Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-24 00:00:00

Позивач [PERSON] , інтереси якої представляє - адвокат Житарюк О.І. звернулась до суду з позовом про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням до відповідача [PERSON] , вказавши в ньому, що вона являється власником господарства розташованого по [ADDRESS] . Відповідач по справі [PERSON] зареєстрований в даному господарстві так як являється колишнім зятем, з яким її донька розірвала шлюб 12.03.2020 року. Вказує, що реєстрація відповідача в даному господарстві перешкоджає позивачу у можливості розпоряджатися даним приватним нерухомим майном на свій власний розсуд як власником такого, як і іншим членам родини. В позові зазначається, що відповідач не проживає в належному позивачу господарстві, а тому просить визнати [PERSON] , таким, що втратив право користування житловим приміщенням розташованим по [ADDRESS] . Позивач та його представник в судове засідання не з`явились, надавши заяву відповідно до якої позовні вимоги підтримує та просить розглянути справу без їх участі та не заперечує щодо винесення заочного рішення по справі. Відповідач у встановлений судом строк, на адресу суду відзиву на позовну заяву не надав, а також в судове засідання не з`явився та не повідомив суд про поважні причини своєї неявки, будучи належним чином повідомленим про час і місце судового розгляду справи. Зі згоди представника позивача, суд ухвалює заочне рішення, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові матеріали справи вважає, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення. Судом встановлено, що позивач [PERSON] являється власником господарства, що розташоване по [ADDRESS] , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 173016185 від 08.07.2020 року. (а.с. 9). Судом також встановлено, що житловим будинком, де відповідач зареєстрований, він не користується більше двох років, що підтверджується актом опитування сусідів від 20.11.2019 року складеним комісією Боянської сільської ради Новоселицького району Чернівецької області, під час складання якого з пояснень свідків - сусідів [PERSON] та [PERSON] , було встановлено що відповідач не проживає в будинку по [ADDRESS] . (а.с.7). Реєстрація відповідача в зазначеному господарстві перешкоджає позивачу у можливості розпоряджатися приватним нерухомим майном на свій власний розсуд як власником такого. Згідно зі ст. 150 ЖК Української PCP, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Статтею 156 ЖК Української PCP встановлено, що члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. Відповідно до ст. 41 Конституції України - кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності є непорушним. Згідно змісту ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Статтею 319 ЦК України визначено, що саме власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. За ч. 1 ст. 321 ЦК України - право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно до ст. 391 ЦК України - власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України - член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом, у разі його відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. На підставі викладеного, дослідивши надані позивачем документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення в повному об`ємі, а [PERSON] , слід визнати такими, що втратив право користування житловим приміщенням. Позивач при поданні до суду позову про розірвання шлюбу сплатила судовий збір в розмірі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп. Таким чином дана сума відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладено, відповідно до вимог ст.ст. 150, 156 ЖК УРСР, ст.ст. 317, 319, 321, 391, 405 ЦК України,

Outcome: approved