Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-28 00:00:00

Позивач [PERSON] , посилаючись на захист прав споживача комунальних послуг, звернувся до суду з позовом, в якому просить: 1) зобов`язати відповідача ТОВ «ЖЕК-ПМ» виключити із суми заборгованості за договором № 45-А\\5-35 про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій від 27.03.2018 р. заборгованість в сумі 21 436,52 грн., що виникла за період часу до 26.03.2018 р., щодо квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що у Подільському районі м.Києва; 2) зобов`язати відповідача ТОВ «ЖЕК-ПМ» відкрити на ім`я позивача новий особовий рахунок для обліку та оплати послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій щодо даної квартири замість особового рахунку [NUMBER] на ім`я [PERSON] Позов мотивований тим, що 26.03.2018 р. з електронних торгів за договором купівлі-продажу, укладеним між [PERSON] та ПрАТ КБ «Надра», що посвідчений ПН КМНО Бадаховим Ю.Н., позивачем була придбана квартири за адресою: [ADDRESS] , з реєстрацією права власності у встановленому законом порядку. 27.03.2018 р. позивачем було укладено з відповідачем договір № 45-А/5-35 про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. За даними сайту Комунального концерну ЦКС за вказаною квартирою значиться особовий рахунок на ім`я [PERSON] , щодо якого обліковується заборгованість станом на 01.03.2018 р. в розмірі 21 098,35 грн. Крім того, відповідачем за період з 01.03.2018 р. по 25.03.2018 р. нараховано ще сума в розмірі 338,17 грн. Тим самим, загальна сума заборгованості за комунальними послугами, яка виникла до 26.03.2018 р., становить 21 436,52 грн. Зазначає, що в договорі купівлі-продажу квартири відсутні умови переходу на позивача обов`язку сплати боргу за комунальні послуги попередніх власників. Вважає, що порушені його права як споживача комунальних послуг, оскільки позивачу надходять квитанції про сплату цього боргу. Представником відповідача подано відзив на позовну заяву, в якій сторона відповідача просить відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що відповідачем ніяким чином не порушені права позивача, оскільки зазначення суми заборгованості у квитанції, що значиться за квартирою як об`єктом нарахувань за надання послуг, не вливає на позивача в зв`язку з тим, що дана заборгованість за ним не рахується. Стверджує, що позивачем не доведено, що саме з його суб`єктивних прав порушено або не визнано відповідачем. Зазначає на те, що питання відкриття особового рахунку та його переоформлення здійснюються у певний порядок, встановлений на підприємстві внутрішніми нормативними актами, та відкриття саме нового рахунку законодавчо не підтверджено. Наявність заборгованості за комунальні послуги попереднього власника не є підставою для зобов`язання до відкриття нового особового рахунку, оскільки питання нарахування заборгованості не є предметом даного позову. Позивачем подано відповідь на відзив, в якій позивач вважає викладенні у відзиві заперечення відповідача необґрунтованими, посилаючись на те, що дії відповідача порушують право власності позивача, йому відповідачем надсилаються листи погрозливого характеру про сплату чужої заборгованості, та іншим шляхом, ніж в удовому порядку, він позбавлений можливості захисти свої права. Також у даній відповіді на відзив виклав резолютивну частину позову в новій редакції. Суд, встановивши обставини справи та перевіривши їх доказами, яким надана оцінка за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд дійшов таких висновків. Судом встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу майна від 26.03.2018 р., посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бадаховим Ю.Н. за реєстром № 643, позивач [PERSON] є власником квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , що у Подільському районі м.Києва. Згідно договору, вказана квартира придбана позивачем на аукціоні у власника - Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Надра». 27.03.2018 р. між ТОВ «ЖЕК-ПМ», яки виконавцем, та [PERSON] , як споживачем - власником квартири, укладений договір № 45-А/5-35 про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, предметом якого є забезпеченням Відповідачем у справі обслуговування та поточного ремонту житлового будинку та прибудинкової території за адресою: [ADDRESS] , з визначенням прав та обов`язків сторін. Як вбачається з наданих позивачем рахунків-повідомлень ГІОЦ на оплату комунальних послуг з утримання будинків та прибудинкових територій, за особовим рахунком на вищевказану квартиру станом до 27.03.2018 р. обліковується заборгованість в розмірі 21 436,52 грн. Сторони визнають, а тому відповідно до ст.82 ч.1 ЦПК України не підлягає доказуванню той факт, що дана заборгованість за комунальні послуги виникла у попереднього власника квартири. 04.06.2018 р. позивач звернувся до відповідача з листом, в якому припинити нарахування йому сум заборгованості попередніх власників даної квартири; списати заборгованість, яка виникла станом до 26.03.2018 р., з особового рахунку, закріпленого за даною квартирою; відкрити окремий особовий рахунок позивачу за надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій згідно укладеного договору від 27.03.2018 р., зазначаючи про те, що зі сайту Комунального концерну ЦКС йому стало відомо про наявність заборгованості, яка обліковується за вказаною вище квартирою, що виникла до придбання ним квартиру та про якому йому не було відомо при укладанні договору. Листом від 25.07.2018 р. за вих.№ 110 відповідач повідомив позивача про те, відкриття окремого особового рахунку на ім`я позивача неможливе, оскільки особистий рахунок відкривається стосовно квартири як предмета нарахувань, а списання заборгованості, яка значиться за квартирою позивача, відбудеться після сплати заборгованості або на підставі рішення суду стосовно попередніх власників. Зазначає також, що при купівлі квартири позивач, як покупець, повинен був перевірити у продавця наявну заборгованість зі сплати комунальних послуг. Перевіряючи твердження позивача про те, що такими діями відповідач порушує права позивача як споживача комунальних послуг, та запереченнями відповідача щодо наявності такого порушення прав позивача, суд виходить з такого. Згідно ст.162 ЖК України плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Статтею 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил; комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством; а споживач - це фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу. За умовами ч. 1 ст. 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Згідно ч. 1 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» договір про надання комунальної послуги укладається між виконавцем відповідної послуги та споживачем або особою, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача, або з управителем багатоквартирного будинку з метою постачання електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку. Пунктом 1 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений п. 5 ч.3 ст. 20 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 № 572, обов`язок оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом покладається на власника та наймача (орендаря) квартири, житлового приміщення. Відповідно до ст.901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Згідно з частиною 1 статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення ци\-вільних прав та обов`язків. За умовами статті 629 ЦК України, договір є обов`язковим для вико\-нання сторонами. Відповідно до статті 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства,а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За умовами ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. За таких обставин, зв`язок між споживачем та виконавцем послуг виникає лише за умови укладення договору, саме таким чином особа стає споживачем, бо укладення договору виражає намір отримувати послуги в майбутньому. Про індивідуальний характер договору свідчить наявність особового рахунку. Тим самим, суд не погоджується із запереченнями представника відповідача та не приймає їх до уваги. Вказані обставини дають суду підстави дійти висновку, що нарахування позивачу заборгованості за надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, що виникла до набуття позивачем права власності на вищевказану квартиру, тобто до 27.03.2018 р., оскільки відбувається за неналежне виконання зобов`язань саме колишнього власників квартири. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач як на підставу для задоволення позову, знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, суд дійшов висновку, що поданий позов, за яким відрито провадження, підлягає задоволенню у повному обсязі. Уточнені позовні вимоги, які викладені позивачем у відповіді на відзив, суд не приймає до уваги, оскільки вони подані з порушенням та викладені у неналежному процесуальному документів. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача у дохід держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1 409,6 грн. (за 2 немайнові вимоги за ставками, що діяли на час звернення позивача до суду). На підстав викладеного, ст.ст. 525, 526, 626, 629 ЦК України, ст.162 ЖК України, Закону України «Про житлово-комунальні послуги»,

Outcome: approved