Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом про усунення осіб від права на спадкування за законом. Свої позовні вимоги обґрунтовують наступним. Вона є донькою померлих [PERSON] та [PERSON] та рідною сестрою померлого [PERSON]. При житті її батькові належало на праві власності будинок [ADDRESS]. У спірному будинку позивач та померлі батьки, брат мешкали однією сім'єю, доки кожен із дітей не побудував сім'ю. Її брат [PERSON] 12 березня 1994 року уклав шлюб із [PERSON], яка є відповідачем по справі. Від шлюбу подружжя має двох дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які також є відповідачами по справі. До 2000 року брат мешкав у м. Києві. Після смерті батька, який помер [INFO] відкрилася спадщина у вигляді будинку [ADDRESS]. Заповіту батько не залишив. Позивач здійснювала догляд за будинком. Спільне життя її брата не склалося, та він у 2000 році брат повернувся до батьківського будинку та там мешкав, оскільки йому ніде було жити. Так, відповідно до свідоцтва про право на спадщину за Законом від 12.07.1999 року № 699 її брат [PERSON] прийняв спадкове майно у вигляді будинку [ADDRESS] та продовжував у ньому мешкати один без дружини та дитини. Але у передбаченому Законом порядку він не зареєстрував право власності на спадкове майно і таким чином не набув право власності на нього. У 2003 році у [PERSON] почалось захворювання легень та позивач почала догляд за братом. Вона систематично приїжджала до брата, привозила йому їжу, давала гроші на ліки, оскільки розмір його пенсії по інвалідності був мінімальний та він не працював. Окрім того, із його пенсії брат сплачував аліменти на двох дітей. Тобто він ніяк не міг самостійно існувати, оздоровлюватись за ті копійки які залишились у нього. Вся допомога по догляду за хворим братом як матеріальна так і моральна полягла на плечі позивача та її чоловіка. Відповідачі у свою чергу мешкали окремо у будинку [ADDRESS]. У цьому будинку відповідачі зареєстровані, мешкають по теперішній час. Відповідачі не дивлячись на те, що вони мешкали із померлим у одному селі вони не доглядали батька, не піклувалися про його стан здоров'я. З часом стан здоров'я брата лише погіршився і за останні роки позивач дуже багато часу і грошей затратила на його лікування. Але лікування не дало належного результату, та [INFO] [PERSON] помер. Всі затрати пов'язані із похованням брата та поминального обіду понесла лише позивач. Після смерті брата позивач як сестра продовжила доглядати за батьківським будинком, за городом, веде домашнє господарство, сплачує комунальні послуги, тобто вважає себе такою, що прийняла спадщину шляхом фактичного мешкання у спадковому будинку. Декілька місяців потому позивач звернулася до нотаріальної контори де їй стало відомо, що відповідно до чинного законодавства до нотаріальної контори звернулися діти померлого із заявами про прийняття спадщини. Дружина брата [PERSON] також звернулася до нотаріуса, але відмовилася від належній їй частини будинку на користь дітей. Вважає, що відповідач [PERSON] відповідач по справі, хоча і на день смерті брата перебувала з ним у зареєстрованому шлюбі (фактично була його дружиною), однак з 2000 року не проживала з померлим,сумісного побуту з ним не вела, мешкала окремо, не доглядала його, не надавала йому допомоги, а тому має бути усунена від права на спадкування за Законом. [PERSON] та [PERSON] - діти померлого та відповідачі по справі на день смерті батька досягли 19 років. При житті батька також не цікавились його життям, станом його здоров'я, не доглядали його, не надавали йому допомогу, в якій він потребував. В судовому засіданні позивач [PERSON], її представник [PERSON] свої позовні вимоги підтримали у повному обсязі, наполягали на їх задоволенні. Суду надав пояснення аналогічні тим, що викладені у позовній заяві. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], її представник [PERSON] із позовом не погодилися, просили суд відмовити у позові у повному обсязі за відсутністю обґрунтованості та законності позовних вимог. Суду надали пояснення аналогічні тим, що викладені у запереченнях. Свідки (за клопотанням позивача) [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судовому засіданні пояснили, що вони усі мешкають в одному селі Олександрівка. Село маленьке, а тому усі один про одного усе знають. Зазначили, що за [PERSON] доглядала його сестра із своїм чоловіком, лише вони несли усі матеріальні витрати як і по його догляду, так і пов'язані із його похованням. У свою чергу діти померлого та його колишня дружина також мешкали із померлим в одному селі, але мешкали своїм життям, життям та здоров'ям спадкодавця не цікавилися взагалі. Лише коли він помер, згадали, що після його смерті є спадщина. Суд, вислухавши пояснення сторін (позивача, відповідача, свідків), дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] помер [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 12 липня 2013 року виконкомом Олександрівської селищної ради (а.с.9). Із довідки про причину смерті до форми № 106/0 № 31 вбачається, що причина смерті [PERSON] є рак верхньої долі правої легені. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 12 липня 1999 року спадкоємцем майна [PERSON], померлого [INFO] є його син [PERSON]. Спадкове майно, на яке видане це свідоцтво складається з жилого будинку жилої площі 25,6 кв.м. з надвірними побудовами, сарай -Б, льох-п, літня кухня -В, гараж-Г, душ - Д, сарай - Е, уборна - У, паркан, ворота, що знаходиться в [ADDRESS] на землі Олександрівської селищної Ради народних депутатів. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] зареєстрував шлюб із [PERSON] 12 березня 1994 року у Саварській сільській Раді, Богуславського району, Київської області. Від шлюбу подружжя має двох дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1261 ЦК України в першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, а також той з подружжя, який пережив спадкодавця, батьки спадкодавця. За змістом ч.1 ст. 1267 ЦК України частки у спадщині кожного зі спадкоємців за законом рівними. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, повинен подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч.5 ст.1224 ЦК України особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо судом буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Виходячи зі змісту зазначеної норми, згідно з вимогами ст..214 ЦПК України необхідно встановити як факт ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги, так і факт перебування спадкодавця в безпорадному стані через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво та потребу спадкодавця в допомозі цієї особи. Лише при одночасному настанні цих обставин і доведеності зазначених фактів у їх сукупності, спадкоємець може бути усунений від права на спадщину. Під безпорадним станом слід розуміти безпомічність особи, неспроможність її своїми силами через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво фізично та матеріально самостійно забезпечити умови свого життя, у зв'язку чим ця особа потребує стороннього догляду, допомоги та піклування. Ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який потребував допомоги, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на уникнення від обов'язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю, тобто ухилення пов'язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов'язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій, Таким чином, ухилення характеризується умисною формою вини. Крім того, підлягає з'ясуванню і питання, чи потребував спадкодавець допомоги від спадкоємця за умови отримання її від інших осіб і чи мав спадкоємець матеріальну й фізичну змогу надавати таку допомогу. В пункті 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. №7 «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування. Так судом встановлено, що відповідно довідки виданої Олександрівською селищною радою у домоволодінні [ADDRESS] був зареєстрований лише [PERSON], який помер [INFO] згідно домової книги. Відповідно до наданої копії акту складеного 21.09.2013 року депутатом Олександрівської селищної ради організацію та фінансування похорон [PERSON], який помер [INFO] здійснювала лише [PERSON] Також позивачем [PERSON] відповідно норм статті 60 ЦПК Україні надані копії накладних щодо витрат, пов'язаних із похованням брата. Окрім того судом встановлено, що померлий [PERSON] сплачував аліменти на користь [PERSON] на утримання їхніх двох дітей. Судом із наданої копії позовної заяви вбачається, що при зверненні до суду із позовом про стягнення аліментів [PERSON] зазначено, що між нею та [PERSON] «були шлюбні відносини припинені». Судом встановлено, що [PERSON] з 2003 року страждав тяжкою хворобою, рак верхньої долі правого легеню, не міг самостійно забезпечити умови свого життя, потребував допомоги та піклування, страждав на тяжкі захворювання, внаслідок чого знаходився у безпорадному стані та потребував стороннього догляду. Суду не надано достатніх доказів на підтвердження надання допомоги з боку відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON] В судовому засіданні об'єктивно встановлено, і це не заперечувалось учасниками процесу, що відповідач [PERSON] на час хвороби спадкодавця [PERSON] працювала, окрім того вона отримувала аліменти на утримання дітей з його пенсії, знаючи про його безпорадний стан та що він потребує дорогих ліків. У відповідності до ч.1 ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом встановлено, та не оспорювалось відповідачами [PERSON], [PERSON], [PERSON], що їх було відомо про хворобу [PERSON], однак доказів на підтвердження фактів надання необхідної допомоги відповідачами не надано. Аналіз наведених підстав та вимог закону дозволяє суду дійти висновку, що [PERSON], [PERSON], [PERSON] ухилялися від надання допомоги спадкодавцеві [PERSON], який через тяжку хворобу перебував у безпорадному стані та потребував сторонньої допомоги. З огляду на зазначене суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги [PERSON] про усунення відповідачів від права на спадкування після померлого [PERSON] Згідно ч. 4 ст. 215 ЦПК України резолютивна частина рішення суду повинна містити висновок суду про розподіл судових витрат. Відповідно до статті 88 ЦПК України оскільки позовні вимоги [PERSON] задоволені, то суд вважає за доцільне стягнути з відповідачів у солідарному порядку судові витрати по сплаті судового збору на користь [PERSON] у розмірі 114 гривень 70 копійок. На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 1216,1261,1267,1269,1224 ЦК України,

Outcome: approved