Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-17 00:00:00

Позивач в обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 28 травня 2005 року між відповідачем та нею був укладений шлюб, від якого 06 січня 2006 року у них народилась донька [PERSON]. 15 березня 2011 року шлюб між ними було розірвано. Після розірвання шлюбу дочка залишилася проживати з нею. 19 березня 2007 року Стрийським міськрайонним судом було винесено рішення по справі №2-675/2007р., яким стягнуто з [PERSON] на її користь аліментів на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Оскільки відповідач не виконував обовязки щодо утримання дитини, покладені на нього судом, тому згідно вироку Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 20.06.2012 року у справі №1323/2492/2012 відповідач був притягнутий до кримінальної відповідальності та засуджений за ч.1 ст. 164 КК України. Але, не зважаючи на притягнення відповідача до кримінальної відповідальності, він надалі належним чином не виконує рішення суду, що стало причиною виникнення заборгованості, яка станом на 28.04.2017 року становить 20770,14 грн. Розмір пені за несвоєчасну сплату аліментів становить 11589,12 грн. В судовому засіданні представник позивача уточнила позовні вимоги суду пояснивши, що відповідач злісно ухиляється від сплати аліментів. Він є приватним підприємцем. Жодних додаткових витрат не несе. Протягом 6 років відповідач до дитини не приходить. Заборгованість відповідача по сплаті аліментів збільшилася і станом на 31.07.2017 року становить 40521,42 грн. В звязку з цим розмір пені також збільшився і становить 17826,44 грн. Відповідач позов не визнав суду пояснивши, що він свідомо перестав платити аліменти з 2010р., оскільки йому забороняли бачитися з дитиною. Його дохід в місяць складає 3-4 тисячі гривень. У нього на утриманні є дитина теперішньої дружини 12 років, і спільний син [INFO] Крім цього, в нього є два непогашених кредити в банку «Альфа-Банк». Він не має змоги платити аліменти в повній мірі. Згідний, що є заборгованість по сплаті аліментів та пеня. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши наявні у справі докази, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], 06.01.2006р.н., що підтверджується свідоцтвом про народження від 07.03.2017р., актовий запис №09 (серія І-СГ №529660). Рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 19.03.2007р. з [PERSON] стягуються на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки Софії-Марії, 06.01.2006р.н., в розмірі ? частини з усіх видів доходів відповідача щомісяця до досягнення донькою повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно вироку Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 20.06.2012р. [PERSON] визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 164 КК України, та призначено покарання у виді штрафу в розмірі 1700 грн. Як вбачається з довідок-розрахунків державного виконавця Стрийського МРВ ДВС ГТУ юстиції у Львівській області (ВП №4550315) та довідки від 10.08.2017р. №09-407/569, загальна сума заборгованості [PERSON] по сплаті аліментів станом на 30.04.2017р. становить 20770,14 грн., станом на 31.07.2017р. становить 40521,42 грн. У звязку із заборгованістю [PERSON] по сплаті аліментів неустойка (пеня) становить 17826,44 грн., що вбачається з відповідного розрахунку. Згідно податкової декларації платника єдиного податку фізичної особи-підприємця, [PERSON] в 2016р. отримав дохід в розмірі 69469,00 грн. З довідки ПАТ «Альфа-Банк» №65766 від 18.09.2017р., [PERSON] в банку має два кредити, залишки по яких складають 14623,63 грн. та 20489,96 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобовязана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Згідно з ч.ч.1, 3 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ч.6 ст. 13 ЗУ «Про судоустрій та статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права. Так, суд враховує наступні правові висновки Верховного Суду України. За змістом правового висновку Верховного суду України, зробленого 11 вересня 2013 року у справі №6-81цс13, оскільки зобовязання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинно виконуватися щомісяця, то при розгляді спорів про стягнення на підставі ч. 1 ст.196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен зясувати розмір несплачених аліментів по кожному з цих періодичних платежів, встановити строк, до якого кожне із цих зобовязань мало бути виконано, та з урахуванням встановленого обчислити розмір пені, виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обовязку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. Як вбачається з правового висновку Верховного суду України, зробленого 3 лютого 2016 року у справі №6-1477цс15, з урахуванням правої природи пені як дієвого стимулу належного виконання обовязку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом статті 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, за який не сплачено аліменти. При цьому сума заборгованості зі сплати аліментів за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались. Тобто неустойка (пеня) за один місяць обчислюється так: заборгованість зі сплати аліментів за місяць помножена на 1 % пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен з прострочених платежів (за кожен місяць). Аналогічний правий висновок зроблений ВСУ 16 березня 2016 року у справі №6-300цс16. Крім цього, суд бере до уваги розяснення, наведені Пленумом Верховного суду України в абзаці 1 п. 22 постанови від 15.05.2006 №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», згідно з якими передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Таким чином, дослідженими в судовому засіданні обставинами справи встановлено, що сторони перебували у шлюбних відносинах, від яких у них народилася донька [PERSON], 06.01.2006р.н., яка проживає разом з матірю та на утримання якої згідно рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 19.03.2007р. ухвалено стягувати з відповідача аліменти в розмірі ? частки з усіх видів його доходів щомісячно до досягнення донькою повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У звязку з неналежним виконанням відповідачем вказаного рішення суду, станом на 31.07.2017р. утворилася заборгованість в розмірі 40521,42 грн. Проаналізувавши розрахунок неустойки (пені), наданий представником позивача, суд приходить до висновку, що такий проведений у відповідності до вимог ст. 196 СК України та позиції Верховного Суду України щодо обчислення неустойки (пені) у звязку з заборгованістю платника аліментів по їх сплаті, яка знайшла своє відображення у вищенаведених правових висновках, тому сумнівів у своїй правильності даний розрахунок не викликає. Враховуючи вищевикладене та беручи до уваги визнання відповідачем в судовому засіданні наявності заборгованості по сплаті ним аліментів та пені, відсутності з його сторони обґрунтованого заперечення щодо правильності проведених стороною позивача розрахунків пені та її розміру, тому суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення. Понесені позивачем документально підтверджені судові витрати, а саме: сплачений судовий збір в розмірі 640,00 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved