Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-21 00:00:00

Позивач в квітні 2016 року звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості посилаючись на те, що відповідач відповідно до укладеного договору № б/н від 01.11.2012 року отримав кредит у розмірі 300 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач свої зобов'язання за кредитним договором не виконав, в зв'язку з чим утворилась заборгованість в сумі 11000 грн. 30 коп. Тому позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь суму заборгованості в розмірі 11000 грн. 30 коп. та судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з'явився, в матеріалах справи наявне клопотання про розгляд справи у його відсутність, проти заочного рішення не заперечує, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач до суду не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, а тому по справі необхідно постановити заочне рішення, відповідно до ст. 224 ЦПК України через неявку відповідача в судове засідання. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Як вбачається з матеріалів справи, 01 листопада 2012 року між Публічним акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір шляхом заповнення заяви (анкети) на оформлення кредитної картки. Позивачем було надано кредитну картку з лімітом кредитування у розмірі 300 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків ( 30,00%) за користування кредитом із розрахунку 360 днів у році, терміном дії кредитного ліміту збігається з терміном дії платіжної картки (а.с.5-31). Відповідно до ч.1 ст.1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного законодавства. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч.1 ст.612 Цивільного кодексу України). Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу). Статтею 598 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом та припинення зобов'язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених законом або договором, а згідно статті 599 Цивільного кодексу України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Частиною 1 статі 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно зі ст.ст. 610, 611 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов'язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Судом встановлено, що внаслідок неналежного виконання умов кредитного договору станом на 29.02.2016 року у відповідача виникла заборгованість по договору у розмірі 11000 грн. 30 коп., яка включає: заборгованість за кредитом в сумі 291 грн. 83 коп., заборгованість по процентам за користування кредитом в сумі 6558 грн. 46 коп., заборгованість за комісією в сумі 3150 грн. 00 коп., заборгованість по судовим штрафам в сумі 1000 грн. 01 коп. (а.с.4). Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідач в судове засідання не надав жодного доказу того, що ним виконані зобов'язання за кредитним договором належним чином, тому суд позбавлений врахувати інші докази ніж ті, які є в матеріалах справи. Оскільки, відповідач не виконав свої зобов'язання перед позивачем за кредитним договором в добровільному порядку, тому, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості по кредитному договору в розмірі 11000 грн. 30 коп. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Тому підлягають стягненню з відповідача на користь позивача сплачений в дохід держави судовий збір в сумі 1378 грн. 00 коп. З врахуванням вищевикладеного, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved