Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-06 00:00:00

Позивач [PERSON] міська рада звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення збитків у розмірі несплаченої пайової участі у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту. В позові зазначає, що 17.04.2012р. за № ЗП 08212059213 Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Запорізькій області зареєстровано декларацію про початок виконання будівельних робіт на обєкті будівництва «Реконструкція нежитлового приміщення по вул. Автозаводська,5 в м. Запоріжжі під кафе-бар «KRONSBEER» з виробництва власного напою «Живе пиво» ( 1 черга). Замовником будівництва є відповідач - [PERSON]. Посилається на ч.1 та ч.2 ст. 40 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності», якими передбачено, що замовник, який має намір щодо забудови земельної ділянки у населеному пункті, зобовязаний взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту, а порядок залучення, розрахунку розміру і використання коштів пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту встановлюють органи місцевого самоврядування. Відповідно до ч.3 ст.40 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності», пайова участь у розвитку інфраструктури населеного пункту полягає у перерахуванні замовником до прийняття обєкта будівництва в експлуатацію до відповідного місцевого бюджету коштів для створення і розвитку зазначеної інфраструктури. [PERSON] міською радою 24.12.2012р. прийнято рішення № 77 «Про порядок залучення, розрахунку розміру і використання коштів пайової участі у розвитку інженерно- транспортної та соціальної інфраструктури м. Запоріжжя», п.3.3 якого передбачено, що замовник, який має намір укласти договір, зобовязаний звернутися з заявою до міського голови. Договір про участь замовників у розвитку інженерно- транспортної та соціальної інфраструктури м. Запоріжжя укладається не пізніше ніж через 15 робочих днів з дня реєстрації звернення замовника про його укладання, але до прийняття обєкта будівництва в експлуатацію. Відповідач не звернувся у встановленому законом порядку до міського голови щодо укладення договору про пайову участь. 31.05.2013р. за № ЗП 142131490010 Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Запорізькій області зареєстровано декларацію про готовність обєкта до експлуатації. Відповідач порушив та не виконав вимоги законодавства щодо участі у створені і розвитку інженерно- транспортної та соціальної інфраструктури м. Запоріжжя, внаслідок чого територіальній громаді м. Запоріжжя завдано збитки. Просить стягнути з відповідача суму збитків в розмірі 90100 грн., а також судові витрати. 28 квітня 2016 р. Шевченківським районним судом м. Запоріжжжя по справі було винесено заочне рішення, яким позовні вимоги задоволені в повному обсязі. 12 грудня 2016р. Шевченківський районний суд м. Запоріжжя, розглянувши заяву відповідача, виніс Ухвалу про скасування заочного рішення по справі та призначив розгляд справи в загальному порядку. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Представник відповідача позовні вимоги не визнав, надавши письмові заперечення на позов ( а.с.126-128), в судовому засіданні пояснив, що відповідач не здійснював забудову території, а проводив реконструкцію раніше існуючого обєкта, збудованого ним в 2009р. Площа та геометричні розміри обєкта після реконструкції залишились без змін. Здійснивши лише реконструкцію раніше існуючої будівлі, без забудови нової земельної ділянки, вважає, що на відповідача не поширюється обовязок щодо укладення договору про пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту та сплати коштів пайової участі. Просить відмовити в задоволені позовних вимог у повному обсязі. Вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, встановивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ч. 1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. У відповідності до ч. 1 ст. 40 Закону України « Про регулювання містобудівної діяльності» порядок залучення, розрахунку розміру і використання коштів пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту встановлюють органи місцевого самоврядування відповідно до цього Закону. Відповідно до ч. 2 ст. 40 Закону України « Про регулювання містобудівної діяльності» передбачено, що замовник, який має намір щодо забудови земельної ділянки у населеному пункті, зобов'язаний взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту. Пайова участь у розвитку інфраструктури населеного пункту полягає у перерахуванні замовником до прийняття об'єкта будівництва в експлуатацію до відповідного місцевого бюджету коштів для створення і розвитку зазначеної інфраструктури. Договір про пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту укладається не пізніше ніж через 15 робочих днів з дня реєстрації звернення замовника про його укладення, але до прийняття об'єкта будівництва в експлуатацію. Судом встановлено, що 24 грудня 2012 року [PERSON] міською радою прийнято рішення № 77 «Про порядок залучення, розрахунку розміру і використання коштів пайової участі у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Запоріжжя» ( а.с.13-16). Відповідно до п.3.6 Порядку договір про пайову участь укладається не пізніше п'ятнадцяти робочих днів з дня реєстрації уповноваженим органом звернення замовника про його укладання, але до прийняття об'єкта до експлуатації. Відповідно до п.4.1 Порядку кошти пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту сплачуються в повному обсязі до прийняття об'єкта будівництва в експлуатацію єдиним платежем або частинами за графіком, що визначається Договором. Позивач, посилаючись на зареєстровану 17.04.2012р. Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Запорізькій області декларацію про початок будівельних робіт на об'єкт будівництва «Реконструкція нежитлового приміщення по вул.Автозаводська,5, в м.Запоріжжя під кафе-бар «KRONSBEER» з виробництвом власного напою «Живе пиво» (1 черга) № ЗП 08212059213, до матеріалів справи, в якості належного доказу, не надав. Відповідно до декларації про готовність обєкта до експлуатації зареєстрованої 31.05.2013р. за № ЗП 14213490010 Інспекцією державного архітектурного будівельного контролю у Запорізькій області ( а.с.7-12,129-134) обєктом будівництва є реконструкція нежитлового приміщення по вул.Автозаводська,5, в м.Запоріжжя під кафе-бар «KRONSBEER» з виробництвом власного напою «Живе пиво» ( 1 черга), код 1230,4, II категорії складності. За змістом декларації про готовність об'єкта до експлуатації, відповідачем була здійснена реконструкція вже існуючого об'єкту, без зміни його зовнішніх геометричних розмірів фундаменту, відомостей щодо забудови відповідачем нової земельної ділянки не містить. Як вбачається з матеріалів справи, реконструкція полягає у розташуванні на другому поверсі будівлі автомийки з пунктом дрібного ремонту автомобілів кафе-бару з виробництвом власного напою «Живе пиво». Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» замовник - це фізична або юридична особа, яка має намір щодо забудови території (однієї чи декількох земельних ділянок) і подала в установленому законодавством порядку відповідну заяву. Містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки (далі - містобудівні умови та обмеження) - документ, що містить комплекс планувальних та архітектурних вимог до проектування і будівництва щодо поверховості та щільності забудови земельної ділянки, відступів будинків і споруд від червоних ліній, меж земельної ділянки, її благоустрою та озеленення, інші вимоги до об'єктів будівництва, встановлені законодавством та містобудівною документацією. Відповідно до ст.ст. 10,60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до зареєстрованої декларації про готовність обєкта до експлуатації містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки не потребуються і з відповідною заявою про надання містобудівних умов відповідач не звертався та їх не отримував. Проекти будівництва І-ІІІ категорії складності, до яких відноситься й реконструкція відповідачем обєкту, відповідно до п. 3 ст. 31 «Про регулювання містобудівної діяльності» не підлягають обов'язковій експертизі, а також відповідно до п.2.5 Переліку об'єктів будівництва, для проектування яких містобудівні умови та обмеження не надаються,затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлового-комунального господарства від 7 липня 2011 року № 109, до них не надаються містобудівні умови та обмеження. Відповідач не є забудовником земельної ділянки за змістом закону, вказані обставини підтверджуються матеріалами справи, поясненнями представника відповідача про реконструкцію відповідачем вже існуючої будівлі виключно в межах її фундаменту. З наведеного суд дійшов висновку, що фактично роботи із забудови території (однієї чи декількох земельних ділянок) відповідачем не проводилися, реконструкція вже існуючої будівлі не потребувала зміни меж земельної ділянки, що знаходиться під забудовою, її благоустрою або озеленення, облаштування або перенесення об'єктів соціальної інфраструктури, створення і розвитку інженерно-транспортної інфраструктури і т.ін., тому замовник будівництва [PERSON] не є суб'єктом містобудування в розумінні вищевказаного закону, на якого покладені обов'язки укласти договір про пайову участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту та сплатити вказані кошти до бюджету міста,тому позиція позивача про завдання з вини відповідача збитків на законі не ґрунтується і дослідженими в суді доказами не підтверджується, тому підстав для задоволення позову судом не встановлено. При відмові у задоволенні позову, суд на підставі ст.88 ЦПК України на користь позивача судовий збір не стягує. Згідно ст.212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. На підставі ст. 40 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності», ст. ст.3,10,11,57,60,88, 212-215, 218, 294 ЦПК України, суд, -

Outcome: dismissed