Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-24 00:00:00

Позивач [PERSON] , звернулася до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із позовною заявою до [PERSON] про стягнення коштів (аліментів) на утримання дитини. Позовні вимоги мотивує тим, що в період з 2015-2016 рік позивач перебувала з відповідачем у відносинах, від яких [INFO] у них народився син [PERSON] . Також [PERSON] вказує, що спільне життя з відповідачем не склалося і з грудня 2016 року вони проживають окремо, син залишився проживати разом з нею. З цього часу відповідач повністю ухилився від виховання та утримання сина, не цікавиться його життям, не надає жодної матеріальної допомоги ні в грошовій, ні в натуральній формі. Позивач вказує, що на сьогоднішній день в неї нема можливості працювати, оскільки знаходиться у відпустці по догляду за дитиною, іншого альтернативного джерела доходу немає, відсутність допомоги з боку відповідача ставить її сім`ю в надскрутне матеріальне становище. З метою всебічного розвитку дитини, позивач та члени її родини займаються та забезпечують дитині влітку та взимку оздоровлення, відвідування кіно, театру, а також інших заходів та міроприємств, що свідчить про те, що дитина потребує щоденних витрат. Окрім цього, позивач вказує, що у відповідача нема осіб на утриманні. Враховуючи викладене позивач просить стягнути з [PERSON] , [INFO] , зареєстрованого за адресою: [ADDRESS] , ідентифікаційний номер - [NUMBER] на її користь, на утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі 3000 гривень щомісячно починаючи з дня подання позовної заяви до досягнення дитиною повноліття. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, хоч про час та місце розгулу справи була повідомлена вчасно та належним чином. Від представника позивача - адвоката Муртазіної Н.М. до суду надійшла заява, у якій вона просить розгляд справи провести без їх участі та долучено копію нотаріально посвідченої заяви [PERSON] , [INFO] РНОКПП [NUMBER] , мешканця [ADDRESS] , від 24.02.2020 року. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явився, хоча про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. У відповідності до ч. 4 ст. 223ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відтак, суд розглядає справу відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України заочно. Через неявку в судове засідання учасників справи, судом у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов до наступного висновку. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 19 травня 2016 року Ужгородським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області, [PERSON] народився [INFO] та батьками дитини записані - батько [PERSON] , мати [PERSON] . Згідно долученої до матеріалів справи копії нотаріально посвідченої заяви [PERSON] , [INFO] РНОКПП [NUMBER] , мешканця [ADDRESS] , від 24.02.2020 року встановлено, що він батько, не заперечує проти тимчасових виїздів за кордон його дитини [PERSON] , [INFO] , в супроводі матері [PERSON] . Відтак, судом встановлено та жодних сумнівів не виникає, що батьком малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , є відповідач [PERSON] . У відповідності до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Позивачем ставиться вимога про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання малолітньої дитини - [PERSON] у твердій грошовій сумі у розмірі 3000 гривень щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Зі змісту ст.182 СК України слідує, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. При цьому, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Оцінюючи наявні у справі докази, та враховуючи те, що відповідач добровільно не приймає участі у матеріальному забезпеченні дитини, доказів зворотного [PERSON] до суду надано не було, а також те, що син перебуває на повному утриманні матері, хоча обов`язок утримувати дитини є рівною мірою обов`язком як матері [PERSON] , так і батька [PERSON] , суд дійшов до висновку, що відповідач зобов`язаний нести витрати на утримання свого сина, [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі 3000 гривень щомісячно. Згідно з ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Оскільки, з позовом позивач [PERSON] звернулася 29.01.2020 року, то аліменти на утримання дитини підлягають стягненню з цієї дати. За приписами п. 1 ч. 1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справі про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Виходячи з наведеного, оскільки позивача було звільнено від сплати судового збору, такий підлягає стягненню з відповідача на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved