Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-04 00:00:00

Позивач в особі Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення понесених витрат, пов»язаних із виплатою страхового відшкодування в порядку зворотної вимоги (регресу). Мотивуючи свої вимоги тим, що 26 лютого 2016 року о 10 годині 21 хвилин на бульварі Л.Українки в м. Києві відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «БМВ», державний номерний знак [NUMBER], під керуванням [PERSON], та автомобіля «Мітсубіші», державний номерний знак [NUMBER], під керуванням [PERSON] (власник [PERSON]), цивільно-правова відповідальність якого була застрахована в ПрАТ «Страхова компанія «Уніка» згідно договору добровільного страхування наземного транспортного засобу від 27 жовтня 2015 року зі строком дії з 28 жовтня 2015 року по 27 жовтня 2016 року. В наслідок ДТП було завдано шкоди автомобілю «Мітсубіші», державний номерний знак [NUMBER]. Постановою Печерського районного суду м. Києва від 31 березня 2016 року [PERSON] визнана винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КпАП України, із накладенням адміністративного стягнення - штрафу. З метою визначення розміру збитку, завданого застрахованому транспортному засобу внаслідок ДТП, замовлено проведення автоторознавчого дослідження. Так, згідно страхового акту від 19 березня 2016 року та рахунку фактури з визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу, вартість збитку завданого автомобілю «Мітсубіші», державний номерний знак [NUMBER], як вартість відновлювального ремонту становить 9 987 грн. 65 коп., виплата якої з урахуванням розрахунку про розмір відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих, зробленого позивачем, здійснена на підставі заяви потерпілого/страхувальника та платіжного доручення № 010298 від 25 березня 2016 року в сумі 9 987 грн. 65 коп. Відповідно, на підставі ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» вважає, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, яка отримала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдану шкоду. В судове засідання позивач не з»явився, належним чином повідомлений про час та місце його проведення, звернувся до суду із заявою про розгляд справи за його відсутності з підтриманням позовних вимог з тих же підстав, просив їх задовольнити з можливим ухваленнм заочного рішення (а.с. 26, 31). Відповідач в судове засідання не з»явився, про час та місце розгляду справи повідомлений згідно чинного законодавства належним чином - рекомендованою поштою з повідомленням про вручення (а.с.29-30). Відповідно до ч.2 ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явилися в судове засідання без поважних причин. За таких підстав судом відповідно до положень статті 224 ЦПК України визнано за можливе ухвалити по даній справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів та заяви позивача. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з»ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об»єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню із наступних підстав. Принцип захисту судом порушеного права особи будується при встановленні порушення такого права. Так, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч.1 ст. 15 ЦК України). Правом звернення до суду за захистом наділена особа, права якої порушені, невизнані або оспорені (ст. 3 ЦПК України). За положенням ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ст. 16 ЦК України особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу у визначені цією статтею способи. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Судом встановлено, що 26 лютого 2016 року о 10 годині 21 хвилин на бульварі ЛесіУкраїнки в м. Києві відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «БМВ», державний номерний знак [NUMBER], під керуванням [PERSON]., та автомобіля «Мітсубіші», державний номерний знак [NUMBER], під керуванням [PERSON] (власник [PERSON]), цивільно-правова відповідальність якого була застрахована в ПрАТ «Страхова компанія «Уніка» згідно договору добровільного страхування наземного транспортного засобу від 27 жовтня 2015 року зі строком дії з 28 жовтня 2015 року по 27 жовтня 2016 року. В наслідок ДТП було завдано шкоди автомобілю «Мітсубіші», державний номерний знак [NUMBER]. Постановою Печерського районного суду м. Києва від 31 березня 2016 року [PERSON] визнана винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КпАП України, із накладенням адміністративного стягнення - штрафу (а.с.7, 8, 9, 10, 11, 12, 13). Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, відповідно до ч.3 ст. 61 ЦПК України, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини. З метою визначення розміру збитку, завданого застрахованому транспортному засобу внаслідок ДТП, замовлено проведення автоторознавчого дослідження. Так, згідно страхового акту від 19 березня 2016 року та рахунку фактури з визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу, вартість збитку завданого автомобілю «Мітсубіші», державний номерний знак [NUMBER], як вартість відновлювального ремонту становить 9 987 грн. 65 коп., виплата якої з урахуванням розрахунку про розмір відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих, зробленого позивачем, здійснена на підставі заяви потерпілого/страхувальника та платіжного доручення № 010298 від 25 березня 2016 року в сумі 9 987 грн. 65 коп. (а.с. 6, 9). Відповідно до ст. 8 Закону № 85/96-ВР страховий випадок - це подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою відповідно до частини першої статті 1191 ЦК України, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно, на підставі ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» вважає, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, яка отримала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдану шкоду. У зв»язку з проведеною позивачем регламентною виплатою страхувальнику у позивача виникло право зворотної (регресної) вимоги до винної у ДТП особи - відповідача. Так, до страховика, відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування», який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке Страхувальник або інша особа, яка отримала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдану шкоду. Таким чином, суд вважає вимоги позивача про відшкодування в порядку регресу витрат, пов»язаних з виплатою страхового відшкодування, обгрутованими та такими, що підлягають задоволенню; обставини, що спростовують позовні вимоги судом не встановлені. Приймаючи до уваги предмет даного спору, наслідки його розгляду судом, суд вважає за необхідне застосувати положення частини 1 статті 88 ЦПК України. Так стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачем при подачі позову до суду сплачено судовий збір в сумі 1 600 грн. 00 коп., який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі вищевикладеного, ст. 993 ЦК України, ст. ст. 98 27 Закону України «Про страхування», Закону України «Про судовий збір»,

Outcome: approved