Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-14 00:00:00

Позивач АТ «ТАСКОМБАНК» звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором № 507/2090395-СК від 24 листопада 2015 року на відкриття поточного рахунку з використанням електронних платіжних засобів та оформлення платіжної картки (з можливістю встановленням Кредитного ліміту) за кредитним продуктом «Кредитна картка» Класична». Також 24 листопада 2015 року відповідачем було підписано опитувальник фізичної особи із загальною інформацію по Позичальнику та заяву-анкету на отримання кредитного ліміту. [PERSON] також було підписано заяву про відкриття поточного рахунку, операції за якими можуть здійснюватися із використанням електронних платіжних засобів та заяву на випуску електронного платіжного засобу, згідно якої відповідач відкрила поточний рахунок № [NUMBER] у валюті гривня на своє ім`я та отримала електронний платіжний засіб «MasterCard Debit UNEMBOSSED» з кредитним лімітом 49\~900 грн. Умови кредитного договору позичальник не виконувала, кредитні кошти у встановлені договором строки не повернула, тому станом на 27 грудня 2019 року утворилась заборгованість в сумі 86\~533 грн. 03 коп., з яких: 38\~235 грн. 88 коп. тіло кредиту, 47\~097 грн. 15 коп. відсотки, 1200 грн. штраф. Відповідач відзиву на позовну заяву не подав. Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 12 квітня 2021 року замінено позивача у справі на правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал». Представник позивача в судове засідання не з`явився, у позовній заяві клопотав про розгляд справи за його відсутності. Проти заочного розгляду справи не заперечив. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Причину неявки суду не повідомив. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З урахуванням положень ст. 280 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу порушення права на належне виконання умов кредитного договору внаслідок чого банк позивається про його відновлення шляхом стягнення з боржника заборгованості за кредитним договором. Судом встановлено, що 24 листопада 2015 року відповідачем підписано заяву-договір №507/2090395-СК на відкриття поточного рахунку, з використанням електронних платіжних засобів та оформлення платіжної картки ( з встановленням Кредитного ліміту) Кредитна картка «Класична». Відповідачем підписано Додаток №1 до Заяви-договору №507/2090395-СК «Умови надання та обслуговування кредитної лінії». За яким передбачено наступні умови: мінімальний розмір ліміту Кредитної лінії - 1 000 гривень; максимальний розмір ліміту Кредитної лінії - 100 000 гривень; строк користування - 365 днів з автоматичною пролонгацією з моменту встановлення кредитного ліміту (згідно додатку 1 до кредитного договору); штраф за прострочення обов`язкового мінімального платежу - 100 грн. за кожен факт прострочення платежу; цільове призначення кредиту - на споживчі цілі; процентна ставка: 55% річних. Відповідно до розрахунку позивача заборгованість відповідача за спірний період складає 86\~533 грн. 03 коп., з яких: 38\~235 грн. 88 коп. тіло кредиту, 47\~097 грн. 15 коп. відсотки, 1200 грн. штраф. Статтею 1054 Цивільного Кодексу України визначено зміст кредитного договору. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Істотними умовами кредиту є розмір кредиту та строк повернення кредиту. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. В п. 1\~ст. 1046 ЦК України\~вказано, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Отже договір позики є укладеним з моменту отримання відповідачем позики у позивача. В п. 1\~ст. 634 ЦК України\~вказано, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Таким чином позивачем доведено приєднання відповідача до умов надання позик на умовах позивача у формі приєднання у спосіб безпосереднього отримання відповідної позики. В п. 1\~ст. 629 ЦК України\~вказано, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до п. 1\~ст. 610 ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). В п. 1\~ст. 612 ЦК України\~зазначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. За змістом ст. ст.\~524,533-535\~та\~625 ЦК України\~грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому право кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати. Ці висновки узгоджуються з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, висловленою у постанові від 11 квітня 2018 року у справі № 758/13 03/15-ц. Відповідно до ч. 1\~ст.\~\~509 ЦК України\~зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зі змісту ч. 3 ст.\~12\~та ст.\~81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивач виконав свої зобов`язання за Договором, відкривши відповідачу поточний рахунок, видавши платіжну картку здійснивши перерахування кредитних коштів на поточний рахунок Відповідача в межах ліміту кредитної лінії, що підтверджується виписками з особового рахунку. Незважаючи на взяті на себе за кредитним договором зобов`язання, відповідач систематично порушувала строки сплати кредиту, що підтверджується розрахунком заборгованості за кредитним договором. Будь-яких доказів, які б спростовували проведений позивачем розрахунок заборгованості за вказаним кредитним договором відповідачем не представлено суду. Заяву про застосування позовної давності відповідачем суду не подано. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Згідно із ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Тому з відповідача слід стягнути 2102 гривні 00 копійки судового збору на користь позивача. На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 527 ч.1, 530, 612, 1054 ч. 2, 16, 20 Цивільного Кодексу України,

Outcome: approved