Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-07 00:00:00

позивач [PERSON] районна адміністрація ЛМР як орган опіки та піклування звернулась до суду з позовом до відповідачів [PERSON] та [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. Свої вимоги мотивує тим, що у свідоцтві про народження неповнолітніх [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO], батьками записані: [PERSON] та [PERSON] Так, діти зареєстровані та проживають за адресою: [INFO]. У листі №208, який наданий 19.09.2018 Комунальним некомерційним підприємством «2-а міська поліклініка м. Львова» повідомляється, що опіку та турботу щодо дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], здійснює [PERSON]. Листом від 29.08.2018 за №4-2607-248 Львівський міський центр соціальних служб для сімї, дітей та молоді ДГП Львівської міської ради повідомив, що [PERSON] та [PERSON] не займаються вихованням дітей, не цікавляться їх здоровям, фізичним, духовним та моральним розвитком, матеріально не утримують. Враховуючи законі інтереси дітей, позивач просить позбавити відповідачів батьківських прав відносного їх неповнолітніх доньок [PERSON]\~[INFO]\~та [PERSON]\~[INFO] та стягувати аліменти на їх утримання у розмірі по 1/3 від доходу відповідачів, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення дітьми повноліття. В судове засідання представник позивача не зявився, однак подав заяву в якій позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити, справу розглядати без його участі. Проти заочного розгляду справи не заперечив. Третя особа в судове засідання не з'явилися, однак подала заяву в якій позовні вимоги підтримала, справу розглядати без його участі, просив позов задовольнити. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, свого відношення до позову не направили, хоча належним чином були повідомлені про час та місце слухання справи. Відтак, згідно ст.280 ЦПК України слід проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, проти чого представник позивача не заперечив. Відповідно до ч. 1\~ст. 280 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Наявних у справі матеріалів про права та обов'язки сторін, достатньо для її розгляду у відсутності відповідача. У відповідності до положень ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у звязку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. \~ \~ \~ \~ Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітніх [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтво про народження 1-СГ №243157 від 30.04.2010 року, актовий запис №2117 та свідоцтвом про народження І-СГ №314117 від 13.01.2012 року, актовий запис №195 відповідно. Як вбачається з акту №1113, що складений 18.09.2018 року адміністрацією ЛКП «Магістральне», батьки не беруть участі у вихованні дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] У листі №208, який наданий 19.09.2018 Комунальним некомерційним підприємством «2-а міська поліклініка м. Львова» повідомляється, що опіку та турботу щодо дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], здійснює [PERSON]. У психологічній характеристиці, яка надана 18.09.2018 року директором середньої загальноосвітньої школи І-ІІІ ст. №31 повідомляється: [PERSON], [INFO], навчається у закладі з 1-го класу, опіку та турботу щодо дитини здійснює бабця. У психологічній характеристиці, яка надана 18.09.2018 року директором середньої загальноосвітньої школи І-ІІІ ст. №31 повідомляється: [PERSON], [INFO], навчається у закладі у 1-му класі, опіку та турботу щодо дитини здійснює бабця. Листом від 29.08.2018 за №4-2607-248 Львівський міський центр соціальних служб для сімї, дітей та молоді ДГП Львівської міської ради повідомив, що [PERSON] та [PERSON] не займаються вихованням дітей, не цікавляться їх здоровям, фізичним, духовним та моральним розвитком, матеріально не утримують Неповнолітні [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] зареєстровані та проживають за адресою: [INFO]. Відповідно до ч.5\~ст.19 СК України, орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Так, згідно висновку про доцільність позбавлення батьківських прав №2608-670 від 23.10.2018 року, комісія з питань захисту прав дитини [PERSON] районної адміністрації Львівської міської ради вважає за доцільне позбавити батьківських прав гр. [PERSON] та [PERSON] відносно неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], оскільки відповідачі не беруть участі у вихованні дітей, не цікавляться їх здоровям та розвитком, матеріально не утримують. Крім того, ч.1\~ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що\~виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно із вимогами ч.2\~ст.141 СК України, розірвання шлюбу між батьками, окреме проживання їх від дитини не впливає на обсяг їхніх прав та не звільняє від обов'язків щодо дитини, а відповідно до ч.2\~ст.157 СК України\~той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні. В силу вимог ч.2\~ст.150 СК України,\~батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Враховуючи те, що відповідачі по справі жодним чином не були позбавлені інформації стосовно місця перебування своїх дітей, перешкод у спілкуванні дітей з ними та прийманні участі батьків в вихованні не було, вищевикладені обставини свідчать про фактичну можливість, але вольове небажання виконувати відносно дітей батьківських обов'язків, покладені на них законом. Відповідно до вимог п.2 ч.1\~ст.164 СК України\~мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно із\~вимогами ст.165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Отже, на підставі наведеного вище, суд вважає, що позовні вимоги позивача щодо позбавлення батьківських прав відповідачів є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення. Разом з тим, на підставі ст.ст.11, 60, 61\~ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням осіб, в межах заявлених ними вимог на підставі доказів, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Статтею 3 Конвенції про права дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1989 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів\~ \~ дитини. Держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Закон України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001р. передбачає, що кожна дитина має право на достатній життєвий рівень. При цьому, виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно із ст. 150 СК України, батьки зобов'язані піклуватись про здоров'я дитини, її фізичний та моральний розвиток. Згідно із ч.2 ст.166 Сімейного Кодексу України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Відповідно до ст.ст.180, 181 Сімейного кодексу України\~\~батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст.182 Сімейного кодексу України\~\~при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, самого платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідачів [PERSON] та [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх доньок [PERSON] та [PERSON] у розмірі по 1/3 від їх заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення ними повноліття, ґрунтуються на вимогах закону та підлягають до задоволення. Частиною 3 ст.193 Сімейного кодексу України\~\~передбачено, що за рішенням суду аліменти можуть перераховуватися на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України. Відповідно до ч. 2 ст.\~4\~Закону України\~«Про судовий\~збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру судовий збір справляється в розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а також за вимогу немайнового характеру встановлюється у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Відповідно до\~ст.430 ЦПК України\~суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved