Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася з позовом до Гожулівської сільської ради Полтавського району Полтавської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування, посилаючись на те, що після смерті її бабусі [PERSON], яка настала [INFO], відкрилась спадщина на земельну ділянку. Вона являється єдиною спадкоємницею за заповітом на вказану земельну ділянку. У реєстрації права власності на вказану земельну ділянку їй відмовлено у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів. Враховуючи вказане, просила визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 2,68 га. призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Гожулівської сільської ради Полтавського району Полтавської області. В судове засідання позивач за не з'явилася, попередньо надавши суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Представник відповідача Гожулівської сільської ради Полтавського району, в судове засідання не з'явився та подав заяву, в якій просить розглянути справу без його участі, не заперечив проти задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] від 18 березня 1998 року. Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, яке складається з земельної ділянки площею 2,68 га. призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Гожулівської сільської ради Полтавського району Полтавської області. Єдиним спадкоємцем за заповітом на майно померлої [PERSON] є її внучка [PERSON] Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати. Відповідно до пункту 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 « Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. При цьому право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно зі ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину. Визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та охоронювані законом інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved