Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом про визнання права власності на житловий будинок та господарські будівлі в с. Струга провулок Зелений, 3, Новоушицького району, Хмельницької області. Свої вимоги мотивує тим, що 08 жовтня 2002 року померла її бабуся [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина, зокрема, на вказаний вище житловий будинок, яку прийняв спадкоємець за заповітом її син та батько позивача [PERSON]. 01 червня 2014 року [PERSON] помер, після його смерті спадщину прийняла позивач шляхом подачі заяви про прийняття спадщини. Через відсутність (втрату) у спадкодавця правовстановлюючих документів на житловий будинок, нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину, тому звернулася до суду за захистом своїх прав. Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує. Відповідач [PERSON] селищна рада Хмельницької області подала до суду заяву про розгляд справи без участі їх представника, позов визнала. Відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Згідно ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Перевіривши та оцінивши зібрані докази по справі, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Цивільні відносини по даній справі виникли як до набрання чинності Цивільним кодексом України від 01 січня 2004 року, а саме щодо спадщини яка відкрилась після смерті [PERSON], 08 жовтня 2002 року, так і після набрання чинності ЦК України 01 січня 2004 року, щодо спадщини яка відкрилась після смерті [PERSON], 01 червня 2014 року, тому застосуванню підлягають норми Цивільного кодексу Української РСР від 18 липня 1963 року № 1540-VI та норми ЦК України 16 січня 2003 року № 435-IV, який набрав чинності з 01 січня 2004 року. Згідно свідоцтва про смерть серії І-БВ №208389 від 09 жовтня 2002 року, виданого Струзькою сільською радою Новоушицького району Хмельницької області, [PERSON] померла 08 жовтня 2002 року, актовий запис №27. Заповітом від 31 березня 2000 року підтверджується, що [PERSON] заповіла усе своє майно [PERSON]. Згідно довідки [PERSON] селищної ради №605 від 11 квітня 2017 року після смерті [PERSON] фактично в управління та розпорядження спадковим майном вступив спадкоємець за заповітом - син [PERSON], який до дня її смерті проживав разом із нею і вів спільне господарство. 01 червня 2014 року помер [PERSON], про що свідчить свідоцтво про смерть від 05 червня 2014 року серії І-БВ № 233932. Позивач [PERSON] є донькою [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження від 27 листопада 1967 року серії VІІ-УР № 1064931 та свідоцтвом про укладення шлюбу від 08 листопада 1986 року серії І-БВ № 432994 та відповідно до вимог ст. 1261 ЦК України спадкоємцем за законом першої черги. Із довідки виконавчого комітету Струзької сільської ради вбачається, що згідно запису в по господарській книзі №6 2011-2015 роки на день смерті [PERSON] в належному йому житловому будинку були зареєстровані та проживали дружина [PERSON], дочка [PERSON], зять [PERSON], внук [PERSON], внучка [PERSON], правнучка [PERSON] Відповідно до даних Новоушицького ГПВАП бюро згідно архівних матеріалів Новоушицького БТІ за [PERSON] зареєстровано домоволодіння, яке знаходиться в с. Струга провулок Зелений, 3 на підставі свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння від 10 грудня 1990 року на підставі рішення Новоушицького райвиконкому від 16 серпня 1990 року № 110 та записано в реєстрову книгу БТІ за № 2-256. Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 11 квітня 2017 року №124/02-31, позивачу відмовлено у видачі свідоцтва на право на спадщину на житловий будинок, що знаходиться за адресою: с. Струга, провул. Зелений, 3 Новоушицького району, після смерті [PERSON] в звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на зазначене майно. Відповідно до повідомлення цього ж нотаріуса №400-01-09 від 18 вересня 2017 року спадкова справа після смерті [PERSON] не заведена. Із матеріалів спадкової справи №127-2014 заведеної після смерті [PERSON] вбачається, що [PERSON] прийняла спадщину подавши заяву про прийняття спадщини та отримала свідоцтва про право на спадщину на земельні ділянки. [PERSON] подала заяву про про відмову від спадщини на користь позивача. Згідно висновку № 39 від 06 квітня 2017 року вартість домоволодіння в с. Струга, провул. Зелений, 3, Новоушицького району, Хмельницької області, що належало [PERSON] становить 123909 грн. Відповідно до ч.1 ст.524 ЦК України, в редакції 1963 року, спадкоємство здійснюється за законом і заповітом. Відповідно до ч.2 ст.548 ЦК Української РСР прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Зазначенні положення закону також містяться у ст.ст.1217, ч. 5 ст.1268 ЦК України. Згідно зі ст.549 ЦК Української РСР, в редакції від 18 липня 1963 року, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до вимог ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шестимісячного строку з часу відкриття спадщини він не заявив про відмову від неї. Зважаючи на викладене, суд вважає, що встановлені обставини по справі дають право позивачу на успадкування права власності на житловий будинок та господарські будівлі в с. Струга, провулок Зелений, 3 , Новоушицького району, Хмельницької області після смерті [PERSON], який фактично прийняв спадщину після смерті матері [PERSON], спадщина не визнана відумерлою, право власності спадкодавця не припинено, відповідно до ст.1296 ЦК України. Відсутність свідоцтва про право власності на майно не позбавляє спадкоємця права на спадщину, а згідно ст.16 ЦК України засобом захисту свого права є визнання права. Згідно із ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову.

Outcome: approved