Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-18 00:00:00

Позивач АТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення з неї на його користь заборгованість по договору кредиту №б/н від 13.12.2011 року, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 18000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, а відповідач зобов`язалась погашати заборгованість за кредитом, процентами за його використання, по перевитраті платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідач не виконує зобов`язання, що виникли з договору, внаслідок чого утворилась заборгованість перед банком станом на 18.03.2019 року у розмірі 75033 грн. 88 коп. У зв`язку з цим позивач просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість по договору кредиту та судові витрати по справі. В судове засідання представник позивача не з`явився. У поданій до суду заяві просить справу розглянути у його відсутності, позов підтримує та не заперечує проти винесення заочного рішення по справі у разі неявки до суду відповідача. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явилась. Про час та місце розгляду справи повідомлялась вчасно в установленому законом порядку. За таких обставин, суд вважає відповідача належним чином повідомленою та враховуючи згоду представника позивача, розглянути справу на підставі наявних доказів, заочно, відповідно до статті 280 ЦПК України. У відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, всебічно, об`єктивно та неупереджено дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що 13.12.2011 року позивачем на підставі кредитного договору №б/н надано відповідачу [PERSON] кредит у розмірі 18000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом. У відповідності до ст.525, 526, аб.1 ч.1 ст.530 ЦК України зобов`язання повинно виконуватися належним чином у встановлені строки, а одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. У відповідності до ст.610, 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно ст.1052 ЦК України у разі невиконання позичальником обов`язків, встановлених договором позики, позикодавець має право вимагати від позичальника дострокового повернення позики та сплати процентів. Всупереч наведеним нормам закону та умовам договору відповідачем порушено графік погашення заборгованості за кредитним договором. Згідно розрахунку станом на 18.03.2019 року заборгованість за кредитним договором становить 75033,88 грн., яка складається з наступного: 32549,07 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 15950,39 - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 22085,19 грн. - нарахована пеня за прострочене зобов`язання; 400 грн. - нараховано пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн., а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. штраф (фіксована частина); 3549,23 грн. штраф (процентна складова). Відтак, вимоги позивача про повернення кредиту та відсотків є обґрунтованими та такими, що не суперечать договору. У разі порушення боржником зобов`язання кредитор відповідно до ст.549, 551 ЦК України кредитор має право на неустойку (штраф, пеню ). Покладення на боржника нових додаткових обов`язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Вказана позиція також взаємоузгоджується із правовою позицією Верховного Суду України, висловленою у постанові суду від 21 жовтня 2015 року у справі № 6-2003цс15. Тому в даному випадку, суд вважає за вірне стягнути з позичальника на користь банку лише один з заявлених до стягнення видів цивільно правової відповідальності, а саме штраф. Розмір штрафу встановлений п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг і згідно розрахунку складає 4049,23 грн. Таким чином, вимога позивача про стягнення штрафу не суперечить кредитному договору, є обґрунтованою та підлягає задоволенню в сумі 4049,23 грн. У відповідності до ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача судові витрати, що складаються зі сплаченого позивачем судового збору в сумі 1921 грн., які підтверджені документально. На підставі викладеного та

Outcome: partial