Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом, яким просить визнати за нею право власності на 23/100 частин житлового будинку з надвірними будівлями по [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після смерті матері [PERSON], померлої [INFO]. В обґрунтування позову зазначила, що вона є власницею 37/300 частин житлового будинку з надвірними прибудовами, який розташований за адресою [ADDRESS] згідно свідоцтва про право на спадкування за законом від 11.11.1992 року виданого 12-ю ХДНК р. № 1-5287. Її матері [PERSON] належить 23/100 частин вказаного будинку з надвірними будівлями на підставі рішення народного суду 3 участка Орджонікідзевського району від 10.06.1958 року. Також на вказане домоволодіння право власності зареєстроване за [PERSON] - 20/100 частин (на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого 12-ю ХДНК 06.06.1991 року р.№ 3-2506) та 20/100 частин (на підставі дубліката свідоцтва про право власності, виданого виконавчим комітетом Орджонікідзевської райради м. Харкова, дублікат виданий 13.12.1988 р.), 37/300 частин (на підставі свідоцтва про право на спадкування, виданого 12-ю ХДНК 11.11.1992 р., р. № 1-5269); [PERSON] - 37/300 частин (на підставі договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом ХДНО [PERSON] 18.12.2007 р., р. № 1874). [INFO] померла мати позивачки (свідоцтво про смерть видане 18.06.2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову [NUMBER]). При житті [PERSON] залишила заповіт віт 04.12.1992 року на все своє майно на ім*я позивачки [PERSON] Заповіт посвідчено12-ю ХДНК та зареєстровано в реєстрі № 2-5240. Фактично позивачка є спадкоємицею належної її матері 23/100 частин житлового будинку з надвірними будівлями по [ADDRESS]. Спадкове майно позивачка прийняла, так як постійно проживала разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. [PERSON] та [PERSON] спадщину після смерті матері позивачки не прийняли та на неї не претендують, що підтверджується їх заявами. Для оформлення своїх спадкових прав [PERSON] звернулася до нотаріальної контори, але заяву не прийняли, так як з'ясувалося, що відсутній оригінал право установчого документа на ім*я [PERSON], а саме рішення народного суду 3-ї ділянки Орджонікідзевського району м. Харкова від 10.06.1958 року. У судовому засіданні представник позивачки [PERSON] - [PERSON], позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити, та надала суду пояснення згідно заявлених позовних вимог. Представник відповідача територіальної громади Харківської міської ради до судового засідання не з'явився, про день та час слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомив. Треті особи - [PERSON], [PERSON] до судового засідання не з'явилися, про день та час слухання справи були повідомлені своєчасно та належним чином, причини неявки - заяви в матеріалах справи про слухання справи за їх відсутністю, проти задоволення позову не заперечують. Враховуючи, що у справі маються достатні дані про права і взаємовідносини сторін, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача та, зі згоди позивача, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи при цьому з наступного. Відповідно до свідоцтва про народження [NUMBER] виданого повторно 16.04.1958 р. Орджонікідзевським районним відділом ЗАГС м. Харкова, актовий запис № 458-77 батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON]. 16 жовтня 1976 р. позивачка, дівоче прізвище [PERSON], [INFO], уклала шлюб з [PERSON], [INFO], у Фрунзенському відділі ЗАГС м. Харкова, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] та прийняла прізвище чоловіка [PERSON]. [INFO] [PERSON], померла (свідоцтво про смерть [NUMBER] від 18.06.2012 р. видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції). Судом встановлено, що позивачка по справі [PERSON] - донька померлої [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина на 23/100 частини житлового будинку з надвірними побудовами по [ADDRESS]. При житті мати позивачки залишила заповіт від 04.12.1992 р. посвідченого державним нотаріусом 12-ї ХДНК [PERSON], реєстровий номер 2-5240, згідно якого, [PERSON], який мешкає за адресою [ADDRESS] заповідала все своє майно, де б таке не знаходилось, та з чого б воно не складалось, та взагалі все те, що буде належати їй за законом на день її смерті, вона заповідає доньці - [PERSON], яка проживає в [ADDRESS]. Заповіт не було змінено і не анульовано. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, у шість місяців, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до Рішення народного суду 3 участка Орджонікідзевського району від 10.06.1958 року (справа 2-441/1958) за [PERSON] визнано 23/100 домоволодіння, розташованого в [ADDRESS] на праві особистої власності. Рішенням народного суду 3 участка Орджонікідзевського району м. Харкова від 03.09.1958 року [PERSON] виділено в користування кімнату 2-3 в 16,9 кв.м. для чого двері з кімнати 2-2 закрити та встановити вихід в віконну пройму, як це зазначено на плані. Земельну ділянку [PERSON] виділити згідно поданої заяви, тобто встановити забор від кута веранди до забору з боку проїзду Космодемянскої, як це зазначено на плані синьою тушшю. Як встановлено у судовому засіданні та згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 11.11.1992 року посвідченого державним нотаріусом 12-ї ХДНК [PERSON], реєстровий номер 1-5267, спадкова справа № 496/92 р. спадкоємцями майна після смерті [PERSON], померлого [INFO] є донька - [PERSON], яка мешкає в [ADDRESS] на 37/300 частин житлового будинку з надвірними прибудовами. Вказане свідоцтва складається з: 37/100 частин житлового будинку з надвірними прибудовами, який знаходиться в [ADDRESS] на земельній ділянці площею 533 кв.м. знаходиться житловий будинок літ. А, житловою площею будинку 86,3 кв.м. та надвірні побудови при ньому: заборні літ. В, Г, М, 2 льохи літ. Д, П, 4 сараї літ. П, Л, С, Е, літні душі літ. Ж, Ж1, Ж2, О, огорожа № 1, 2, 6, 8, дворовий водопровід № 3, 4, 5, зливна яма № 9. 37/100 частин житлового будинку з надвірними прибудовами належить померлому на підставі дублікату договору на право побудови будинку та безстрокового користування земельною ділянкою, посвідченого 03.11.1952 р. по реєстру № 8912, 4-ю міською державною нотаріальною конторою, дублікат виданий 23.09.1992 р. тою ж держнотконторою, по реєстру № 3-4984, зареєстрованого в Харківському міському бюро технічної інвентаризації 09.10.1992 р. під № 27228. Таким чином, суд вважає встановленим, що [PERSON] власниця 23/100 частин житлового будинку з надвірними побудовами по [ADDRESS]. Згідно технічного паспорта на житловий будинок індивідуального житлового фонду по [ADDRESS] від 09.06.1992 року інвентарний номер 29386, реєстровий номер 27228, власниками будинку є [PERSON] - на 23/100 частин домоволодіння та [PERSON] на 33/300 частин домоволодіння. Суд приймає до уваги, надані докази та пояснення сторони позивача, про те, що [PERSON] фактично прийняла спадок на частину домоволодіння, яка належала [PERSON], шляхом вступу в володіння, т.я. вона постійно проживала в домоволодіння, сплачувала комунальні платежі. Таким чином, враховуючи заяви [PERSON], [PERSON]. та надані матеріали справи, суд вбачає, що [PERSON], є спадкоємцем першої черги за заповітом після померлої матері, інші спадкоємці відсутні. Згідно відповіді КП « Харківське міське бюро технічної інвентаризації» від 22.01.2014 р. № 1504131 право власності на житловий будинок з надвірними будівлями по [ADDRESS] по праву приватної власності зареєстровано за: [PERSON] - 20/100 частин на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданного 12-ою ХДНК 06.06.1991р. р.№3-2506; 20/100 частин на підставі дубліката свідоцтва про право власності, виданного Виконавчим комітетом Орджонікідзевської райради м. Харкова; дублікат видано 13.12.1988р.; 37/300 частин на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданного 12-ою ХДНК 11.11.1992р. р.№ 1-5269.; [PERSON] - 23/100 частин на підставі рішення народного суду 3-ї ділянки Орджонікідзевського району м. Харкова від 10.06.1958р. справа №2-441 1958р.; [PERSON] - 37/300 частин на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданного 12-ою ХДНК 11.11.1992р. р.№ 1-5267.; [PERSON] - 37/300 частин на підставі договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом ХМНО [PERSON] 18.12.2007р. р.№ 1874. Як вбачається з технічного паспорта на індивідуальний житловий будинок по [ADDRESS] м. Харкова від 09.01.2014 року інвентаризаційна справа 26949, реєстровий номер 27228, власниками будинку є [PERSON] - на 23/100 частин домоволодіння та [PERSON] на 37/300 частин домоволодіння. Відповідно до відповіді від 30.01.2014 р. № 303/01-16, Дванадцятої Харківської державної нотаріальної контори - після [PERSON], померлої [INFO], яка мешкала за адресою: [ADDRESS], заяви про прийняття або відмову від спадщини до нотаріальної контори не надходили. Спадкова справа не заводилась. Свідоцтво про право на спадщину не видавалось.За даними Спадкового реєстру був виявлений заповіт від імені [PERSON], посвідчений 04.12.1992 року Дванадцятою Харківською державною нотаріальною конторою за реєстровим № 2-5240. Таким чином суд визнає право власності у порядку спадкування за законом за [PERSON] після смерті [PERSON]. Відповідно ст. 1217 ЦК України спадкоємство здійснюється за законом та за заповітом. Відповідно ст.1261 ЦК України в першу чергу право на спадкоємство за законом мають діти спадкодавця та той з подружжя, який його пережив. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього кодексу, він не заявив про відмову від неї. Як вбачається з позовних вимог та матеріалів справи, [PERSON] дійсно проживала разом з матір'ю [PERSON] із спадкодавцем на час відкриття спадщини, та фактично прийняла спадщину. Таким чином, оцінюючи в сукупності надані докази в процесі розгляду справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є мотивованими та підлягають задоволенню у повному обсязі. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved