Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-28 00:00:00

Позивач вимоги мотивує тим, що працювала у відповідача з 14.12.1993р., а 03.08.2018 року була звільнена з роботи. На момент звільнення заборгованість по заробітній платі не виплачена. Середній заробіток по затримці виплати заробітної плати також не виплачено. При зверненні до відповідача за розрахунком по заборгованості, було отримано відповідь, що внаслідок відсутності грошових коштів, немає можливості розрахуватися по заборгованості. Просить суд стягнути з відповідача на її користь заборгованість по заробітній платі у сумі 44906 грн. 61 коп. та середній заробіток за час затримки розрахунку, виходячи з 455 грн. 96 коп. середньоденного заробітку. Позивач у судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги просить задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Представник відповідача, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи у судове засідання не зявився, відзиву на позовну заяву не надав. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснюється. Згідно \~ч.1\~ст.\~280\~ЦПК України,\~суд може\~ухвалити заочне\~рішення на\~підставі наявних\~у справі\~доказів за\~одночасного існування\~таких умов:\~відповідач належним\~чином повідомлений\~про дату,\~час і\~місце судового\~засідання; відповідач\~не зявився\~в судове\~засідання без\~поважних причин\~або без\~повідомлення причин; \~відповідач не\~подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Згідно ст. ст. 12, 13, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд сприяє всебічному і повному зясуванню обставин справи дотримуючись принципів диспозитивності та змагальності сторін. Суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Дослідивши докази по справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] перебувала у трудових відносинах з ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання» з 14.12.1993 р., а 03.08.2018 р. звільнилася за власним бажанням у звязку з невиконанням власником умов колективного договору, ч. 3 ст. 38 КЗпП України ( а.с. 7-8). Відповідно до статті 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник у день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. У разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку (частина перша статті 117 КЗпП України). Так, в день звільнення позивачу ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання» не виплатило належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені у ст. 116 КЗпП України. Згідно розрахункового листка заборгованість по заробітній платі перед [PERSON] становить: 44906 грн. 61 коп., у тому числі сума нарахованої вихідної допомоги без урахування податку на доходи фізичних осіб та військового збору 17056 грн. 36 коп. (а.с. 9). Вказана заборгованість підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Середній заробіток працівника визначається відповідно до статті 27 Закону України «Про оплату праці» за правилами, передбаченими положеннями Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100. Згідно довідки СОУ ПФУ в Сумській області, середньоденна заробітна плата позивача без урахування податку на доходи фізичних осіб та військового збору становить 262 грн. 53 коп. (4988,06 / 19 = 262,53), а не 455,96 грн., як зазначає позивач. Період затримки розрахунку при звільненні позивачу на дату ухвалення даного рішення, тобто з 06.08.2018 року по 29.10.2018 року становить 36 робочих днів (серпень 12, вересень 12, жовтень - 12), а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у сумі 9451,08 грн. (262,53 х 36 = 9451,08). З огляду на викладене, порушене право позивача підлягає захисту, тому суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача заробітну плату у розмірі 44906,61 грн. та 9451,08грн. середнього заробітку. Згідно вимог ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 704,80 грн.

Outcome: partial