Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-23 00:00:00

Позивач Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» (далі АТ КБ «Приватбанк») звернулися в суд з позовом 21.09.2020 р., до [PERSON] та просили стягнути з відповідача заборгованість за укладеним кредитним договором б/н від 06.08.2012 року в розмірі 36242,45 грн., яка виникла через неналежне виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань за кредитним договором. В обґрунтування вказує, що Банком згідно кредитного договору (заяви) № б/н від 06.08.2012 року відкрито картковий рахунок із початковим кредитним лімітом, що відповідно до довідки про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку відповідає 300,00 гривен та у подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 28000,00 грн. та [PERSON] надано у користування кредитну картку. В процесі користування кредитним рахунком відповідач не надав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості таким чином, у порушення п.2.1.5.5. Договору, а також відповідно до ст.ст.509, 526, 629, 1054 ЦК України - зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Проте [PERSON] не виконує свої зобов`язання по кредитному договору, у зв`язку з чим, відповідно до ст.ст.1050, 1054 ЦК України, банк має право достроково вимагати повернення усієї суми кредиту. Крім того, в редакції Умов та Правил, що почала діяти з 01.03.2019 згідно до п.2.1.1.2.12 сторони дійшли згоди, що в разі починаючи з 181-го дня з моменту порушення зобов`язань Клієнта з погашення кредиту Клієнт зобов`язується сплатити на користь Банку заборгованість по кредиту, а також проценти від суми неповернутого в строк кредиту, які у відповідності до ч.2 ст.625 ЦК України встановлюються за домовленістю Сторін у процентах від простроченої суми заборгованості в розмірі: 86,4% - для картки «Універсальна», 84,0% - для картки «Універсальна голд» Заборгованість відповідача станом на 31.08.2020 року становить 36242,45 грн. і складається з наступних сум: 27768,64 грн. заборгованість за тілом кредиту, в т.ч.18460,91 грн. - заборгованості за поточним тілом кредиту; 9307,73 грн. заборгованість за простроченим тілом кредиту, 1947,73 грн. - заборгованості за нарахованими відсотками; 6526,08 грн. - заборгованості за простроченими відсотками; 0,00 грн. заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит, 0,00 грн. нарахована пеня; 0,00 грн. - нарахована комісії. Крім того Банк просить стягнути з відповідача сплачені при подачі позову судові витрати 2102,00 грн. судового збору. Ухвалою судді Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22.10.2020 р. прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження. Інші процесуальні дії не вчинялись, заходи забезпечення доказів/позову, зупинення/відновлення провадження не застосовувались. 29.01.2021 року представником відповідача [PERSON] - [PERSON] через канцелярію суду подано відзив на позовну заяву про стягнення заборгованості, в якому позовні вимоги не визнав в задоволенні позовних вимог просить відмовити в повному обсязі. Свої заперечення представник обґрунтовує тим, що в анкеті-заяві від 06.08.2012 року, яку підписав відповідач, відсутні дані про розмір процентної ставки за кредитом та порядок їх сплати. У свою чергу Довідка про умови кредитування з використанням кредитки Універсальна 30 днів пільгового періоду, з якою був ознайомлений відповідач, не є відповідно до змісту Анкети-заяви тим документом, який у сукупністю з іншими складає кредитний договір між сторонами. Також представник заперечив факт ознайомлення відповідача з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами банку. Посилаючись на правовий висновок Великої палати Верховного суду від 03.07.2019 року у справі № 342/180/17, зазначив про неправомірність нарахування відсотків за кредитом. Також, банком здійснювалося списання з рахунку відповідача грошових коштів у якості погашення процентів за користування кредитом, які позивач не вправі самостійно нараховувати та списувати. Більше того, позивач списував відсотки не з власних коштів відповідача, а з кредитного ліміту, тобто фактично банк самостійно брав кредит за відповідача та збільшував суму заборгованості за тілом кредиту. В заяві-анкеті №б/н від 06.08.2012 р., процентна ставка та неустойка (пеня, штраф) за порушення зобов`язань не зазначена, тому у позивача були відсутні правові підстави для нарахування відсотків за користування кредитом та неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язань, отже, з урахуванням того, що домовленості про сплату відсотків за користування коштами та неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання підписана відповідачем Заява-анкета №б/н від 06.08.2012 р. не містила, заборгованість за тілом кредиту у Відповідача відсутня та навіть існує переплата в сумі 150,05 грн. 16.03.2021 року на вказаний відзив представником позивача було подано відповідь, в якій зазначив про безпідставність посилань представника відповідача на постанову Великої палати Верховного суду від 03.07.2019 року у справі № 342/180/17 у зв`язку з тим, що справа яка була розглянута Великою Палатою Верховного Суду не є тотожною зі справою, за позовом АТ КБ Приватбанк до [PERSON] . Зазначив про те, що [PERSON] підписанням акети-заяви від 06.08.2012 року висловив згоду на укладення кредитного договору шляхом отримання кредитної картки Універсальна та особистим підписом зазначив про своє ознайомлення з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення. Наголосив на активному користуванні відповідачем кредитним рахунком. Просив врахувати при ухвалені рішення висновки Верховного Суду, викладені в Постановах від 10.04.2019 року по справі № 356/1635/16-ц, від 28.03.2019 року по справі № 428/2873/17, від 06.02.2018 року у справі № 755/2720/16-ц, № 666/388/16-ц. Вказав на правомірність списання банком грошових коштів з кредитного рахунку відповідача на погашення заборгованості за кредитом у відповідності до п. 2.1.1.12.1, 2.1.1.12.2, 2.1.1.2.12, 2.1.1.3.5 Умов та правил надання банківських послуг. Просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Представник позивача в судове засідання не з`явився. Разом з позовом подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує повністю, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином. Представник відповідача [PERSON] через канцелярію суду надіслав клопотання про проведення судового засідання у його відсутність. Позовні вимоги АТ КБ Приватбанк не визнає з підстав, викладених ним у відзиві на позовну заяву. Враховуючи норми ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання учасників справи не перешкоджає розгляду справи по суті, оскільки вони належним чином повідомлені про дату, час і місце засідання, тому суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін і ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. За положеннями статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Частинами 1,2 статті 207 ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Статтями 525, 526, 527, 530 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. Згідно ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 624 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) відповідно до ст. 1054 ЦК України зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Судом встановлено, що відповідач 06.08.2012 року звернувся до банку з Анкетою-заявою про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у АТ КБ «Приватбанк», які разом із Пам`яткою клієнта і Тарифами становлять договір банківського обслуговування. Окрім цього зазначено, що Відповідачу було надано для ознайомлення Умови та правила в письмовому вигляді. Відповідач не заперечує факт підписання Анкети-заяви, хоча стверджує, що не був ознайомлений з Умовами та правилами надання банківських послуг, умовами кредитування та Тарифами, які не доводились йому працівниками банку до відома. До позовної заяви Банк наддав Витяги з Тарифів та з Умов та правил надання банківських послуг в Приват Банку, копію Наказу банку щодо затвердження Умов та правил надання банківських послуг . При цьому матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці витяги з Тарифів та з Умов та правил були надані відповідачу для ознайомлення, та що саме з цими тарифами, Умовами і правилами ознайомився та погодився відповідач, підписуючи заяву-анкету про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг АТ КБ «Приватбанк». Також, оскільки Тарифи, Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на сайті https://privatbank.ua/terms/ неодноразову змінювались самим банком, то кредитор міг додати до позовної заяви витяги з Тарифів та з Умов та правил у будь-якій редакції, що найбільш сприятливі для задоволення позову. При цьому жодних доказів на підтвердження того, що саме з цією редакцією цих документів був ознайомлений відповідач, позивачем суду не було надано. У свою чергу підписана відповідачем Довідка про умови кредитування з використанням кредитки Універсальна 30 днів пільгового періоду на яку посилається позивач не є відповідно до змісту Анкети-заяви тим документом, що у сукупності з іншими складає кредитний договір між сторонами. Позивач надав суду довідку про видачу на ім`я відповідача карт. Разом з тим, доказів про отримання відповідачем саме кредитної картки Універсальна із зазначенням процентної ставки за користування кредитом, сплату відсотків та нарахування штрафних санкцій, суду не надано. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком витяг з Тарифів та витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин, а відтак до спірних правовідносин неможливо застосувати положення ч.1 ст. 634 ЦК України. Суд вважає, що витяг з Тарифів банку та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг, які містяться в матеріалах даної справи та не містять підпису відповідача, не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 06.08.2012 року шляхом підписання заяви-анкети. Отже відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань, а також права Банку самостійно, без згоди відповідача здійснювати списання коштів кредитного ліміту та направляти їх на погашення нарахованих відсотків за кредитом. Великою Палатою Верховного Суду у справі № 342/180/17, провадження №14-1131цс19 у постанові від 03.07.2019 року вказано на те, що з урахуванням основних засад цивільного законодавства та необхідності особливого захисту споживача у кредитних правовідносинах, Велика Палата Верховного Суду зауважує, що пересічний споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснювати свої права, бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту та Умов та правил надання банківських послуг, оскільки Умови та правила надання банківських послуг це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил, тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору. Таким чином, підписана відповідачем анкета-заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг не може бути підставою для стягнення з нього відсотків за користування кредитними коштами, оскільки не може розцінюватись як стандартна (типова) форма кредитного договору, тому в задоволенні позову слід відмовити. Разом з тим, оскільки фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ КБ «Приватбанк» не повернуті, суд приходить до висновку про те, що позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми тіла кредиту. Водночас, з наданого Банком розрахунку та Виписки за рахунком вбачається, що станом на 31.08.2021 року заборгованість відповідача за тілом кредиту складає 27768 грн. 64 коп. Разом з тим, оскільки судом встановлено, що позивач не вправі самостійно нараховувати та списувати кошти з рахунку відповідача, а за період з 12.12.2013 р. по 29.02.2016 р. відповідачем на користь позивача було сплачено грошові кошти в розмірі 103 127,74 грн. та 6695,66 грн. відсотків, а в період з 01.03.2016 р. по 31.07.2017 року відповідачем було витрачено 8609,55 грн. запозичених коштів, а сплачено 12216,47 грн., що перевищує суму заборгованості відповідача за тілом кредиту, то у задоволенні позовної вимоги про стягнення тіла кредиту слід також відмовити. Статтею 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вони посилаються як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, коли наявні підстави для звільнення від доказування. Статтею 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених законом випадках. Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За наведених обставин, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги АТ КБ «Приватбанк» не підлягають задоволенню. Відповідно до положень частини першої, пунктів 1, 4 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до п.1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються у разі відмови у задоволенні позову на позивача. Враховуючи складність справи та обсяг виконаних робіт представником позивача - Вовк М.В. на підтвердження яких суду надано договір про надання правничої (правової) допомоги №27/01/2021-М від 27.01.2021 р., квитанцію серії АВ-ІБ №002105 від 27.01.2021 р. (а.с.44-45), акт виконаних робіт (а.с.93), акт приймання-передачі від 27.01.2021 р. (а.с.95) принципи співмірності та розумності судових витрат, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з позивача на користь відповідача понесених витрат на професійну правничу допомогу в сумі 6000,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved