Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-27 00:00:00

позивач [PERSON] звернулася до Ульяновського районного суду з позовом до [PERSON] про усунення від успадкування та визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що в селі Грушка Благовіщенського району проживала [PERSON] , яка мала спадкове майно, а саме: земельну ділянку (пай), площею 2.42 га, що розташована на території Грушківської сільської ради Благовіщенського району Кіровоградської області. Дану земельну ділянку [PERSON] успадкувала після смерті свого чоловіка [PERSON] у відповідності до ч.3 ст.1268 ЦК України. [INFO] [PERSON] померла. Позивач [PERSON] являється спадкоємцем за законом четвертої черги, так як більше п`яти років проживала однією сім`єю з померлою. Як спадкоємець за законом [PERSON] звернулась до нотаріуса щоб оформити спадщину на майно померлої але нотаріус відмовив, в зв`язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу на земельну ділянку. Також нотаріусом було повідомлено про те, що в Благовіщенській нотаріальній конторі заведена спадкова справа після смерті [PERSON] . Дана спадкова справа була заведена на підставі заяви сина [PERSON] - [PERSON] . Після того як позивач дізналася, що [PERSON] подав заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини, позивач звернулась до нього про відшкодування витрат понесених по догляду за його матір`ю [PERSON] , яка дуже хворіла з 2006 року та витрати понесені на її поховання. [PERSON] в свою чергу повідомив, що йому не потрібна спадкова земельна ділянка та надіслав доручення, яким уповноважив [PERSON] проводити всі дії щодо успадкування майна після смерті [PERSON] . Також відповідач надав згоду на успадкування але не вказав що не має змоги приїхати для оформлення документів за станом здоров`я. Дане доручення складено на окупованій території АР Крим. Відповідач [PERSON] ухилявся від надання допомоги матері [PERSON] , хоча знав про її хвороби, похилий вік, тому на підставі ч.5 ст.1224 ЦК України, тому підлягає усуненню від спадкування. Даний факт, що відповідач ухилявся у здійсненні догляду за матір`ю підтверджується довідкою Грушківської сільської ради, відповідно до якої [PERSON] з 2001 року проживала біля [PERSON] , доглядала її та поховала за власні кошти. На підставі викладеного позивач просить усунути [PERSON] від права на спадкування після смерті матері та визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку. Ухвалою Ульяновського районного суду Кіровоградської області від 16.12.2019 року у вказаній цивільній справі відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Ульяновського районного суду Кіровоградської області від 14.01.2020 року підготовче провадження у вказаній цивільній справі було закрито та справу призначено до розгляду в судовому засіданні. Позивач в судове засідання не з`явилась, надіслала до суду заяву якою позовні вимоги підтримує в повному обсязі з наведених у позовній заяві підстав та просив суд їх задовольнити. Проти винесення судом заочного рішення у справі не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, будучі належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, що підтверджується відповідними поштовими повідомленням та оголошеннями на офіційній інтернет сторінці Ульяновського районного суду Кіровоградської області, про причини своєї неявки суду не повідомив, у зв`язку з чим зі згоди позивача суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд дослідивши надані письмові докази справи, прийшов до наступних висновків: Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а згідно ч.1 ст.16 ЦК України, кожен має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Зі змісту ч.2 ст.16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Судом встановлено, що [PERSON] успадкувала після смерті свого чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] ( а.с.8) земельну ділянку № [NUMBER] , площею 2.42 га, розташовану на території Грушківської сільської ради Благовіщенського району Кіровоградської області ( а.с.9). З довідки Грушківської сільської ради Благовіщенського району Кіровоградської області за №268 від 28.02.2019 року вбачається, що [PERSON] , яким помер [INFO] з 13.01.1981 року по день смерті проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . На день смерті крім [PERSON] в будинку проживала його дружина [PERSON] ( а.с.10). [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] ( а.с.6). Згідно довідки Грушківської сільської ради Благовіщенського району Кіровоградської області від 10.12.2019 року №113 вбачається, що громадянка [PERSON] , яка померла [INFO] з 13.01.1989 року і до дня смерті проживала та була зареєстрована в житловому будинку за адресою: [ADDRESS] . На день смерті крім [PERSON] в будинку разом з нею з 2001 року проживала [PERSON] , [INFO] , які проживали однією сім`єю та вели спільне господарство. [PERSON] дійсно здійснювала догляд за [PERSON] до дня смерті та за власний рахунок поховала її ( а.с.7). Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] спільно проживали в одному будинку з [PERSON] , та доглядала її, здійснювала лікування за власні кошти, разом вели спільне господарство. Після смерті [PERSON] - позивач [PERSON] поховала її за власні кошти. Після смерті [PERSON] , позивач звернулась до приватної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за законом, як спадкоємця четвертої черги, однак 18.03.2019 року отримала письмове роз`яснення про неможливість вчинення нотаріальної дії, в зв`язку з відсутністю в [PERSON] правовстановлюючого документу, який би підтверджував право власності на земельну ділянку. Крім того, нотаріус повідомила, що спадкова справа після смерті [PERSON] заведена у Благовіщенській районній державній нотаріальній конторі Кіровоградської області ( а.с.11). Крім того сином спадкодавця [PERSON] - [PERSON] на ім`я [PERSON] було видано доручення 12.03.2019 року нотаріусом Джанкойського міського нотаріального округу Республіки Крим, якою уповноважено [PERSON] прийняти спадщину і вести спадкову справу з правом отримання свідоцтва про право на спадщину, яка залишилась після померлої [INFO] [PERSON] в повному обсязі і на всіх підставах, де б воно не було і з чого воно б не складалось ( а.с.12). Відповідно до статті 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За змістом статті 1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини Як вбачається з інформаційної довідки зі спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) інформація про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] - відсутня (а.с. 21-22), однак з заявою про прийняття спадщини до Ульяновської районної державної нотаріальної контори звернувся її син [PERSON] ( а.с.20). Відповідно до частини 5 ст. 1224 Цивільного кодексу України за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Згідно з ч. 3 цієї статті не мають права на спадкування за законом батьки (усиновлювачів) та повнолітні діти (усиновлені), а також інші особи, які ухилялися від виконання обов`язку щодо утримання спадкодавця, якщо ця обставина встановлена судом. Виходячи зі змісту вказаної норми закону та відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», правило ч. 5 ст. 1224 ЦК України стосується всіх спадкоємців за законом, зокрема й тих, які відповідно до СК України не були зобов`язані утримувати спадкодавця. Безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування. Суд при вирішенні справи про усунення особи від права на спадкування повинен встановити як факт ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги, так і факт перебування спадкодавця в безпорадному стані через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво та потребу спадкодавця в допомозі цієї особи. Лише при одночасному настанні наведених обставин і доведеності зазначених фактів в їх сукупності спадкоємець може бути усунений від спадкування. Ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який потребує допомоги, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на ухилення від обов`язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю, тобто ухилення має бути пов`язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов`язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла таких дій. Для постановлення рішення про усунення від спадкування у справі повинні бути надані належні та допустимі докази, які б свідчили про те, що спадкодавець потребував допомоги відповідача, останній мав можливість її надати, проте ухилявся від обов`язку щодо її надання. Таким чином, з урахуванням наведеного, враховуючи, що відповідач [PERSON] мав можливість утримувати та допомагати своїй хворій матері [PERSON] , яка померла [INFO] , однак цього не робив, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити. Щодо спадкування належної [PERSON] земельної ділянки № [NUMBER] , площею 2.,42 га, розташованої на території Грушківської сільської ради Благовіщенського району Кіровоградської області, то нотаріусом 18.03.2019 року надано позивачу відповідь, в якій рекомендовано звернутися до суду про визнання права власності в порядку спадкування, оскільки відсутній правовстановлюючий документ, який підтверджує право власності на земельну ділянку спадкодавцю [PERSON] . Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена законом. Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. У відповідності до п. п. 4.15, 4.20 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 року видача свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Видача свідоцтв про право на спадщину на земельну ділянку нотаріусом проводиться також за умови отримання витягу з Державного земельного кадастру, у тому числі шляхом безпосереднього доступу до нього. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 р. № 7 визначено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Виходячи із наведеного, оцінюючи в сукупності зібрані докази та враховуючи, що позивач, як спадкоємець померлої - [PERSON] , має право на спадкове майно, в тому числі на оспорювану земельну ділянку площею, тому суд дійшов висновку, що позов в цій частині слід задовольнити. На підставі ст.328 , ст. 1224 ЦК України та

Outcome: approved