Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-17 00:00:00

Позивач [PERSON] у вересні 2019 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів. Позов мотивований тим, що між позивачем та відповідачем було зареєстровано шлюб 16.11.2001 pоку, від якого мають 2 дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . За рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 08.10.2018 року у справі № 127/18196/18, яке набрало законної сили 08.11.2018 року, шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано. 08.11.2018 року Вінницьким міським судом Вінницької області було прийнято рішення у справі № 127/22866/18 про стягнення аліментів, яке набрало законної сили 11.12.2018 року про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі по 1200, 00 грн. на кожну дитину, починаючи з 24.07.2018 року до досягнення дітьми повноліття. На підставі вищезазначеного рішення Вінницьким міським судом Вінницької області було видано виконавчий лист № 127/22866/18 від 13.12.2018 року. При примусовому виконанні виконавчого листа №127/22866/18 від 13.12.2018 року Староміським відділом державної виконавчої служби міста Вінниця Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 58142144 від 21.01.2019 року. У період з 24.07.2018 року по вересень 2019 року позивач отримала 4772,02 грн. аліментів з відповідача, що підтверджується довідкою про отримання аліментів від 04.09.2019 року № 28/15-25/25, виданою Староміським відділом державної виконавчої служби міста Вінниця Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області про отримання аліментів. Загальна сума аліментів, яку відповідач зобов`язаний був сплатити позивачу за період з 24.07.2018 року - серпень 2019 року становить 31 819,36 грн. Станом на 15.09.2019 року заборгованість відповідача по сплаті аліментів перед позивачем становить 27 047,34 грн. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 02.10.2019 року позовну заяву прийнято до розгляду. Відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено проводити в спрощеному позовному провадженні з викликом сторін. Позивач [PERSON] в судовому засідання позов підтримала та просила його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся завчасно та належним чином. В зв`язку з цим суд, оскільки наявних у справі доказів достатньо для встановлення прав та взаємовідносин сторін та враховуючи те, що позивач не заперечує, відповідно до ст. 280 ЦПК України ухвалює заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову, з наступних підстав. Судом встановлено, що 08.10.2018 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, що підтверджується копією рішення Вінницького міського суду Вінницької області, яке набрало законної сили 08.11.2018 року. Позивач з відповідачем від шлюбу мають двох дітей: сина - [PERSON] , [INFO] , та доньку - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про їх народження. Заочним рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 08.11.2018 року, яке набрало законної сили 11.12.2018 року, зокрема, було стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі по 1 200 (одній тисячі двісті) гривень 00 копійок на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 24.07.2018 року до досягнення дітьми повноліття. Вирішено питання про судові витрати. З довідки про отримання аліментів від 04.09.2019 року, за період з 24.07.2018 року по 31.07.2019 року, вбачається, що [PERSON] на користь [PERSON] було сплачено аліменти в сумі 4772,02 грн., згідно з виконавчим листом № 127/22866/18. Згідно розрахунку, наданого позивачем, загальна сума аліментів, яку відповідач зобов`язаний був сплатити позивачу за період з 24.07.2018 року по серпень 2019 року становить 31 819,36 грн. Оскільки відповідачем було сплачено 4772,02 грн., станом на 15.09.2019 року заборгованість по сплаті аліментів перед позивачем становить 27047,34 грн. Сума пені - 52542,05 грн. Позивачем враховано, що відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України сума неустойки не може перевищувати 100 відсотків заборгованості, яка в даному випадку становить 27047,34 грн., а тому з відповідача може бути стягнуто неустойку за прострочення сплати аліментів у розмірі 27047,34 грн. Судом перевірено розрахунок і встановлено його правильність та відповідність нормам чинного законодавства. Згідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до положень статей 1-3 Конвенції ООН «Про права дитини» в усіх діях щодо дітей, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи. Згідно з ч. 1 ст. 196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. У статті 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинно виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 25 квітня 2018 року № 14-37цс18. За таких обставин суд вважає, що позивачем вірно обраховано пеню відповідно до правової позиції Верховного Суду. Таким чином, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] 768,40 грн. судового збору на користь держави.

Outcome: approved