договору купівлі-продажу. Відповідач [PERSON] є її онуком, зареєстрував своє місце проживання, як член сімї, проте з серпня 2014 року у спірній квартирі не проживає, його речей не має, де на даний час проживає відповідач їй невідомо. Просить позбавити [PERSON], [INFO], права користування житловим приміщенням, а саме: квартирою №8 «А» в будинку №23 по вул.Перяславській в м.Чернівці. В судове засідання позивач [PERSON]Е не зявилася, про дату та час розгляду справи бу повідомлена належним чином, про поважні причини неявки суд не повідомила, надавши право представляти свої інтереси [PERSON] Представник позивача [PERSON] в судове засідання не зявилася, про дату та час розгляду справи була повідомлена належним чином, від неї через канцелярію суду поступила заява, в якій вона уточнила позовні вимоги, зокрема просила визнати [PERSON], [INFO], таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою №8»А» в будинку №23 по вул.Перяславській в м.Чернівці; зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просила позов задовольнити та справу розглянути в її відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, будучи повідомленим про день, час і місце розгляду справи в порядку ч. 4 ст. 74 ЦПК України, про поважні причини неявки суд не повідомив, від нього через канцелію суду поступила заява, в якій позовні вимоги визнав в повному обсязі та не заперечував проти задоаолення позовних вимог, просив справу розглянутив його відсутність. Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно дослідивши і оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків. Судом, належними доказами по справі встановлено, що позивач [PERSON]Е є власником квартири №8 «А» в будинку №23 по вул.Перяславській в м.Чернівці, що складається з однієї житлової кімнати, загальною площею 39,20 кв.м., в тому числі житловою площею 29,60 кв.м. та належить їй на підставі договору купівлі-продажу від 07.06.2004 року, посвідченого приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу [PERSON] (а.с.9). Витягом №32585880 про державну реєстрацію прав підтверджується, що позивач [PERSON] є власником квартири №8 «А» в будинку №23 по вул.Перяславській в м.Чернівці, форма власності приватна (а.с.10). Довідкою ПП «Регіон-Центр» №4231 від 15.09.2016 року підтверджено, що в квартирі №8 «А» в будинку №23 по вул.Перяславській в м.Чернівці зареєстрований 29.06.2004 року відповідач [PERSON], [INFO], як внук позивача [PERSON] (а.с.7). Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Відповідно до ст. 317 ч. 1 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на свій розсуд, власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, що не суперечать закону. Частиною 1 ст. 321 ЦК України передбачено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності або обмежений у його здійсненні. У відповідності до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст.405 ЦК України члени сімї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Судом також встановлено, що відповідач [PERSON], [INFO], внук власника, з серпня 2014 року не проживає в квартирі №8 «А» в будинку №23 по вул.Перяславській в м.Чернівці. В квартирі належних відповідачу речей не має, місце його проживання не відоме, звязків з позивачем бабусею [PERSON] не підтримує, що підтверджується актом №159 від 18.07.2016 року (а.с.8). Згідно з ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно положень ст. 10 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним\~\~ є\~\~рішення,\~\~яким\~\~суд,\~\~виконавши\~\~вимоги цивільного судочинства, вирішив справу відповідно до закону. Обгрунтованим є\~\~рішення,\~\~ухвалене\~\~на\~\~основі\~\~повно, всебічно\~\~з'ясованих\~\~обставин,\~\~на\~\~які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень,\~\~підтверджених\~\~тими\~\~доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Таким чином, враховуючи викладене, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог та визначеного позивачем предмета спору, суд приходить до висновку, що заявлені позивачем позовні вимоги ґрунтуються на законі і підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: approved