Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-15 00:00:00

Позивач, в обґрунтування своїх вимог посилався на те, що відповідно до укладеного договору № 8АМГЖ49000020781796 від 02.04.2008 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 25000.00 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 17.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 23.03.2011 року. Згідно статей 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» зобов'язання за кредитним договором перед позивачем виконав в повному обсязі, а саме надав кредитні кошти у розмірі 25000.00 доларів США. У порушення умов договору відповідач [PERSON] зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, а саме не здійснював погашення заборгованості за кредитом у встановлені договором строки. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань станом на 16.04.2014 року утворив заборгованість - 65689.38 доларів США, яка складається з: 20397.45 [Долар США] - заборгованість за кредитом; 45291.93 [Долар США] - заборгованість по процентам за користування кредитом. Зобов'язання за вказаним договором забезпечено договором застави автотранспорту, укладеним 01.04.2008 року з [PERSON] та [PERSON], згідно якого заставлено автомобіль КАМАЗ (модель: 5410, рік випуску: 1984, тип ТЗ: сідловий тягач-Е, № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер: [NUMBER]) з причипом ОДАЗ (модель: 9385, рік випуску: 1989, тип ТЗ: н/причіп-контейнерний, № кузова/шасі: 216807, реєстраційний номер: [NUMBER]); а також автомобіль МАЗ (модель: 64299, рік випуску: 1993, тип ТЗ: грузовий сідловий тягач-Е, № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер: [NUMBER]) з причипом МАЗ (модель: 93866, рік випуску: 1993, тип ТЗ: н/причіп фургон, № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер: [NUMBER]). Представник позивача стверджує, що відповідно до статті 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Договором застави передбачено, що у випадку порушення заставодавцем/позичальником зобов'язань за кредитним договором, або за договором застави, заставодавець зобов'язаний передати предмет застави заставодержателю в заклад. В порушення указаних вимог закону та умов договору, відповідач зобов'язання за кредитним договором не виконує, предмет застави в заклад банку не передає. Відповідно до ст. 19 Закону України «Про заставу», за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначаються на момент фактичного задоволення. Заставодержатель набуває права звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано (ч. 1 ст. 20 ЗУ «Про заставу»). Звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду або третейського суду, на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо інше не передбачено законом, або договором застави (ч. 6 ст. 20 ЗУ «Про заставу»). Згідно з договорами застави, звернення стягнення та реалізація предмету застави здійснюється відповідно до чинного законодавства та договору, у тому числі шляхом безпосереднього продажу конкретному покупцю з правом укладання заставодержателем договору купівлі-продажу предмету застави від імені заставодавця. Умовами договору передбачено обов'язок відповідачів передати предмети застави в заклад заставодержателя. Відповідно до ч. 2 ст. 28 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», якщо протягом ЗО днів з моменту реєстрації в Державному реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження зобов'язання боржника, виконання якого забезпечене обтяженням, залишається невиконаним і в разі, якщо предмет забезпечувального обтяження знаходиться у володінні боржника, останній зобов»язаний, на вимогу обтяжувача, негайно передати предмет обтяження у володіння обтяжувача (заклад). Саме ця обставина оговорена в умовах договору. Згідно зі ст. 590 ЦК України, звернення на предмет застави здійснюється за рішенням суду. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав у повному обсязі і суду пояснив, що дійсно він отримав кредит у тому розмірі і на тих умовах про які заявив позивач. Разом із тим, уточнив, що автомашину МАЗ він придбав у [PERSON] і той підписав договір застави лише тому, що автомашина не була переоформлена у реєстраційних органах. Фактично ж він будь яких угод із позивачем не укладав і наміру на це не мав. Указаною автомашиною користувався, розпоряджався і володів він сам. Місце знаходження автомашини в даний час йому не відомо, оскільки він передав її у користування інших осіб. Будь яким чином дана операція не оформлялась, оскільки за новими правилами навіть доручення на право керування нею не потрібне. Відповідач [PERSON] позовних вимог не визнав і також пояснив, що автомашину МАЗ він продав [PERSON] і на прохання останього підписав договір застави, оскільки автомашина до даного часу не переоформлена у МРЕВ. Наміру ж укладати будь які угоди із позивачем він не мав. Не мав він і такої можливості оскільки автомашина фактично вибула з його володіння і розпорядження. [PERSON] він видав, нотаріально посвідчене, доручення згідно із яким, доручив останьому право керувати згаданим транспортним засобом, представляти його інтереси в органах ДАІ, або будь-яких інших установах, підприємствах, організаціях незалежно від їх підпорядкування і форм власності з усіх питань, пов'язаних з експлуатацією транспортного засобу, ремонтом, проходженням технічного огляду; визначати на власний розсуд місце стоянки транспортного засобу; видавати від його імені заяви, одержувати довідки та інші необхідні документи, страхувати, отримувати страхові платежі та бути вигодонабувачем, виготовляти ключ до замка запалювання, а також виконувати всі інші юридично значимі дії, пов'язані з цією довіреністю. Показання відповідачів підтвердили свідки [PERSON] та [PERSON], які були присутні при передачи грошей та автомашини, що відбулися 2008 року. Таким чином, суд доходить висновку про безпідставність позовних вимог щодо відповідача [PERSON], оскільки він фактично угоду застави майна із позивачем не укладав і наміру такого не мав. Обов»язки, які він нібито узяв на себе, визнав відповідач [PERSON] і зобов»язався їх виконати. Відповідач [PERSON] не заперечує проти звернення стягнення на предмет застави з метою виконання умов кредитного договору. Таким чином, суд частково задовольняє вимоги позивача, в частині зобов»язань відповідача [PERSON], оскільки представлені позивачем докази, в цій частині, є підставними, об»єктивними, достатніми для визнання вимог обґрунтованими і їх задоволення. Відповідача [PERSON] від виконання зобов»язань звільняє. Позивач просив про розгляд справи у його відсутності. Відповідач [PERSON] визнавши позовні вимоги у повному обсязі і будучи повідомленим про місце і час слухання справи, в судове засідання не з»вився і про причини неявки суд не повідомив. Суд розглядає справу по суті у їх відсутності. На підставі наведеного,

Outcome: partial