Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-16 00:00:00

Позивач в квітні 2015 року звернулася до суду з позовом про визнання права власності на будинок в порядку спадкування за законом. 24 вересня 2012 року помер позивача батько [PERSON] (спадкодавець), про що зроблено актовий запис про смерть № 617 від 25 вересня 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Марганецького міського управління юстиції у Дніпропетровській області. Після його смерті відкрилась спадщина на житловий будинок, господарські забудови та земельну ділянку, на якій вони розташовані за адресою: м. Марганець Дніпропетровської області, вул. Акварельна, буд. 15, які належали померлому на праві спільної сумісної власності, нажитої під час шлюбу, але не виділені в натурі. У встановлений законом строк позивач звернулась до приватного нотаріуса [PERSON] за місцем відкриття спадщини із заявою про прийняття спадщини. На звернення з проханням видати свідоцтво про право власності на спадщину за законом позивачу було відмовлено на підставі відсутності в позивача правовстановлюючого документу на обєкт спадщини і рекомендовано звернутись до суду. Правовстановлюючі документи на обєкт спадщини знаходяться у відповідача та виписані на її імя. Позивач надала до суду заяву про розгляд справи без її участі та просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав в повному обсязі. Суд дослідив документи, які були надані до суду. Суд приходить до наступного: 24 вересня 2012 року помер позивача батько [PERSON] (спадкодавець), про що зроблено актовий запис про смерть № 617 від 25 вересня 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Марганецького міського управління юстиції у Дніпропетровській області. Після його смерті відкрилась спадщина на житловий будинок, господарські забудови та земельну ділянку, на якій вони розташовані за адресою: м. Марганець Дніпропетровської області, вул. Акварельна, буд. 15, які належали померлому на праві спільної сумісної власності, нажитої під час шлюбу, але не виділені в натурі. Відповідно до ч.І ст. 60 Сімейного кодексу України, та ч. З ст. 368 Цивільного кодексу України (далі ЦКУ) майно, придбане подружжям за час шлюбу, є їх спільною сумісною власністю. Не зважаючи на те, що доля спільної сумісної власності померлого [PERSON] не була за його життя виділена в натурі, згідно до ч.2 ст. 370 ЦКУ при виділі частки з майна, що знаходиться у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного зі співвласників є рівними. Таким чином частка померлого [PERSON] має складати 1/2 від загального розміру майна, що є спільною сумісною власністю, і частка Відповідача складає 1/2 відповідно. Згідно ст. ст. 1267, 1278 ЦКУ частки в спадщині кожного з спадкоємців за законом є рівними. Саме тому 1/4 частки успадкувала за законом дружина померлого [PERSON] - відповідач, а 1/4 - має успадкувати позивач - рідна донька [PERSON] (що підтверджується свідоцтвом про народження), як перша черга спадкоємців за законом відповідно до ст. 1261 ЦКУ. Відповідно до ч.І ст.1268 ЦКУ спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Судові витрати підлягають стягненню з Відповідача, на підставі ст.. 88 ЦПК України. Тому суд вважає, що позовну заяву задовольнити в повному обсязі. На підставі викладеного і

Outcome: approved