Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-18 00:00:00

Позивач [PERSON] у своїх інтересах та в інтересах малолітнього [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про визнання договорів недійсними та просив визнати недійсним договір купівлі-продажу житлового будинку, укладений 11.05.2017 року між [PERSON] та [PERSON] , посвідчений приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Плахотнюк О.В., зареєстрований в реєстрі під № 1261 з моменту його укладення; визнати недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки, укладений 11.05.2017 року між [PERSON] та [PERSON] , посвідчений приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Плахотнюк О.В., зареєстрований в реєстрі під № 1262 з моменту його укладення; визнати недійсним договір купівлі-продажу житлового будинку, укладений 23.05.2017 року між [PERSON] та [PERSON] , посвідчений приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Загороднюк О.С., зареєстрований в реєстрі під № 630 з моменту його укладення; визнати недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки, укладений 23.05.2017 року між [PERSON] та [PERSON] , посвідчений приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Загороднюк О.С., зареєстрований в реєстрі під № 629 з моменту його укладення, мотивуючи позовні вимоги тим, що при відчуженні спірного будинку [ADDRESS] був відсутній дозвіл органу опіки та піклування і були порушені права малолітнього [PERSON] , [INFO] . Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 04 березня 2019 року було забезпечено позов шляхом накладення арешту на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 1011171605101); земельну ділянку площею 0,0679 га кадастровий номер 0510137000:03:043:0264, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1011214905101); забезпечено позов шляхом заборони [PERSON] вчиняти будь - які дії, пов`язані з припиненням електропостачання, газопостачання, водопостачання житлового будинку [ADDRESS] ; заборони [PERSON] вчиняти будь - які дії, пов`язані з реєстрацією чи зняття з реєстрації місця проживання будь - яких фізичних осіб за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 19 березня 2019 року було замінено захід забезпечення позову, вжитий ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 04.03.2019 року, у виді заборони [PERSON] вчиняти будь - які дії, пов`язані з припиненням електропостачання, газопостачання, водопостачання житлового будинку [ADDRESS] іншим заходом, а саме: встановленням обов`язку Структурній одиниці «Вінницькі міські електричні мережі» ПАТ «Вінницяобленерго» відновити постачання електропостачання житлового будинку [ADDRESS] та забороною Структурній одиниці «Вінницькі міські електричні мережі» ПАТ «Вінницяобленерго» припиняти електропостачання будинку [ADDRESS] (обов`язок щодо оплати відновлення постачання електроенергії житлового будинку [ADDRESS] та оплата спожитої електроенергії покладається на позивача [PERSON] ). Ухвалами Вінницького міського суду Вінницької області від 3 травня 2019 року та від 24 липня 2019 року було витребувано від приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу Плахотнюк Олени Владиленівни належним чином засвідчену копію нотаріальної справи щодо посвідчення 11 травня 2017 року за реєстровим № 1261 договору купівлі-продажу житлового будинку по [ADDRESS] , укладеного між [PERSON] та [PERSON] ; витребувано від приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу Загороднюк Олени Степанівни належним чином засвідчену копію нотаріальної справи щодо посвідчення 23 травня 2017 року за реєстровим № 630 договору купівлі-продажу будинку по [ADDRESS] , укладеного між [PERSON] та [PERSON] ; витребувано від Департаменту адміністративних послуг Вінницької міської ради відомості, за якими адресами були зареєстровані (зняті з реєстрації) громадяни: [PERSON] , [INFO] (у період з 11 травня 2017 року до теперішнього часу), [PERSON] , [INFO] (у період з 11 травня 2017 року до теперішнього часу), [PERSON] , [INFO] (у період з 24 квітня 2015 року до теперішнього часу); у судове засідання викликано свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Позивач [PERSON] та його представник - адвокат Шиманський В.М. у судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю та просили їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнала повністю. Представник відповідача [PERSON] - адвоката Пунько І.В. у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову та просила відмовити у його задоволенні з підстав, викладених у відзиві від 17.04.2019 року (т.1, а.с. 124-129). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, однак подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність та просила відмовити у задоволенні позову з підстав, викладених у відзиві від 28.03.2019 року (т. 1, а.с. 97-100). Представник виконавчого комітету Вінницької міської ради як органу опіки та піклування в особі Служби у справах дітей Вінницької міської ради - Бойко М.П. у судове засідання не з`явилася, однак подала до суду заяву про розгляд справи у відсутність, при прийнятті судового рішення просила врахувати та захистити права та інтереси дитини (т. 2, а.с. 28). Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] (голова квартального комітету «Поділля») показала, що у будинку [ADDRESS] малолітні та неповнолітні діти не зареєстровані; дійсно, нею посвідчувалися підписи сусідів на акті проживання (без реєстрації) дитини у будинку [ADDRESS] , оскільки метою складання даного акту було влаштування дитини до дитячого садка за місцем фактичного проживання. Допитані у судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] показали, що, дійсно, у будинку [ADDRESS] проживає позивач [PERSON] , його дружина - [PERSON] та малолітній син - [PERSON] . Вислухавши пояснення учасників справи, показання допитаних свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов до висновку, що позов необґрунтований та не підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено такі обставини справи та відповідні їм правовідносини. 11.05.2017 року між відповідачами [PERSON] та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу житлового будинку з прибудовами, господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , посвідчений приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Плахотнюк О.В., зареєстрований в реєстрі під № 1261 (т. 1, а.с. 209). Крім того, 11.05.2017 року між відповідачами [PERSON] та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки, площею 0,0679 га, кадастровий номер 0510137000:03:043:0264, цільове призначення - для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , посвідчений приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Плахотнюк О.В., зареєстрований в реєстрі під № 1262 (т. 1, а.с. 46). 23.05.2017 року між відповідачами [PERSON] та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу житлового будинку з прибудовами, господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , посвідчений приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Загороднюк О.С., зареєстрований в реєстрі під № 630 (т. 1, а.с. 163-165). Крім того, 23.05.2017 року між відповідачами [PERSON] та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки, площею 0,0679 га, кадастровий номер 0510137000:03:043:0264, цільове призначення - для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , посвідчений приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Загороднюк О.С., зареєстрований в реєстрі під № 629 (т. 1, а.с. 15). До відчуження житловий будинок з прибудовами, господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , належав відповідачеві [PERSON] на підставі договору дарування житлового будинку з прибудовами, господарськими будівлями та спорудами від 27 листопада 2009 року, посвідченого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Король О.М. за реєстровим № 2199 (т. 1, а.с. 9-10). До відчуження земельна ділянка площею 0,0679 га, кадастровий номер 0510137000:03:043:0264, цільове призначення - для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , належала відповідачеві [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЯ № 519500 від (т. 1, а.с. 11). Позивач [PERSON] є сином відповідача [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 29.09.1992 року (т. 1, а.с. 6). Малолітній [PERSON] , [INFO] , є сином позивача [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 16.09.2014 року (т. 1, а.с. 12). Отже, малолітній [PERSON] , [INFO] , є онуком відповідача [PERSON] , яка є його бабою. Як вбачається з довідки Департаменту адміністративних послу Вінницької міської ради від 27.02.2019 року № 12976, відповідач [PERSON] була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , однак 10.05.2017 року (до укладення першого за часом зі спірних правочинів) була знята з реєстрації до нового місця проживання (т. 1, а.с. 55). Як вбачається з довідок Департаменту адміністративних послу Вінницької міської ради від 31.01.2019 року № 6568 та від 29.07.2019 року № 43386, позивач [PERSON] з 16.08.2008 року був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , однак 25.02.2019 року був знятий з реєстрації до нового місця проживання (т. 1 , а.с. 8, т. 2, а.с. 2). Як вбачається з довідки Департаменту адміністративних послу Вінницької міської ради від 29.07.2019 року № 43385, [PERSON] була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , однак 01.04.2019 року була знята з реєстрації до нового місця проживання (т. 2, а.с. 3). Як вбачається з повідомлення Департаменту адміністративних послу Вінницької міської ради від 06.08.2019 року № 04-00-0011-39328, в Реєстрі Вінницької міської об`єднаної територіальної громади відсутня інформація про реєстрацію місця проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] (т. 2, а.с. 1). Як вбачається з довідки квартального комітету «Поділля» від 11.05.2017 року, у будинку [ADDRESS] зареєстровані особи відсутні, діти до вісімнадцяти років відсутні (т. 1, а.с. 221). Як вбачається з довідки квартального комітету «Поділля», у будинку [ADDRESS] малолітніх та неповнолітніх дітей не зареєстровано (т. 1, а.с. 174). Як вбачається з Акту від 02.02.2019 року, у будинку [ADDRESS] з 1992 року по теперішній час проживає [PERSON] , з 2014 року по теперішній час - [PERSON] , з 2015 року по теперішній час - [PERSON] (т. 1, а.с. 7). Проживання [PERSON] , 2015 року народження, та [PERSON] у будинку [ADDRESS] без реєстрації також підтверджується довідкою квартального комітету «Поділля» від 01.02.2019 року № 130 (т. 1, а.с. 18). Як вбачається з Історії розвитку № 15\\04 дитини [PERSON] , [INFO] , Карти профілактичних щеплень № 15/04 дитини [PERSON] , [INFO] , повідомлення КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 5 м. Вінниці» від 03.05.2019 року № 01-7/577, місцем проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] , за значено адресу: [ADDRESS] (т. 1, а.с. 140-143). Допитані у судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] також підтвердили факт проживання дитини [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] . Згідно з ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Відповідно до частини першої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин); у цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається (частина друга статті 215 ЦК України); якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин) (частина третя статті 215 ЦК України). За правилом частини першої статті 224 ЦК України правочин, вчинений без дозволу органу опіки та піклування (стаття 71 цього Кодексу), є нікчемним. Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що нікчемним є правочин у разі його вчинення без дозволу органу опіки та піклування у визначених законом випадках, зокрема, статтею 71 ЦК України, відповідно до якої опікун не має права без дозволу органу опіки та піклування: 1) відмовитися від майнових прав підопічного; 2) видавати письмові зобов`язання від імені підопічного; 3) укладати договори, які підлягають нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, в тому числі договори щодо поділу або обміну житлового будинку, квартири; 4) укладати договори щодо іншого цінного майна; піклувальник має право дати згоду на вчинення правочинів, передбачених частиною першою цієї статті, лише з дозволу органу опіки та піклування. Відповідно до статей 58, 59 ЦК України, опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними; піклування встановлюється над неповнолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, цивільна дієздатність яких обмежена. Згідно з частиною першою статті 242 ЦК України батьки (усиновлювачі) є законними представниками своїх малолітніх та неповнолітніх дітей. Зі змісту частини першої статті 71 ЦК України, частини першої статті 224 ЦК України правочин є нікчемним, якщо його вчинено опікуном всупереч інтересам дитини без дозволу органу опіки та піклування, згода цього органу необхідна лише у випадку, коли дитина є власником (співвласником), або має право на користування жилим приміщенням, що відчужується. Такий правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду України від 30 березня 2016 року у справі № 6-232цс16. Крім того, згідно з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі № 1612/2343/12 (провадження № 61-6301св18), статтею 12 Закону України «Про основи соціального захисту бездомних громадян та безпритульних дітей» передбачено, що держава охороняє і захищає права та інтереси дітей під час вчинення правочинів щодо нерухомого майна; неприпустиме зменшення або обмеження прав та інтересів дітей під час вчинення будь-яких правочинів щодо жилих приміщень; органи опіки та піклування здійснюють контроль за дотриманням батьками та особами, які їх замінюють, житлових прав і охоронюваних законом інтересів дітей відповідно до закону; для вчинення будь-яких правочинів щодо нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, необхідний попередній дозвіл органів опіки та піклування, що надається відповідно до закону; за змістом цієї норми закону, а також статей 17, 18 Закону України «Про охорону дитинства», статті 177 СК України дбати про збереження та використання майна дитини в її інтересах - обов`язок батьків; з метою гарантування декларованого державою пріоритету інтересів дитини закон передбачає додаткові засоби контролю з боку держави за належним виконанням батьками своїх обов`язків, установлюючи заборону для батьків малолітньої дитини вчиняти певні правочини щодо її майнових прав без попереднього дозволу органу опіки та піклування; згідно з положеннями частин четвертої та п`ятої статті 177 СК України орган опіки та піклування проводить перевірку заяви про вчинення правочину щодо нерухомого майна дитини та надає відповідний дозвіл, якщо в результаті вчинення правочину буде гарантоване збереження права дитини на житло; за змістом частини шостої статті 203, частини першої статті 215 ЦК України правочин, що вчинений батьками (усиновлювачами) і суперечить правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей, може бути визнаний судом недійсним; такий правочин є оспорюваним; за таких обставин вчинення батьками неповнолітньої дитини певного правочину за відсутності попереднього дозволу органу опіки та піклування порушує установлену статтею 177 СК України заборону; правочин, що вчинений батьками (усиновлювачами) стосовно нерухомого майна, право власності на яке чи право користування яким мають діти, за відсутності обов`язкового попереднього дозволу органу опіки та піклування може бути визнаний судом недійсним (частина шоста статті 203, частина перша статті 215 ЦК України) за умови, якщо буде встановлено, що оспорюваний правочин суперечить правам та інтересам дитини, звужує обсяг існуючих майнових прав дитини та/або порушує охоронювані законом інтереси дитини, зменшує або обмежує права та інтереси дитини щодо жилого приміщення, порушує гарантії збереження права дитини на житло; сам по собі факт відсутності обов`язкового попереднього дозволу органу опіки та піклування на укладення оспорюваного правочину не є безумовною підставою для визнання його недійсним; відповідно до частини першої статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою; дитина має право на проживання за місцем проживання кожного з батьків, а тому її житлові права відчуженням квартири, що належала її бабі, не порушені. Отже, установивши, що відповідач [PERSON] є бабою (не опікуном або матір`ю) малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , який проживав у спірному житловому будинку, суд доходить до висновку, що згоди органу опіки і піклування на укладення спірних правочинів не потребувалося. Обов`язок забезпечувати захист права на житло малолітнього [PERSON] , [INFO] , покладений на його батьків - позивача [PERSON] та [PERSON] , а не на його бабу - відповідача [PERSON] . До того ж, мати дитини [PERSON] також мала зареєстроване місце проживання за адресою: [ADDRESS] , однак 01.04.2019 року (після укладення спірних правочинів та відкриття провадження у даній справі) була знята з реєстрації, незважаючи на те, що відповідно до ч. 2 ст. 156 ЖК УРСР, на вселення до батьків їх неповнолітніх дітей згоди власника не потрібно. Оскільки відсутні правові підстави для визнання недійсним договорів, укладених між відповідачами [PERSON] та [PERSON] , то і договори, укладені між відповідачами [PERSON] та [PERSON] , також є правомірним. При цьому, суд звертає увагу позивача також на те, що за будь-яких обставин відповідно до п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» № 9 від 6 листопада 2009 року, не підлягають задоволенню позови власників майна про визнання недійсними наступних правочинів щодо відчуження цього майна, які були вчинені після недійсного правочину; у цьому разі майно може бути витребувано від особи, яка не є стороною недійсного правочину, шляхом подання віндикаційного позову, зокрема від добросовісного набувача - з підстав, передбачених частиною першою статті 388 ЦК. Таким чином, у задоволенні позову слід відмовити повністю. Питання судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. Крім того, відповідно до ч.ч. 9, 10 ст. 158 ЦПК України, у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову; у такому разі заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням або ухвалою суду. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: dismissed