Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом про позбавлення батьківських прав громадянина [PERSON], [INFO], проживаючого за адресою: [ADDRESS], відносно малолітньої доньки [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позову зазначає, що під час перебування в шлюбі з відповідачем в них народилася донька [PERSON] В свідоцтві про народження дитини відомості щодо батька були записані за згодою [PERSON], про те щоб дитина була записана на дівоче прізвище позивачки «[PERSON]». Сімейне життя з відповідачем не склалося, шлюб між позивачкою та [PERSON] було розірвано, про що свідчить свідоцтво про розірвання шлюбу (а.с.9). Після розірвання шлюбу з відповідачем, позивачка створила нову сімю, змінивши прізвище «[PERSON]» на прізвище «[PERSON]». [PERSON] після розлучення матеріально не допомагає, зовсім не цікавиться про стан здоров'я дитини, фізичним та духовним розвитком, ухиляється від своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини, зовсім не спілкується з дитиною та не виявляє ніякого інтересу до її життя. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала позовні вимоги та попросила суд задовольнити їх в повному обсязі, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав та не заперечив проти їх задоволення. Представник третьої особи на стороні позивача - Орган опіки та піклування Бобринецької РДА - Неклеса Л.А., згідно довіреності підтримала позовні вимоги та попросила суд задовольнити їх в повному обсязі, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Суд, вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи приходить до слідуючого. Згідно із ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст. ст. 57- 60 ЦПК України. В судовому засіданні було встановлено, що згідно свідоцтва про народження, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Компаніївського районного управління юстиції у Кіровоградській області від 15.05.2014 року (а.с.10), народилася [PERSON], [INFO], в графі матір значиться [PERSON] (позивач), в графі батько значиться [PERSON] (відповідач). Згідно Довідки від 07.10.2016 року, № 124 виданої Полтавською загальноосвітньою школою I-III ступенів [PERSON] про те, що за весь час відвідування [PERSON] її утриманням та вихованням займалася мати [PERSON], батько дитини [PERSON] не займався навчанням та вихованням доньки, на батьківські збори не з'являвся (а.с.12). Згідно висновку органу опіки та піклування Бобринецької РДА від 18.10.2016 року №Я-113, щодо позбавлення батьківських прав [PERSON] вбачається, що орган опіки та піклування вважає за необхідне позбавити батьківських прав відповідача відносно дитини [PERSON], [INFO]. Згідно ст.150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про здоров'я дитини її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно ст. 164 п.1.2 СК України батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей. Пленум Верховного Суду України в пунктах 15, 16 постанови від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками. Відповідно до ч.5 ст.19 СК України Орган опіки та піклування, участь якого є обов'язковою при розгляді справ даної категорії, подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Відтак, враховуючи зазначене, суд прийшов до твердого переконання, що наявний факт умисного ухилення відповідача як батька від виконання своїх обов'язків, оскільки він не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, не цікавиться її навчанням, а тому суд, враховуючи висновок органу опіки та піклування Бобринецької РДА, вважає необхідним вжити виключних заходів у вигляді позбавлення батьківських прав відповідача відносно його малолітньої доньки [PERSON], [INFO].

Outcome: approved