Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-14 00:00:00

Позивач [PERSON] у липні 2018 року звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. Позов обґрунтовує тим, що 03.06.2011 між нею та відповідачем було укладено шлюб. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Останнім часом відповідач не приймає участі в утриманні дитини, не надає необхідної матеріальної допомоги. Саме тому позивач і звернулась до суду, та просила стягувати щомісячно з відповідача на її користь аліменти на утримання сина у розмірі 1/ 4 частини від його доходу, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 05.10.2017. 17 серпня 2018 року ухвалою суду відкрито спрощене провадження по справі. Позивач в судове засідання 15.01.2019 не з'явилася, про день, час та місце судового засідання повідомлялася належним чином, надала заяву про розгляд справи без її участі, у якій також позов підтримала, просила його задовольнити та не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач в судові засідання 17.09.2018, 14.11.2018 та 15.01.2019 не з'явився, про день, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Відповідно до положень ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов'язки сторін та те, що позивач проти заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч. 1 ст. 280 та ч. 1 ст. 281 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Окрім того у сторін 12 квітня 2012 року народився син [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] (а.с.6). Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, відповідач не з'являвся в судові засідання та не надав доказів розміру свого щомісячного доходу та того, що він матеріально утримує своїх дітей. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Оцінивши надані по справі докази, з огляду на те, що відповідач зобов'язаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття, створювати необхідні умови для їх розвитку та життя нарівні з позивачем, суд вважає за можливе стягувати щомісячно з відповідача на користь позивача аліменти на утримання малолітнього [PERSON] у розмірі 1/ 4 частини від його доходу, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд вважає, що такий розмір аліментів на утримання дитини щомісяця є обґрунтованим та доцільним. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] зверталася до Дарницького районного суду м. Києва 05 жовтня 2017 року із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів із [PERSON] на утримання сина [PERSON] Проте ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 01 грудня 2017 року було відмовлено у прийнятті заяви про видачу судового наказу, оскільки боржник не був зареєстрований у м. Києві. З урахуванням норми ст. 191 СК України суд вважає правильним стягувати з відповідача аліменти на користь позивача з моменту звернення до суду із заявою про видачу судового наказу, а саме з 05.10.2017 до досягнення сином [PERSON] повноліття. Відповідно до ст. 133, 141 ЦПК України суд присуджує до стягнення з відповідача на користь держави судові витрати в сумі 704,80 грн.

Outcome: approved