Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-03 00:00:00

Позивач в грудні 2018р. звернувся до суду з позовом про відшкодування шкоди заподіяної внаслідок дорожньо - транспортної пригоди. В обгрунтування позову посилається на те що 9.06.2016р. на вул.В.Васильківська 21 в м.Києві відбулось зіткнення автомобіля «Лексус» д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля «БМВ» д.н.з. [NUMBER] , який належить позивачу. Постановою Печерського районного суду м.Києва від 21.09.2016р. [PERSON] визнано винною в вчиненні ДТП. Автомобілю позивачу спричинено механічні ушкодження та завдано значні матеріальні збитки, понесені витрати на ремонт автомобіля згідно акту виконаних робіт становить 70744,04 грн. . СК «САльфа-гарант» виплатила страхове відшкодування в розмірі 14885,48 грн. з урахуванням фізичного зносу , тому просить стягнути з відповідача 55858,56 грн. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, просив задовольнити, в подальшому просив розглядати в відсутність. Представник відповідача надав відзив, проти позову заперечував, вказував на те що сума відшкодування не підтверджена. Ухвалою Печерського районного суду м.Києва від 22.01.2019р.відкрито провадження по справі. Ухвалою Печерського районного суду м.Києва від 13.06.2019р. справу призначено до розгляду. Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до слідуючого. 9.06.2016р. на вул.В.Васильківська 21 в м.Києві відбулось зіткнення автомобіля «Лексус» д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля «БМВ» д.н.з. [NUMBER] . Постановою Печерського районного суду м.Києва від 21.09.2016р. [PERSON] визнано винною в вчиненні ДТП та провадження про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП закрито за закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності. Автомобілю БМВ» д.н.з. [NUMBER] , який належить позивачу спричинено механічні ушкодження та завдано значні матеріальні збитки, понесені витрати на ремонт автомобіля згідно акту виконаних робіт від 3.11.2016р. становить 70744,04 грн. . Обов`язкова цивільно-правова відповідальність Відповідача щодо автомобіля марки «Лексус» д.н.з. [NUMBER] була застрахована страховиком - «Страхова компанія «Альфа-гарант» відповідно до полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АЕ/7954136. Відповідно до ст. ст. 1, 6, 9, 22,29 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Страхова компанія перерахувала позивачу на ремонт автомобіля страхове відшкодування у розмірі 14885,48 грн. , з урахуванням фізичного зносу автомобіля, франшизи та без ПДВ. Відповідно до ч. 1 ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим від шкоду ван ням). Згідно ст. 4. ЦПК України Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ст.5. ЦПК України 1. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно ст. 12 ЦПК України 1. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.2. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.3. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст.13 ЦПК України 1. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.1, 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з ч.1,2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Відповідно до частин першої, другої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) витрати, яких особа зазнала у зв`язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено (упущена вигода). Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил статті 22 ЦК України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за особою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування. Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано, пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного виплаває, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права. ВС наголосив, що стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає. При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням. У постанові Верховного Суду України від 2 грудня 2015 року у справі № 6-691цс15 зроблено висновок про те, що правильним є стягнення із винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці, незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати). Якщо потерпілий звернувся до страховика й одержав страхове відшкодування, але його недостатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобов`язання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди, свого обов`язку, згідно зі статтею 1194 ЦК України, відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика. Оскільки вартість майнового збитку, завданого пошкодженням автомобіля внаслідок ДТП, яка сталася з вини відповідача, перевищує виплачений позивачу розмір страхового відшкодування, то із відповідача , як винної особи, на користь позивача підлягає стягненню різниця між фактичним розміром шкоди (вартістю відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу) та отриманим страховим відшкодуванням. Судом враховано , що різниця між виплаченою особі страховиком сумою страхового відшкодування та вартістю відновлюваного ремонту автомобіля, пошкодженого у ДТП, викликана у тому числі законодавчими обмеженнями щодо відшкодування шкоди страховиком, а саме франшизою та врахуванням зносу при відшкодуванні витрат, пов`язаних із відновлювальним ремонтом транспортного засобу. Заперечуючи проти розміру відновлювального ремонту відповідачем не надано належних доказів , не звертався з клопотанням про проведення експертизи. З огляду на вищевикладені норми відповідальність за шкоду несе безпосередньо винуватець ДТП - особа, яка завдала шкоди. Така особа, відповідно до ст. 1192 ЦК України має відшкодувати завдані збитки у повному обсязі, розмір яких визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. За таких обставин саме відповідачка , як особа винна у вчиненні ДТП, зобов`язана сплати таку різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Страховою компанією була встановлена вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «БМВ» д.н.з. [NUMBER] . з урахуванням фізичного зносу 19 062грн.58 коп.( з урахуванням ПДВ), 15 885грн.48 коп. (без урахування ПДВ). Договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (Поліс )АЕ/7954136 передбачає франшизу в розмірі 1000 грн. Верховний Суд у постанові від 13 березня 2018 року у справі №910/9396/17 зазначив, що визначаючи розмір заподіяної шкоди при страхуванні наземного транспорту, суди у разі виникнення спору щодо визначення його розміру виходять із фактичної суми, встановленої висновком судової автотоварознавчої експертизи або відповідними документами станції технічного обслуговування, на якій проводився ремонт автомобіля. Вартість ремонту автомобіля з урахуванням ПДВ виплачується страховою компанією або стягується судом після надання документів про такі витрати. Окрім цього, Верховний Суд у постанові від 28 лютого 2018 року у справі №757/22706/15-ц (провадження № 61-4507св18) дійшов висновку, що у випадку виплати страхового відшкодування безпосередньо страхувальнику, виплата здійснюється без податку на додану вартість, який повертається страхувальнику після надання документів про оплату запчастин/відновлюваного ремонту на суму, що включає ПДВ, в межах суми страхового відшкодування. У разі, якщо страхові суми не перераховуються безпосередньо потерпілим, а спрямовуються на придбання у платника ПДВ послуг з ремонту, заміщення, відтворення застрахованого об`єкта, які мають бути використані в процесі його ремонту, то розрахунок суми виплати на таке придбання здійснюється з урахуванням сум ПДВ, які включаються до вартості й виділяються окремим рядком. Позивачем не надано суду доказів , що страхова компанія відмовила в виплаті суми ПДВ, тому відсутній обов`язок відповідача сплатити дану суму. Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності суд приходить до висновку , що з відповідача підлягає стягненню 52 681 грн. 46 коп. ( 70 744, 04 - 18 062,58 ) , тому позов підлягає задоволенню частково. Відповідно до ст..141 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення , суд присуджує з другої строни понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З відповідача слід стягнути на користь позивача судові витрати в розмірі 704,80 грн., які підтверджені документально .

Outcome: partial