Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-25 00:00:00

Позивач в обґрунтування позовних вимог покликається на те, що від шлюбу у них народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO].н., донька [PERSON], [INFO].н. Діти проживають разом з нею та знаходяться на її повному матеріальному утриманні. З 29 липня 2008 року відповідач в сім'ї не проживає, не приймає участь у вихованні та утриманні дітей, чим ставить їхню сім'ю у скрутне матеріальне становище. За період, коли відповідач пішов з сім'ї, до цього часу, незважаючи на її неодноразові звернення, відповідач жодної матеріальної допомоги на дітей не давав. Відповідач працює на тимчасових роботах, виробляє столярні вироби: вікна, двері, балкони, має високі заробітки, але гроші витрачає у своїх цілях. Інших дітей, окрім їхніх з ним спільних дітей, а також непрацездатних батьків, відповідач не має, аліментів нікому не платить. У зв'язку з цим вона просить суд стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання дітей. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, покликаючись на викладені в позові обставини, уточнила суму позовних вимог і просить суд позов задоволити і стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі, по 400 грн. на кожну дитину щомісяця. Відповідач позовні вимоги визнав. Заслухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. Як вбачається з свідоцтва про шлюб від 02.03.2006р., актовий запис №1, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 02.03.2006р. З свідоцтв про народження від 15.08.2006р., актовий запис №20, та 08.10.2007р., актовий запис №41, вбачається, що сторони є батьками [PERSON], [INFO].н., та [PERSON], [INFO] Як вбачається з довідки ВК Лисятицької сільської ради Стрийського району Львівської області від 08.09.2014р. №738, [PERSON], та [PERSON], 2007р.н., проживають разом з матір'ю [PERSON] в с. Лисятичі і знаходяться на її утриманні. Відповідно до ч.1 ст. 3 Конвенції про права дитини, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. З ст. 7 Конвенції про права дитини вбачається, що дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім'я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов'язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства. Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватись про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані поважати дитину. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 8 ЗУ «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ст. 11 ЗУ «Про охорону дитинства» сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Відповідно до ч.1 ст. 12 ЗУ «Про охорону дитинства» виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Як вбачається з п. 17 постанови Пленум Верховного суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Таким чином, дослідженими в судовому засіданні обставинами справи встановлено, що від шлюбу у сторін народилося двоє дітей: син [PERSON], [INFO].н., та дочка [PERSON], [INFO] Діти проживають разом з матір'ю та перебувають на її утриманні. Відповідач не надає кошти на утримання дітей, хоча зобов'язаний їх утримувати. Враховуючи, що відповідач офіційно ніде не працює, має нерегулярний, мінливий дохід, про що в судовому засіданні ствердили сторони, немає на утриманні інших осіб, передбачених п.3 ч.1 ст. 182 СК України, а також беручи до уваги необхідність створення для дітей такого рівня життя, який був би достатнім для їх фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку, тому суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення.

Outcome: approved