Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-01 00:00:00

Позивач [PERSON] та її представник адвокат Курганська О.В. в судовому засіданні позов підтримали і просять суд визнати [PERSON], [PERSON] та їх неповнолітніх дітей [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], а також повнолітню [PERSON] такими, що втратили право користування жилим приміщенням - квартирою [ADDRESS] внаслідок вибуття на постійне проживання до іншого населеного пункту. Зустрічний позов [PERSON] та [PERSON] про усунення перешкод у користуванні квартирою шляхом вселення не визнали та просять суд у задоволенні зустрічного позову відмовити за недоведеністю та безпідставністю позовних вимог. В обґрунтування заявлених позовних вимог та на заперечення вимог за зустрічним позовом суду пояснили, що позивач [PERSON] є наймачем квартири [ADDRESS]. У вказаній квартирі зареєстровані, але з часу реєстрації ніколи не проживали відповідачі [PERSON], [PERSON] та їх діти. З часу реєстрації відповідачі у квартиру не вселялися і спроб до вселення не робили. Відповідачі не здійснюють оплати за житлово-комунальні послуги, не приймають участі в утриманні та ремонті квартири, у квартирі відсутні їх особисті речі. Відповідачі з дітьми мають інше постійне місце проживання, а саме, житловий будинок на [ADDRESS] який зареєстровано на праві власності за відповідачем [PERSON] За цим місцем проживання відповідачі отримують соціальні виплати та пільги на житлово-комунальні послуги, а діти шкільного віку - навчаються. Жодних перешкод у користуванні квартирою позивач відповідачам не чинила, оскільки останні ніяких дій по вселенню у квартиру не вчиняли. Реєстрація відповідачів та їх дітей у квартирі тягне за собою нарахування зайвих витрат за житлово-комунальні послуги, створює позивачу перешкоди в оформленні житлової субсидії і, крім того, суперечить вимогам Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання». Відповідачі [PERSON], [PERSON] та їх представник адвоката Штогрін В.С. в судовому засіданні позов [PERSON] не визнали та просять суд у задоволенні позову відмовити. Зустрічний позов підтримали та просять суд усунути їм перешкоди у користуванні квартирою [ADDRESS] шляхом вселення їх до даного помешкання. Разом з тим, відповідач [PERSON] суду пояснив, а відповідач [PERSON], будучи допитаною за її згодою як свідок, показала, що у спірній квартирі вони та їх діти ніколи не проживали і не проживають. На теперішній час їх сім'я проживає у власному житловому будинку, що знаходиться на [ADDRESS] який зареєстровано на праві власності за [PERSON] Визнали, що за квартиру та житлово-комунальні послуги витрат ніколи не несли і жодних коштів не сплачували. Ні [PERSON], ні [PERSON] в судовому засіданні не вказали на вчинення ними будь-яких дій, які б свідчили про спроби вселитися у спірну квартиру. Відповідач [PERSON] висловився лише щодо бажання вселитися у квартиру, одночасно вказавши на те, що жити у цій квартирі його сім'я не зможе. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими та доведеними, а тому її позов підлягає задоволенню повністю. Натомість, зустрічний позов [PERSON] та [PERSON] задоволенню не підлягає, оскільки їх позовні вимоги є недоведеними та безпідставними. Судом встановлено, що відповідно до розпорядження міського голови Рівного від 22 грудня 2014 року № 1007-р та договору найму від 20 вересня 2016 року позивач [PERSON] є наймачем квартири [ADDRESS] (далі - спірна квартира). У спірній квартирі зареєстровані, але ніколи не проживали і не проживають на теперішній час відповідачі [PERSON], [PERSON] та їх неповнолітні діти [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], а також повнолітня [PERSON] Відповідачі не несуть жодних витрат, що пов'язані з утриманням спірної квартири, та не сплачують будь-яких коштів за житлово-комунальні послуги. Судом також встановлено, що відповідачі та їх діти постійно проживають без реєстрації у власному житловому будинку, що знаходиться на [ADDRESS] який зареєстровано на праві власності за [PERSON] Вказані обставини сторонами визнаються і, крім того, підтверджуються дослідженими по справі письмовими доказами. Як слідує з Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 20 вересня 2016 року, житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою [ADDRESS] 27 травня 2003 року зареєстрований на праві приватної власності за відповідачем [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 01 квітня 2003 року. Згідно довідок виконкому Борівської сільської ради Зарічненського району Рівненської області від 24 травня 2016 року та від 26 жовтня 2016 року, відповідач [PERSON] та вся його сім'я у складі 13 осіб (він, дружина та 11 дітей) проживають в [ADDRESS] без реєстрації в житловому будинку загальною площею 148,1 кв.м., жилою площею 104,9 кв.м. Площа земельних ділянок становить всього 0,60 га, в тому числі: для будівництва, обслуговування житлового будинку, господарських будівель - 0,25 га, для ведення особистого селянського господарства - 0,35 га. Діти шкільного віку навчаються в Борівській ЗОШ І-ІІІ ступенів. [PERSON] знаходиться на обліку в Зарічненському райміськуправлінні Пенсійного фонду України, де отримує соціальну пенсію як інвалід з дитинства, що підтверджується відповідною довідкою вказаного управління від 14 травня 2015 року та інформацією управління від 05 грудня 2016 року, наданою на виконання ухвали суду, з копіями документів про призначення пенсії [PERSON] З оглянутих судом копій свідоцтв про народження слідує, що діти відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] народилися в селі Млинок Зарічненського району Рівненської області. Як слідує з інформації управління соціального захисту населення Зарічненської районної державної адміністрації від 15 грудня 2016 року та наданих управлінням копій документів, відповідач [PERSON], жителька села Млинок, перебуває на обліку у цьому управлінні та отримує допомогу при народженні дитини. За інформацією ПАТ «Рівнеобленерго» від 30 листопада 2016 року, пільги по оплаті спожитої електроенергії надаються [PERSON] за адресою село Млинок Борівської сільської ради Зарічненського району Рівненської області, на нього ж відкрито і особовий рахунок. Наведене підтверджує ту обставину, що постійним місцем проживання відповідачів та їх дітей є село Млинок Зарічненського району Рівненської області. Реєстрація відповідачів та їх дітей у спірній квартирі тягне за собою нарахування зайвих витрат за житлово-комунальні послуги, що підтверджується повідомленням житлово-комунального підприємства «Покровське» від 07 травня 2012 року, та створює позивачу перешкоди в оформленні житлової субсидії, про що свідчать повідомлення управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Рівненської міської ради на адресу позивача від 20 лютого та 11 березня 2015 року про відмову у призначенні їй житлової субсидії. Відповідно до вимог частини другої статті 107 ЖК України у разі вибуття наймача та членів його сім'ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім'я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім'ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття. Згідно роз'яснень, наведених у пункті 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 квітня 1985 року «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», відповідно до статті 107 ЖК України наймач або член його сім'ї, який вибув на інше постійне місце проживання, втрачає право користування жилим приміщенням з дня вибуття, незалежно від пред'явлення позову про це. На ствердження вибуття суд може брати до уваги будь-які фактичні дані, які свідчать про обрання стороною іншого постійного місця проживання (повідомлення про це в листах, розписка, переадресовка кореспонденції, утворення сім'ї в іншому місці, перевезення майна в інше жиле приміщення, виїзд в інший населений пункт, укладення трудового договору на невизначений строк тощо). Оцінюючи досліджені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що відповідачі та їх діти підлягають визнанню такими, що втратили право користування жилим приміщенням - квартирою [ADDRESS] внаслідок вибуття на постійне проживання до іншого населеного пункту. Відповідно до вимог статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Оскільки відповідачами [PERSON] та [PERSON] не надано суду жодних доказів як на підтвердження того, що ними здійснювалися реальні наміри чи вчинялися конкретні дії, спрямовані на вселення у спірну квартиру, так і на підтвердження тих обставин, що позивачем чинилися їм перешкоди у вселенні до спірної квартири, зустрічний позов суд визнає недоведеним та безпідставним.

Outcome: approved