Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-31 00:00:00

Позивач [PERSON] служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, в інтересах малолітнього [PERSON] звернулось до суду з позовом про позбавлення батьківських прав, посилаючись на те, що відповідачі мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], від виховання якого злісно ухиляються. За даними АДБ УМВС України в Харківській області відповідачі не зареєстровані у м. Харкові, місцезнаходження їх невідомо. У зв'язку із станом здоров'я дитини [PERSON] та [PERSON] просили тимчасово, до виповнення дитині 4 років, влаштувати малолітнього до державного закладу на повне державне забезпечення. [PERSON] та [PERSON] були попереджені про те, що дитина, яка тимчасово влаштована до будинку дитини може бути усиновлена без згоди батьків, якщо вони не проживаючи з дитиною понад 6 місяців без поважних причин не проявляють щодо неї батьківської турботи та піклування, не виховують та не утримують її. Також батькам було роз'яснено, що у разі необґрунтованої відмови забрати дитину в зазначений строк, а також відмови від участі в її вихованні й утриманні без поважних причин, адміністрація будинку дитини має право звернутися з позовом до суду про позбавлення їх батьківських прав. Рішенням виконавчого комітету Єнакіївської міської ради від 18.09.2013 № 481 малолітній [PERSON], [INFO] року був влаштований до державного закладу. 14.02.2015 року малолітній [PERSON] був тимчасово переведений з Артемівського спеціалізованого будинку дитини до Харківського обласного будинку дитини № 3. З моменту влаштування дитини батьки жодного разу не відвідали сина, не цікавились його долею, не виявили бажання забрати дитину додому. У зв'язку з вказаними обставинами, просять позбавити батьківських прав відповідачів у порядку ст. 164 СК України, а також стягнути аліменти на користь дитячого закладу, де знаходиться дитина. Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги повністю і дав пояснення про обставини, викладені вище. Також зазначила, що змушені звернутись до суду, так як батьки дитиною не цікавляться, не утримують, дитині необхідно встановити статус позбавленої батьківського піклування для можливості надання дитині певних пільг. Відповідачі в судове засідання не з'явились про час і місце судового засідання повідомлялись належним чином. Представник третьої особи - Харківського обласного будинку дитини № 3 Логвінова К.Ю. в судовому засіданні підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити. Пояснила, що за 1,5 року перебування дитини в їх закладі, дитину ніхто із батьків не відвідував, не цікавився його долею, не дзвонив. Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення позивача та дослідивши матеріали справи, приходить до наступного: Згідно з вимогами ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. В судовому засіданні встановлено, що відповідачі у справі [PERSON] та [PERSON], мають малолітнього сина [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження [NUMBER], видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Єнакіївського міського управління юстиції у Донецькій області від 11.09.2013, актовий запис № 656), від виховання якої злісно ухиляються. У зв'язку із станом здоров'я дитини [PERSON] та [PERSON] просили тимчасово, до виповнення дитині 4 років, влаштувати малолітнього до державного закладу на повне державне забезпечення. [PERSON] та [PERSON] були попереджені про те, що дитина, яка тимчасово влаштована до будинку дитини може бути усиновлена без згоди батьків, якщо вони не проживаючи з дитиною понад 6 місяців без поважних причин не проявляють щодо неї батьківської турботи та піклування, не виховують та не утримують її. Також батькам було роз'яснено, що у разі необґрунтованої відмови забрати дитину в зазначений строк, а також відмови від участі в її вихованні й утриманні без поважних причин, адміністрація будинку дитини має право звернутися з позовом до суду про позбавлення їх батьківських прав. Рішенням виконавчого комітету Єнакіївської міської ради від 18.09.2013 № 481 малолітній [PERSON], [INFO], був влаштований до державного закладу. 14.02.2015 року малолітній [PERSON] був тимчасово переведений з Артемівського спеціалізованого будинку дитини до Харківського обласного будинку дитини № 3. Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» - виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.» Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Проте жодного з покладених законом на батьків обов'язків, відповідачі не виконували та не виконують. Як вже було зазначено, відповідачі не проявляли до сина батьківської турботи, не цікавилися та не відвідували його, не турбувались про його фізичний і духовний розвиток, не надавали матеріальної допомоги на його виховання. Верховний суд України в ч. 2 п. 16 Пленуму «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30.03.2007 року наголосив, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Відповідно до ст. 165 Сімейного кодексу України - право на звернення з позовом про позбавлення батьківських прав має також органи опіки та піклування. Згідно ст. 164 СК України - батьки можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Питання щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], відносно малолітнього [PERSON], [INFO], додатково було розглянуто на засіданні Комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Харківської міської ради. Враховуючи вищезазначене та рекомендації Комісії,

Outcome: approved