Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-02 00:00:00

Позивач [PERSON] посилається в обґрунтування свого позову на те, що з 10 вересня 2011 року вона та відповідач [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. З лютого місяця 2016 року сторони однією сім'єю не проживають, дочка живе з позивачем та знаходиться на її повному утриманні, відповідач проживає окремо, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. На підставі викладеного, позивач [PERSON] просить щомісячно стягувати з відповідача [PERSON] аліменти на утримання дочки [PERSON] в розмірі 1/3 частини від всіх видів заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Під час розгляду справи в суді позивач [PERSON] змінила позовні вимоги (л/с 18), просить щомісячно стягувати з відповідача [PERSON] аліменти на утримання дочки в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн., до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала змінені позовні вимоги. В судовому засіданні, яке відбулось 20 червня 2017 року, відповідач [PERSON] позов визнав частково та пояснив, що він вважає розмір аліментів, визначений позивачем, завищеним. Крім того, він має на утриманні ще одну неповнолітню дитину. При цьому, судом було роз'яснено відповідачу положення ст.ст.10, 60 ЦПК України, відповідно до яких кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Проте, відповідач не надав суду жодних доказів на підтвердження своїх пояснень. В судове засідання, яке відбулось 03 серпня 2017 року, відповідач [PERSON] не з'явився, причин своєї неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не подавав. Про дату, час та місце розгляду справи відповідач повідомлявся особисто в приміщенні суду, що підтверджується його підписом на розписці про одержання судової повістки (л/с 22). За таких обставин суд вважає можливим закінчити розгляд справи за відсутності відповідача [PERSON], на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення сторін, суд встановив наступні обставини та визначив відповідно до них правовідносини. З 10 вересня 2011 року позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. Рішенням Горностаївського районного суду Херсонської області від 07 червня 2017 року, яке набрало законної сили 18 червня 2017 року, розірвано шлюб, укладений між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] З лютого місяця 2016 року сторони однією сім'єю не проживають, дочка живе з позивачем [PERSON] та знаходиться на її повному утриманні. Відповідач [PERSON] проживає окремо, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Згідно ч.1 ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч.1 ст.184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. В судовому засіданні не встановлено обставин, за якими відповідач [PERSON] міг би бути звільнений від обов'язку утримувати свою неповнолітню дочку. В судовому засіданні відповідач [PERSON], заперечуючи проти визначеного позивачем розміру аліментів на утримання неповнолітньої дочки, не надав жодних доказів на обґрунтування своїх заперечень. Навпаки, після надання відповідачеві часу для підготовки доказів на підтвердження його заперечень проти позову, останній не з'явився в судове засідання та не повідомив причин своєї неявки. На підставі викладеного, суд вважає можливим щомісячно стягувати з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн., починаючи з 06 червня 2017 року до досягнення дитиною повноліття. Згідно ст.88 ЦПК України суд вважає можливим стягнути з відповідача [PERSON] на користь держави судовий збір в сумі 640 грн.

Outcome: approved