Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-20 00:00:00

Позивач, [PERSON] у грудні 2019 року звернувся до суду з позовом про визнання виконавчого напису № 23164 від 01.12.2017 року вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швець Русланом Олеговичем, про стягнення з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» кредитної заборгованості за період з 22.05.2008 року по 08.08.2017 року в сумі 677486,80 грн., та витрат за вчинення виконавчого напису в сумі 3000,00 грн, таким, що не підлягає виконанню. Позов мотивований тим, що 01 грудня 2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швець Pусланом Олександровичем вчинено виконавчий напис про стягнення з [PERSON] 26279,55 долларів США, що курсом 25,78 відповідно до службового розпорядження Національного Банку України від 08.08.2017 року складає 677486,80 грн., зареєстрований в реєстрі за № 23164. Зазначений виконавчий напис позивач не отримував, про його існування йому стало відомо після звернення представника позивача с адвокатським запитом до Фортечного відділу державної виконавчої служби у місті Кропивницькому Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області та отриманої відповіді з додатками від 10.12.2019 року. Із зазначеної відповіді позивачу стало відомо, що вказаним відділом 03.12.2018 року було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження по примусовому виконанню виконавчого напису № 23146 від 01.12.2017р., що видав приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Швець Руслан Олегович (№ за автоматизованою системою виконавчих проваджень: 57823604). Вважає, що виконавчий напис не підлягає виконанню, оскільки вчинений нотаріусом із порушенням вимог чинного законодавства. Зокрема, нотаріус не перевірив безспірності заборгованості, не вказав номер договору, на підставі якого вчинив виконавчий напис, не перевірив чи відноситься така заборгованість до безспірної, чим порушив вимоги статті 88 Закону України «Про нотаріат». Крім того, нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швець Pусланом Олеговичем порушено порядок щодо спливу 30-денного строку з моменту надіслання банком письмової вимоги до боржника було порушено права [PERSON] на спростування розміру заборгованості. Крім того, при вчиненні нотаріусом виконавчого напису останній зазначив у цьому напису період стягнення, який перевищує загальний строк позовної давності - 3365 днів, а саме: з 22.05.2008 року по 08.08.2017 року, тобто включив вимоги, з дня виникнення яких минуло більше трьох років (точніше більш 12 років). А відтак позивач змушений звернутись до суду з відповідним позовом за захистом порушених прав. Ухвалою судді Кіровського районного суду міста Кіровограда Панфіловою А.В. від 20 грудня 2019 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання (а.с.22). Через канцелярію Кіровського районного суду міста Кіровограда відповідачем подано відзив (вх. № 1655 від 17.01.2020 року) на позовну заяву в якому останні заперечують щодо задоволення вимог позивача, посилаючись на те, що відповідно укладеного договору позивач отримав кредит та саме цей факт сторонами не оскаржується. Згідно статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установи і кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. У порушення зазначених норм закону та умов договору позивач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав та не повернув в межах строку встановленого договором, суму кредиту та не сплатив проценти, комісію та інше за користування кредитом. Враховуючи, норми діючого законодавства відповідач надав всі необхідні документі відповідно до Переліку, а саме кредитний договір, засвідченого банком розрахунку про заборгованість, в якому в повній мірі відображені всі операції позивача, щодо погашення заборгованості, підстав вважати незаконність дій нотаріуса немає, тим більше неподання документів, що нестверджують безспірність вимог до позивача, а отже вважає, що позов задовленню не підлягає (а.с. 30-41). Ухвалою Кіровського районного суду міста Кіровограда від 07 травня 2020 року витребувано у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Швець Руслана Олеговича належним чином завірену копію нотарільної справи по вчиненню оскаржуваного виконавчого напису (а.с.66). У зв`язку з звільненням судді [PERSON] , з посади судді Кіровського районного суду міста Кіровограда, відповідно до рішення Вищої Ради Правосуддя від 23.06.2020 року та наказу голови Кіровського районного суду міста Кіровограда від 25.06.2020 року № 122-ОС/д, враховуючи що суддя [PERSON] у вказаному випадку не може продовжувати розгляд справи, відповідно до наказу голови Кіровського районного суду міста Кіровограда про передачу справ № 18-АГ від 26.06.2020 року, невирішені судові справи передані для повторного автоматизованого розподілу, та згідно з пунктом 2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, призначено повторний автоматизований розподіл матеріалів справи № 404/9039/19, № провадження 2/404/2420/19 (розпорядження № 547 від 17.07.2020 року керівника апарату Кіровського районного суду міста Кіровограда «Щодо призначення повторного автоматизованого розподілу справи»). Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, для розгляду справи № 404/9039/19, № провадження 2/404/2420/19 визначено суддю Кіровського районного суду міста Кіровограда Кулінка Л.Д. Цивільну справу № 404/9039/19, № провадження 2/404/2420/19 прийнято до свого провадження та призначено судове засідання (ухвала Кіровського районного суду міста Кіровограда від 07 серпня 2020 року; а.с.77). На виконання вимог ухвали Кіровського районного суду міста Кіровограда від 07 травня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швець Русланом Олеговичем направлено до суду належним чином завірену копію нотаріальної справи по вчиненню виконавчого напису № 23164 від 01.12.2017 року вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швець Русланом Олеговичем, про стягнення з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» кредитної заборгованості за період з 22.05.2008 року по 08.08.2017 року в сумі 677486,80 грн., та витрат за вчинення виконавчого напису в сумі 3000,00 грн (а.с.79-92). Позивач в судове засідання не з`явився, представником позивача подано через канцелярію суду заяву (вх. № 26869 від 20.07.2021 року) про розгляд справи за відсутності позивача та його представника, позовні вимоги підтримують та просять задовольнити (а.с.151-152). Відповідач в судове засідання не з`явився, представником відповідача у поданому відзиві на позовну заяву зазначено про розгялд справи за відсутності представника відповідача (а.с. 30-31). Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Швець Руслан Олегович в судове засідання не з`явився, подав через канцелярію суду заяви (вх. № 11697 від 24.09.2020 року, вх. № 23309 від 18.06.2021 року) про розгляд справи за його відсутності (а.с.60, 148). Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача приватний виконавець виконавчого округу Фортечний відділ державної виконавчої служби у місті Кропивницькому Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с. 27, 48, 58, 70, 103, 116, 130, 147), причини неявки суду не повідомили, заяв та клопотань до суду не подавали. Розглянувши наявні матеріали справи, оцінивши наявні в матеріалах справи та досліджені в судовому засіданні докази, суд встановив таке. Між [PERSON] та Акціонерним товариством комерційний банк «Приват-Банк» 22 травня 2008 року укладено кредитний договір № 229163-CRED (а.с.82-84). За умовами пункту 1.3 кредитного договору позивач отримав кредитні кошти в сумі 6000 доларів США, зі строком повного погашення кредиту 19.11.2009 року, зі сплатою 24 % річних (пункт 3.1. кредитного договору). За пунктом 5.1. кредитного договору при порушенні позичальником будь-якого зобов`язання зі сплати відсотків за користування кредитом, винагороди, порушення пункту 2.2.8 договору, банк має право нарахувати, а позичальник зобов`язаний сплатити банку пеню в розмірі 0,2 % від суми несплаченого платежу за кожень день прострочення платежу, но не більше подвійної ставки Національного Банку України, яка діє в період за який нараховується пеня. У пункті 5.5. кредитного договору сторонами погоджено,що при порушенні позичальником зобов`язання по виконанню графіка погашення кредиту та відсотків, оформленого у вигляді додатку № 1 до договору, який є невід`ємною частиною договору, або порушення пункту 2.2.8 договору, позичальник зобов`язаний сплатити банку штраф за кожень випадок порушення вказаного графіку погашення в частині виконання дати погашення кредиту: на 1-9 днів в розмірі 5% від суми своєчасної несплаченої частини отриманого кредиту, на 10 і більше днів в розмірі 10 % від суми своєчасної несплаченої частини отриманого кредиту. Строк позовної давності по зобов`язанню зі сплати кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки, пені штрафів за договором встановлюються сторонами строк на 5 років (пункт 5.7. договору). Відповідно до розрахунку заборгованості за договором № 229163-CRED від 22.05.2008 року, укладеного між ПриватБанком та клієнтом [PERSON] станом на 08.08.2017 року складає 26279,55 доларів США, що складає еквівалент 677486,80 грн., з яких: заборгованість за кредитом в сумі 4851,82 доларів США, що складає еквівалент 125079,92 грн., заборгованість за відсотками в сумі 20167,08 доларів США, що складає еквівалент 519907,32 грн., штраф (фіксована ціна) в сумі 9,70 доларів США, що складає еквівалент 250,00 грн., штраф (відсоток від суми заборгованості) в сумі 1250,95 доларів США, що складає еквівалент 32249,49 грн. (а.с.86). Акціонерним товариством комерційний банк «Приват Банк» направлено на адресу позивача письмову вимогу про усунення порушень за кредитним договором № 229163-CRED від 22.05.2008 року з якої вбачається, що у випадку непогашення заборгованості за кредитним договором протягом п`яти календарних днів, банк буде змушений здійснити стягнення заборгованості у безспірному порядку, шляхом вчинення виконавчого напису нотаріусом (а.с.88-89). Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швець Русланом Олеговичем 01 грудня 2017 року вчинений виконавчий напис зареєстрований в реєстрі № 23164 про стягнення з [PERSON] на користь Акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» заборгованості за кредитним договором № 229163-CRED в загальній сумі сумі 26279,55 доларів США, що за курсом 25,78 відповідно до службового розпорядження Національного Банку України від 08.08.2017 року складає 677486,80 грн., з урахуванням: 4851,82 доларів США заборгованість за тілом кредиту; 20167,08 доларів США заборгованості за відсотками; 9,70 доларів США, заборгованість по штрафам (фіксована частина); заборгованості по штрафам (відсоток від суми заборгованості) 1250,95 доларів США; та 3000,00 грн. витрат за вчинення цього виконавчого напису (а.с.80). На підставі вказаного виконавчого напису старшим державним виконавцем Фортечного відділу державної виконавчої служби міста Кропивницький Головного територіального управління юстиція винесено постанову про відкриття виконавчого провадження від 03.12.2018 року (а.с.9). Кожна особа має право в порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (частина перша статті 4 Цивільного процесуального кодексу України). Частинами першою та третьою статті 13 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом (частини перша та друга статті 12 Цивільного процесуального кодексу України). Відповідно до статті 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 Цивільного процесуального кодексу України). Нормами статті 18 Цивільного кодексу України визначено, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Нотаріус у межах реалізації наданих йому юрисдикційних повноважень не вирішує спорів про право, але в результаті розгляду нотаріальної справи та вчинення нотаріальної дії правова невизначеність все ж припиняється. Отже, здійснюючи повноваження у сфері безспірної юрисдикції, нотаріус має встановлювати наявність або відсутність певного юридичного складу, щоб покласти його у підставу нотаріального акта в межах вчинюваної ним відповідної нотаріальної дії. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 цього Закону). Таким актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Захист прав боржника у процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається у спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, а саме вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу. Згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 глави 16 розділу ІІ цього Порядку). Згідно з підпунктом 1.1 пункту 1 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Підпунктом 1.2 пункту 1 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій вчинення нотаріальних дій перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, зокрема якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем (підпункт 3.1 пункту 3 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій). Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Пунктом 1 Переліку передбачено, що для одержання виконавчого напису нотаріуса за нотаріально посвідченими договорами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно (крім випадку, передбаченого пунктом 1-1 цього Переліку), подаються: оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. У пункті 1-1 Переліку зазначено, що для одержання виконавчого напису за іпотечними договорами, що передбачають право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі прострочення платежів за основним зобов`язанням до закінчення строку виконання основного зобов`язання, подаються: оригінал нотаріально посвідченого іпотечного договору; оригінал чи належним чином засвідчена копія договору, що встановлює основне зобов`язання; засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувача про непогашення заборгованості; оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання; довідка фінансової установи про ненадходження платежу. Наведені висновки щодо порядку вчинення виконавчого напису нотаріуса викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 січня 2020 року у справі № 305/2082/14-ц (провадження № 14-557 цс 19). За змістом пункту 2.3 Порядку вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу. Доказів надсилання [PERSON] повідомлення - письмової вимоги про усунення порушень матеріали справи не містять. Оскільки повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка на письмовому повідомленні про його отримання, однак відомості про отримання позивачем відповідного повідомлення в матеріалах справи відсутні. Ненадання доказів щодо повідомлення боржника унеможливлюють вчинення виконавчого напису, оскільки неотримання позивачем вимоги про усунення порушень за кредитним договором об`єктивно позбавило його можливості надати свої заперечення щодо неї або оспорити вимоги банку. Позивач не мав можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору між ним та відповідачем щодо суми заборгованості, що об`єктивно виключає можливість вчинення виконавчого напису. Аналогічні висновки щодо необхідності повідомлення боржника про усунення порушень викладені у постановах Верховного Суду від 30 вересня 2019 року у справі № 357/12818/17, від 10 квітня 2019 року. Крім того, Велика Палата Верховного Суду кваліфікує обставини щодо неповідомлення боржника про усунення порушень у спорах про визнання виконавчого напису нотаріуса про звернення стягнення на предмет іпотеки/застави таким, що не підлягає виконанню, як порушення прав позичальника, що має наслідком задоволення таких позовів (постанови від 02 липня 2019 року у справі № 916/3006/17 (провадження № 12-278гс18), від 16 травня 2018 року у справі № 320/8269/15-ц (провадження № 14-83цс18). Окрім того, судом встановлено, що кредитний договір № 229163-CRED від 22 травня 2008 між Акціонерним товариством комерційний банк «Приват Банк» та [PERSON] укладено строком, до 19.11.2009 року, з продовденням сроку позовної давності терміном 5 років, тобто термін виконання ним грошових зобов`язань покладених на нього зазначеним договором сплинув 19.11.2014 року. Частиною першою статті 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Таким чином, умовами договору погашення кредитної заборгованості та строки сплати чергових платежів визначено місяцями. Отже, поряд з установленням строку дії договору сторони визначили також строки виконання боржником окремих зобов`язань (внесення щомісячних платежів), що входять до змісту зобов`язання, яке виникло на основі договору. Згідно з частиною третьою статті 254 Цивільного кодексу України строк виконання кожного щомісячного зобов`язання спливає у відповідне число останнього місяця строку. Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок (стаття 253 Цивільний кодекс України). Відповідно до статті 256 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 Цивільного кодексу України). Згідно з частинами першою, п`ятою статті 261 Цивільного кодексу України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Відповідно до частини другої статті 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Враховуючи вищевикладені норми та те, що оскаржуваний виконавчий напис вчинений 01 грудня 2017 року, суд приходить до висновку що зазначений виконавчий напис вчинено з порушенням строків позовної давності, тобто після спливу трирічного строку із дня виникнення права вимоги. Відповідно до статті 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Нормами статті 88 Закону України «Про нотаріат» визначено, що отаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. З наданих матеріалів справи судом встановлено, що [PERSON] будь-яких претензій чи заяв, а також вимог про наявність заборгованості та погашення боргу від Акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» чи приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Швець Руслана Олеговича не отримував. Позивач не був проінформований про існування заборгованості та її розмір, чим був позбавлений права оскаржити вимогу у судовому порядку або виставити письмове заперечення банку чи нотаріусу. Нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів . У зв`язку з наведеним суд приходить до висновку, що виконавчий напис № 23164 вчинений 01 грудня 2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швець Русланом Олеговичем, про стягнення з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» кредитної заборгованості за період з 22.05.2008 року по 08.08.2017 року в сумі 677486,80 грн. та витрат за вчинення виконавчого напису в сумі 3000,00 грн. Відповідно до частини першої статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку з тим, що позовні вимоги позивача задоволено в повному обсязі, тому з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в сумі 768,40 грн.

Outcome: approved