Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-23 00:00:00

Позивач АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача на його користь заборгованість по кредитному договору № б/н від 05.05.2011, відповідно до умов якого банк надав відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач умови кредитного договору не виконує, має заборгованість по кредиту у розмірі 34971,25 грн, яка складається із: заборгованості за тілом кредита - 34971,25 грн, які позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь, а також судові витрати. У судове засідання представник позивача не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги підтримує, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про дату, час та місце проведення судового розгляду. Відповідно до п.1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника), без поважних причин або без повідомлення причин неявки. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, всебічно, повно, об`єктивно оцінивши надані докази та давши їм належну оцінку, суд встановив наступне. Судом встановлено, що між сторонами 05.05.2011 укладено договір про надання банківських послуг шляхом підписання відповідачем анкети - заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг. Відповідно до умов якого позивач надав відповідачу кредит у вигляді встановленого ліміту на платіжну картку 5000,00 гривень, який у подальшому збільшився до 20000,00 грн. Відповідно до умов кредитного договору відповідач зобов`язувалася повернути кредит у повному обсязі в терміни та в розмірах, що встановлені умовами договору. Банк взяті на себе зобов`язання за кредитним договором виконав, надав [PERSON] кредитні кошти, проте відповідач свої зобов`язання належним чином не виконує. Тому 27.01.2021 позивач АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду із позовною заявою про стягнення заборгованості за договором кредиту. Статтею 525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідач не виконує умови договору, внаслідок чого станом на 06.12.2020 заборгованість за кредитним договором складає 34971,25 грн. Пред`являючи позов, банк прохав стягнути з відповідача заборгованість за тілом кредиту. Заявляючи позовні вимоги, АТ КБ «ПриватБанк» посилалося на те, що 05.05.2011 між банком та [PERSON] укладено кредитний договір, шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, відповідно до якого АТ КБ «Приватбанк» надало відповідачу грошові кошти у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок 5000 гривень, розмір якого збільшився до 20000 грн. На підтвердження умов договору АТ КБ «ПриватБанк» надало суду копію анкети-заяви відповідача, витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», Умови та правила надання банківських послуг в ПриватБанку, розрахунок заборгованості, довідку про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки та довідку про підписання кредитного договору б/н , за якими було надано дві кредитні картки. Разом з тим, вказані документи не підтверджують погодження між сторонами умов кредитування. Як вбачається з матеріалів справи, витяг з тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», Умови та правила надання банківських послуг в ПриватБанку не містять підпису відповідача. Анкета-заява містить лише анкетні дані відповідача, його контактну інформацію, але не містить даних про умови кредитування. 03 липня 2019 року Великою Палатою Верховного Суду було ухвалено постанову в аналогічній справі за позовом ПАТ «КБ «Приватбанк» до фізичної особи про стягнення заборгованості за картковим кредитом (справа №342/180/17). У вказаній постанові Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про те, що Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, який не містять підпису позичальника, не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами шляхом підписання заяви-анкети. Заява-анкета позичальника не містить положень щодо розміру процентів. Отже, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами. В цій же постанові Велика Палата Верховного Суду вказала, що за відсутності належних та допустимих доказів погодження умов договору, АТ «КБ «Приватбанк» має право вимагати захисту своїх прав шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. З урахуванням зазначеної позиції Великої Палати Верховного Суду АТ «КБ «Приватбанк» має право виключно на повернення сум фактично отриманих коштів. Вирішуючи позовну вимогу в частині стягнення з відповідача на користь позивача 34971,25 грн - заборгованості за тілом кредиту суд зазначає наступне. Як вбачається з Довідки про зміну умов кредитування кредитної картки оформленої на [PERSON] , максимальний розмір кредитного ліміту по кредитній картці виданій йому становив 20000 грн (а.с.29). Натомість, як встановлено судом із Виписки за договором № б/н укладеним з [PERSON] , банк після проведення операцій пов`язаних з автоматичним списанням відсотків за використання кредитного ліміту, комісій, додає розмір вказаних коштів до розміру основного зобов`язання (а.с.19-28). Тіло кредиту - це та сума на яку оформляється кредитний договір та є розміром основного зобов`язання, на який нараховується розмір відсотків за їх використання та у випадку порушення строків та розміру його виконання, відповідно неустойка, а також інші санкції встановлені договором. У розмір тіла кредиту не можуть входити відсотки по кредиту, комісійні, пеня і штрафи через прострочення. Приймаючи до уваги викладене, а також те, що розмір кредитного ліміту по кредитній картці виданій [PERSON] становив 20000,00 грн., тому вказана сума і є тілом кредиту, суд дійшов висновку, що позовна вимога в частині стягнення з відповідача на користь позивача 34971,25 грн - заборгованості за тілом кредиту підлягає частковому задоволенню, а саме в розмірі основного зобов`язання на суму 20000 грн, оскільки відповідач отримавши від банку вказану суму, не повернув її. Згідно з п. 3 ч. 2 ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог. Позивачем при подачі позову до суду було сплачено судовий збір в розмірі 2270 грн та заявлено позовні вимоги про стягнення 34971,25 грн. Суд, задовольняючи позов частково, та стягуючи з відповідача на користь позивача суму заборгованості в розмірі 20000 грн, вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати пропорційно розміру задоволених вимог в сумі 1298 грн (20000 х2102: 34971,25).

Outcome: partial