Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-15 00:00:00

Позивач [PERSON] міський центр зайнятості 24.12.2015р звернувся до суду з дійсним позовом, вказуючи, що 06.05.2015р до [PERSON] міського центру зайнятості із заявою звернувся [PERSON], відповідач у справі, на підставі якої останньому наданий статус безробітного з 06.05.2015р та відповідач під підпис був ознайомлений з правами та обовязками зареєстрованого безробітного. Свої вимоги мотивує тим, що у порушення ЗУ «Про зайнятість населення» та ЗУ «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування України на випадок безробіття» під час реєстрації у [PERSON] міського центру зайнятості [PERSON] приховав відомості про те, що на даний час перебував в трудових відносинах з ТОВ «Корум Україна» з 02.03.2015р, у звязку з чим не повідомив Центру зайнятості про обставини, що впливають на умови виплати йому матеріального забезпечення на випадок безробіття. Зазначає, що за період з 13.05.2015р по 04.11.2015р відповідач незаконно одержав матеріальні кошти в розмірі 6829,58грн. Просить стягнути з відповідача на користь [PERSON] міського центру зайнятості суму переплати допомоги по безробіттю в розмірі 6829,58грн, а також у рахунок повернення сплаченого судового збору в сумі 1378грн. Представник [PERSON] міського центру зайнятості [PERSON] вимоги позову підтримала цілком, надала суду письмову заяву про розгляд справи без її участі, та в заяві не заперечувала проти винесення заочного рішення. Відповідач, який про розгляд справи повідомлений у відповідності зі ст.76 ЦПК України, про що свідчать поштові повідомлення у справі, в суд не зявився по невідомим суду причинам. Заперечення проти позовної заяви та клопотання про розгляд справи у його відсутність до суду не надавав. Суд, згідно до ст.224 ЦПК України, з урахуванням думки представника позивача, вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача і постановити заочне рішення на підставі доказів, що є у справі. Суд, вивчивши та оцінивши докази по справі у їх сукупності, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного: З наданих до суду: заяви [PERSON] про надання статусу безробітного від 06.05.2015р та персональної картки за № 052515050600007, створеної 06.05.2015р, убачається, що останньому наданий статус безробітного та призначена соціальна допомога по безробіттю. З Витягу із наказів про прийняття рішення по [PERSON] видно, що: наказом від 13.05.2015р № НТ150513 відповідачу призначено допомогу по безробіттю з 13.05.2015р по 06.05.2016р та розпочато її виплату з 02.07.2015р; наказом від 05.11.2015р № НТ151105 відповідачу було припинено реєстрацію безробітного у звязку з працевлаштуванням за наймом на умовах трудового договору; наказом від 03.12.2015р № НТ151203 юридичний відділ позивача зобовязано забезпечити повернення [PERSON] сум незаконно отриманого матеріального забезпечення на випадок безробіття. [PERSON] № 48 від 13.11.2015р про розслідування страхових випадків на обґрунтованості виплат матеріального забезпечення, наданого із Дружківського міського центру зайнятості Донецької області [PERSON] з 02.03.2015р перебував у трудових відносинах з ТОВ «Корум Україна» на посаді «майстра дільниці», Наказ (розпорядження) № 37-к від 02.03.2015р та звільнений з роботи 12.06.2015р за власним бажанням, Наказ № 66-к від 11.06.2015р. З довідки [PERSON] міського центру зайнятості від 03.12.2015р за період з 13.05.2015р по 04.11.2015р за [PERSON] числиться сума переплати допомоги по безробіттю в сумі 6829,58грн. Застосовуючи норми матеріального та процесуального права суд виходить з наступного: Відповідно до ст.10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості На підставі ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що у відповідності до ст.1 ЗУ «Про зайнятість населення», на підставі заяви [PERSON] позивач 06.05.2015р надав останньому статус безробітного, призначив допомогу по безробіттю з 13.05.2015р по 06.05.2016р та з 02.07.2015р розпочав її виплату. Відповідно до ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Пунктом 2 ст.36 ЗУ «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування України на випадок безробіття» від 02.03.2000р № 1533-III застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобовязані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Однак, судом убачається, що у порушення вимог ст.36 ЗУ «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування України на випадок безробіття» відповідач під час реєстрації в [PERSON] міському центрі зайнятості надав недостовірні данні, зокрема, не повідомив про працевлаштування з 02.03.2015р в ТОВ «Корум Україна», що впливає на умови виплати йому забезпечення та надання соціальних послуг, в результаті чого відповідач незаконно одержав допомогу по безробіттю за період з 13.05.2015р по 04.11.2015р в сумі 6829,58грн, яку суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача. Також, у відповідності із ст.88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача у рахунок повернення сплачений останнім судовий збір в сумі 1378грн.

Outcome: approved