Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-20 00:00:00

Позивач в особі представника гр. Осовської Ю.С. 24.10.2014 року звернувся до суду з позовною заявою в якій просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитною угодою б/н від 08.08.2008 року в загальній сумі 8098,78 гривень, яка складається з розрахованого позивачем боргу станом на 31.08.2014 року в розмірі 1452,00 гривень, як заборгованість за сумою кредиту, 3383,29 гривень заборгованості за несплаченими відсотками, 2401,64 гривень комісії за користування кредитом, 500,00 гривень штрафу (фіксована частина) і 361,85 гривень штрафу (процентна складова) та 243,60 гривень судових витрат. В судове засідання представник позивача не з'явилася. В заяві, наданій суду, просить розглянути цивільну справу за її відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує, в газеті «Урядовий кур'єр» здійснив виклик відповідача в судове засідання та надіслав відповідні докази про це, додатково заявив про стягнення як судових витрат на виклик відповідача в розмірі 420 гривень, надавши про ці витрати рахунок № 82 від 05.01.2015 року. Відповідач в судове засідання не з'явився. Про дату, місце та час слухання справи повідомлений належним чином через оголошення в газеті «Урядовий кур'єр». У зв'язку з неявкою відповідача в судове засідання 21 січня 2015 року постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до статті 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (ст.1049 ЦК України). Судом встановлено, що 08.08.2008 року гр. [PERSON] уклав з ПАТ КБ «Приватбанк» кредитну угоду у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, і виходячи з розрахунку заборгованості станом на 31.08.2014 року відповідач по кредиту заборгував позивачу відповідно 1452,00 гривень, як заборгованість за сумою кредиту, 3383,29 гривень заборгованості за несплаченими відсотками, а заборгованості за штрафами стягнута бути не може відповідно до ст.2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02.09.2014 року за № 1669-VII, оскільки законодавцем введено мораторій на стягнення цих сум на час проведення антитерористичної операції. Гр. [PERSON] значиться зареєстрованим в місті Ровеньки Луганської області, де зараз проводиться активна фаза вищевказаної операції. Окрім того, позивачем вимагається стягнути додатково й суму як розмір комісії в розмірі 2401,64 гривень за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, або пропонується стягнути суму, яка не передбачена діючим цивільним законодавством як грошове зобов'язання перед банком і фактично сягає значну суму до загальної заборгованості за кредитом та перевищує ті збитки, які несе банк в разі невиконання умов кредитного договору, і ці суми як суми з обслуговування кредиту є завищеними та безпідставними. Таким чином, сума комісії може бути стягнута в розмірі не більше 100 гривень за даним договором. Відповідно до статті 526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 610 ЦК України, передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Частиною 1 статті 612 ЦК України встановлено, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України за договором позики передбачено повернення боргу (позики) частинами (в розстрочку). Згідно із ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Таким чином, позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» в цілому, виходячи з боргу перед позивачем за самою кредиту, ґрунтуються на вимогах закону, а тому підлягають повному задоволенню, врахувавши, що відповідач в судове засідання не прибув, заперечень не надіслав та про можливе застосування строків позовної давності суду не заявляв. Таким чином, в порушення вказаних умов кредитного договору, гр. [PERSON] своєчасно і в повному обсязі не сплачував грошові кошти за користування кредитом, згідно якого заборгованість складає 1452,00 гривень, як заборгованість за сумою кредиту, 3383,29 гривень заборгованості за несплаченими відсотками, або станом на 31.08.2014 року включно та 100 гривень комісійних витрат за даним договором. Відповідно до ст.88 ЦПК України, судові витрати понесені позивачем при розгляді цивільної справи підлягають стягненню з відповідача в розмірі: 243,60 гривень судового збору; 420,00 гривень витрат на виклик відповідача в судове засідання за квитанцією рахунком № 82 від 05.01.2015 року. На підставі викладеного,

Outcome: partial