Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-06 00:00:00

Позивач [PERSON] у червні 2017 року звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, зазначивши, що 06 жовтня 2012 року у Індустріальному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області було зареєстровано шлюб між нею та [PERSON], про що зроблено відповідний актовий запис № 686. Від шлюбу мають дитину [PERSON], [INFO]. Вказала, що спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність порозуміння між ними та втрати почуття любові та поваги. Фактично шлюбні відносини припинені з січня 2017 року. Поновлювати шлюбні стосунки з відповідачем не збирається, спільне проживання та збереження сімї неможливе, у звязку з чим вимушена була звернутися до суду з вищевказаною позовною заявою. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася. Відповідно до заяви від 07.07.2017 року просила суд\~ розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримала та просила шлюб розірвати, зазначивши, що спір щодо поділу майна та місця проживання дитини відсутній. Прізвище просила не змінювати. Відповідач в судове засідання не зявився. Відповідно до заяви від 07.07.2017 року просив суд\~ розглядати справу без його участі, позовні вимоги визнав та не\~ заперечував\~ щодо розірвання шлюбу, зазначивши, що спір щодо поділу майна та місця проживання дитини відсутній. \~ \~ \~ \~ У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалося. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування на їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу. Судом встановлено, що 06 жовтня 2012 року між [PERSON] та [PERSON] Індустріальним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області зареєстровано шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 686, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-КИ № 235276. Прізвище дружини після одруження [PERSON]. У зазначеному шлюбі народилася спільна дитина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-КИ № 423295, виданим Індустріальним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції. При постановленні рішення суд враховує те, що сімейно-шлюбні відносини припинені з січня 2017 року, примирення між сторонами неможливе, між сторонами втрачені почуття любові та поваги, спір щодо поділу майна та проживання дитини відсутній, тому суд дійшов до висновку, що сімя сторін розпалася остаточно та не може бути відновлена, у звязку з чим позов [PERSON] до [PERSON] підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що має суттєве значення. Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до\~ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ст. 88 ЦПК України сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню з відповідача на його користь.

Outcome: approved