Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-07 00:00:00

Позивач вказує на те, що 22 червня 1995 року в смт. Любар, Любарського району Житомирської області у віці 68 років померла [PERSON]. 05 лютого 2006 року в с. Мала Деревичка Любарського району Житомирської області у віці 48 років помер [PERSON]. 04 липня 2009 року в с. Мала Деревичка Любарського району Житомирської області у віці 79 років помер [PERSON]. У відповідності до заповіту покійного [PERSON] він заповів все своє майно в рівних долях [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. У відповідності до заяв [PERSON], та [PERSON], вони пропустили строк для прийняття спадщини, на спадщину не претендують і не заперечують прийняття спадщини іншими спадкоємцями. Позивач являється спадкоємцем усього майна покійного [PERSON], за заповітом, серед спадкового майна є житловий будинок з господарськими будівлями № 9 по вул. Вишнева в с. Мала Деревичка Любарського району. Зазначене домогосподарство 1970 року забудови по завершенню будівництва було зареєстровано у Шлезненській сільській раді шляхом відкриття особового рахунку № 384 в погосподарській книзі за 1971-1973 роки. Іншої процедури реєстрації новоствореної будівлі на той час не було. За даними органу місцевого самоврядування, зазначений будинок до самочинно збудованих не відноситься. На даний час він не має змоги оформити своє право власності на вищевказаний будинок через відсутність правовстановлюючих документів, а видача свідоцтва про право власності покійному законодавством не передбачено. Саме тому він звернувся до суду з проханням ухвалити рішення про визнання за ним в порядку спадкоємства за заповітом по смерті [PERSON], право власності на вищевказаний будинок з господарськими будівлями. Позивач у підготовче засідання на розгляд справи не зявився, але подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. Представник Любарської селищної ради у підготовче засідання на розгляд справи не зявився, однак надав заяву про розгляд справи у його відсутності, позов визнає. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у звязку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Розглянувши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. 14 квітня 1958 року народився [PERSON], актовий запис № 14, свідоцтво серії І-ТП № 316860. Його батьками записані: [PERSON] та [PERSON]. Згідно записів погосподарської книги Глезненської сільської ради Любарського району, особовий рахунок № 384 за 1971-1973 роки, [PERSON] являлась головою домогосподарства № 9 по вулиці Вишнева в селі Мала Деревичка Любарського району Житомирської області. Згідно записів по господарської книги за 1991-1995 роки, головою домогосподарства значиться [PERSON]. Як вбачається із виписки з рішення Глезненської сільської ради від 28 грудня 1993 року [PERSON] для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель та для ведення особистого селянського господарства були передані земельні ділянки розміром 0,25 га., та 0,50 га. З заповіту посвідченого 08 квітня 2008 року секретарем Глезненської сільської ради Любарського району Житомирської області вбачається, що [PERSON] на випадок своєї смерті все своє майно заповів у рівних долях: дочці [PERSON], сину [PERSON], сину [PERSON]. 04 липня 2009 року в селі Мала Деревичка Любарського району Житомирської області помер [PERSON], що стверджується свідоцтвом серії 1-ТП № 122901, актовий запис № 14. Згідно постанови державного нотаріуса Романівської державної нотаріальної контори Житомирської області [PERSON], № 39/02-31 від 23.01.2019 року, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок № 9 по вулиці Вишнева в селі Мала Деревичка Любарського району по смерті [PERSON] у звязку з відсутністю документів, що підтверджують право власності спадкодавця на дане майно. Заявою посвідченою державним нотаріусом Романівської державної нотаріальної контори Житомирської області [PERSON], № 495, [PERSON] зазначає, що встановлений законом строк для прийняття спадщини пропустила свідомо, звертатись до суду для поновлення строку не буде, на спадщину не претендує. Заявою посвідченою державним нотаріусом Романівської державної нотаріальної контори Житомирської області [PERSON], № 495, [PERSON] зазначає, що встановлений законом строк для прийняття спадщини пропустив свідомо, звертатись до суду для поновлення строку не буде, на спадщину не претендує. Згідно інформаційної довідки № 154311970 від 29.01.2019 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна за параметрами запиту: Житомирська область, Любарський район, с. Мала Деревичка, вул. Вишнева, 9 відомості відсутні. Відповідно до ст. 346 ЦК України, однією з підстав припинення права власності є смерть власника, а відповідно до ст. 331 ЦК України право власності на нерухоме майно виникає з моменту його державної реєстрації. Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст.1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцям з часу її відкриття. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. У п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 04.10.1991 року «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», зазначено, що право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній йому в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради. Оскільки в судовому засіданні встановлено, що житловий будинок № 9 по вул. Вишнева в с. Мала Деревичка Любарського району Житомирської області належав спадкодавцю, а позивач є його спадкоємцем за заповітом суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення в повному обсязі.

Outcome: approved