Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-09 00:00:00

Позивач [PERSON] Факторингова компанія «Вектор Плюс» звернулося до Тернопільського міськрайонного суду із позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №1901/0406/64-038 від 21.04.2006 р. в сумі 31635.98 доларів США, що в еквіваленті до гривні станом на 19.11.2013 р. складає 252866.39 грн., з яких : заборгованість за основною сумою кредиту 10307 доларів США (гривневий еквівалент станом на 19.11.2013 р. 82383.85 грн.), заборгованість по відсоткам 7250.22 доларів США (гривневий еквівалент станом на 19.11.2013 р. 57951.01 грн.), пеня 14078.76 доларів США (гривневий еквівалент станом на 19.11.2013 р. 112531.53 грн.) Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 28.11.2012 р. між [PERSON] Факторингова компанія «Вектор Плюс» та ПАТ «Сведбанк», яке виступало правонаступником ВАТ «Сведбанк», яке в свою чергу виступало правонаступником АКБ «ТАС Комерцбанк» укладено Договір факторингу №15. Згідно зазначеного договору відбулося відступлення права вимоги за кредитним договором №1901/0406/64-038 від 21.04.2006 р., який був укладений між АКБ «ТАС Комерцбанк» та [PERSON]. Внаслідок укладення вказаного договору факторингу відбулася заміна кредитора, а саме [PERSON] Факторингова компанія «Вектор Плюс» набуло статусу нового кредитора / стягувача за договором кредиту від №1901/0406/64-038 від 21.04.2006 р., позичальником згідно якого є [PERSON]. АКБ «ТАС Комерцбанк» з яким відповідач [PERSON] уклав договір кредиту свої зобов'язання за Кредитним договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредит у сумі 12951 доларів США. В свою чергу, відповідач [PERSON] неналежно виконує взяті на себе зобов'язання, чим грубо порушує істотні умови Кредитного договору, в результаті чого станом на 19.11.2013 p., має прострочену заборгованість, яку позивач як новий кредитор просить стягнути з відповідача відповідно до договору кредиту №1901/0406/64-038 від 21.04.2006 р. Уточнивши позовні вимоги позивач просить стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором №1901/0406/64-038 від 21.04.2006 р. в сумі 17708.44 доларів США, що станом на 06.10.2014 р. еквівалентно 229306.59 грн., з яких: заборгованість за відсотками 4996.22 доларів США, що станом на 06.10.2014 р. еквівалентно 64696.06 грн., пеня 12712.22 доларів США, що станом на 06.10.2014 р. еквівалентно 164610.54 грн. Представник позивача позовні вимоги підтримав з мотивів викладених в позовній заяві та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] позову не визнав, з приводу задоволення позовних вимог заперечив, пояснивши, що заборгованість за кредитним договором №1901/0406/64-038 від 21.04.2006 р. з нього стягнуто у судовому порядку на підставі рішення Тернопільського міськрайонного суду від 15.10.2009р. Крім того, вказав, що в рахунок погашення боргу в нього вилучено автомобіль, тому жодних зобов»зань перед позивачем у нього немає. Дослідивши та оцінивши докази, суд встановив наступні обставини справи. 21.04.2006 р. між АКБ «ТАС Комерцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Сведбанк» та [PERSON] укладено кредитний договір №1901/0406/64-038 від 21.04.2006р., відповідно до умов якого банк зобов»язався надати [PERSON] кредит в сумі 12951 доларів США на строк з 21.04.2006 р. по 20.04.2011 р. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 14 % річних за весь строк фактичного користування кредитом, а відповідач зобов'язувався повернути наданий кредит і сплатити проценти за користування кредитними коштами в сумі, строки та на умовах, що передбачені Кредитним договором. 28.11.2012 р. між [PERSON] Факторингова компанія «Вектор Плюс» та ПАТ «Сведбанк», яке виступало правонаступником ВАТ «Сведбанк», яке в свою чергу виступало правонаступником АКБ «ТАС Комерцбанк» укладено Договір факторингу №15. Згідно зазначеного договору відбулося відступлення права вимоги за кредитним договором №1901/0406/64-038 від 21.04.2006 р., який був укладений між АКБ «ТАС Комерцбанк» та [PERSON], а саме [PERSON] Факторингова компанія «Вектор Плюс» набуло статусу нового кредитора / стягувача за договором кредиту від №1901/0406/64-038 від 21.04.2006 р., позичальником згідно якого є [PERSON]. АКБ «ТАС Комерцбанк» правонаступником якого є ПАТ «Сведбанк», виконав свої зобов»язання за кредитним договором №1901/0406/64-038 від 21.04.2006 р. перед відповідачем [PERSON] Відповідно до п.п.3.1, 3.3., 3.8 кредитного договору №1901/0406/64-038 від 21.04.2006 р., позичальник зобов»язаний щомісячно до 10 числа погашати кредит та сплачувати відсотки за користування кредитом шляхом щомісячних фіксованих рівних платежів протягом всього строку дії договору згідно графіку. Рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 15.10.2009 р. з [PERSON] в користь ВАТ «Сведбанк» в особі Тернопільського регіонального товариства ВАТ «Сведбанк» стягнуто заборгованість по кредиту у розмірі 106267.13 грн., а також 1314.68 грн. понесених судових витрат. Із даних офіційного сайту Національного банку України вбачається, що 100 доларів США в гривневому еквіваленті станом на 06.10.2014 р. складає 1294.9049 грн., отже 1 долар США еквівалентно 12. 949049 грн. Як вбачається із наданого позивачем розрахунку заборгованості по кредитному договору №1901/0406/64-038 від 21.04.2006 р., станом на 06.10.2014 р. заборгованість відповідача [PERSON] складає 17708.44 доларів США, що станом на 06.10.2014 р. еквівалентно 229306.59 грн., з яких: заборгованість за відсотками 4996.22 доларів США, що станом на 06.10.2014 р. еквівалентно 64696.06 грн., пеня 12712.22 доларів США, що станом на 06.10.2014 р. еквівалентно 164610.54 грн. Відповідно до п.8.1 кредитним договором №1901/0406/64-038 від 21.04.2006 р., за порушення строків погашення заборгованості за кредитом та/або строків сплати процентів за користування кредитом позичальник сплачує пеню за кожний день прострочення в розмірі подвійної процентної ставки, зазначеної в п.1.3 даного договору, від суми простроченої заборгованості. З огляду на умови п.8.1 кредитного договору №1901/0406/64-038 від 21.04.2006 р., позивачем нараховано пеню у розмірі 12712.22 доларів США, що станом на 06.10.2014 р. еквівалентно 164610.54 грн. Відповідно до ч.1 ст.1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов'язання клієнта перед фактором. Зобов'язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов'язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Відповідно до ч.1 ст.1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Згідно ч.1 ст.1082 ЦК України, боржник зобов'язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Відповідно до ч.1, ч.2, ч.4 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. 15.11.2013 р. вих. №1001-юр ТОВ «ФК «Вектор Плюс» звернувся до відповідача [PERSON] із досудовою вимогою щодо виконання договірних зобов»язань за кредитним договором №1901/0406/64-038 від 21.04.2006 р., проте відповідач [PERSON] зазначеної вимоги не виконав та боргу за договором кредиту №1901/0406/64-038 від 21.04.2006 р. не повернув. Згідно ч. 3 ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч.1, 3 ст.549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею ) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов»язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобо»язання за кожен день прострочення виконання. Розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наяності інших обставин, які мають істотне значення (ч.3 ст.551 ЦК України). Суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача користь позивача пені в розмірі 12712.22 доларів США за несвоєчасність виконання зобов»язань за кредитним договором №1901/0406/64-038 від 21.04.2006 р. слід задовольнити частково, зменшивши розмір пені з 12712.22 доларів США до 3000 доларів США, оскільки у відповідача відсутня заборгованість по тілу кредиту, а заборгованість по відсоткам за користування кредитом складає лише 4996.22 доларів США, що станом на 06.10.2014 р. еквівалентно 64696.06 грн., що не є співрозмірним із предявленими до стягнення санкціями. Крім того, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків. За даних обставин, суд приходить до висновку, що має місце порушення прав позивача, які підлягають захисту, а позов до задоволення, шляхом стягнення з відповідача в користь позивача заборгованості за договором кредиту №1901/0406/64-038 від 21.04.2006 р. в сумі 7996.22 доларів США, що станом на 06.10.2014 р. еквівалентно 103543.21 грн., з яких: заборгованість за відсотками 4996.22 доларів США, що станом на 06.10.2014 р. еквівалентно 64696.06 грн., пеня 3000 доларів США, що станом на 06.10.2014 р. еквівалентно 38847.15 грн. Крім того, із відповідача, відповідно до ст.88 ЦПК України, слід стягнути 1035.43 грн. судового збору сплаченого позивачем . Відповідно до п.1 ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі: зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом. З врахуванням викладеного, з огляду на те, що під час розгляду справи позивачем ТОВ «ФК «Вектор Плюс» було зменшено позовні вимоги з 31635.98 доларів США, що в еквіваленті до гривні станом на 19.11.2013 р. складає 284502.37 грн. до 17708.44 доларів США, що станом на 06.10.2014 р. еквівалентно 229306.59 грн. та позивачем було проплачено при зверненні із даним позовом 2845.02 грн. судового збору, тому суд вважає, що ТОВ «ФК «Вектор Плюс» підлягає поверненню сплачений судовий збір в сумі 551.96 грн. по платіжному дорученні №529 від 18.11.2013 р., внаслідок зменшення позивачем позовних вимог. Твердження відповідача [PERSON] про те, що в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором у нього вилучено автомобіль у з»язку із чим у нього відсутня будь-яка заборгованість перед позивачем судом до уваги не береться, оскільки в підтвердження вказаних обставин відповідачем не подано суду жодних доказів.

Outcome: approved