Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-16 00:00:00

Позивач в особі представника позивача - Гаврилова Євгенія Юрійовича , звернувся до Фрунзенського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Зазначені позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 13.10.2015 року, [PERSON] подав до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» заяву про приєднання до умов отримання кредитів та інших послуг від ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових Рішень» та заяву № 418888602 від 13.10.2015 року на отримання кредиту, підписанням якої підтвердила згоду, що ця заява разом із умовами отримання кредитів та інших послуг від Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» становить кредитний договір між ними. Відповідно до Умов отримання кредитів та інших послуг від Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень», умови разом із заявою про приєднання і заявою на отримання кредиту становлять кредитний договір. 26.06.2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір про відступлення права вимоги №20190626, у відповідності до умов якого Товариство з обмеженою відовідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» передає Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату, а останній приймає належні Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами вказаними у Реєстрі боржників, укладеними між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» і боржниками. Відповідно до реєстру боржників за кредитними договорами, укладеними між позичальником та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» - додатку 1 до договору відступлення прав вимоги №20190626 від 26.06.2019 року, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набув права грошової вимоги до відповідача - [PERSON] , в сумі 44741,89 грн., з яких: 8060,92 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 1,11 грн. - сума заборгованості за відсотками; 24670,05 грн. - сума заборгованості за платою за управління кредитом; 12009,81 грн. - сума заборгованості за пенею. Просить позов задовольнити. Представником позивача надіслано до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, в якому зазначає, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить суд їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Представник відповідача - адвокат Бреславець Марина Григорівна, в судове засідання з`явилась, надала суду письмові пояснення, в яких зазначила, що вимоги позивача є непоґрунтованими та безпідставними з огляду на наступне. Так представник відповідача не заперечує той факт, що між позивачем та відповідачем дійсно був укладений кредитний договір від 13.10.2015 року, однак заперечує, що відповідача було належним чином проінформовано про Умови такого договору, оскільки їх редакція на сайті могла змінюватись, а тому не можна стверджувати, що відповідач у повній мірі був ознайомлений з усіма умовами користування таким кредитом. Крім того, наголошувала, що позивачем було порушено строки позовної давності зі зверненням до суду, оскільки вважає, що його перебіг розпочався саме з моменту першого прострочення з оплати щомісячного обов`язкового платежу по кредиту, а не з моменту закінчення строку дії цього договору. Враховуючи вищевикладене наполягала на застосуванні строків позовної давності у три роки до вимог про стягнення заборгованості за кредитом та процентами, та в один рік - для стягнення неустойки (штрафу, пені). Враховуючи вищезазначене та той факт, що позов подано у березні 2020 року, наголошує на тому, що із застосування строків позовної давності, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме в розмірі 6281,32 грн за тілом кредиту, в сумі 0,36 грн. за відсотками, в сумі 3744,07 грн. за управління кредитом та пені в розмірі 1611,63 грн. Заслухавши представника відповідача, дослідивши матеріали справи, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши надані у справі докази, надавши їм юридичну оцінку, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31.03.2020 року визначено головуючого суддю - Горпинич О.В.. 02.04.2020 року позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання на 20.05.2020 року. 19.05.2020 року від представника відповідача - адвоката Бреславець М.Г. надійшла заява про відкладення судового засідання у зв`язку із участю у судовому засіданні в Ленінському районному суді м. Харкова. Як встановлено матеріалами справи, 13.10.2015 року, [PERSON] подав до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових Рішень» заяву про приєднання до умов отримання кредитів та інших послуг від ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та заяву №418888602 від 13.10.2015 року на отримання кредиту, підписанням якої підтвердив згоду, що ця заява разом із умовами отримання кредитів та інших послуг від Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» становить кредитний договір між ними. На вищезазначених заявах міститься підпис відповідача (а.с. 5). Згідно платіжного доручення №167237046 від 13.10.2015 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 24200,00 грн., що свідчить про реальність укладеного кредитного договору.(а.с.7). Відповідно до Умов отримання кредитів та інших послуг від Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень», умови разом із заявою про приєднання і заявою на отримання кредиту становлять кредитний договір. Судом також встановлено, що відповідач обізнаний про умови кредитного договору, укладеного між ним та позивачем, про що свідчать його підписи в правому нижньому кутку документів. (а.с.10-12) 26.06.2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір про відступлення права вимоги №20190626, у відповідності до умов якого Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» передає Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату, а останній приймає належні Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами вказаними у Реєстрі боржників, укладеними між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» і боржниками (а.с. 19-21). Згідно пункту 1.2 Договору відступлення права вимоги, внаслідок передачі портфеля заборгованості за цим договором, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заміняє Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» у кредитних договорах, що входять до портфеля заборгованості та відповідно вказані у реєстрі боржників, та набуває прав грошових вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» за цими кредитними договорами включаючи право вимагати від боржників належного виконання всіх грошових та інших зобов`язань боржників за кредитними договорами. Відповідно до реєстру боржників за кредитними договорами, укладеними між позичальником та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» - додатку 1 до договору відступлення прав вимоги № 20190626 від 26.06.2019 року, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набув права грошової вимоги до відповідача - [PERSON] , в сумі 44741,89 грн., з яких: 8060,92 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 1,11 грн. - сума заборгованості за відсотками; 24670,05 грн. - сума заборгованості за платою за управління кредитом; 12009,81 грн. - сума заборгованості за пенею (а.с. 22). На виконання пункту 6.6. договору відступлення прав вимоги, 09.07.2019 року за вих. № 003414339-1 та № 003414339 , на адресу [PERSON] , зазначену в кредитному договорі, від імені Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» надсилалися повідомлення про відступлення права вимоги до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (а.с. 17). Відповідач не виконав свого обов`язку, а саме не сплатив кошти для погашення заборгованості за кредитом, процентами, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, у порушення умов кредитного договору а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ч.2 ст.638 ЦК України, договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. За правилами ч. 1 ст. 627, 629 ЦК України згідно статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Таким чином, між сторонами було укладено кредитний договір від 13.10.2015 року Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписані заяви разом із Загальними умовами з надання фізичним особам кредитів становлять кредитний договір, про що свідчить підпис відповідача у документах. Суд також зазначає, що представником відповідача не надано жодних належних та допустимих доказів, в розумінні ст. ст. 77, 79 ЦПК України, які б підтверджували, той факт, що підписані документи насправді не були підписані самим відповідачем. Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів, показаннями свідків. Однак у судовому засіданні 17.06.2020 року представник відповідача жодних клопотань про проведення почеркознавчої експертизи не заявляла. Щодо посилань відповідача на те, що позову слід задовольнити частково, та у розмірах із врахуванням строків позовної давності - не приймається до уваги судом, оскільки право кредитора вважається порушеним саме з моменту закінчення терміну дії кредитного договору а не з моменту недотримання [PERSON] строку погашення кожного чергового траншу. Так дія кредитного договору від 13.10.2015 року становить 36 місяців, тобто до 13.10.2018 року Стаття 261 ЦК України встановлює, що за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Вищенаведене повністю узгоджується із позицією Верховного суду України, висловленої у справах 19.03.2014 року № 6-14цс14 та 18.06.2014 року № 6-61цс 14. Відповідно до ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін (ч.1 ст. 259 ЦК України). Згідно п.25 Додатку 1 Загальних умов ТОВ «ФК «ЦФР» з надання фізичним особам кредитів, сторони в належній формі погодили, що позовна давність за спорами щодо захисту прав кредитора становить 50 (п`ятдесят) років. Зазначене застереження до кредитного договору є договором про збільшення строку позовної давності. З аналізу вищевикладеного судом встановлено, що між сторонами досягнуто згоди щодо збільшення позовної давності для захисту прав кредитора. Тож, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення заборгованості за основною сумою боргу у розмірі 8060,92 грн., сумою нарахованих відсотків за користування кредитом у розмірі 1,11 грн. та заборгованістю за управління кредитом у розмірі 24670,05 грн. підлягає задоволенню. Відповідно до статті 1082 Цивільного кодексу України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконує цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржникові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. Відповідно до статті 512 Цивільного кодексу України , кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтями 514, 516 Цивільного кодексу України визначено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Згідно зі статтею 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним договором. Згідно частини 1 статті 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до частини 1 статті 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Частиною 1 статті 625 Цивільний кодекс України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Статтею 525 Цивільного кодексу України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання. Згідно частини 2 статті 615 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Відповідно до ч.3 ст. 551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Відповідно до правового висновку, сформованого ВС у постанові від 07.03.2018 року у справі № 552/5900/15-ц, у разі, якщо розмір неустойки перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення, суд може його зменшити (частина третя статті 551 ЦК України). Істотними обставинами в розумінні частини третьої статті 551 ЦК України можна вважати, зокрема, ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу (наприклад, відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобов`язання). Матеріали справи свідчать про те, що розмір пені перевищує розмір боргового зобов`язання. Крім того, при вирішенні питання про розмір пені, з урахуванням положень ч. 3 ст. 551 ЦК України та ст. 3 ЦК України, щодо загальних засад цивільного законодавства та ст.12 ЦПК України щодо обов`язку суду сприяти учасникам судового процесу в реалізації ними прав, суд вважає, що заявлена сума пені за прострочене зобов`язання в розмірі 12009,81 грн підлягає зменшенню до заборгованості за простроченим тілом кредиту - 8060,92 грн. Таким чином, у зв`язку з порушеннями зобов`язань за кредитним договором № 418888602 від 13.10.2015 року з відповідача підлягає стягненню заборгованість в загальному розмірі 40 793 гривні 00 копійок, яка складається із заборгованості за тілом кредиту - 8060,92 грн.; за відсотками - 1,11 грн.; за щомісячними процентами - 24670,05 грн.; за пенею - 8060,92 грн. В статті 599 Цивільного кодексу України зазначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Не виконуючи належним чином зобов`язання за вказаним договором відповідач порушив зазначені вище норми законодавства та умови кредитного договору. Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно частини 1, 3 статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. За положенням частини 1 статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до частини 1, 6 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З викладених підстав, суд прийшов до висновку, що позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до [PERSON] про стягнення заборгованості, підлягає частковому задоволенню. Крім того, згідно частини 2 статті 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому, у відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача витрати по сплаті судового збору у розмірі 1921,00 грн.

Outcome: partial