Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-20 00:00:00

Позивач [PERSON] просить стягнути з відповідача [PERSON] (інд. код - [NUMBER]) на його користь борг за договором позики грошових коштів у розмірі 69770 (шістдесять девять тисяч сімсот сімдесять) гривень та судові витрати. Представник позивача [PERSON]- [PERSON] справу просить розглядати без його участі та участі позивача [PERSON]. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задоволити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує, про що подав у суд письмову заяву. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився. Позивач [PERSON], в обґрунтування позовних вимог, у позовній заяві зазначив, що 19 серпня 2014 року між ним, [PERSON] (паспорт серії КА №588792, виданий Бориславським МВ УМВС України у Львівській області від 19.12.1997р.) та [PERSON] (паспорт серії СТ №051354, виданий Бориславським МВ ГУМВС України у Львівській області від 20 січня 2009 р., був укладений договір позики грошових коштів. Відповідно до умов договору він передав відповідачу суму грошових коштів у сумі 2620 доларів США, що у гривневому еквіваленті станом на 13 вересня 2016 року становить 69770 гривні (1 долар США станом на 13 вересня 2016 року - 26,63 грн. відповідно до курсу НБУ). Відповідач кошти прийняв та зобовязався повернути їх до 19 серпня 2015 року, про що написав розписку. Проте, останньої домовленості відповідач не виконав, ніяких коштів не повернув, у зв'язку чим він відповідно до ст.3 ЦПК України має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до статті 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Стаття 1047 ЦК України передбачає, що договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Верховний Суд України (постанова Судової палати у цивільних справах від 18 вересня 2013 року № 6-63цс 13) сформував наступну правову позицію. Письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику. Договір позики є двостороннім правочином, а також він є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов'язки за договором позики, у тому числі повернення предмета позики або рівної кількості речей тою ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей. Відповідно до норм статті 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Письмовими доказами, дослідженими судом, зокрема: Світлокопією розписки від 19.08.2014 року стверджено, що відповідач [PERSON] отримав у позивача [PERSON] 2620 доларів США і зобов'язався повернути вищевказану суму до 19 серпня 2015 року. Світлокопією виписки Національного банку України від 21.11.2016 стверджено, що відповідно до офіційного курсу НБУ станом на 13 вересня 2016 року 1 долар США становив 26,63 грн. С У Д О М В С Т А Н О В Л Е Н О, що 19.08.2014 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] укладено договір позики грошових коштів, відповідно до умов якого відповідач [PERSON] отримав у позивача [PERSON] 2620 доларів США і зобов'язався повернути позивачу вищевказану суму до 19.08.2015, що підтверджується світлокопією розписки відповідача [PERSON] від 19.08.2014 року. Згідно світлокопії виписки Національного банку України від 21.11.2016, встановлено що за офіційним курсом НБУ 1 долар США станом на 13 вересня 2016 року становив 26,63 грн., тому у гривневому еквіваленті сума позики у розмірі 2620 доларів США станом на 13.09.2016 становить 69770 гривень. Згідно із ст.1046 ЦК України за договором позики позикодавець передає у власність іншій стороні (позичальнику) грошові кошти або інші речі, наділені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позичальнику таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей такого ж роду та якості. Згідно ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Оскільки, відповідач [PERSON] взяті на себе зобов'язання, згідно договору позики від 19.08.2014 року не виконав, тобто не повернув позивачу [PERSON] позику в сумі 69770 грн., - тому з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] слід стягнути грошові кошти в сумі 69770 грн. З врахуванням наведеного та

Outcome: approved