Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася з позовом до Сумської міської ради в особі Управління обліку, розподілу та приватизації житла Сумської міської ради, про зобовязання вчинити дії по приватизації кімнати № 4 у гуртожитку по вулиці Прокофєва, 10 в місті Суми, без ордеру. В позові зазначає, що з метою приватизувати квартиру вона звернулася до органу приватизації, але Управлінням обліку, розподілу та приватизації житла Сумської міської ради відмовлено в приватизації по причині наявності неналежного ордеру і розяснено право про вирішення питання у судовому порядку. Позивач в судове засідання не зявилася, про дату та місце розгляду справи повідомлена належним чином, подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не зявилася, про дату та місце розгляду справи повідомлена належним чином, подала заяву про розгляд справи без її участі, проти позову заперечує, письмових заперечень не надано. Третя особа в судове засідання не зявився, про дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином. В звязку з неявкою сторін в судове засідання, фіксація судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснювалась, що відповідає положенням ст.197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] є основним наймачем кімнати №4 (житловою площею 16,9 кв.м.) в гуртожитку по вулиці Прокофєва, 10 в м. Суми. Вказаний факт підтверджується довідкою про склад сім'ї наймача ізольованої квартири (одноквартирного будинку) та займані ним приміщення від 02 вересня 2015 року, виданою КП «Сумижитло» Сумської міської ради та технічним паспортом від 04 листопада 2012 року, виготовленим КП «Сумське міське бюро технічної інвентаризації» Сумської міської ради (а.с.11). Будинок, в якому розташована кімната, знаходиться в комунальній власності територіальної громади міста Суми, та належить до об'єктів приватизації, відповідно до статті 2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», згідно якої до об'єктів приватизації належать квартири багатоквартирних будинків, одноквартирні будинки, житлові приміщення у гуртожитках (житлові кімнати, житлові блоки (секції), кімнати у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів (далі - квартири (будинки), які використовуються громадянами на умовах найму. Відповідно до ч. 3 ст. 8 вищевказаного Закону передача квартир (будинків) у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина. Відповідно до п. 18 Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, затвердженого Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 16.12.2009 року № 396, громадянином до органу приватизації подаються: оформлена заява на приватизацію квартири; довідка про склад сім'ї та займані приміщення; копія ордеру про надання жилої площі, документ, що підтверджує невикористання ним житлових чеків для приватизації державного житлового фонду; копія документу, що підтверджує право на пільгові умови приватизації; заява згода тимчасово відсутніх членів сім'ї наймача приватизацію квартири. З метою приватизації вищевказаної кімнати [PERSON] звернулася до органу приватизації Управління обліку, розподілу та приватизації житла Сумської міської ради із заявою про здійснення приватизації займаної кімнати в гуртожитку, в якій просила визначити уповноваженим власником житла її чоловіка [PERSON] (а.с.10). Відповідно до листа Управління обліку, розподілу та приватизації житла № 321 від 17 вересня 2015 року позивачу було відмовлено в приватизації кімнати № 4 у гуртожитку по вулиці Прокофєва, 10 в місті Суми, у звязку з тим, що ордер на вселення було видано обслуговуючою організацією, а не власником житла (а.с. 9). Ордер на вселення в спірну кімнату був виданий [PERSON], як основному наймачу, та члену сімї [PERSON] організацією ЖЕД «Облспоживспілка», у якого будинок знаходився на обслуговуванні (а.с. 14). Як вбачається з листа Управління обліку, розподілу та приватизації житла Сумської міської ради від 30 листопада 2010 року, будинок по вул. Прокофєва, 10 знаходиться в комунальній власності територіальної громади м. Суми (а.с.18). Згідно довідки КП «Сумижитло» від 02 вересня 2015 року, гуртожиток по вулиці Прокофєва, 10 в місті Суми знаходиться на обслуговуванні в КП «Сумижитло» Сумської міської ради (а.с. 11). Згідно ч. 10 ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» органи приватизації не мають права відмовити мешканцям квартир (будинків) у приватизації займаного ними житла, за винятком випадків, передбачених п. 2 ст. 2 цього Закону, а саме не підлягають приватизації: квартири - музеї; квартири (будинки), розташовані на території закритих військових поселень, підприємств, установ і організацій, природних та біосферних заповідників, національних парків, ботанічних садів, дендрологічних, зоологічних, регіональних ландшафтних парків, парків-пам'ятників садово-паркового мистецтва, історико-культурних заповідників, музеїв-заповідників; кімнати в гуртожитках; квартири (будинки), які перебувають у аварійному стані; квартири, віднесені у встановленому порядку до числа службових, а також квартири, розташовані в зоні безумовного (обов'язкового) відселення, забрудненій внаслідок аварії на ЧАЕС. Даний перелік підстав для відмови в приватизації квартири є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає, і вбачається, що на спірну кімнату позивача цей перелік не розповсюджується. Тому, посилання Сумської міської ради в особі Управління обліку, розподілу та приватизації житла на те, що згідно зі статтею 10 Примірного положення про гуртожитки, затвердженого постановою Ради Міністрів УРСР від 03.06.86 № 208 не має законних підстав для приватизації є безпідставним. Враховуючи те, що відповідно до ст. 59 ЖК України, ордер в будинку на квартиру, виданий ЖЕД Сумської облспоживспілки, не був в судовому порядку визнаним недійсним, відповідач не спростував факту, що виданий ордер не може бути підставою для надання дозволу на приватизацію, тому відповідач не мав права відмовляти позивачу у приватизації займаного ним житла саме з підстав невідповідності ордеру. Дії відповідача порушують конституційне право позивача на приватизацію житла. Таким чином, враховуючи, що позивач та члени її сімї вселені до кімнати на законних підставах, незаконність проживання ніхто не оспорює, враховуючи, що у позивача є всі необхідні документи для проведення приватизації вищезазначеного житлового приміщення, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судові витрати залишити за позивачем.

Outcome: approved