Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-04 00:00:00

Позивач [PERSON] просить розірвати шлюб між ним та відповідачкою, зареєстрований 12.08.2005 року у виконавчому комітеті Нежухівської сільської ради Стрийського району Львівської області, актовий запис № 7. В обґрунтування позовних вимог позивач покликався на те, що в нього з відповідачкою різні погляди на життя, різне бачення вирішення сімейних справ, у зв'язку з чим постійно виникали непорозуміння та сварки, які переростали у скандали, під час яких він чув на свою адресу образи та зневагу. Крім того, дванадцять років назад відповідачка, забравши свої речі, пішла проживати окремо. В подальшому, він почав підтримувати стосунки з іншою жінкою, від спільного проживання з якою у них народився син [PERSON], [INFO]. Примирення між ними неможливе, як і подальше спільне життя, оскільки вони не підтримують жодних стосунків, а тому наполягає на розірванні шлюбу. Позивач [PERSON] в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, покликаючись на викладені в позовній заяві обставини. Відповідачка [PERSON] позовні вимоги визнала, проти розірвання шлюбу не заперечила. Згідно з ч.ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд приходить до висновку, що визнання позову відповідачкою слід прийняти, позов задовольнити. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 12.08.2005 року, який був зареєстрований у виконавчому комітеті Нежухівської сільської ради Стрийського району Львівської області, актовий запис № 7. Після реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] /а.с. 3/. Відповідно до свідоцтва про зміну імені серії [NUMBER] від 25.11.2010 року [PERSON] 25.11.2010 року змінила прізвище на [PERSON]. З пояснень сторін судом встановлено, що в шлюбі в подружжя народилася дочка [PERSON], [INFO]. Сім'я фактично розпалася, а шлюб існує тільки формально, так як сторони близько дванадцяти років разом не проживають, не підтримують шлюбні відносини, не ведуть спільного господарства. Позивач проживає у цивільному шлюбі з іншою жінкою та виховує спільного з нею сина [PERSON], [INFO]. Поновлювати сімейні стосунки та миритися сторони не бажають, чого вони самі не заперечили в судовому засіданні. Статтею 51 Конституції України та ч. 1 статті 24 СК України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно до ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Аналізуючи наведені докази, встановивши дійсні мотиви розлучення та з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, суд приходить до висновку, що розлад у сім'ї є стійким і тривалим, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим і недоцільним, суперечило б інтересам сторін та їх малолітньої дочки, оскільки її повноцінний розвиток і виховання у сім'ї, де відсутнє взаєморозуміння та існують постійні конфлікти, є неможливим, а тому позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved