Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-09 00:00:00

Позивач вказує, що їй на праві приватної власності, належить ? частина квартири, яка знаходиться за адресою: пров. Єсеніна, 5/26 в м. Василівка Василівського району Запорізької області. Інша частина квартири належить її дочці, з якою вони мають намір квартиру продати. Під час вчинення нотаріальних дій зясувалось, що в Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна міститься запис, що на все нерухоме майно позивачки накладено арешт постановами ВДВС Василівського РУЮ Запорізької області про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження: від 23 травня 2012 року при примусовому виконанні виконавчого документу № 2/802/157/2012 від 13 квітня 2012 року, виданого Василівським районним судом Запорізької області, про стягнення з неї на користь КП «Добробут» заборгованості у розмірі 1661 грн. 80 коп.; від 05 листопада 2012 року при примусовому виконанні виконавчого документу № 2н-617 від 04 лютого 2011 року, виданого Василівським районним судом Запорізької області про стягнення на користь КП «Добробут» заборгованості у розмірі 664 грн. 16 коп.; від 02 жовтня 2012 року при примусовому виконанні вимоги № Ф-923-У від 04 лютого 2011 року, виданої УПФУ у Василівському районі Запорізької області про стягнення на користь УПФУ заборгованості зі сплати страхових внесків у розмірі 719 грн. 34 коп. З ВДВС Василівського РУЮ позивач отримала інформацію, що виконавчі провадження,в межах яких виносилися вказані вище постанови закінчені та знищенні у звязку з закінченням термінів їх зберігання. Позивачка просить суд зняти вказані арешти та заборону відлучення належного їй майна. Сторони у судове засідання не зявилися. Позивачка та представник відповідача та третьої особи УПФУ У Василівському районі надали суду заяву про розгляд справи без їх участі, заперечень проти вимог позивачки не мають. Представник третьої особи КП «Добробут» у судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомили, про час та місце розгляду справи бели повідомлені належним чином та своєчасно, заперечень проти позову суду не надавали. Суд вважає можливим розглянути справу без участі сторін. Дослідивши матеріали справи, суд вважає необхідним позовні вимоги задовольнити, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Вказаний спосіб захисту порушеного права, вказаний позивачкою,відповідає вимогам ст.16 ЦК України. Відповідно до ч.1 ч.2 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження… арешт, накладений на майно боржника, знімається, також скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення суду, а також провадяться інші дії, необхідні у звязку із завершенням виконавчого провадження. У разі, якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документу до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника. Судом встановлено, що позивачка має на праві власності 1\\2 частину вказаної вище квартири, що підтверджено інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.11-13). Відповідно до повідомлення ВДВС Василівського РУЮ Запорізької області виконавчі провадження, за якими були винесені постанови, в казані вище, про арешт майна позивачки та заборону його відчуження знищені у звязку з завершенням виконавчих проваджень, які на теперішній час знищені. Копії постанов про завершення виконавчих проваджень та виконавчі документи були направлені стягувачам. Звільнення майна позивачки з-під арешту у звязку з цим ВДВС Василівського РУЮ є неможливим. Оскільки на сьогоднішній день ВДВС Василівського РУЮ Запорізької області не може скасувати арешти так як відсутні виконавчі провадження, після завершення яких державним виконавцем не виконано вимоги ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження», тому вимоги позивачки підлягають задоволенню, так як арешт всього майна позивачки та заборона його відчуження , на теперішній час порушує її права як власника майна. На підставі викладеного,

Outcome: approved