Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-17 00:00:00

Позивач в березні 2014 року звернувся до суду із позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за договором овердрафту № 35388/1 від 27.04.2011 року в сумі 10962 грн. 15 коп. та судових витрат по справі. В обґрунтування своїх вимог позивач посилався на те, що 27 квітня 2011 року між Публічним акціонерним товариством «Перший Інвестиційний Банк» та [PERSON] було укладено Договір №35388/1 про надання овердрафту по картковому рахунку, відкритому відповідно до Договору №35388 від 27 квітня 2011 року про відкриття карткового рахунку, видачу платіжних карток та їх обслуговування в рамках продукту «Кредитна картка» (далі - Договір овердрафту). Згідно з п.2.1. Договору овердрафту, на умовах строковості та платності, Банк встановив Відповідачу ліміт овердрафту в розмірі 10 000 (десять тисяч) гривень, а останній зобов'язався повернути Банку фактично отримані кошти овердрафту та нараховані проценти за користування овердрафтом, а також сплатити пеню у розмірі передбаченому Договором. Граничним строком повернення Позичальником фактично отриманих кредитних коштів встановлено 26 квітня 2012 року. За користування овердрафтом у межах граничного строку повернення фактично отриманих коштів Позичальник сплачує 28 (двадцять вісім) процентів річних, та 0,001 (нуль цілих одна тисячна) процентів річних за пільговий період користування овердрафтом (тридцять календарних днів по кожній транзакції з моменту відображення заборгованості по картковому рахунку). Відповідач [PERSON] в порушення умов кредитного договору неналежним чином виконував свої зобов'язання: не своєчасно погашав заборгованість за кредитом, надалі припинив повертати основну суму кредиту. Станом на 04.03.2014 року загальна сума заборгованості за кредитним договором складає 10962 грн. 15 коп., що стало підставою звернення до суду. Представник позивача просив розглядати справу без його участі. Позовні вимоги підтримав і просив суд позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився. Про час і місце слухання справи повідомлявся згідно правил ч. 1 ст. 76 ЦПК України. Відповідно до заяви від 17.07.2014 року просив справу залишити без руху, оскільки не через скрутне матеріальне становище не взмозі повернути заборгованість Банку. Представник позивача не заперечував, щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що 27 квітня 2011 року між Публічним акціонерним товариством «Перший Інвестиційний Банк» та [PERSON] було укладено Договір №35388/1 про надання овердрафту по картковому рахунку, відкритому відповідно до Договору №35388 від 27 квітня 2011 року про відкриття карткового рахунку, видачу платіжних карток та їх обслуговування в рамках продукту «Кредитна картка». Згідно з п.2.1. Договору овердрафту, на умовах строковості та платності, Банк встановив Відповідачу ліміт овердрафту в розмірі 10 000 гривень, а останній зобов'язався повернути Банку фактично отримані кошти овердрафту та нараховані проценти за користування овердрафтом, а також сплатити пеню у розмірі передбаченому Договором. Пунктом 2.1.1. Договору овердрафту граничним строком повернення Позичальником фактично отриманих кредитних коштів встановлено 26 квітня 2012 року. Відповідно до умов п.2.2. Договору овердрафту, за користування овердрафтом у межах граничного строку повернення фактично отриманих коштів Позичальник сплачує 28 процентів річних, та 0,001 процентів річних за пільговий період користування овердрафтом (тридцять календарних днів по кожній транзакції з моменту відображення заборгованості по картковому рахунку). Відповідач [PERSON] в порушення умов кредитного договору неналежним чином виконував свої зобов'язання у зв'язку з чим станом на 04.03.2014 року сума заборгованості відповідача перед позивачем за кредитним договором складає 10 962 грн. 15 коп. а саме: прострочена заборгованість за кредитом - 5 384,58 грн.; прострочена заборгованість за процентами - 3 634,40 грн.; пеня за прострочення сплати кредиту - 1427,22 грн.; пеня за прострочення сплати процентів - 425,95 грн. Відповідно до ч.1 ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Виходячи із вищевикладеного, суд приходить до висновку що позовні вимоги позивача знайшли своє підтвердження, а тому відповідач зобов'язаний оплатити заборгованість за кредитним договором, а саме: тіло кредиту в розмірі 5384,58 грн. Оскільки проценти є платою (винагородою) за користування грошовими коштами, то суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача процентів за користування кредитом в розмірі 3634,40 грн. законні та підлягають задоволенню. Позивачем заявлено вимогу щодо стягнення пені нарахованої за прострочення сплати кредиту у розмірі 1427,22 грн. та пені, нарахованої за прострочення сплати процентів у розмірі 425,95 грн. Відповідно до ч.1,3 ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ч.3 ст.551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Виходячи із вищевикладеного, та оцінюючи докази в їх сукупності, враховуючи принципи розумності і справедливості, суд вважає за можливим зменшити розмір пені та стягнути із відповідача пеню в розмірі 100 грн. Враховуючи викладене суд вважає позовні вимоги про стягнення з відповідачів заборгованості за кредитом такими, що підлягають задоволенню частково. Відповідно до ст. 88 ЦПК України сплачений позивачем судовий збір, підлягає стягненню з відповідача на його користь відповідно до розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial