Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-04 00:00:00

Позивач в вересні 2018 року звернулася до суду з вищезгаданим позовом, в якому просить визнати відповідача таким, що втратив право користування будинком № 25 по вул. Дібровна в м. Житомирі, посилаючись на те, що з 2012 року останній не проживає в ній без поважних причин, відповідач взагалі не цікавиться спірним житлом, будь-яких обовязків по утриманню житла не несе. В останнє судове засідання, позивач не зявилася, надіслала на адресу суду заяву в якій, просила здійснити розгляд справи за її відсутності та не заперечувала щодо заочного розгляду справи. Відповідач не\~зявився в\~судове засідання\~без поважних\~причин,\~хоча був\~повідомлений належним\~чином про\~день,\~час та\~місце розгляду\~справи,\~про що\~свідчить розписка\~про направлення\~поштового повідомлення\~рекомендованим відправленням\~за її\~місцем реєстрації\~та оголошення\~на офіційному\~веб-порталі\~судова влада\~України,\~від відповідача\~не надійшло\~повідомлення про\~причини неявки,\~тому суд\~вважає за\~можливе ухвалити\~заочне рішення\~на підставі\~наявних у\~справі доказів\~у відповідності\~ до\~вимог ст. визначених\~ст. 280 ЦПК України, за яких суд може ухвалити заочне рішення, враховуючи думку позивачів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником в будинку №25 по Дібровна в м. Житомирі згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 14.11.2017 року та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с. 8-13). Відповідач [PERSON], який є сином позивача будучи прописаним в будинку, фактично не проживає в ній з 2012 року, тобто понад один рік, тому втратив право користування цією квартирою. Остання не несе будь-яких обовязків, що передбачені ст. 156 ЖК України, не утримує житло, не сплачує комунальні послуги. Згідно будинкової книги за адресою: м. Житомир, вул. Дібровна, буд. 25, прописані 2 особи: [PERSON], [PERSON] (а.с. 7). Згідно ч. 1\~ст. 317 ЦК України\~власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до\~ст. 319 ЦК України\~власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно\~ст. 391 ЦК України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно ч. 2\~ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. У\~ст. 1 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»\~вказано, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється, зокрема на підставі судового рішення, яке набрало законної сили,\~\~а зняття з місця реєстрації місця проживання особи належить до компетенції органів реєстрації місця проживання та місця перебування осіб. Факт не проживання відповідача з 2012 року в спірній квартирі стверджується стверджується актом ПП «ЖЕП №1 м. Житомир» від 11.09.2018 року (а.с.6), що приймається як достовірний доказ. Перешкод в користуванні житлом відповідачу не чинилося. Передбачених законом випадків збереження за ним права користування квартирою не встановлено. Вищенаведене є підставою для визнання відповідача, у відповідності до вимог ст. 405 ЦК України, таким, що втратив право користування спірним житлом, у звязку з відсутністю без поважних причин понад один рік. Таким чином, позов є обґрунтованим та підлягає до задоволення. На підставі викладеного, ст. 1 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ст. ст. 317, 319, 391, 405 ЦК України, ст. ст. 4,\~12,\~81,\~89, 206,\~247,\~259,\~263-265,\~268, 280,\~354 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved