Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-08 00:00:00

Позивач [PERSON] професійний ліцей звернувся до суду із вказаним позовом до [PERSON] та [PERSON], обґрунтовуючи свої вимоги тим, що відповідачі проживають в гуртожитку літ. «А» (раніше гуртожиток №1) [PERSON] професійного ліцею на підставі договору найму житла № 12 від 01 липня 2010 року, який діяв до 01.07.2011 року. Рішенням Глибоцького районного суду Чернівецької області від 02 жовтня 2012 року, яке залишене в силі ухвалою апеляційного суду Чернівецької області від 28 листопада 2012 року відповідачі були виселені із гуртожитку у зв'язку із закінченням терміну дії договору найму житла. Не заважаючи на те, що відповідачів було виселено рішенням суду, вони продовжують проживати в гуртожитку, проте не оплачують житлово-комунальні послуги з 01.10.2012 року. В зв'язку з цим за відповідачами за період з 01 жовтня 2011 року по 31 грудня 2013 року утворилась заборгованість за житлово-комунальні послуги в розмірі 12413,09 грн., а тому позивач просив її стягнути. Представник позивача [PERSON], в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю та просив суд позов задовольнити, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав в повному обсязі та просив відмовити в його задоволенні, посилаючись на його необґрунтованість та безпідставність з огляду на те, що ніяких договір він з позивачем про надання житво комунальних послуг не укладав, ніякими послугами не користувався, а з серпня 2013 року він та його сімя взагалі не проживає в гуртожитку. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, хоча належним чином були повідомлена про час та місце розгляду справи, а тому суд вважає, що справу можна розглянути і її відсутність. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до виноску, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно договору № 12 від 01 липня 2010 року, укладеним між [PERSON] професійним ліцеєм та [PERSON], наймодавець надав наймачу та членам його сім'ї у тимчасове користування строком до 01 липня 2011 року кімнату у гуртожитку ліцею №1 за адресою: смт. Глибока, вул. І Бойка № 2. Строк дії даного договору закінчився 01 липня 2012 року. У звязку із чим, рішенням Глибоцького районного суду Чернівецької області від 02 жовтня 2012 року, яке залишене в силі ухвалою апеляційного суду Чернівецької області від 28 листопада 2012 року, відповідачі були виселені із гуртожитку без надання іншого житла. Однак, як в встановлено в судовому засіданні, відповідачі приміщення не звільнили, а продовжують користуватися даним приміщенням і на даний час. Суд відхиляє посилання відповідача [PERSON] на ті обставини, що він не проживає в гуртожитку із серпня 2012 року, оскільки вони нічим не підтверджені. Так, відповідно до п. 1.3.8 договору найму № 12 від 01.07.2011 року, на який посилається відповідач, передбачено, що при виїзді разом з членами сімї з житла наймач зобовязаний звільнити приміщення і на протязі трьох діб здати його наймодавцю в належному технічному і санітарному станах. Відповідачем не надано суду будь яких доказів, про те, що він здав позивачу надані йому та членам сімї приміщення. Також в судовому засіданні встановлено, зокрема, дані обставини визнаються сторонами, а тому силу ст. 61 ЦПК України доказуванню не підлягають, що рішення суду про виселення не виконано. Отже, відповідачі і на даний час продовжують користуватися даним приміщенням. Як вбачається з виписки з меморіального ордеру за відповідачами рахується заборгованість станом на 01.01.2014 рік по оплаті за користування житловим приміщенням, в тому числі, водопостачання, водовідведення, електроенергію, за найм та вишення сміття, в розмірі 12 413,09 грн. (а.с.26). Відповідно до п.5 ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відсутність відповідного договору між споживачем житлово-комунальних послуг та їх виконавцем не є підставою для відмови у стягненні заборгованості з оплати житлово-комунальних послуг, оскільки згідно зі ст.11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають також із дій осіб, які породжують ці права та обов'язки, і такою дією є реальне надання послуг та їх отримання відповідачем. А тому суд вважає, що відповідачі зобов'язані оплачувати плату за проживання в гуртожитку та житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом, а відсутність відповідного договору між сторонами не є підставою для відмови у стягненні заборгованості. З огляду на наведене, суд відхиляє посилання відповідача [PERSON] на те, що ніякого договору він із відповідачем на надання йому таких послуг не укладав. Крім того, встановлено, що рішенням Глибоцького районного суду Чернівецької області від 09.09.2014 року, залишеного ухвалою Апеляційного суду Чернівецької області від 31 серпня 2015 року без змін, відмовлено у задоволені позову [PERSON] та інших до [PERSON] професійного ліцею про скасування наказів, якими встановлено плату за проживання в гуртожитку. Даним рішення встановлено, що [PERSON] професійний ліцей не є виконавцем житлово комунальних послуг, а є тільки їх споживачем, а оплата за послуги здійснюється мешканцями гуртожитку на рахунок ліцею, а той в свою чергу, перераховує кошти виробнику зазначених послуг. Таким чином, в обовязки ліцею, як споживача житлово комунальних послуг не входить формування та затвердження цін на житлово комунальні послуги. Виходячи із наведеного, суд вважає, що посилання відповідача на те, що при встановленні йому тарифів за житлово комунальні послуги позивачем не враховано, що його сім'я є багатодітною є безпідставним. Враховуючи вищевикладене, а також те, що відповідачі користувалися приміщенням та житлово комунальними послугами, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до повного задоволення. У відповідності до вимог ст. ст. 79, 88 ЦПК України суд вважає, що з відповідачів слід стягнути судові витрати у справі. Враховуючи вищевикладене, ст.1, 16, 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»,

Outcome: approved