Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-09 00:00:00

Позивач в особі представника [PERSON] звернулась до суду з позовом у якому просить усунути відповідача від права на спадкування за законом після смерті [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] . Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є дружиною [PERSON] , з яким перебувала у шлюбі з 29 серпня 2006 року. [INFO] [PERSON] помер. Заповіт спадкодавцем за життя складено не було. Після смерті чоловіка позивача за заявою відповідача [PERSON] відкрита спадкова справа у Десятій Київській державній нотаріальній конторі. До складу спадкового майна входить двокімнатна квартира за адресою: [ADDRESS] , та автомобіль марки Міцубісі Лансер, 1987 року випуску, номерний знак [NUMBER] . Починаючи з 2014 року чоловік позивача тяжко хворів, мав хронічну ішемію серця, що й стало причиною смерті, переніс інфаркт міокарду передньо-перегородково-верхівко-бокової ділянки лівого шлуночка, мав цукровий діабет ІІ-ступеню, хронічний гепатит. У 2017 році [PERSON] була встановлена 2-га група інвалідності. У подальшому спадкодавцю ставало все гірше, хронічний гепатит перейшов у цироз, з 08.06.2019 р. чоловік позивача не вставав з ліжка, перебував у безпорадному стані. Позивач одночасно працювала та доглядала чоловіка. Через тяжкі хвороби [PERSON] потребував постійного догляду та значних фінансових затрат на лікування. За весь час хвороби позивач одна піклувалася за свого чоловіка. Відповідач є батьком померлого [PERSON] , який протягом тривалого часу не піклувався та не допомагав своєму сину ні морально, ні фізично, ні матеріально, ухилявся від допомоги сину, в той час коли міг це робити, мав фінансовий дохід, житло, вільний час тощо. Позивач зверталась до відповідача за допомогою, хоча її чоловік [PERSON] забороняв це робити, оскільки зі своїм батьком був у неприязних стосунках. Похованням свого чоловіка займалась позивач, відповідач жодним чином участі в цьому не приймав. Позивач вважає, що відповідач не має право на спадщину, оскільки не утримував свого сина, який потребував огляду та різного роду допомоги, яку відповідач мав можливість надавати. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 07.06.2021 р. відкрите провадження у справі у порядку загального позовного провадження (а.с. 27, 39). Ухвалою суду від 02.07.2021 року за клопотанням представника позивача [PERSON] витребувано від Десятої Київської державної нотаріальної контори копію матеріалів спадкової справи № 911-2020 до майна померлого [INFO] [PERSON] (а.с. 40). 30.07.2021 року до суду надійшов відзив на позов у якому представник відповідача [PERSON] просить відмовити у задоволенні позовної заяви, посилаючись на безпідставність та недоведеність позовних вимог. Зазначено, що інформація позивача про безпорадний стан [PERSON] не відповідає дійсності, оскільки спадкодавець працював у Комунальному некомерційному підприємстві «Київська міська клінічна лікарня № 11» на посаді інженера-програміста з 01.10.2019 року по 18.11.2020 року, був звільнений у зв`язку зі смертю, що підтверджується довідкою, вів звичайний спосіб життя, ходив на роботу, керував автомобілем, відвідував своїх рідних та друзів. Факт неприязних стосунків між померлим [PERSON] та його батьком [PERSON] , на які вказує позивач, також не відповідає дійсності. Між батьком та сином були теплі, родинні відносини, вони часто спілкувались по телефону, цікавились життям один одного, [PERSON] часто відвідував свого батька, який є людиною похилого віку і також має дуже вагомі вади здоров`я. Відповідач брав на себе організацію та витрати по похованню сина (а.с. 51-54). 07.09.2021 року та 19.10.2021 року до суду на виконання ухвали Дніпровського районного суду м. Києва від 02.07.2021 року від Десятої Київської державної нотаріальної контори надійшла копія матеріалів спадкової справи № 911/2020 щодо майна померлого [INFO] [PERSON] (а.с. 69-89, 132-150). 29.09.2021 року до суду надійшла відповідь позивача на відзив у якій зазначено, що відповідач не спростував належні та допустимі докази позивача про існування тяжкої хвороби у спадкодавця, яка прогресувала з 2017 року, у зв`язку з чим спадкодавець був у безпорадному стані (а.с. 91-93). Ухвалою суду від 30.09.2021 року задоволено клопотання представника позивача [PERSON] та клопотання представника відповідача [PERSON] про виклик свідків (а.с. 122). Ухвалою суду від 26.10.2021 р. підготовче провадження у справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні (а.с. 155). В судовому засіданні представник позивача [PERSON] просив задовольнити позов з підстав викладених у позовній заяві та у відповіді на відзив. Відповідач та його представник [PERSON] заперечували проти позову, посилаючись на його надуманість та безпідставність. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи третя особа була повідомлена належним чином. У поданій заяві третя особа просила розглядати справу за відсутності представника Десятої Київської державної нотаріальної контори та прийняти рішення згідно чинного законодавства України. Суд, вислухавши представника позивача, відповідача, представника відповідача, свідків, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, приходить до наступного висновку. Позивач [PERSON] та [PERSON] , [INFO] , перебували у зареєстрованому шлюбі з 29.08.2006 року (копія свідоцтва про шлюб - а.с. 74). [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 71 зв.). Згідно свідоцтва про народження, батьком спадкодавця [PERSON] , [INFO] , є відповідач [PERSON] (а.с. 85). Отже, сторони по справі: позивач, як дружина, та відповідач, як батько [PERSON] , є спадкоємцями першої черги за законом спадкодавця [PERSON] , відповідно норми ст. 1261 ЦК України. 01.12.2020 року Десятою Київською державною нотаріальною конторою за заявою позивача [PERSON] про прийняття спадщини від 01.12.2020 року була відкрита спадкова справа № 911/2020 щодо майна померлого [INFO] [PERSON] (а.с. 70, 71). Відповідач заяву про прийняття спадщини за законом після смерті свого сина [PERSON] до Десятої Київської державної нотаріальної контори подав 09.02.2021 року (а.с. 84). Відповідно договору дарування квартири від 06.02.1996 року, посвідченого державним нотаріусом Десятої Київської державної нотаріальної контори Долговою З.М., зареєстрованого в реєстрі за № 2у-120, [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , що підтверджується інформаційною довідкою Комунального підприємства Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації» від 03.12.2020 (а.с. 9, 80). Також на праві власності спадкодавцю [PERSON] належить автомобіль Міцубісі Лансер, 1987 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (а.с. 83). Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (ст. 1216 ЦК України). Згідно норми ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно положень ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 1261 ЦК України визначено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до вимог частин 1-3 ст. 1224 ЦК України не мають права на спадкування особи, які умисно позбавили життя спадкодавця чи будь-кого з можливих спадкоємців або вчинили замах на їхнє життя; не мають права на спадкування особи, які умисно перешкоджали спадкодавцеві скласти заповіт, внести до нього зміни або скасувати заповіт і цим сприяли виникненню права на спадкування у них самих чи в інших осіб або сприяли збільшенню їхньої частки у спадщині; не мають права на спадкування за законом батьки після дитини, щодо якої вони були позбавлені батьківських прав і їхні права не були поновлені на час відкриття спадщини; не мають права на спадкування за законом батьки (усиновлювачі) та повнолітні діти (усиновлені), а також інші особи, які ухилялися від виконання обов`язку щодо утримання спадкодавця, якщо ця обставина встановлена судом. Згідно частини 5 ст. 1224 ЦК України, за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Предметом доказування у цьому випадку, згідно роз`яснень пункту 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» та пункту 4 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», є встановлення факту ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги, так і факт перебування спадкодавця в безпорадному стані через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво та потребу спадкодавця в допомозі цієї особи. При цьому, ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який її потребував, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на уникнення від обов`язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю. Тобто ухилення, пов`язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов`язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій. Крім цього, підлягає з`ясуванню судом питання, чи потребував спадкодавець допомоги від спадкоємця за умови отримання її від інших осіб, чи мав спадкоємець матеріальну та фізичну змогу надавати таку допомогу. Підставою для усунення спадкоємця від права на спадкування може бути лише наявність вказаних обставин у їх сукупності, а саме: ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги при можливості її надання, перебування спадкодавця в безпорадному стані, потреба спадкодавця в допомозі саме цієї особи. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач просить усунути відповідача [PERSON] від спадщини з посиланням на те, що відповідач ухилявся від надання допомоги своєму сину [PERSON] , який через хворобу перебував у безпорадному стані, в той час як відповідач мав можливість надавати таку допомогу. Відповідно довідки про причину смерті від 19.11.2020 року, [PERSON] помер [INFO] у зв`язку з хронічною ішемічною хворобою серця (а.с. 11). Згідно довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії АВ № 0660576 від 05.09.2020 року, [PERSON] у вересні 2017 року була встановлена друга група інвалідності загального захворювання довічно (а.с. 12). На підтвердження позовних вимог позивачем надані: виписка із медичної карти стаціонарного хворого № 7203513, відповідно якої [PERSON] у період з 16.06.2014 по 02.07.2014 перебував на стаціонарному лікуванні з діагнозом гострий інфаркт міокарду передньо-перегородково-верхівко-бокової ділянки лівого шлуночка,цукровий діабет тип ІІ (а.с. 19, 20); виписка із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого № 728, відповідно якої [PERSON] у період з 26.09.2018 по 19.10.2018 знаходився в ДП «Клінічний санаторій «Жовтень» (а.с. 17, 18); виписка із медичної карти стаціонарного хворого № 7203243, відповідно якої [PERSON] у період з 08.06.2019 по 12.07.2019 перебував на стаціонарному лікуванні з діагнозом дифузний та постінфарктний кардіосклероз, гіпертонічна хвороба ІІІ ст., цукровий діабет, тип 2, середнього ступеня важкості, хронічний гепатит, неуточнений (а.с. 14-16); виписка із медичної карти № 17799 амбулаторного (стаціонарного) хворого, відповідно якої [PERSON] у період з 26.10.2020 по 06.11.2020 знаходився на стаціонарному лікуванні в КНП «КМКЛ № 1» з діагнозом хронічний гепатит з переходом в цироз, активна фаза, цитолітичний синдром, цукровий діабет (а.с. 13). Свідок зі сторони позивача [PERSON] в судовому засіданні засвідчила, що є сусідка позивача, мешкає в сусідньому парадному, знає сім`ю [PERSON], з відповідачем навчалася в школі. У [PERSON] з батьком [PERSON] були складні стосунки, з боку відповідача допомоги [PERSON] не було. [PERSON] допомагав своєму батьку копати город. У 2014 р. [PERSON] викликали швидку допомогу, у нього стався інфаркт. Останній рік [PERSON] дуже хворів, у нього боліло серце, був цукровий діабет, цироз печінки, потребував багато ліків. Два останні роки [PERSON] не працював, у нього були опухлі ноги, не міг ходити. Вона ні разу не бачила, щоб відповідач приходив до [PERSON] . Коли [PERSON] хворів вона до позивача заходила майже щодня. В лікарні [PERSON] працював дистанційно, ремонтував ноутбуки, мобільні телефони. На дачу відповідача в [PERSON] з позивачем їздили допомагати до осені 2019 року. Останні два тижні перед смертю [PERSON] лише лежав. Свідок зі сторони позивача [PERSON] засвідчила, що вона з 1959 р. живе поверхом вище над квартирою [PERSON] , у якій [PERSON] став жити з 2000 року після смерті своєї бабусі. Відповідача вона ніколи не бачила, лише чула, що [PERSON] та [PERSON] їздили допомагати батьку на дачу. В 2019 р. [PERSON] працював дистанційно в домашніх умовах по обслуговуванню комп`ютерів, бо треба були гроші, він казав, що на роботу ходити не може, так як болять ноги. Вона у квартиру до позивача останній час заходила десь раз на місяць, бачила, як [PERSON] сидів або лежав з опухлими ногами. [PERSON] говорив, що допомоги від його батька бути не може. Після 2019 року за кермом [PERSON] вже не їздив. Позивач у неї неодноразово позичала гроші, які віддавала. Свідок зі сторони відповідача [PERSON] засвідчила, що знає сім`ю [PERSON] з 1968 року. 7 чи 8 листопада 2020 року вона бачила [PERSON] на дачі в Глевасі , їхні ділянки там поруч. [PERSON] заносив речі, його стан був нормальним, лише виглядав блідим, казав, що останній час себе недобре почуває. Перед цим також [PERSON] був там часто. Позивач приїжджала туди зрідка, за літо бачила її тричі. Сім`я [PERSON] трудолюбива, сварок у відповідача з сином ніколи не було. [PERSON] батьку допомагав, постійно возив відповідача по лікарнях, оплачував лікування. Свідок зі сторони відповідача [PERSON] засвідчила, що вона сусідка по будинку з відповідачем та сусідка по дачі, їхні діти росли разом. На дачі вона бачила лише [PERSON] , який був порядний і добросовісний. В Києві [PERSON] вона бачила частіше, десь раз на два тижні коли він приходив до свого батька на [ADDRESS] . В липні 2020 року востаннє вона бачила [PERSON] коли вони разом купували саджанці на Березняках. Тоді відповідач не дозволяв [PERSON] носити тяжке, говорив, що йому треба берегтися та попросив її сина занести саджанці додому. Влітку 2020 року [PERSON] ходив самостійно як зазвичай. Відповідач заперечує факт знаходження спадкодавця [PERSON] у безпорадному стані, ухилення від надання допомоги своєму сину та існування неприязних стосунків між відповідачем та спадкодавцем. Відповідач [PERSON] , [INFO] , є особою пенсійного віку, надав медичні виписки про наявні у нього діагнози хвороб та періодичні знаходження на стаціонарному лікуванні (а.с. 57-60). У спростування позовних вимог відповідачем надано відповідь від 01.07.2021 № 907 на адвокатський запит, відповідно якої [PERSON] дійсно працював в КНП «Київська міська клінічна лікарня № 11» на посаді інженера-програміста з 01.10.2019 по 18.11.2020 року, звільнений наказом від 18.11.2020 року № 520-к в зв`язку зі смертю (а.с. 55). Свідки зі сторони позивача [PERSON] та [PERSON] засвідчили, що [PERSON] працював дистанційно, мав хворі ноги, з квартири не виходив, останні два тижні перед смертю лише лежав. Свідки з боку відповідача [PERSON] та [PERSON] засвідчили, що востаннє бачили [PERSON] відповідно в липні 2020 року та 7-8 листопада 2020 року, на той час останній керував автомобілем, ходив самостійно без сторонньої допомоги. Суд приймає до уваги покази свідків відповідача, оскільки вони підтверджуються письмовими доказами, зокрема перебування [PERSON] до дня його смерті у трудових відносинах та виконання спадкодавцем своїх трудових обов`язків, як інженера-програміста, у тому числі дистанційно, що не свідчить про перебування [PERSON] у безпорадному стані. Разом з тим, суду не доведено жодними доказами, у тому числі допитані судом свідки не були очевидцями подій, що спадкодавець [PERSON] чи позивач або інші особи звертались до відповідача [PERSON] з проханням надання будь якої допомоги у зв`язку з хворобою [PERSON] та відповідач своїми умисними діями чи бездіяльністю ухилявся від надання такої допомоги при можливості її надання. За правилами ч. 3 ст.12, ч. 1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В силу вимог ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Отже, за викладених вище обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи, у зв`язку з чим не підлягають задоволенню. В порядку ч. 1 ст. 141 ЦПК України, враховуючи, що в межах даного спору судом ухвалено рішення про відмову в позові, судові витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.

Outcome: dismissed