Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-28 00:00:00

Позивач в інтересах малолітнього [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], третя особа : Орган опіик та піклування Синельниківської міської ради про визначення місця проживання малолітньої дитини. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що вона з відповідачем перебували у законному шлюбі з 07.04.2010 року та проживали разом як сім'я. Від шлюбу мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Оскільки, сімейні відносини між нею та відповідачем не склалися через діаметрально протилежні характери, погляди на життя, фізичну та психічну несумісність, що призводило до безпричинних сварок та скандалів. Відповідач часто піднімав на неї руку про що свідчать акти судово-медичних обстежень від 16.01.2012 року та 23.06.2014 року, часто ображав її у присутності дітей та її батьків. У зв'язку з цим, 16.07.2014 року рішенням Синельниківського міськрайонного суду між ними було розірвано шлюб. Після розлучення відповідач погрожував, що забере їх малолітнього сина - [PERSON] проживати за своїм місцем проживання через, що вона чинила перешкоди у спілкуванні з їх сином. Рішенням виконавчого комітету Синельниківської міської ради від 24.09.2014 року № 218 «Про визначення порядку побачень [PERSON] з його малолітнім сином [PERSON]» визначено дні побачень батька з дитиною у дитячому садку № 3 «Сонечко» за адресою : м. Синельникове вул. Богми, буд. 5а, по дві години два рази на тиждень в присутності працівника дитячого садка. Але і після визначення днів побачень відповідач погрожує їй забрати сина. До теперішнього часу вона та відповідач не дійшли спільної згоди щодо місця проживання сина. Зараз дитина мешкає з позивачем за адресою : [ADDRESS], але відводячи сина до дитячого садка дуже хвилюється, щоб відповідач не забрав сина до себе. У зв'язку цим, позивач просить визначити місце проживання малолітнього [PERSON], [INFO], місцем проживання його матері - [PERSON] за адресою : [ADDRESS]. Позивач в судове засідання не з'явилася, однак надала заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримала повінстю та просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, однак надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав в повному обсязі. Представник третьої особи - Орган опіки та піклування Синельниківської міської ради до початку судового засідання надала заяву про розгляд справи без її участі. З позовними вимогами згодна в повному обсязі. Крім того надала висновок про доцільність проживання малолітнього [PERSON] з матір'ю - [PERSON] При визнанні позову суд ухвалює рішення в порядку, встановленому ст.174 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, прийшов до наступного висновку. З свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], серія [NUMBER] вбачається, що його батьками є сторони по справі. Рішенням Синельниківського міськрайонного суду від 16.07.2014 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Рішенням Синельниківського міськрайонного суду від 22.08.2014 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуті аліменти на утримання сина - [PERSON], [INFO], в розмірі ? частини з усіх видів його заробітку ( доходу ), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Згідно рішення виконавчого комітету Синельниківської міської ради № 218 від 24.09.2014 року визначено порядок побачень [PERSON] з його малолітнім сином - [PERSON], [INFO], в дитячому садку №3 «Сонечко» за адресою : м. Синельникове, вул.. Богми,5а, по дві години два рази на тиждень в присутності працівника дитячого садка. Згідно довідки про склад сім'ї від 09.09.2014 року [PERSON] проживає за адресою : [ADDRESS] разом з дітьми : [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], які знаходяться на її утриманні. Згідно актів судового-медичного обстеження № 18 від 16.01.2012 року, № 177 від 23.06.2014 року, [PERSON] були нанесені тілесні ушкодження, які відносяться до категорії Легких тілесних ушкоджень. Зі слів обстеженої дані тілесні ушкодження були нанесені її чоловіком - [PERSON] З характеристик на [PERSON] вбачається, що остання має двох дітей. Діти чисті, добре доглянуті. В квартальний комітет скарг на [PERSON] не надходило. Працює. За характером спокійна, витримана. Згідно довідки про грошове утримання та інші доходи за 2014 рік, [PERSON] за період з березня по серпень 2014 року нараховано 13442,29 грн. Відповідно до висновку Органу опіки та піклування - виконавчий комітет Синельниківської міської ради, Орган опіки та піклування вважає за доцільне визначити місце проживання малолітнього [PERSON], [INFO], з матір'ю [PERSON]. Мати дитини - [PERSON] працює, характеризується позитивно. Батько дитини [PERSON] працює в ПАТ «Інтеркорн-Дніпро». Дитина - [PERSON] відвідує дошкільний навчальний заклад № 3. Спір між матір'ю та батьком постав щодо місця проживання малолітнього [PERSON]. Вивчивши вмови проживання за адресою : [ADDRESS] було встановлено, що житлово-побутові умови відповідають нормам для повноцінного виховання, навчання та розвитку дитини. Відповідно до ч.1 ст.161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися судом. При вирішенні спору щодо місця проживання дитини суд бере до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Ст. 161 Сімейного кодексу України передбачає правильне вирішення спорів між батьками про визначення місця проживання дитини, згідно якого спір про місце проживання неповнолітньої дитини суд може розглядати лише тоді, коли дитина тримається біля себе одним з батьків за допомогою фізичного чи психічного насильства. У позовній заяві позивач має аргументувати свою вимогу про передання дитини на проживання разом з ним: грубим поводженням з дитиною другим з батьків, привиттям їй поганих звичок, відсутністю нагляду за дитиною тощо. Конвенція про права дитини від 20 листопада 1989 року, виходячи із рівності прав матері та батька, у пункті 1 статті 9 проголосила правило, за яким дитина не повинна розлучатися з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідно в найкращих інтересах дитини. Вирішуючи спір між батьками, які проживають окремо, про те, з ким з них залишається дитина, суд виходить із рівності прав та обов'язків батька й матері щодо своєї дитини, враховує, хто з батьків виявляє більшу увагу до дитини і турботу про неї, її вік та прихильність до кожного з батьків, особисті якості батьків, можливість створення належних умов для виховання, маючи на увазі, що перевага в матеріально-побутовому стані одного з батьків сама по собі не є вирішальною умовою для передачі йому дитини. Відповідно до принципу 6 Декларації прав дитини від 20 листопада 1959 року малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виключні обставини, бути розлучена зі своєю матір'ю. На рівні законодавства встановлений перелік обставин, при наявності яких малолітню дитину не можуть передати для проживання разом з матір'ю, якими зокрема є відсутність у матері самостійного доходу, зловживання матір'ю спиртними напоями або наркотичними речовинами, аморальна поведінка матері, яка може зашкодити розвиткові дитини. Судом не встановлено в діях позивача вказаних обставин та ознак аморальної поведінки. Проте, крім наведеного вище переліку обставин, при наявності яких дитину не можуть передати для проживання разом з матір'ю, судом беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Так, судом встановлено, підтверджено матеріалами справи та не заперечувалось відповідачем, що мати дитини - [PERSON] належно ставиться до виконання своїх материнських обов'язків, виявляє більшу увагу до малолітнього сина та турботу про нього, та з відповідачем не дійшли спільної згоди щодо місця проживання сина. Таким чином, суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги [PERSON] в повному обсязі, як законно обґрунтовані та підтверджені документально. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. У зв'язку з цим, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 243 грн. 60 коп. На підставі викладеного, ст.ст. 19, 161 Сімейного Кодексу України, п.1 ст.9 Конвенції про права дитини від 27.02.1991 року, Декларації про права дитини від 20.11.1959 року,

Outcome: approved