Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-19 00:00:00

Позивач Виконавчий комітет Чернівецької міської ради, як орган опіки і піклування, що діє в інтересах малолітніх дітей: [PERSON], [PERSON] звернулися в суд із позовною заявою до відповідача [PERSON], [PERSON], треті особи на стороні позивача: Чернівецький міський центр соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді, Комунальна медична установа «Обласний спеціалізований будинок дитини» про відібрання дітей від батьків без позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, мотивуючи позовні вимоги тим, що відповідач [PERSON], мешканка [ADDRESS] має на утриманні двох малолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Реєстрація народження дітей проведена відповідно до ст.ст.126, 135 Сімейного кодексу України. Відповідно до листа Чернівецького міського центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді від 21.09.2018 р. робота з вказаною родиною розпочалась у березні 2018 р. За результатами оцінки потреб дітей та родини, з'ясовано, що у громадянки [PERSON] було відсутнє місце реєстрації. Сім'я потребувала допомоги в оформленні документів на соціальні виплати при народженні дитини. Фахівцями Центру надана допомога в оформленні документів щодо реєстрації матері, реєстрації дитини при народженні та оформленні пакету документів щодо отримання соціальних виплат; надано ліжечко для дитини та засоби особистої гігієни за рахунок спонсорської допомоги. З метою моніторингу ситуації в родині, 17.08.2018 р. здійснений виїзд до родини [PERSON] та [PERSON], проте на момент відвідування матері вдома не було, діти перебували в квартирі разом із родичкою, яка не відкрила фахівцям дверей. Батьки дітей на телефонні дзвінки не відповідали, для них залишене повідомлення та запрошення на зустріч 20.08.2018 р., але на призначений час жоден з батьків не з'явився. Фахівцями Центру 21.08.2018 р. здійснений повторний виїзд за адресою проживання родини, проте на момент відвідування батьки були відсутні, після телефонного дзвінка сусідки, [PERSON] вийшла на зв'язок та прийшла додому. Фахівцями проведена профілактична бесіда та запрошено батьків до Центру, проте відповідачі [PERSON] та [PERSON] на зустріч не з'явились, на телефонні дзвінки працівників Центру не відповідали. В ході відвідування родини, з'ясовано, що діти часто залишаються самі вдома, умови проживання дітей є незадовільними (діти сплять разом із дорослими в одній кімнаті, відчувається запах тютюну у приміщенні), батьки не виконують рекомендації соціального працівника, на контакт не йдуть, на зустріч не з'являються, на телефонні дзвінки не відповідають, фактичне виконання батьківських обов'язків є незадовільним. Працівниками служби у справах дітей міської ради спільно з працівниками правоохоронних органів 28.08.2018 р. проведено обстеження житлово-побутових умов сім'ї та встановлено, що в квартирі на момент обстеження було брудно, батьки на вигляд перебували у стані алкогольного сп'яніння. У дітей були неналежні умови для сну та проведення дозвілля, відсутній відповідний одяг та харчування. Під час повторного візиту 05.09.2018 р. встановлено, що в квартирі умови не покращились, були розкидані речі, на підлозі сміття та недопалки цигарок. Місця для сну та дозвілля дітей були у невідповідному стані, діти брудні та роздягнені, мати на вигляд мала ознаки сильного алкогольного сп'яніння і була доставлена на освідчення до Чернівецького обласного наркологічного диспансеру, внаслідок чого діти залишились без батьківського нагляду та піклування. Малолітня [PERSON] доставлена до комунальної медичної установи «Міська дитяча клінічна лікарня» на підставі акта органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров'я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку від 05.09.2018 р. Згідно з інформацією комунальної медичної установи «Міська дитяча клінічна лікарня» від 22.10.2018 р., малолітня [PERSON] перебувала в лікувальному закладі з 05.09.2018 року по 19.10.2018 року у педіатричному відділенні №1, проте за весь час перебування дитини в лікарні [PERSON] відвідала заклад один раз без необхідних речей та харчування для дитини, після чого жодних відвідувань не було. Рішенням виконавчого комітету міської ради від 28.09.2018 р. №504/19 малолітня [PERSON] направлена на повне державне утримання до комунальної медичної установи «Обласний спеціалізований будинок дитини». Відповідно до інформації Чернівецького відділення поліції ГУНП в Чернівецькій області від 02.10.2018 р., громадянку [PERSON] було притягнуто до адміністративної відповідальності за скоєння наступних адміністративних правопорушень: ст. 178 ч.І КУпАП від 11.08.2018 р., ст. 173 КУпАП від 11.08.2018 р., ст. 178 ч.2 КУпАП від 05.09.2018 р., ст. 175-1 ч.І КУпАП від 05.09.2018 р., ст 184 ч.І КУпАП від 29.09.2018 р. Вважають, що батьки дітей - відповідачі [PERSON], [PERSON], проживають за адресою [ADDRESS] не піклуються належним чином про фізичний розвиток та здоров'я дітей, не створили належні умови для проживання та виховання, зловживають алкогольними напоями, ведуть антигромадський спосіб життя, чим створюють безпосередню загрозу життю та здоров'ю дітей, що є підставою для вжиття відповідних заходів. Дане питання розглянуте на засіданні комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті міської ради 10.10.2018 р., на якому прийняте рішення щодо надання до суду висновку про доцільність відібрання [PERSON], [INFO], від матері-одинокої [PERSON] та [PERSON], [INFO], від батьків [PERSON] та [PERSON] без позбавлення їх батьківських прав. Доцільність відібрання дітей без позбавлення батьківських прав від громадян [PERSON] та [PERSON] підтверджується витягом із рішення виконавчого комітету Чернівецької міської ради від 31.10.2018 року та відповідним висновком органу опіки та піклування виконавчого комітету Чернівецької міської ради. Посилаючись на норми законодавства, просять позов задовольнити. Позивач - представник Виконавчого комітету Чернівецької міської ради, як орган опіки і піклування [PERSON], в судове засідання не з'явилася, про дату та час розгялуд справи була повідомлена належним чином, від останньої до суду поступила письмова заява з клопотанням справу розглянути без їхньої участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила задовольнити в повному обсязі, у випадку неявки відповідачів не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Відповідачі [PERSON], [PERSON], в судове засідання не з'явилися, були належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, про поважні причини неявки суд не повідомили. Представник третьої особи Комунальна медична установа «Обласний спеціалізований будинок дитини» [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про дату та час розгляду справи була повідомлена належним чином, від останньої до суду поступила письмова заява з клопотанням справу розглянути без їхньої участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила задовольнити в повному обсязі, у випадку неявки відповідачів не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Представник третьої особи: Чернівецький міський центр соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про дату та час розгляду справи була повідомлена належним чином, про поважні причини неявки суд не повідомила. Дослідивши письмові матеріали по справі, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об'єктивно дослідивши і оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків. Згідно ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Положеннями статей 15, 16 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Судом, належними доказами по справі встановлено, що відповідач [PERSON], мешканка [ADDRESS] має на утриманні двох малолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Відповідач [PERSON] має на утриманні малолітню дитину: [PERSON], [INFO]. Реєстрація народження дітей проведена відповідно до ст.ст.126, 135 Сімейного кодексу України (а.с.11-14). Відповідно до листа Чернівецького міського центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді від 21.09.2018 р. робота з вказаною родиною розпочалась у березні 2018 р. За результатами оцінки потреб дітей та родини, з'ясовано, що у громадянки [PERSON] було відсутнє місце реєстрації. Сім'я потребувала допомоги в оформленні документів на соціальні виплати при народженні дитини. Фахівцями Центру надана допомога в оформленні документів щодо реєстрації матері, реєстрації дитини при народженні та оформленні пакету документів щодо отримання соціальних виплат; надано ліжечко для дитини та засоби особистої гігієни за рахунок спонсорської допомоги. З метою моніторингу ситуації в родині, 17.08.2018 р. здійснений виїзд до родини [PERSON] та [PERSON], проте на момент відвідування матері вдома не було, діти перебували в квартирі разом із родичкою, яка не відкрила фахівцям дверей. Батьки дітей на телефонні дзвінки не відповідали, для них залишене повідомлення та запрошення на зустріч 20.08.2018 р., але на призначений час жоден з батьків не з'явився. Фахівцями Центру 21.08.2018 р. здійснений повторний виїзд за адресою проживання родини, проте на момент відвідування батьки були відсутні, після телефонного дзвінка сусідки, [PERSON] вийшла на зв'язок та прийшла додому. Фахівцями проведена профілактична бесіда та запрошено батьків до Центру, проте відповідачі [PERSON] та [PERSON] на зустріч не з'явились, на телефонні дзвінки працівників Центру не відповідали. В ході відвідування родини, з'ясовано, що діти часто залишаються самі вдома, умови проживання дітей є незадовільними (діти сплять разом із дорослими в одній кімнаті, відчувається запах тютюну у приміщенні), батьки не виконують рекомендації соціального працівника, на контакт не йдуть, на зустріч не з'являються, на телефонні дзвінки не відповідають (а.с.8). Згідно акта відвідування сім'ї/особи №674 від 17.08.2018 року, працівниками служби у справах дітей міської ради спільно з працівниками правоохоронних органів 28.08.2018 р. проведено обстеження житлово-побутових умов сім'ї та встановлено, що в квартирі на момент обстеження було брудно, батьки на вигляд перебували у стані алкогольного сп'яніння. У дітей були неналежні умови для сну та проведення дозвілля, відсутній відповідний одяг та харчування (а.с.9). У відповідності до акта органу внутрішніх справ Укркїни та закладу охорони здоров'я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку від 05.09.2018 р. встановлено, що в квартирі умови не покращились, були розкидані речі, на підлозі сміття та недопалки цигарок. Місця для сну та дозвілля дітей були у невідповідному стані, діти брудні та роздягнені, мати на вигляд мала ознаки сильного алкогольного сп'яніння і була доставлена на освідчення до Чернівецького обласного наркологічного диспансеру, внаслідок чого діти залишились без батьківського нагляду та піклування. Малолітня [PERSON] доставлена до комунальної медичної установи «Міська дитяча клінічна лікарня» на підставі акта органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров'я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку від 05.09.2018 р. (а.с.10). З повідомлення Чернівецького відділення поліції ГУНП в Чернівецькій області від 02.10.2018 р. вбачається, що громадянку [PERSON] було притягнуто до адміністративної відповідальності за скоєння наступних адміністративних правопорушень: ст. 178 ч.І КУпАП від 11.08.2018 р., ст. 173 КУпАП від 11.08.2018 р., ст. 178 ч.2 КУпАП від 05.09.2018 р., ст. 175-1 ч.І КУпАП від 05.09.2018 р., ст 184 ч.І КУпАП від 29.09.2018 р. (а.с.15). У відповіді на запит Комунальна медична установа «Міська дитяча клінічна лікарня» від 22.10.2018 р. зазначили, що малолітня [PERSON] перебувала в лікувальному закладі з 05.09.2018 року по 19.10.2018 року у педіатричному відділенні №1, проте за весь час перебування дитини в лікарні [PERSON] відвідала заклад один раз без необхідних речей та харчування для дитини, після чого жодних відвідувань не було (а.с.24). Крім того, витягом з рішення виконавчого комітету міської ради від 28.09.2018 р. №504/19 малолітня [PERSON] направлена на повне державне утримання до комунальної медичної установи «Обласний спеціалізований будинок дитини» (а.с.16). Відповідачі - батьки дітей [PERSON], [PERSON], проживають за адресою [ADDRESS] не піклуються належним чином про фізичний розвиток та здоров'я дітей, не створили належні умови для проживання та виховання, зловживають алкогольними напоями, ведуть антигромадський спосіб життя, чим створюють безпосередню загрозу життю та здоров'ю дітей, що є підставою для вжиття відповідних заходів, що підтверджується актом №02-05/180 оцінки потреб дитини та її сім'ї (початкова оцінка) від 21.08.2018 року (а.с.17-20), актами обстеження житлово-побутових умов від 28.08.2018 року та 05.09.2018 року (а.с.21-22). Рішенням виконавчого комітету Чернівецької міської ради №574/22 від 30.10.2018 року прийняте рішення щодо надання до суду висновку про доцільність відібрання [PERSON], [INFO], від матері-одинокої [PERSON] та [PERSON], [INFO], від батьків [PERSON] та [PERSON] без позбавлення їх батьківських прав (а.с.7). Висновком органу опіки та піклування виконавчого комітету Чернівецької міської ради №01/02.24/2868 від 02.11.2018 року підтверджено доцільність відібрання дітей без позбавлення батьківських прав [PERSON], [INFO], від матері-одинокої [PERSON] та [PERSON], [INFO], від батьків [PERSON] та [PERSON] без позбавлення їх батьківських прав (а.с.5-6). Згідно з частиною 2 статті 170 СК України, у виняткових випадках, при безпосередній загрозі для життя або здоров'я дитини, орган опіки та піклування або прокурор мають право постановити рішення про негайне відібрання дитини від батьків. Статтею 11 Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 р. №2402-111 передбачено, що сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. У відповідності до ст.3 п.1 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27.12.1991 р., в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно положень п.2 зазначеної Конвенції, держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Відповідно до ст.170 ч.1 СК України, суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього кодексу(ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини), а також і в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров'я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органу опіки та піклування. Передбачено ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», що батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Статтею 150 СК України визначені обов'язки батьків по вихованню своїх дітей, піклуванню про їх здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, освіту та ін. Таким чином в судовому засіданні дослідженими матеріалами достовірно встановлено, що оскільки відповідачі [PERSON], [PERSON] не належним чином займаються вихованням малолітніх дітей: [PERSON], [PERSON], ухиляються від виконання батьківських обов'язків, а саме, не піклуються про здоров'я та нормальний фізичний розвиток дітей, не забезпечують необхідного харчування, медичного та гігієнічного догляду, лікування дітей; зловживають спиртними напоями, у зв'язку з чим суд прийшов до висновку, що залишення дітей у відповідачів є небезпечним для їх життя, здоров'я і морального виховання, у зв'язку з чим дітей слід відібрати у матері та батька без позбавлення останніх батьківських прав та передати органу опіки та піклування. Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. У відповідності до статті 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно частини 3 статті 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Статею 182 ч.2 Сімейного Кодексу України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно частини 1 статті 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Таким чином, позовні вимоги в частині стягнення аліментів з відповідачів [PERSON] та [PERSON], мешканців [ADDRESS], на утримання малолітнього [PERSON], [INFO], в розмірі 900,00 грн. з кожного, але не менше 50% прожиткового мінімуму для потреб дитини-відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття та стягнення з [PERSON], мешканки [ADDRESS], аліменти на утримання малолітньої [PERSON], [INFO], в розмірі 900,00 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для потреб дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня звернення в суд та до їх повноліття - підлягають до задоволення. Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Згідно п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України, загальними засадами цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність. У відповідності до положень ст. 12, 13 ЦПК України, учасники справи, мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно грунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обгрунтованим, ухваленим відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, має відповідати завданню цивільного судочинства. На основі всебічно з'ясованих обставин, на які посилається позивач, як учасник справи, як на підставу заявлених вимог, перевіреними в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити. Згідно ст.430 ч.1 ЦПК України, рішення в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає негайному виконанню. На підставі викладеного та

Outcome: approved