Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-22 00:00:00

Позивач [PERSON] , згідно позовної заяви, звернувшись до суду з позовом до відповідача [PERSON] , просить розірвати шлюб, зареєстрований 20.12.2007 року Виконавчим комітетом Оржівської селищної ради Рівненського району Рівненської області, актовий запис № 28. Крім того, з урахуванням заяви про зміну позовних вимог, позивач просить суд стягнути з відповідача на утримання дитини аліменти у розмірі 1/4 частки від доходу щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня звернення до суду з позовом до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що спільне сімейне життя з відповідачем не склалося, збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Примирення з відповідачем неможливе. Від спільного подружнього життя сторони мають неповнолітню дочку [PERSON] , [INFO] Майновий спір між сторонами відсутній. В підготовче судове засідання сторони не з`явилися. Позивач подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги просить задоволити. Відповідач подав до суду заяву про визнання позовних вимог, просить розгляд справи проводити у його відсутності. Вислухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення. Як вбачається з матеріалів справи, шлюб між сторонами був зареєстрований 20.12.2007 року Виконавчим комітетом Оржівської селищної ради Рівненського району Рівненської області, актовий запис № 28 (свідоцтво серія [NUMBER] ). Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно із ст.24 СК України шлюб ґрунтується на добровільній згоді жінки та чоловіка. При з`ясуванні фактичних взаємин подружжя встановлено, що їхня сім`я розпалась остаточно, оскільки наміру відновлювати сімейні відносини сторони не мають, отже шлюб існує формально, суперечить інтересам сторін. Спір з приводу визначення місця проживання неповнолітньої дитини відсутній. Відповідно до вимог ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст. 191 СК України за рішенням суду аліменти на утримання дитини стягуються від дня пред`явлення позову. Відповідно до п.17 постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Жодних об`єктивних доказів щодо зазначених обставин як позивачем, так і відповідачем не надано. Відповідач позовні вимоги визнає. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2019 рік» встановлений прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років: з 1 січня 2019 року - 1626 гривень, з 1 липня - 1699 гривень, з 1 грудня - 1779 гривень; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень. Суд прийшов до висновку, що підлягають до стягнення аліменти за рішенням суду в розмірі, заявленому позивачем - 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення даного позову до суду до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Outcome: approved