Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-09 00:00:00

Позивач в особі Органу опіки й піклування Ананьївської районної державної адміністрації Одеської області звернувся до суду з позовом до [PERSON], третя особа - Орган опіки й піклування Ананьївської міської ради Одеської області, про позбавлення батьківських прав. Посилаючись на те, що на адресу служби у справах дітей Ананьївської районної державної адміністрації Одеської області надійшло повідомлення від 09 лютого 2018 року за № 87 про те, що в м. Ананьєві без батьківського піклування залишився неповнолітній [PERSON], [INFO], який зареєстрований та проживає в [ADDRESS], мати якого [PERSON] померла [INFO] року у віці 38 років. Після смерті матері дитини хлопчипчик проживає у його рідної тітки - [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. Батко дитини [PERSON]свідомо з дворічного віку дитини ухиляється від виконання своїх обов»язків по його вихованню та утриманню. Байдуже ставлення відповідача до своїх батьківських обов»язків та долі дитини змусило позивача звернутися до суду з даним позовом. В судове засідання позивач не з»явився, звернувся до суду із заявою про розгляд справи за його відсутності з підтриманням позовних вимог й висновку органу опіки та піклування № 01-361668 від 04 квітня 2018 року про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно його малолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Відповідач в судове засідання повторно не з»явився, про час та місце розгляду справи повідомлений згідно чинного законодавства належним чином - рекомендованою поштою з повідомленням про вручення, розмішеним повідомленням на офіційному сайті судової влади (суду). За таких підстав судом відповідно до положень статті 280 ЦПК України визнано за можливе ухвалити по даній справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів та заяви позивача. В судове засідання представник третьої ооби не з»явився, звернувся до суду із заявою про розгляд справи за його відсутності з підтриманням позовних вимог й висновку органу опіки та піклування № 01-361668 від 04 квітня 2018 року про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно його малолітнього сина - [PERSON], [INFO]. В судове засідання прокурор не з»явився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи; звернувся до суду із заявою про розгляд справи за його відсутністю згідно затвердженої процедури про організацію діяльності органів прокуратури щодо захисту прав і свобод дітей, затвердженої наказом Генеральної прокуратури України № 16гн від 06 грудня 2014 року. [INFO] року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-VIIІ від 03 жовтня 2017 року, яким зокрема Цивільний процесуальний кодекс викладений в новій редакції. Відповідно до п. 9 розділу ХІІ Перехідних положень ЦПК України справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Принцип захисту судом порушеного права особи будується при встановленні порушення такого права. Так, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч.1 ст. 15 ЦК України). Правом звернення до суду за захистом наділена особа, права якої порушені, невизнані або оспорені (ст. 3 ЦПК України). Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст. 4 ЦПК України). Згідно принципу диспозитивності суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст. 13 ЦПК України). Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України). Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з»ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об»єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню із наступних підстав. Судом встановлено, що малолітній [PERSON], [INFO],згідно свідоцтва про його народження є сином відповідача - [PERSON] (батько) та [PERSON] (матір) (а.с. 15). На адресу служби у справах дітей Ананьївської районної державної адміністрації Одеської області надійшло повідомлення від 09 лютого 2018 року за № 87 про те, що в м. Ананьєві без батьківського піклування залишився неповнолітній [PERSON], [INFO], який зареєстрований та проживає в [ADDRESS], матір якого - [PERSON] померла [INFO] року у віці 38 років (а.с.19). Після смерті матері дитини хлопчипчик проживає у його рідної тітки - [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с.22), навчається у загальноосвітній школі - ліцеї з 2015 року, має гарну характеристику з місця навчання (а.с.20, 21). Батко дитини [PERSON]свідомо з дворічного віку дитини ухиляється від виконання своїх обов»язків по його вихованню та утриманню, що підтверджується поясненнями членами родини, у якій хлопчик проживає. Рішенням Ананьївського районного суду Одеської області від 12 травня 2005 року з [PERSON], [INFO], стягуються аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] (а.с.26), проте батько дитини кошти на утримання сина не надає, рішення суду не виконує (а.с.27). Відповідач свідомо ухиляється від виконання своїх обов»язків по вихованню та утриманню дитини. Байдуже ставлення відповідача до своїх батьківських обов»язків та долі дитини змусило позивачку звернутися до суду з даним позовом. Відповідно до чч 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. На даний час тягар утримання дитини покладений на родину, в якій хлопчик проживає - його тітку. Відповідач є працезданою особою, 1981 року народження (а.с.12), проте матеріальної допомоги на утримання диини не надає. Відповідач з дитиною не спілкується з 2005 року, матеріально не допомагає, станом здоров»я не цікавиться, не доглядає, не піклується про фізичний та духовний розвиток, навчання, підготовку до самостійного життя, не забезпечує харчуванням, медичним доглядом, лікуванням, не виявляє інтересу до його внутрішнього світу, не створює умов для отримання освіти тощо. Дитина повністю знаходяться на утриманні тимчасово прийомної родини, відповідач байдуже ставиться до його долі. Позивач жодних перешкод спілкуванню батька з дитиною не чинить. Служба у справах дітей Ананьївської районної державної адміністрації Одеської областінадала до суду Висновок органу опіки та піклування № 01-361668 від 04 квітня 2018 року про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно його малолітнього сина - [PERSON], [INFO] (а.с.6-10). Згідно статті 150 СК України батьки зобов»язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім»ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов»язані піклуватися про здоров»я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов»язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов»язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов»язку батьківського піклування щодо неї. Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляється від виконання своїх обов»язків по вихованню дитини. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Та, як встановлено в ході судового розгляду справи, відповідач добровільно відмовився від батьківських прав та обов»язків щодо своєї дитини, що є підставою для позбавлення його батьківських прав. Й, приймаючи до уваги те, що він з 2005 року свідомо ухиляється з підстав його винної поведінки від виконання батьківських обов»язків, а саме: виховання та матеріального утримання, не піклується про фізичний та духовний розвиток дитини, його навчання, підготовку до самостійного життя, не забезпечує харчуванням, медичним доглядом, лікуванням, не спілкується з ним, не виявляє інтересу до внутрішнього світу, не створює умов для отримання освіти тощо, суд вважає вимоги позивача про позбавлення батьківських прав доведеними та такими, що ґрунтуються на вимогах закону, а тому є законні підстави для їх задоволення. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Всупереч закону та моральним засадам суспільства відповідач жодного з покладеного законом на батька обов»язків не виконує дворічного віку дитини, й нині не виконує. Оскільки вказані факти як кожен окремо, так і в сукупності, розцінюються судом як ухилення відповідача та свідомим нехтуванням батьківськими обов»язками, суд приходить до висновку про необхідність позбавлення відповідача батьківських прав відносно його сина. Приймаючи до уваги предмет даного спору, наслідки його розгляду судом, суд вважає за необхідне застосувати положення ст. 141 ЦПК України й стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 704 грн. 80 коп. На підставі вищенаведеного, з урахуванням Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав»,

Outcome: approved