Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-13 00:00:00

Позивач, [PERSON], через свого повноважного представника, адвоката [PERSON], предявив позов до відповідача, Погорільської сільської ради Семенівського району Чернігівської області, в якому сторона позивача просить визнати за [PERSON], [INFO], право на земельну частку (пай) площею 3,09 в умовних кадастрових гектарів без визначення меж цієї частки (паю) по колишньому колективному сільськогосподарському підприємству «Авангард» села Погорільці Семенівського району Чернігівської області, яке належало померлій 25 серпня 2016 року [PERSON] на підставі втраченого сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0086608, виданого на імя [PERSON], який помер 31 липня 2006 року. В обґрунтування позовних вимог у позові зазначено про те, в селі Погорільці Семенівського району Чернігівської області проживав батько позивача [PERSON], який помер 31 липня 2006 року. За життя [PERSON] був виданий сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0086608, яка перебувала у колишній колективній власності сільськогосподарського підприємства «Авангард» розміром 3,09 в умовних кадастрових гектарах без визначення цієї частки в натурі. [PERSON] не розпорядився своїм майном, не склав заповіт. Останній на день смерті проживав разом з дружиною [PERSON]. Мати позивача [PERSON], як спадкоємець першої черги відповідно закону прийняла спадщину. 25 серпня 2016 року [PERSON] померла. Позивач як спадкоємець першої черги за законом вирішив документально оформити спадщину, але сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЧН №0086608, був втрачений, про що було дане оголошення в газеті «Життя Семенівщини» від 15 липня 2017 року. Відповідно до листа відділу у Семенівському районі Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області від 16 серпня 2017 року за №29-25-0.33-326/113-17 не можливо видати дублікат сертифіката на право на земельну частку (пай) замість втраченого, оскільки власник сертифіката помер. У звязку з тим, що сертифікат на право на земельну частку (пай) втрачений і не можливо документально оформити спадщину, позивач змушений звернутись до суду за захистом свої прав. У судове засідання позивач [PERSON] та представник позивача, адвокат [PERSON], не зявилися, подали суду письмові відомості про розгляд справи за їх відсутності, за змістом яких позов підтримали та просили його задовольнити. Представник відповідача, Погорільської сільської ради Семенівського району Чернігівської області, сільський голова [PERSON], у судове засідання не зявився, подав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, за змістом якої позов згаданим відповідачем визнається повністю, наслідки визнання позову відповідачеві зрозумілі. Представник третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області, у судове засідання не зявився, про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином. Представник третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Семенівської районної державної адміністрації Чернігівської області, в особі голови районної державної адміністрації [PERSON], у судове засідання не зявився, подав до суду письмову заяву про розгляд справи за відсутності представника. Представник третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Семенівської районної державної нотаріальної контори Чернігівської області, державний нотаріус [PERSON], у судове засідання також не зявилася, надіслала до суду письмову заяву про розгляд справи за відсутності представника нотаріальної контори на розсуд суду із зазначенням даних, що після померлих 31 липня 2006 року [PERSON] та 25 серпня 2016 року [PERSON], спадкові справи не заводилися. Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, при наявних даних та доказів вважає за необхідне вирішити позов за наступних установлених судом обставин. У справі зясовано, що 31 липня 2006 року помер член колишнього колективного сільськогосподарського підприємства «Авангард» [PERSON], якому був виданий сертифікат на право на земельну частку (пай). За життя [PERSON] не розпорядився своїм майном, не склав заповіт. Мати позивача [PERSON] як спадкоємець першої черги відповідно закону прийняла спадщину. 25 серпня 2016 року [PERSON] померла, першочерговим претендентом (спадкоємцем) відносно прав та обовязків останньої є позивач [PERSON]. За життя [PERSON], поряд з іншим, мала право на земельну частку (пай) розміром 3,09 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки (паю) по колишньому колективному сільськогосподарському підприємству «Авангард», і це право не реалізоване шляхом виділення земельної ділянки в натурі. Зараз указаний сертифікат утрачено, про що опубліковане оголошення в місцевій газеті «Життя Семенівщини». Указані обставини підтверджуються даними письмових доказів, зокрема: копії свідоцтва про смерть [PERSON] (а.с. 7); копії довідки виконавчого комітету Погорільської сільської ради про те, що [PERSON], який помер 31 липня 2006 року, на момент смерті був зареєстрований в [INFO] разом з дружиною [PERSON], [INFO] (а. с. 8); копії свідоцтва про смерть [PERSON] (а.с. 9); копії довідки відділу у Семенівському районі Головного Управління Держгеокадастру у Чернігівській області про документування за життя [PERSON] сертифікатом на право на земельну частку (пай) (а.с. 10). Виходячи з таких наведених обставин, суд убачає за потрібне позов задовольнити повністю з таких підстав. За змістом положень п. 17 розд. X «Перехідні положення» Земельного кодексу України та ст. 13 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» за своєю правовою природою право на земельну частку (пай) є речовим правом вимагати виділення в натурі (на місцевості) земельної ділянки, що за вартістю відповідає частці особи у сільськогосподарських угіддях, переданих у колективну власність відповідної юридичної особи. За правилами Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» моментом виникнення права на земельну частку (пай) є момент виникнення відповідного права колективної власності на земельну ділянку та існує незалежно від його посвідчення сертифікатом. Сертифікат на право на земельну частку (пай) за своєю суттю має не зовсім правовстановлююче, а більш правопосвідчуюче значення. Такий висновок випливає з позиції законодавця, закладеній у норми ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», згідно якої сертифікат на право на земельну частку (пай) є лише основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), і документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: свідоцтво про право на спадщину; посвідчені у встановленому законом порядку договори купівлі-продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай); рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Таким чином, зважаючи на те, що відповідачем позов визнається повністю, за встановлених у справі обставин суд не вбачає жодних правових перешкод для задоволення позову з визнанням відповідного права за позивачем на підставі ст. 2 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», п. «а» ч. 3 ст. 152 Земельного кодексу України, адже попередній правопосвідчуючий документ (сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0086608) зараз утрачено.

Outcome: approved