Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-08 00:00:00

Позивач [PERSON] , інтереси якої представляє адвокат Мандзюк К.І., звернулась до суду з позовом про збільшення розміру аліментів, нарахування пені за прострочення сплати аліментів до Відповідача [PERSON] посилаючись на те, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого у них народилась донька [PERSON] , [INFO] , яка проживає з нею та знаходяться на її утриманні. Вказує, що рішенням Новоселицького районного суду Чернівецької області від 27.07.2012 року [PERSON] було присуджено до сплати аліменти на утримання дитини у розмірі 500 грн. щомісяця. Звертає увагу суду на те, що вона не спроможна забезпечити потреби доньки на належному рівні, оскільки їй не вистачає коштів на утримання дитини. Згідно розрахунку в/п №33957181 від 22.07.2020 року відповідач допустив заборгованість по аліментам в розмірі 5068,50 грн. та нарахована пеня на дану заборгованість становить 25583,74 грн., та згідно ст.196 СК України розмір нарахованої пені не повинен перевищувати 100 % заборгованості, відсоток розмір пені який підлягає стягненню з відповідача становить 5068,50 грн. На підставі наведеного, просить суд збільшити розмір аліментів, які стягуються з [PERSON] , стягуючи з нього на користь [PERSON] , на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , грошову суму у розмірі 4394,00 грн. щомісячно до настання її повноліття та стягнути з відповідача пеню за прострочення сплати аліментів у розмірі 5068,50 грн. Позивач в судове засідання не з`явилась, хоча належним чином була повідомлена про дату, місце та час розгляду справи, про що наявне підтвердження в матеріалах справи, разом з тим до початку судового засідання представник позивача надав заяву відповідно до якої вимоги позову підтримав, просив їх задовольнити та розглянути справу у їх відсутності. Відповідач у встановлений судом строк, на адресу суду надав відзив на позовну заяву, відповідно до якого вимоги позову визнав частково, не заперечував щодо збільшення розміру аліментів в сумі 1300 гривень щомісяця в частині інших позовних вимог просив відмовити. Представник відповідача в судовому засіданні вимоги позову визнала частково, не заперечувала щодо збільшення розміру аліментів в розмірі 1300 гривень щомісяця, оскільки відповідач не спроможний більше платити так як хворіє та на його утриманні перебувають двоє дітей від іншого шлюбу. З приводу іншим позовних вимог просила відмовити посилаючись на те, що відповідач сплачував аліменти в сумі зазначеній в рішенні суду навіть більше. Крім того відповідачу не було відомо про стягнення державним виконавцем розміру прожиткового мінімуму який більший за суму визначену в рішенні суду. Суд, вислухавши думку представника відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого у них народилась донька [PERSON] , [INFO] , яка проживає з позивачем та знаходяться на її утриманні, що підтверджується довідкою Магальської сільської ради Новоселицького району Чернівецької області № 608 від 17.06.2020 року (а.с. 13). Як вбачається\~з рішення\~Новоселицького районного\~суду Чернівецької\~області від 27.07.2012 року [PERSON] було присуджено до сплати аліменти на утримання дитини у розмірі 500 грн. щомісяця. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789 ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно з вимогами ст. 12 ЗУ «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виходячи з цього сторони, як батьки дитини, повинні спільно вирішувати питання про фізичний, духовний та моральний розвиток дитини. За ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України - за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Як визначено в ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У випадку зміни розміру аліментів у новому розмірі, аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. У даній справі суд не присуджує аліменти на дитину, а змінює їх розмір та спосіб стягнення, тому аліменти у розмірі визначеному даним рішенням суду підлягають стягненню з дня набрання цим рішенням законної сили. На підставі викладених обставин, беручи до уваги, що відповідач як батько зобов`язаний утримувати дитину до настання її повноліття, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, а саме слід збільшити розмір аліментів, які стягуються з [PERSON] , стягуючи з нього на користь [PERSON] , на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , грошову суму у розмірі 2000 грн. щомісячно до настання її повноліття. Що стосується позовних вимог щодо нарахування пені за прострочення сплати аліментів в даній частині слід відмовити, оскільки відповідач постійно без жодної прострочки виконував рішення суду та самостійно проводив оплату аліментів згідно рішення , що підтверджується розрахунком в/п №339587181 від 12.10.2020 року. Згідно п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. Таким чином, відповідно ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі 840,80 грн. На підставі викладеного, відповідно до вимог ст. 27 Конвенції ООН про права дитини, ст. 12 ЗУ «Про охорону дитинства», ст.ст. 184-184 191, 192 СК України,

Outcome: partial