Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Хотинського районного суду Чернівецької області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення коштів за порушення грошового зобовязання, в якій просить з [PERSON] за прострочене виконання грошового зобовязання суму встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, що становить 17289 грн., а також три проценти річних від простроченої суми, що становить 1950 грн., та судові витрати. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що рішенням Хотинського районного суду від 07 листопада 2013 року задоволено її позовні вимоги, а саме стягнуто з [PERSON] 559 грн. 51 коп. Проте, не погоджуючись із рішенням суду, відповідачка оскаржила його до апеляційного суду Чернівецької області. Рішенням апеляційного суду від 14 січня 2014 року рішення Хотинського районного суду було змінено, а саме виключено посилання на ст. 1212 ЦК України, а решта рішення суду залишено без змін. 29 січня 2014 року позивачка отримала у Хотинському районному суді виконавчий лист та направила його для виконання у ВДВС Хотинського РУЮ. Однак, на час предявлення позовної заяви до суду [PERSON] не відшкодувала їй боргу. Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно даних Державного комітету статистики України, індекси інфляції в 2014-2015 роках становлять: січень 2014 р. 100,2 %; лютий 2014 р. - 100,6 %; березень 2014 р. - 102,2 %; квітень 2014 р. - 103,3 %; травень 2014 р. - 103,8 %; червень 2014 р. - 101,0 %; липень 2014 р. - 100,4 %; серпень 2014 р. - 100,8 %; вересень 2014 р. - 102,9 %; жовтень 2014 р. - 102,4 %; листопад 2014 р. - 101,9 %; грудень 2014 р. - 103,0 %; січень 2015 року 103,1 %; лютий 2015 року 105,3 %. Сумарний індекс інфляції починаючи з 01 січня 2014 року по 01 січня 2015 року становить 30,9 %, а саме 1950 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с.9-10). Тому підтримуючи вищевикладене, позивач [PERSON] просить суд задовольнити її позовні вимоги та стягнути з відповідача [PERSON] за прострочене виконання грошового зобовязання за весь час прострочення, що становить 17289 грн., а також три проценти річних від простроченої суми, що становить 1950 грн. та судові витрати. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, але була належним чином повідомлена про день та час слухання справи. Предстаник позивача [PERSON] в судовому засіданні підтримав позовну заяву позивача та просив задовольнити її в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, вказала що в неї немає коштів щоб віддати борг. Відповідно до ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, та інших актів цивільного законодавства. Рішенням Хотинського районного суду Чернівецької області від 07 листопада 2013 року, яке набрало законної сили, було задоволено позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення 55951 грн. та судового збору. Згідно постанови ВДВС Хотинського РУЮ про закінчення виконавчого провадження від 30.10.2014 року, в [PERSON] рахунку не має, вкладником не являється, на території сільської ради не працевлаштована, підприємницькою діяльністю не займається, пенсію не отримує, на обліку в РЦЗ не перебуває та нерухомого майна не значиться, інших відомостей про майновий стан не надійшло. За офіційними даними МДПІ про джерела отримання доходів та ПФУ ідентифікована за ознаками доходу 101 у лікарні медичної допомоги м. Чернівці, вул. Фастівська 2, що відноситься до території, яка підвідомча Першотравневому ВДВС Чернівецького МУЮ. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Отже, як встановлено судом [PERSON], як кредитор має право за час прострочення грошового зобовязання за рішеннями суду на сплату суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції та трьох процентів річних від простроченої суми за період з 01 січня 2014 року по 01 січня 2015 року, виходячи із суми заборгованості при виконанні судових рішень, що становить 55951 грн., в зв'язку з чим відповідач [PERSON], як боржник зобовязана сплатити позивачу 17289 грн. відповідно до наведених розрахунків у позовній заяві, які проведені відповідно до вимог закону, виходячи з індексу інфляції 30,9 % за період з 01.01.2014 року по 01.01.2015 року, а також три проценти річних від простроченої суми, що становить 1950 грн. Згідно із ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позовних вимог. Крім того у відповідності до ст. 88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Таким чином з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] слід стягнути судові витрати в розмірі 243,60 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved