Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-01 00:00:00

Позивач, в інтересах якого діє представник [PERSON] звернувся до суду з позовом про визнання права власності на капітальний гараж, зазначивши, що в 2014 році за адресою [ADDRESS] він самочинно збудував капітальний гараж розміром 24,5 кв.м., та з того часу вільно і відкрито ним користується. В 2018 році він виготовив технічну документацію на вказаний гараж та звернувся до Коростенської міської ради про виділення у власність земельної ділянки під збудований гараж. Рішенням 20 сесії Коростенської міської ради VII скликання від 22.02.2018 року було затверджено проект землеустрою щодо відведення йому у приватну власність земельної ділянки площею 0,0027 га., яка розташована по [ADDRESS], кадастровий номер [NUMBER]. Просить прийняти рішення, яким визнати за ним право власності на вказаний капітальний гараж. Справа розглянута за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) осіб. Представник відповідача при прийнятті рішення покладався на розсуд суду. За таких обставин справу розглянуто без фіксації технічними засобами, на підставі поданих доказів. Дослідивши письмові матеріали справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про наступне. Судом встановлено, що рішенням 20 сесії Коростенської міської ради VII скликання від 22.02.2018 року було затверджено проект землеустрою щодо відведення позивачу у приватну власність земельної ділянки площею 0,0027 га., яка розташована по [ADDRESS], кадастровий номер [NUMBER]. Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за [PERSON] рахується вказана земельна ділянка. Згідно технічного паспорта на гараж по [ADDRESS] з описом конструктивних елементів, він має площу 24,5 кв.м.. Таким чином, позивач на земельній ділянці, яка була відведена йому для будівництва гаражу, тобто являючись законним власником земельної ділянки, без належного дозволу та без належно затвердженого проекту здійснив в 2014 році будівництво гаражу та відкрито користується ним. Ніхто, крім позивача не претендує на даний гараж і не заявляє ніяких претензій на нього. Відповідно до ч.1 ст.376 ЦК України збудований позивачем гараж вважається самочинним будівництвом. Відповідно до ч.5 ст.376 ЦК України, на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудовано на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Згідно ч.3 ст.376 ЦК України право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. Відповідно до вимог ст.ст.41,55 Конституції України, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Права людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. [PERSON], як власник земельної ділянки, і звернувся до суду з вимогою щодо визнання за ним права власності на самочинно збудоване нерухоме майно. Відповідач по справі не надав даних про те, що визнання права власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване, порушує права інших осіб. Відповідно до ч.1 та п.1 ч.2 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а способом захисту цивільних прав може бути - визнання права. За таких обставин, суд приходить до висновку про наявність належних правових підстав для задоволення позовних вимог.

Outcome: approved