Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-27 00:00:00

Позивач - виконком Миколаївської сільської ради, як орган опіки та піклування, 30 квітня 2015 року звернувся до суду з позовом в інтересах неповнолітнього [PERSON], до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. Свої вимоги мотивував тим, що на обліку у службі у справах дітей знаходиться неповнолітній [PERSON], [INFO], як дитина, яка опинилися в складних життєвих обставинах, залишилась без батьківського піклування. Відповідачка [PERSON] в пологовому відділенні написала заяву про тимчасове влаштування дитини в будинок дитини в м. Суми до трьох місяців по причині скрутного матеріального становища. Батьком дитини у відповідності до ч. 1 ст. 135 Сімейного Кодексу України записаний [PERSON]. Розпорядженням голови РДА малолітній [PERSON] був влаштований до Сумського будинку дитини, де перебуває на даний час. В подальшому виконкомом Миколаївської сільської ради було прийнято рішення про доцільність перебування малолітнього [PERSON] в Сумському спеціалізованому будинку дитини в звязку з тим, що мати дитини за час перебування його в закладі жодного разу його не відвідала, не цікавилась проблемами розвитку і станом здоровя сина, а також було рекомендовано відповідачці [PERSON] звернутись до Роменської ЦРЛ для продовження терміну перебування дитини у закладі і 26.11.2014 року вона написала таку заяву. 10.02.2014 року до служби у справах дітей Роменської РДА надійшов лист від адміністрації Сумського обласного спеціалізованого будинку дитини з проханням вирішити подальшу долю дитини [PERSON] в звязку з тим, що дитина залишилася без батьківського піклування. 5 березня 2015 року Постановою Роменського міськрайонного суду [PERSON] була притягнута до відповідальності за ст. 184 КУпАП за ухилення від виконання батьківських обовязків відносно сина [PERSON]. Актом обстеження житлово-побутових умов від 17.03.2015 року було встановлено, що в будинку відповідачки умови проживання не відповідають умовам для проживання малолітнього сина, а в розмові сама [PERSON] не виявляла бажання повертати дитину додому, тому комісія дійшла висновку розглянути питання про доцільність позбавлення її батьківських прав. Враховуючи вищенаведене, позивач звернувся до суду з даним позовом про позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно її сина [PERSON] та про стягнення на його утримання аліментів в твердій грошовій сумі 300 грн. щомісячно. В судовому засіданні голова Миколаївської сільської ради [PERSON] позовні вимоги підтримав і просив їх задовольнити. Відповідачка в судове засідання не зявилася, надіславши до суду заяву про згоду з позовом та про розгляд справи у її відсутності. Представник третьої особи орану опіки та піклування Роменської районної державної адміністрації [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, вважала за можливе їх задовольнити. Вислухавши пояснення сторін, думку прокурора, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] є матірю неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Батьком дитини відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного Кодексу України записаний [PERSON] (а. с. 8). Після народження сина [PERSON] відповідачка в Роменській ЦРЛ 31.07.2014 року написала заяву про прийняття сина в будинок дитини до 3-х місяців в звязку з важкими матеріально-побутовими умовами. Цього ж дня головний лікар Роменської ЦРЛ [PERSON] направила начальнику відділу служби у справах дітей РДА [PERSON] повідомлення з проханням вирішити питання щодо влаштування дитини (а.с. 26, 27). 14 серпня 2014 року було видане Розпорядження голови Роменської РДА № 232-ОД про направлення малолітнього [PERSON] до Сумського обласного спеціалізованого Будинку дитини на повне державне утримання (а.с. 13). Т.в.о. директора Роменського районного центру соціальних служб для сімї, дітей та молоді [PERSON] листом № 365 від 26.08.2014 року інформував начальника служби у справах дітей Роменської РДА про сімю [PERSON], яка перебуває на обліку як така, що опинилася в складних життєвих обставинах (а.с. 12). Відповідно до листа головного лікаря Сумського обласного спеціалізованого будинку дитини [PERSON] від 13.11.2014 року неповнолітній [PERSON] з 15.08.2014 року перебуває в будинку дитини на повному державному забезпеченні. За весь час перебування дитини в закладі хлопчика жоден родич не відвідував , не цікавився проблемами , розвитком і станом здоровя неповнолітнього (а.с. 21). Згідно з рішенням виконкому Миколаївської сільської ради № 39 від 20.11.2014 року було вирішено вважати за доцільне перебування неповнолітнього [PERSON] в будинку дитини до лютого 2015 року та рекомендовано [PERSON] звернутись до Роменської ЦРЛ з клопотанням про перебування сина [PERSON] в Сумському обласному спеціалізованому будинку дитини до лютого 2015 року (а.с. 6). В заяві від 26.11.2014 року відповідачка написала в Роменській ЦРЛ про прийняття її сина в будинок дитини до травня 2015 року в звязку з такими ж обставинами, які вказувала раніше (а.с. 25). Про факт ухилення відповідачкою від своїх батьківських обовязків також свідчать акти обстеження матеріально-побутових та житлово-побутових умов від 12.08.2014 року і 17.03.2015 року, в яких зазначається про недостатність продуктів харчування та кількості палива в будинку за місцем проживання відповідачки, відсутність холодильника для зберігання продуктів. В будинку буває не прибрано. Для покращення умов проживання [PERSON] нічого не робить. На зауваження членів виконкому та медиків не реагує (а.с. 10, 24). Про недобросовісне відношення відповідачки до своїх батьківських обовязків також свідчить і довідка-характеристика з місця проживання, згідно з якою [PERSON] залишає свого сина [PERSON], [INFO], котрий проживає з нею, на декілька днів без догляду, внаслідок чого дитину двічі забирали до лікарні. А протягом часу перебування сина [PERSON] в будинку дитини вона його жодного разу не відвідала, не цікавилась проблемами розвитку і станом здоровя сина (а.с. 18), який відповідно до висновку про стан здоровя, фізичний та розумовий розвиток дитини та витягу з історії розвитку дитини має захворювання ураження головного мозку (а.с. 14, 15). Згідно з постановою Роменського міськрайонного суду від 5 березня 2015 року [PERSON] була притягнута до адміністративної відповідальності за ухилення від виконання батьківських обовязків по відношенню до неповнолітнього сина [PERSON] за ч. 1 ст. 184 КУпАП, за що на неї було накладене адміністративне стягнення (а.с. 16). Орган опіки та піклування Роменської районної державної адміністрації вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON], що підтверджується висновком від 24.04.2015 року № 02 (а. с. 5). Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України - мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обовязків по вихованню дитини. Так, в судовому засіданні та матеріалами справи доведено, що відповідачка [PERSON] ухилялася і продовжує ухилятися від виконання своїх батьківських обовязків по вихованню свого сина [PERSON], тому суд вважає за можливе задовольнити вимогу позову про позбавлення її батьківських прав відносно малолітньої дитини. В силу ст. 166 ч. 2 Сімейного кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обовязку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до вимог ст.184 Сімейного кодексу України - якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Позовна вимога щодо стягнення з відповідачки аліментів на утримання дитини на користь установи, де буде перебувати дитина в твердій грошовій сумі в розмірі 300 грн. щомісячно також підлягає задоволенню. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідачки на користь держави слід стягнути судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved