Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-15 00:00:00

Позивач [PERSON], як спадкоємець за заповітом [PERSON], який помер 04.08.2016 року, звернулася до суду з позовом до відповідача, просить ухвалити рішення, яким визначити їй додатковий строк терміном 3 місяці для подання заяви про прийняття спадщини померлого. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 10.10.1997р. державним нотаріусом 4 ЛДНК посвідчено заповіт, згідно з яким спадкодавець [PERSON] все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось та все, що йому належало на день його смерті і на те, що за законом він буде мати право, в тому числі квартиру [ADDRESS] та гараж, бокс № 37, який знаходиться на вул. Природній у м. Львові в автогаражному кооперативі «Автолюбитель-5» заповів їй та одночасно, поклав на неї обовязок здійснити його поховання згідно обряду. [PERSON] помер 04.08.2016р., а вона здійснила його поховання та встановила памятник, тобто виконала обовязок, покладений на нею заповідачем. Після його смерті право власності на квартиру, яка зазначена в заповіті перейшло до неї на підставі договору довічного утримання від 12.12.1997р., внаслідок чого спадкове майно складається виключно з належного спадкодавцю гаражного боксу. Будучи інвалідом ІІ групи та через нестабільний стан свого здоровя, а також через стрес та турботи, повязані із смертю [PERSON] тривалий час знаходилась на лікуванні, яке тривало протягом періоду, встановленого законом для подання заяви про прийняття спадщини. У звязку з цим, пропустила встановлений законом строк для подання такої заяви і тому, просить визначити їй додатковий строк терміном три місяці. В судовому засіданні представник позивача згідно договору про надання правової допомоги від 02.06.2017р. адвокат [PERSON] позовні вимоги підтримала. Дала пояснення, аналогічні вищенаведеним та просить позов задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Представник відповідача в судове засідання не зявився повторно, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причин неявки суду не повідомив. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача та показання свідка, дослідивши матеріали справи, належним чином засвідчені копії матеріалів спадкової справи № 283/2017, заведеної після смерті [PERSON], оцінивши в сукупності зібрані докази та ухвалюючи рішення у відповідності до вимог ст. 215 ЦПК України, суд вважає, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного. Згідно копії свідоцтва про смерть (а.с.8), [PERSON] помер 04.08.2016р. При цьому, 10.10.1997р. державним нотаріусом 4 ЛДНК посвідчено заповіт (а.с.7), згідно з яким спадкодавець [PERSON] все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось та все, що йому належало на день його смерті і на те, що за законом він буде мати право, в тому числі квартиру [ADDRESS] та гараж, бокс № 37, який знаходиться на вул. Природній у м. Львові в автогаражному кооперативі «Автолюбитель-5» заповів позивачу, поклавши на неї обовязок поховати його згідно обряду. Крім того, 12.12.1997р. між спадкодавцем та позивачем укладено договір довічного утримання (а.с.13), згідно з яким перший передав у власність другій належну йому на праві приватної власності квартиру [ADDRESS]. Як вбачається з копій матеріалів спадкової справи (а.с.26-31), єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON] є позивач. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Що стосується питання пропущення та відповідно встановлення додаткового строку на прийняття спадщини, то суд враховує, що єдиним спадкоємцем майна померлого є позивач у справі, а інших осіб, які претендують на майно спадкодавця, в тому числі на обовязкову частку, в судовому засіданні не встановлено. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON], яка є подругою позивача, ствердила, що остання почала здійснювати догляд за спадкодавцем близько 22 років назад. Останні 5 років перед його смертю позивач забрала [PERSON] проживати до себе, оскільки останній не міг самостійно здійснювати за собою догляд, а після його смерті стан здоровя позивача різко погіршився. Відповідно до довідки МСЕК (а.с.4), позивач є інвалідом ІІ групи безтерміново. Згідно довідки Комунальної 5-ї міської клінічної лікарні (а.с.38), з серпня 2016р. по травень 2017р. позивач перебувала на амбулаторному лікуванні в поліклінічному відділенні Комунальної 5-ї міської клінічної лікарні. Лікування приймала постійно, регулярно згідно протоколів надання медичної допомоги. Восени (серпень-вересень) та весною (лютий-березень) проведено протирецидивне лікування. На протязі цього часу (серпень 2016р. травень 2017р.) пройшла додаткові методи обстеження в ЛОДЦ та ЛООЦ з подальшим призначенням та прийомом медикаментозної терапії. Перебуває під наглядом лікаря загальної практики сімейної медицини, невропатолога, гастроентеролога, ревматолога. У звязку з наведеним, суд надає віри поясненням позивача про неможливість подання нею заяви у встановлений законом строк. В сукупності такі обставини дають достатні підстави для висновку, що строк для подання спадщини пропущено з обєктивних та непереборних причин, а відтак, для захисту спадкових прав позивача, їй необхідно встановити додатковий строк даним судовим рішенням. На переконання суду, термін у три місяці з дня набрання рішенням суду законної сили буде достатнім строком для подання заяви про прийняття спадщини, і тому заяву слід визнати обґрунтованою та задовольнити в повному обсязі.

Outcome: approved