Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-19 00:00:00

Позивач [PERSON] у квітні 2018 року звернувся до суду з позовом до відповідача ТОВ «Нова пошта» про відшкодування збитків у сумі 240 000 грн., посилаючись на те, що 12 березня 2018 року на підставі експрес-накладних № 20 4500 6600 2898 та № 20 4500 6600 2018 укладених між ТОВ «Нова пошта» та [PERSON] (моб.тел.[NUMBER]) з м.Одеси у відділенні № 2 по вул.Базовій, 16 направлено вантаж в м.Рівне у відділення № 1 по вул.Князя Володимира, 109а, фактичною вагою по 250 кг, кількістю місць по 25, оголошеною вартість по 120 000 грн. Одержувачем вантажу було зазначено [PERSON]. Проте, він вантаж так і не отримав, оскільки 14.03.2018 року його було видано іншій особі. На його претензії з проханням відшкодувати збитки у сумі 240 000 грн. отримав відмову, оскільки вини в діях співробітників ТОВ «Нова пошта» не вбачається, з цих підстав змушений звернутися до суду з позовом. Ухвалою суду від 19 квітня 2018 року відкрито провадження по справі, підготовче засідання призначено на 14 травня 2018 року. 07 травня 2018 року позивач [PERSON] надіслав до суду заяву про відкладення розгляду справи, у зв»язку з неможливістю з»явитися у судове засідання з поважних причин. 11 травня 2018 року представник відповідача ТОВ «Нова пошта» надіслав до суду відзив на позовну заяву, в якому проти позову заперечував, пояснив, що [PERSON] (моб.тел.[NUMBER]) з відділення ТОВ «Нова Пошта» № 2 в м.Одеса відправив вантаж в м.Рівне у відділення № 1 за експрес-накладними № 20 4500 6600 2898 та № 20 4500 6600 2018 згідно опису - товар, загальною оголошеною вартістю 240 000 грн., визначивши одержувачем [PERSON] (моб.[NUMBER]). Відправлення було прийняте у пакуванні відправника, жодної інформації про виробника чи модель товару, його кількості, які б дали змогу ідентифікувати речі, відправник у експрес-накладній не зазначив та не надав супровідних документів. Відправник, передавши товар, погодився з умовами Публічного договору про надання послуг з організації перевезення відправлень, оприлюдненому на офіційному сайті. 14.03.2018 року вантаж було доставлено за призначенням до відділення № 1 в м.Рівне, де близько 13.13 одержувач [PERSON] повідомив номери експрес-накладних та пред»явив документ на посвідчення особи. Працівник відділення, зважаючи на належні дії одержувача, згідно Умов надання послуг ТОВ «Нова Пошта», видав вантаж у повному обсязі. Цього ж дня близько 18.00 до відповідача з претензією відшкодувати збитки у сумі 240 000 грн. звернувся позивач, мотивуючи її видачею вантажу сторонній особі. Вважає, що в задоволенні претензії було відмовлено обґрунтовано, оскільки жодних порушень чи протиправних дій з боку перевізника допущено не було, вантаж видано особі, яка повідомила номер експрес-накладних та пред»явила паспорт, дані якого відповідали даним Одержувача. Також звернув увагу, що оголошена вартість багажу не підтверджується належними та допустимими доказами, тоді як законодавством передбачено відшкодування фактично завданої шкоди. Прохав в задоволенні позову відмовити. 31 травня 2018 року до суду надійшло клопотання позивача про забезпечення проведення судового засідання в режимі відео конференції, яке ухвалою суду від 05 червня 2018 року задоволено. 14 травня 2018 року підготовче засідання відкладено, у зв»язку з неявкою позивача. 14 червня 2018 року у підготовчому засіданні представник позивача заявив клопотання про допит свідка [PERSON], яке судом задоволено. Ухвалою суду від 14 червня 2018 року закрито підготовче засідання, справу призначено до судового розгляду по суті. У судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав, надав пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві. Додатково зазначив, що відправляв товар, а саме плойки, з ринку 7-ий км у м.Одеса, з поставщиком має довірительні відносини, тому ніяких підтверджуючий документів на придбаний товар не виписувався. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні позов підтримав, прохав його задовольнити у повному обсязі, додатково пояснив, що вина працівників ТОВ «Нова Пошта» у видачі товару сторонній особі полягає у тому, що працівник ретельно не перевірила документ, який був пред»явлений особою для отримання вантажу, що підтверджується відеозаписом. Так, остання не перевернула сторінку паспорту, щоб перевірити його дійсність, не перевірила підпис, також він містив сторонній предмет на першій сторінці. Крім того, вина ТОВ «Нова Пошта» полягає в тому, що в експрес-накладних не записуються серія та номер паспорту, що унеможливлює вірно встановити особу одержувача. Представник відповідача Лісіченко О.В. у судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, підтримав пояснення, викладені у відзиві. Пояснив, що вина в діях працівників ТОВ «Нова пошта» відсутня, перевіряти всі сторінки паспорту вони не повинні, особа одержувача була встановлена, навіть, якби фото на другій сторінці було відсутнє, це не свідчить про недійсність паспорту. З метою не розповсюдження персональних даних, серія та номер паспорту клієнтів в експрес-накладну не заноситься. Фактична вартість багажу позивачем не доведена. Заслухавши учасників справи, перевіривши фактичні обставини письмовими доказами, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 12 березня 2018 року на підставі експрес-накладних № 20 4500 6600 2898 та № 20 4500 6600 2018 укладених між ТОВ «Нова пошта» та [PERSON] (тел.[NUMBER]) з м.Одеси у відділенні № 2 по вул.Базовій, 16 направлено вантаж в м.Рівне у відділення № 1 по вул.Князя Володимира, 109а, фактичною вагою по 250 кг, кількістю місць по 25, оголошеною вартість по 120 000 грн. кожен вантаж. Одержувачем вантажу було зазначено [PERSON] (тел.[NUMBER]) (а.с.7-8). 14 березня 2018 року вантаж було доставлено за призначенням до відділення № 1 м.Рівне, де близько 13:13 одержувач [PERSON] для отримання відправлення повідомив номери експрес-накладних та пред»явив документ на посвідчення особи. Працівник відділення, перевіривши належність дій одержувача, документ, що посвідчує особу, видав останньому вантаж у повному обсязі. В цей же день о 18.21 [PERSON] звернувся до відповідача із претензією про відшкодування шкоди у сумі 120 000 грн. за експрес-накладною № 20450066002018 та у сумі 120 000 грн. за експрес-накладною № 20 4500 6600 2898, що відповідає оголошеній вартості товару, оскільки він був забраний невідомим отримувачем 14.03.2018 року, тоді як сам отримувач знаходився на момент придбання в м.Києві (а.с.9-10). 19.03.2018 року за вих.№ 11622 [PERSON] відмовлено у відшкодування компенсації з боку ТОВ «Нова пошта» за безпідставністю, оскільки одержувач отримав відправлення відповідно до встановлених умов надання послуг компанією (а.с.13). Суд вважає, що відповідачем правомірно було відмовлено у задоволенні претензій позивача з огляду на таке. Відповідно до ч.ч.1-3 ст. 909 ЦК України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами). Зі змісту ч.ч.1-2 ст. 633 ЦК України слідує, що публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов'язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв'язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Пунктом 3.4 Публічного договору, розміщеного на сайті ТОВ «Нова пошта», встановлено: шляхом передачі замовником відправлення Експедитору для надання послуг, передбачених Договором, Замовник підтверджує, що він ознайомлений та погоджується з положеннями Договору, Умовами надання послуг, чинними на момент передачі відправлення для транспортування, та зобов»язується їх виконувати незалежно від наявності/відсутності в експрес-накладній підпису Відправника. Пунктом 4.3.2 Публічного договору встановлено обов»язок відправника: відповідно до вимог Експедитора чітко та правильно заповнити експрес-накладну (заповнити всі обов'язкові поля, зазначити достовірну інформацію тощо) на кожне окреме відправлення, засвідчити її підписом та надати заповнену та підписану експрес - накладну Експедитору. Відправник несе відповідальність за інформацію, вказану ним в експрес-накладній. Відповідно до п.7.2.13 Публічного договору Експедитор не зобов'язаний здійснювати перевірку вмісту відправлення та відповідності упаковки особливостям відправлення, вимогам чинного законодавства та державним стандартам. Встановлено, що відправлення було прийнято для перевезення у пакуванні відправника. Жодної інформації про виробника чи модель товару, його кількості, які б дали змогу ідентифікувати речі, відправник у експрес-накладній не зазначив, супровідних документів не надав. При складенні експрес-накладних відправник, передавши вантаж для перевезення, погодився з умовами Публічного договору про надання послуг з організації перевезення відправлень, оприлюдненому на офіційному сайті http://novaposhta.ua, який є у вільному доступі. Інформація, яка містилася в експрес-накладних, була внесена та перевірена відправником, одержувачем зазначено [PERSON]. Як вбачається із переглянутого у судовому засіданні відеозапису наданого відділенням № 1 м.Рівне, при видачі вантажу одержувач пред»явив працівнику ТОВ «Нова пошта» документ, що посвідчує особу, який був нею перевірений, та повідомив номери експрес-накладних, що передбачено Умовами отримання відправлень, розміщених на офіційному сайті ТОВ «Нова пошта», з якими погодився одержувач, скориставшись послугами відправника. Свідок [PERSON] у судовому засіданні підтвердила видачу вантажу саме [PERSON], зазначила, що нею особисто була встановлена його особа, шляхом візуального звірення з фотокарткою у паспорті. Клієнт назвав номери накладних, все оплатив і пішов отримувати вантаж. Всі дії були здійснені з дотриманням Умов отримання відправлень. До її обов»язків не відноситься перевірка достовірності паспорту та зазначення серії та номеру паспорту клієнтів. Таким чином, 14.03.2018 року відповідачем було доставлено товар за призначенням у відділення № 1 ТОВ «Нова пошта» та видано одержувачу, зазначеному в накладних, [PERSON]. Останній виконав належні дії одержувача, а саме назвав номери експрес-накладних та пред»явив документ, який посвідчує його особу, а ТОВ «Нова пошта» видав вантаж у повному обсязі відповідно до Умов надання послуг. Суд вважає, що в задоволенні претензій відповідачем було відмовлено правомірно, оскільки жодних порушень з боку працівників ТОВ «Нова пошта» допущено не було. Останніми було дотримано п.11.1 Умов надання послуг, згідно яких одержувачу необхідно надати представнику ТОВ «Нова пошта» номер експрес-накладної (обов'язкова умова для випадків, передбачених п. 11.4 та п. 11.6 цих Умов) або номер мобільного телефону, на який надійшло СМС-повідомлення про прибуття відправлення, а також п.11.2 Умов надання послуг, який передбачає, що одержувач фізична особа або фізична особа-підприємець пред'являє представнику ТОВ «Нова пошта» будь-який із наведених нижче документів, що підтверджує особу Одержувача, зазначеного в експрес-накладній, зокрема, відповідно до п.11.2.1. Паспорт громадянина України. Зазначення номеру та серії паспорту одержувача Умовами отримання відправлень не передбачено, тому доводи позивача щодо недотримання цих вимог відповідачем, судом спростовуються. Також суд критично оцінює твердження [PERSON], що працівник ТОВ «Нова пошта» не перевірила другу сторінку паспорта та не звернула увагу на сторонній предмет в паспорті, а тому діяла недобросовісно, виходячи з того, що до обов»язку працівника не входить перевірка дійсності документа, що посвідчує особу. З відеозапису вбачається, що нею була встановлена особа одержувача, сторонній предмет, який знаходився з лівої сторони, не заважав ідентифікувати особу по фотокартці та звірити прізвище, ім»я та по-батькові, які вписані на правій сторінці паспорту. Таким чином, вини перевізника у неотриманні товару одержувачем [PERSON], який в той же час є і відправником, судом не встановлено. Також позовні вимоги не підлягають задоволенню і з тих підстав, що позивачем не доведено розміру фактично завданої шкоди, що є обов»язковою умовою для відшкодування останньої, виходячи з наступного. Згідно ч.2 ст. 924 ЦК України перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятих до перевезення вантажу, багажу, пошти у розмірі фактичної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини. Згідно п.7.2.2 Публічного договору у разі повної втрати або пошкодження відправлення з вини Експедитора Експедитор повертає Замовнику суму, що дорівнює його оголошеній вартості (але не більше, ніж фактичну вартість відправлення), та провізну плату, сплачену Замовником згідно з відповідною експреснакладною. У разі повної компенсації оголошеної вартості за пошкоджене відправлення Замовник повертає Експедитору відправлення, за яке було отримано компенсацію. Відповідно до п.47 Постанови Ради Міністрів Української РСР про затвердження Статуту автомобільного транспорту: Вантажовідправник і вантажоодержувач несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, вказаних ними в товаро-транспортних документах. Розмір відповідальності перевізника згідно із п.139 Статуту автомобільного транспорту УРСР, а також ст.13 Закону України «Про транспорт» від 10.11.1994 року встановлюється на рівні : а) багажу, прийнятого до перевезення з оголошеною цінністю,- в розмірі оголошеної цінності, якщо не буде доведено, що вона нижче його справжньої вартості. Таким чином, зазначені норми зобов»язують позивача довести відповідність розміру фактичної шкоди оголошеній вартості вантажу. Позивач не надав суду жодних належних та допустимих доказів, які б встановлювали розмір фактичної шкоди, в експрес-накладних не зазначив навіть опис багажу, що унеможливлює встановити дійсну його вартість. За таких обставин, суд приходить до висновку що позовні вимоги є безпідставними, а тому в задоволенні позову необхідно відмовити. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до п.2 ч.2 ст. 141 ЦПК України та покладає їх на позивача.

Outcome: dismissed