Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-14 00:00:00

Позивач в заяві зазначає, що 20.01.2006 року він та УМВС України в Хмельницькій області уклали договір міни щодо обміну належного йому 61/100 частини житлового будинку № 12 по провулку Березовий в смт. Летичів Хмельницької області, а УМВС України в Хмельницькій області уступило йому свої вимоги по фінансуванню будівництва 3-х кімнатної квартири № 88 загальною площею 86,6 кв.м на 5му поверсі у житловому будинку 29/1 по вул. П. Мирного у м. Хмельницькому (згідно договору № 4/1088-05 на дольову участь в будівництві житлового будинку по вул. П. Мирного,29/1 у м. Хмельницькому від 15 грудня 2005року), який був посвідчений приватним нотаріусом Летичівського районного нотаріального округу Хмельницької області [PERSON] 20 січня 2006 року і зареєстрований в реєстрі за № 74. Посилаючись на те, що: укладення договору про відступлення права вимоги не є товаром в розумінні глави 13 ЦК України право власності на майно (товар) у нього, позивача, не виникло, він вважає вказаний правочин недійсним; відповідачем УМВС України в Хмельницькій області не було дотримано істотних умов договору, а саме, ним не виконано зобовязання по будівництву квартири, не зазначено строк виконання зобовязання; обмінявши частину житлового будинку на дольову участь в будівництві житлового будинку по вул.. П.Мирного 29/1, він має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно без правової підстави заволоділа ним; [PERSON] просить суд визнати вищеозначений договір міни недійсним. В судовому засіданні позивач і його представник вимоги підтримали з наведених в заяві підстав, позивач, крім того, додав, що договір є недійсним оскільки УМВС до цього часу не передало йому квартиру. Відповідач УМВС України в Хмельницькій області позовні вимоги не підтримує, посилаючись на виконання умов договору ще при його підписанні і нотаріальному посвідченні, крім того, у письмовій заяві просить застосувати трирічний строк позовної давності при вирішенні даного спору. Приватний нотаріус [PERSON] вимоги не визнає, посилаючись на законність договору міни та укладення його за волевиявленням позивача, просить застосувати строк позовної давності. Вислухавши доводи та пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає. Відповідно до ст.. 256 ЦК України, позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Із позовних вимог [PERSON] вбачається, що 20.01.2006 року він та відповідач УМВС України в Хмельницькій області уклали договір міни щодо обміну належного йому, позивачу, 61/100 ч. житлового будинку № 12 по пров. Березовий в смт. Летичів, а УМВС України в Хмельницькій області уступило йому свої вимоги по фінансуванню будівництва 3-х кімнатної квартири № 88 загальною площею 86,6 кв.м на 5му поверсі у житловому будинку 29/1 по вул. П. Мирного у м. Хмельницькому (згідно договору № 4/1088-05 на дольову участь в будівництві житлового будинку по вул. П. Мирного,29/1 у м. Хмельницькому від 15 грудня 2005року), який був посвідчений приватним нотаріусом Летичівського районного нотаріального округу Хмельницької області [PERSON] 20 січня 2006 року і зареєстрований в реєстрі за № 74, а 14.02.2006 року УМВС України у Хмельницькій області на підставі даного договору зареєстроване у Державному реєстрі власником частини житлового будинку № 12 по пров. Березовий в смт. Летичів. Відповідно до ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється у три роки. Разом з тим, до правочинів встановлено спеціальну позовну давність у ст. 258 ЦК України: у ч. 3 у пять років застосовується до вимог про визнання недійсним правочину, вчиненого під впливом насильства або обману; у ч. 4 у десять років застосовується до вимог про застосування наслідків нікчемного правочину. Наведені позивачем у позовній заяві, і підтримані у судовому засіданні, обставини для визнання договору міни недійсним (укладення договору про відступлення права вимоги не є товаром в розумінні глави 13 ЦК України право власності на майно (товар) у нього, позивача, не виникло; відповідачем УМВС України в Хмельницькій області не було дотримано істотних умов договору, а саме, не виконано зобовязання по будівництву квартири, не зазначено строк виконання зобовязання; обмінявши частину житлового будинку на дольову участь в будівництві житлового будинку по вул.. П.Мирного 291, він має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно без правової підстави заволоділа ним) не є обставинами, визначеними у ч. 3, 4 ст. 258 ЦК України, для застосування спеціальної позовної давності. Відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Проте, відповідно до ч. 5 ст. 267 ЦК України, якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. Із змісту оспорюваного договору від 20.01.2006року вбачається, що він підписаний сторонами, що вказує на їх волевиявлення та досягнення умов і предмету договору, при цьому УМВС отримало від [PERSON] 61/100ч. житлового будинку в смт. Летичів провул. Березовий,12, а [PERSON] від УМВС набув право вимоги по фінансуванню будівництва 3-х кімнатної квартири [ADDRESS], він нотаріально посвідчений та зареєстрований в Державному реєстрі, а отже укладений відповідно до вимог вище досліджених норм цивільного законодавства. Отже, підписуючи договір міни позивачу уже було відомо і він усвідомлював, що по договору він набув право вимоги по фінансуванню будівництва квартири а не квартиру. Разом з тим, він звернувся в суд з вищеозначеним позовом 01.12.2015року про визнання недійсним договору міни від 20.01.2006року, тобто у строк понад вісім років. При цьому, у судовому засіданні він пояснив, що протягом усього періоду неодноразово звертався до УМВС по питанню надання йому квартири, але останній лише обіцяв і свої обіцянки не виконував. Про право звернутися до суду він не знав, бо юридично не грамотний і не мав грошей, щоб звернутися до адвоката. Посилання позивача на юридичну неграмотність і відсутність коштів, суд не визнає поважною причиною пропуску ним строку звернення до суду, оскільки він має вищу освіту, працював на керівних посадах, проживає у м. Хмельницькому і при таких обставинах він мав можливість скористатись правовою допомогою про захист свого цивільного права, тому, суд приходить до висновку, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. На підстави викладеного, ст. 256, 257, 258, 267 ЦК України,

Outcome: dismissed