Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-26 00:00:00

Позивач в грудні 2013 року звернувся до суду з вищезазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що згідно рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 02 квітня 2013 року [PERSON] сплачує аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей - сина [PERSON], [INFO], і сина [PERSON], [INFO], в твердій грошові сумі у розмірі 1500 гривень щомісячно, починаючи з 04.03.2013 року і до досягнення дітьми повноліття. Проте матеріальне становище позивача змінилось та станом на даний час встановлений розмір аліментів становить 100,5 % заробітку позивача. Тому позивач ставить питання про зменшення розміру аліментів, які стягуються з нього. У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги з тих же підстав та просив їх задовольнити. Просив змінити розмір аліментів, які стягуються з нього на 744 гривні чи на 1/2 частину від усіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісяця. В судовому засіданні пояснив, що він працює в ТОВ «АВІС» та відповідно має постійне місце роботи. Відповідач в судовому засіданні заперечила проти зменшення розміру аліментів, оскліьки позивач у вихідні дні також здійснює виготовлення меблів. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований, ґрунтується на чинному законодавстві, а тому підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ст.ст. 180, 181, 185, 186, 192 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Кошти на утримання дітей присуджуються у частці від доходу і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду у разі зміни матеріального або сімейного стану платника або одержувача аліментів. Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 02 квітня 2013 року з [PERSON] стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей - сина [PERSON], [INFO] і сина [PERSON], [INFO], в твердій грошові сумі у розмірі 1500 гривень щомісячно, починаючи з 04.03.2013 року і до досягнення дітьми повноліття. Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 21 червня 2013 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, прізвище відповідача після розірвання шлюбу поновлено на «[PERSON]». Відповідно до довідки № 361 ТОВ «АВІС» від 18.12.2013 року [PERSON] за листопад 2013 року видано 1489,85 гривень заробітної плати. Згідно довідки № 18 ТОВ «АВІС» від 22.01.2014 року [PERSON] за грудень 2013 року видано 1800,01 гривень заробітної плати. Враховуючи матеріальне становище позивача, а саме те, що його офіційний розмір заробітної плати загалом майже не різниться із сумою встановлених судом до сплати аліментів на утримання його неповнолітніх дітей, та їх повна сплата не залишає позивачу можливості власного утримання, суд вважає за можливе змінити розмір аліментів, які сплачує позивач на користь відповідача на утримання неповнолітніх дітей - сина [PERSON], [INFO], і сина [PERSON], [INFO], з 1500 гривень щомісячно до 1/2 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. При цьому суд вважає, що з [PERSON] слід стягувати аліменти в єдиній частці від заробітку (доходу) батька, оскільки він має постійне місце роботи та не надано доказів того, що він також має нерегулярний, мінлививй дохід. Виходячи з викладеного,

Outcome: approved