Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася з даним позовом до суду і просить розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON], зареєстрований 06 серпня 2016 року Приморським районним у місті Маріуполі відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, актовий запис №178. Посилається на те, що 06.08.2016 уклали шлюб. Від спільного проживання дітей не мають. Сімейне життя у них не склалося через різні характери та погляди на життя, у зв`язку з цим між ними виникали непорозуміння. З грудня 2016 року вони припинили подружні стосунки, спільного господарства та бюджету не ведуть, проживають окремо. Майнового спору між ними не існує. Шлюб носить формальний характер та його збереження суперечить інтересам позивача. До суду позивач [PERSON] не з'явилася, направила заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримала та просить задовольнити. Не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] двічі до суду не з'явився, повідомлений належним чином, відзиву на позов, будь-яких заяв чи клопотань не направив. Суд ухвалив проводити заочний розгляд справи та вирішити її на підставі наявних доказів. Судом встановлено наступне. 06.08.2016 сторони зареєстрували шлюб у Приморському районному у місті Маріуполі відділі реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, актовий запис №178, що підтверджується свідоцтвом про шлюб ( а.с. 4). Позивач зазначила у позовній заяві, що внаслідок непорозумінь, різних характерів, сварок та суперечок шлюб розпався. З грудня 2016 роки сторони разом не проживають. Відповідач будь-яких заперечень з приводу цього не надав. На даний час проживає на тимчасово непідконтрольній Україні території, про день та час судового засідання повідомлявся у відповідності до ст. 1-1 Закону України «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв»язку з проведенням антитерористичної операції». Суд приймає до уваги подані позивачем докази, на підставі яких встановлені обставини справи, та вважає їх належними, допустимими, достовірними, а їх сукупність достатньою для встановлення обставин, що мають значення для справи. Зважаючи на те, що правовідносини, що виникли між сторонами по справі, регулюються нормами глав 3, 11 Розділу ІІ Сімейного кодексу України, суд дійшов висновку про необхідність їх застосування. Відповідно до вимог абз. 3 п.3 Постанови ПВС України №11 від 21.12.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», розірвання шлюбу судом відбувається: за наявності в подружжя спільних неповнолітніх дітей; за відсутності згоди одного з подружжя на розірвання шлюбу, крім випадків, передбачених ст. 107 СК; за спільною заявою подружжя, яке має дітей, відповідно до ст. 109 СК; за позовом одного з подружжя відповідно до ст. 110 СК. Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. Як слідує із ст.ст. 3, 24 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Частиною 3 статі 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. У відповідності із ст.ст. 104, 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Дослідивши матеріали справи, враховуючи чітку позицію позивача щодо необхідності розірвання шлюбу, відсутності будь-яких заперечень зі сторони відповідача, суд дійшов висновку про задоволення позову. На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 24, 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved