Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-23 00:00:00

Позивач - [PERSON] звернулася з позовом до відповідача - [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини в розмірі ? частини заробітку (доходу) відповідача. Позовні вимоги мотивовані наступним. З 08.11.1997 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. Спільне життя не склалося, останнім часом позивач не знаходить взаєморозуміння з відповідачем, спільне проживання припинено з серпня 2014 року. Подальше збереження шлюбу, як і примирення, позивач вважає неможливим та недоцільним. З цих підстав позивач просить розірвати шлюб. Від шлюбу сторони мають дитину [PERSON], [INFO], яка після припинення фактичних шлюбних відносин проживає з позивачем та перебуває на її утриманні. Відповідач здійснює матеріальну підтримку епізодично, що і стало підставою для звернення до суду. В судовому засіданні позивач пояснила, що з серпня 2014 року забрала речі та виїхала на квартиру, яку орендує, відповідно, несе витрати на оренду; сама навчається в НАДУ при Президентові України, щоквартально несе значні витрати на оплату навчання; дитина в силу свого віку потребує постійних витрат для нормального закінчення середньої школи та підготовки до майбутнього вступу до вищого навчального закладу, випуску тощо. З урахуванням цього, позивач просить стягнути з відповідача на утримання дитини аліменти в розмірі 1/2 частки заробітку (доходу) відповідача щомісячно до повноліття дитини. Підтримавши позовні вимоги, позивач та її представник просили позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, про що зазначив у письмових запереченнях, вважає вимогу про розірвання шлюбу помилкою з боку позивача, оскільки позивач, не пояснюючи йому причин, пішла з дому у вересні 2014 року; розмір аліментів, які він в змозі сплачувати на утримання дитини, не може перевищувати ? усіх видів його заробітку (доходу) через те, що на його утриманні перебувають також двоє непрацездатних, хворих батьків (батько - інвалід ІІІ групи, та мати, яка перенесла операцію). Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 08.11.1997 року, зареєстрованому районним відділом реєстрації актів громадянського стану м. Ківерці, актовий запис № 111 (а.с. 8). Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З обставин, викладених позивачем, убачається, що спільне життя з відповідачем не склалося внаслідок відсутності останнім часом взаєморозуміння, різних поглядів на життя та на майбутнє, на виховання дитини тощо; у позивача відсутнє бажання зберігати такий шлюб, втрачене почуття любові. Сторонами визнається, що з вересня 2014 року вони проживають окремо і не ведуть спільного господарства. Відповідно до ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Оскільки у позивача відсутнє бажання перебувати у шлюбі з відповідачем, позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. З матеріалів справи убачається, що сторони мають дитину [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачем (а.с. 9). Згідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Враховуючи положення ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, доньки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. З урахуванням того, що відповідач отримує постійний, стабільний заробіток, суд може визначити розмір аліментів на утримання дитини в частці від його заробітку (доходу) щомісячно. Згідно наданих відповідачем доказів, він має на утриманні двох непрацездатних батьків. Тож, приймаючи до уваги ці обставини, розмір аліментів на утримання дитини слід визначити у 1/3 частці усіх видів щомісячного заробітку (доходу) відповідача. Отже, вимоги про стягнення аліментів підлягають частковому задоволенню. Аліменти підлягають стягненню з дня звернення позивача до суду, тобто, - з 15.09.2014 р. і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача належить стягнути 243, 60 грн. судового збору за позовну вимогу про розірвання шлюбу, а також з відповідача необхідно стягнути судові витрати в сумі 243, 60 грн. в дохід держави, оскільки позивач при зверненні до суду з позовною вимогою про стягнення аліментів була звільнена від сплати судового збору.

Outcome: partial