Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до територіальної громади с. Брідок, третя особа на стороні відповідача Заставнівська державна нотаріальна контора, про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом, в якому просить встановити факт прийняття нею спадщини за законом після смерті [PERSON], який помер 17.08.1991 року та визнати за нею після його смерті право власності на житловий будинок з господарськими спорудами і будівлями, розташований по вул. Миру, 18 в с. Брідок Заставнівського району Чернівецької області в порядку спадкування за законом. Посилається на те, що 14.08.1991 року в с. Брідок Заставнівського району Чернівецької області помер її батько [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина на все належне йому майно, до складу якої входить житловий будинок з господарськими спорудами і будівлями, розташований по вул. Миру, 18 в с. Брідок Заставнівського району Чернівецької області. Заповіт померлий [PERSON] не залишив. Спадкоємцями його майна за законом є вона та [PERSON]. Останній в установлений законом строк фактично не вступив у володіння та управління спадковим майно, спадщину не прийняв, на момент смерті спадкодавця [PERSON] разом з ним не проживав, спадкове майно в належному стані не підтримував. Вона від спадщини не відмовилась, оскільки на момент смерті [PERSON] проживала разом з ним, після його смерті фактично вступила в управління та володіння спадковим майно, шляхом проведення ремонту будинку, підтримки господарства в належному стані та обробки присадибної земельної ділянки. З метою оформлення спадщини, вона звернулась до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на згаданий будинок, однак у його видачі нотаріусом було відмовлено, оскільки не були надані належним чином оформлені документи, що посвідчують право власності на дане майно за [PERSON] Відсутність правовстановлюючих документів на будинковолодіння є перешкодою в оформленні спадщини. Саме тому, вона змушена в судовому порядку визнавати право власності на спадщину за законом після смерті [PERSON], померлого 14.08.1991 року. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі, обґрунтували вищенаведеним, просили задовольнити. Представник відповідача територіальної громади с. Брідок Заставнівського району Чернівецької області в судове засідання не зявився, подав суду заяву про визнання позову та проханням розглянути справу в його відсутності. Представник третьої особи Заставнівської державної нотаріальної контори в судове засідання не зявилась, направила суду заяву про розгляду справи без її участі, проти задоволення позовних вимог не заперечувала. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, заслухавши доводи позивача та її представника, покази свідків [PERSON] та [PERSON], суд вважає, що позов обґрунтований і його слід задовольнити в повному обсязі, виходячи з наступного. Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування», відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Дана правова позиція також закріплена в п.9 Інформаційного листа № 24-753/0/4-13 Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року, в якому зазначено: «якщо спадщина відкрилась до набрання чинності ЦК, судам слід враховувати, що ст. 549 ЦК УРСР було визначено перелік дій, які свідчать про прийняття спадщини фактичний вступ у володіння та управління спадковим майно». Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР, чинного на час відкриття спадщини, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженням. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Згідно ст. 549 того ж Кодексу, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Судом встановлено, що житловий будинок з господарськими спорудами і будівлями, розташований по вул. Миру, 18 в с. Брідок Заставнівського району Чернівецької області належав [PERSON], який помер 14.08.1991 року, що підтверджується технічним паспортом на садибний (індивідуальний) житловий будинок (а.с. 8), копією інвентарної справи (а.с. 9-12), довідкою-характеристикою Заставнівського РБТІ №96 від 25.05.2015 року (а.с. 7), випискою з по господарської книги №187 від 11.07.2015 року (а.с. 20), довідкою виконкому Брідоцької сільської ради Заставнівського району Чернівецької області №188 від 11.07.2015 року (а.с. 22) та свідоцтвом про смерть серії І-МИ №439889 від 15.08.1991 року (а.с. 14). Судом також встановлено, що 25.01.1988 спадкодавцем [PERSON], який помер 14.08.1991 року був складений заповіт, згідно якого останній все своє майно заповів позивачу [PERSON] та її брату [PERSON], однак у звязку із тим, що вказаний заповіт належним чином не зареєстрований, то він вважається відсутнім. Вказане вбачається із заповіту (а.с. 21) та заяви (а.с. 19 зворот). Відповідно до ч.4 прикінцевих та перехідних положень ЦК України, Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Згідно ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно цих вимог закону, судом встановлено, що спадкоємцями майна померлого [PERSON] за законом є позивач, а також [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії ІІІ-УР №434912 від 21.07.1960 року (а.с. 14), рішення Заставнівського районного суду від 05.06.2015 року, що набрало законної сили (а.с. 16), довідки виконкому Брідоцької сільської ради №188 від 11.07.2015 року (а.с. 22). Спадкоємець [PERSON] в установлений законом строк фактично не вступив у володіння та управління спадковим майно, спадщину не прийняв, на момент смерті спадкодавця [PERSON] разом з ним не проживав, спадкове майно в належному стані не підтримував, тому субєктом вказаний правовідносин не являється. За нормами ст. 1216, 1217, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, а тому прийняття спадщини частинами не можливе. Судом встановлено, що позивач [PERSON] від спадщини не відмовилася, в шестимісячний термін втупила в управління та володіння спадковим майном: обробляла присадибну земельну ділянку, провела ремонт будинку, що є обєктом спадкового майна та проживала в ньому на момент відкриття спадщини та продовжує проживати в даному господарстві. Дана обставина підтверджується випискою з погосподарської книги №187 від 11.07.2015 року (а.с. 20) та довідкою виконкому Брідоцької сільської ради Заставнівського району Чернівецької області №188 від 11.07.2015 року (а.с.22). Спадкове майно перебуває у фактичному користуванні у позивача, інших претендентів на спадщину не має. Факт прийняття позивачем спадщини в судовому засіданні також підтвердили свідки [PERSON] та [PERSON], які пояснили, що позивач [PERSON] на момент смерті [PERSON] проживала разом з ним до його смерті, хоронила останнього, після його смерті зробила ремонт будинку, підтримує господарство в належному стані та обробляє присадибну земельну ділянку. Згідно ч. 1 ст. 1268, ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. З метою оформлення спадщини позивач звернулась до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на згаданий житловий будинок, однак у його видачі нотаріусом було відмовлено, оскільки не були надані належним чином оформлені документи, що посвідчують право власності на згадане майно за [PERSON], що вбачається з постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій №629/02-31 від 24.06.2015 року (а.с. 13) та витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі №40164850 від 17.04.2015 року (а.с. 15). Частинами 3, 4 ст. 3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за умов якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень. На виконання вказаних норм закону, судом встановлено, що спадкодавець [PERSON] набув право власності на житловий будинок, розташований по вул. Миру, 18 в с. Брідок Заставнівського району Чернівецької області проте його не оформив належним чином, оскільки обов'язкова реєстрація права власності на момент набуття такого права не була передбачена. Таким чином, сукупність зібраних у справі доказів, дають суду право зробити висновок, що позовні вимоги обґрунтовані і їх слід задовольнити з метою реалізації позивачем своїх законних спадкових прав. На підставі викладеного та

Outcome: approved