Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-19 00:00:00

Позивач [PERSON] з обмеженою відповідальністю «Нью Файненс Сервіс» (далі ТзОВ «НФС») звернувся до суду з позовом до [PERSON] та просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №Р99.187.74823 від 23.05.2016 року в розмірі 11570,29 грн., яка виникла через неналежне виконання відповідачем взятих на себе зобовязань за кредитним договором, та судові витрати. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечує проти заочного розгляду справи. Наполягав на задоволенні позовних вимог. Відповідач в судове засідання не зявилася, була повідомлена належним чином про час та місце слухання справи, заперечень та відзиву не надала. Згідно вимог ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити по цій справі заочне рішення на підставі доказів, що є в матеріалах справи, оскільки відповідач була належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання, не зявилася в судове засідання, не повідомила причини неявки, не подала відзив, позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 Цивільного Кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином і у встановлений строк, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається. Як встановлено судом, 23 травня 2016 р. між Публічним акціонерним товариством «Ідея Банк» та [PERSON] було укладено Кредитний Договір №Р99.187.74823 (а.с. 6-8 копія договору), відповідно до п. 1.1. якого банк надав позичальнику кредит (грошові кошти) на поточні потреби в сумі 12100,00 грн. включаючи витрати на страховий платіж (у разі наявності), а позичальник зобовязувалась одержати кредит і повернути його разом з процентними платежами (процентами та платою за обслуговування кредитної заборгованості) і комісіями згідно з умовами цього договору. Згідно п. 1.2. кредитного договору, банк надав кредит у день підписання даного договору строком на 24 місяці. За користування кредитом позичальник сплачує річну змінювану процентну ставку в розмірі, що визначається як змінна частина ставки, збільшена на 12,50% ([PERSON]). Станом на день укладення договору змінна частина ставки, визначена за Рішенням Правління [PERSON], становить 9,50%, що разом з Маржею банку складає змінювану процентну ставку в розмірі 22,0000% (п.п. 1.3, 1.4 договору). Договір між сторонами був укладений відповідно до вимог ст. 634 ЦК України. Однак відповідач не надала своєчасно [PERSON] грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом та відсотками, а також інших витрат відповідно до умов Договору. Сторонами у зобов'язанні є боржник і кредитор (частина 1 статті 510 ЦК України). Законодавством також передбачені порядок та підстави заміни сторони (боржника чи кредитора) у зобов'язанні. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відступлення права вимоги по суті - це договірна передача зобов'язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором. Частиною першою статті 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно статті 514 ЦК до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобовязанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. 17 листопада 2016 року між Публічним акціонерним товариством «Ідея Банк» та [PERSON] з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Рантье» було укладено договір факторингу № 17/11-1, відповідно до якого банк як первісний кредитор відступив факторові як новому кредитору право грошової вимоги за кредитним договором №Р99.187.73934 від 22.07.2015 року. 28 лютого 2017 року між [PERSON] з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Рантье» та [PERSON] з обмеженою відповідальністю «Серет», яке змінило найменування на [PERSON] з обмеженою відповідальністю «Нью Файненс Сервіс», було укладено договір факторингу № 28/02-1, відповідно до якого останнє набуло право вимоги за кредитним договором №Р99.187.73934 від 22.07.2015 року (а.с. 12, 17-21,29-31 копії витягу, статуту, договору) Відповідачу на виконання вимог ст. 1082 ЦК України направлено повідомлення про зміну кредитора та вимога про необхідність сплати заборгованості за кредитним договором за новими рахунками (а.с. 15,16), однак вказані повідомлення та вимога відповідачем залишено без реагування. Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти, розмір яких встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Договір є обов'язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно частини 1 статті 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно частини другої статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно частини другої статті 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Пунктом 29 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» визначено, що при вирішенні спорів про дострокове повернення кредиту суд має враховувати положення статей 1050, 1054 ЦК України і виходити з того, що якщо договором встановлено обов'язок позичальника повернути кредит частинами (із розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, та сплати процентів, належних йому від суми кредиту. [PERSON] виконав договірні зобовязання повністю, проте відповідач свої зобовязання за кредитним договором № №Р99.187.748234 від 23.05.2016 р. виконує неналежним чином, станом на 28.02.2017 р. (дата відступлення права вимоги) та на 25.09.2017 р. заборгованість відповідача по погашенню кредиту складає 11570,29 грн., з яких: за тілом кредиту в розмірі 11544,22 грн., за нарахованими та несплаченими відсотками та комісіями в розмірі 26,07 грн. (а.с. 10,11 розрахунок, а.с. 12 витяг з додатку до договору факторингу). Судом встановлено факт невиконання належним чином зобовязань по поверненню кредитних коштів відповідачем, тому виходячи з викладеного, суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги [PERSON] з обмеженою відповідальністю «Нью Файненс Сервіс» до [PERSON] про стягнення боргу за кредитним договором. Згідно частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Оскільки заявлені вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача сплачений позивачем судовий збір при подачі позову до суду в розмірі 1600,00 грн. (а.с.1). На підставі ст. ст. 514, 516, 525, 526, 530, 536, 610, 625 ЦК України, та

Outcome: approved