Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-29 00:00:00

Позивач [PERSON] з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Європейська агенція з повернення боргів 30.06.2016 року звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 10577,22 грн. та судових витрат. В обґрунтування позову вказав, що відповідач не виконав свого обовязку та перестав повертати наданий йому кредит в строки, передбачені кредитним договором, у звязку з чим, у нього утворилася заборгованості у сумі 10577,22 грн. В судове засідання представник ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» [PERSON] не зявився, але в позовній заяві просить розглядати справу за його відсутності та не заперечує проти ухвалення заочного рішення. В судове засідання відповідач [PERSON] не зявився, хоча був повідомлений належним чином у встановленому порядку про час, дату та місце судового засідання, поважних причин щодо неявки суду не представила, чим позбавила суд можливості вислухати її думку по суті. Суд, у звязку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, ухвалив слухати справу у його відсутність, згідно ч.4 ст.169 ЦПК України, у порядку ст.ст. 224-225 ЦПК України при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів. Згідно ст.197 ЦПК України у разі неявки всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 29.10.2012 року між Публічним акціонерним товариством «Платинум Банк» та [PERSON] було укладено договір про відкриття банківського (карткового) рахунку кредитного обслуговування рахунку та встановлення кредитного ліміту № 18548/0002XSGF від 29.10.2012 року згідно з умовами якого Банк надав [PERSON] кредитні кошти у розмірі 7000 грн., строком на 36 місяців, зі сплатою відсоткової ставки відповідно до п.4.1 договору в розмірі 29.99% річних на строк до 29.10.2015 року. Зі змістом, умовами та правовими наслідками зазначеного кредитного договору [PERSON] був ознайомлений та згодний, про що свідчать його підписи на кожній сторінці договору. Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦПК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Згідно зі ст. 208 ЦК України, до правочинів, які слід вчиняти у письмовій формі належать, зокрема, правочини між фізичною та юридичною особою. 21.07.2015 року між ПАТ «Платинум Банк» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу № 20150721-Г, згідно якого Фінансова компанія Європейська агенція з повернення боргів набуло право вимоги за кредитним договором № 18548/0002XSGF від 29.10.2012 року, боржником за яким є [PERSON] про що було повідомлено відповідача згідно повідомлення ПАТ «Платинум Банк» від 27.07.2015р. (а.с. 21). При цьому в повідомлені було зазначено, що заборгованість [PERSON] за кредитним договором № 18548/0002XSGF від 29.10.2012 року перед ПАТ «Платинум Банк» на дату переуступання склала 10577,22 грн. Банк умови кредитного договору виконав та надав відповідачу кошти, які зазначені у кредитному договорі. Згідно Свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи серії А01 № 624024, позивач зареєстрований як [PERSON] з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів». На виконання умов Договору факторингу № 20150721-Г від 21.07.2015 року, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було направлено відповідачу повідомлення про порядок погашення заборгованості по кредитному договору №18548/0002XSGF від 29.10.2012 року року та відступлення права вимоги до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів». Згідно з умовами кредитного договору позичальник зобовязується повернути кредит, сплатити проценти за користування Кредитом, та виконати інші зобовязання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених цим Договором. З позову вбачається, що відповідач свої зобовязання за кредитним договором належним чином не виконує протягом тривалого часу, не здійснює відповідні платежі згідно графіку погашення кредиту, внаслідок чого у нього перед позивачем утворилася прострочена заборгованість за кредитом. Частиною 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України в разі прострочення повернення чергової частини кредиту кредитор (Банк) має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків. У звязку з неналежним виконанням зобовязань за кредитним договором № 18548/0002XSGF від 29.10.2012 року у [PERSON] перед ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» виникла заборгованість станом на 21.07.2015 року в сумі 10577 (десять тисяч пятсот сімдесят сім) гривень, 22 копійки, з яких: -6830,14 грн. заборгованість по тілу кредиту; -3197,07 грн. - заборгованість за відсотками та комісією; -550,01 грн. заборгованість по сплаті пені та штрафів. Виписка з особового рахунку додана до матеріалів справи (а.с.10-19). Зазначена заборгованість підтверджується також наявними у матеріалах справи виписками по кредитному договору. Судом встановлено, що позивач направляв відповідачу повідомлення від 27.07.2015 року про стан заборгованості, проте заборгованість так і не була погашена. Частиною 2 ст. 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Отже, згідно з ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобовязання мають виконуватися належним чином відповідно до умов кредитного договору та Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається. Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, передбачено, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з положеннями статей 530, 612, 625, 1050, 1054 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у термін, встановлений договором або законом. Жодних доказів щодо сплати коштів за цим договором, та які б спростовували зазначений розрахунок заборгованості, відповідач суду не надав. На момент розгляду справи доказів погашення кредиту та сплати комісій, відсотків, пені, штрафу, інфляційних збитків у суду не має. Отже, допустивши прострочення кредиту, відповідач порушив не тільки свої зобовязання, а й вимоги законодавства України. Згідно ч.1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України. За таких обставин суд вважає, що вимоги позивача про стягнення з відповідача всієї суми заборгованості за кредитом є обґрунтованими та такими, що відповідають умовам кредитного договору. Згідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказами. Відповідно до змісту ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно до ч. 1 ст. 79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Судом встановлено, що внаслідок невиконання відповідачем своїх зобовязань за кредитним договором, позивач поніс додаткові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1378 грн., що підтверджується наявним у матеріалах справи платіжним дорученням № 917 від 16.06.2016 року, на зазначену суму (а.с.1). Отже, стягненню з відповідача на користь позивача підлягають витрати по сплаті судового збору у розмірі\~1378 грн. Після всебічного, повного дослідження, оцінки наявних матеріалів та обставин справи суд дійшов висновку, щодо необхідності повного задоволення позовних вимог, вважає їх обґрунтованими і доведеними а також такими, що знайшли своє підтвердження в судовому засіданні. На підставі викладеного,

Outcome: approved