Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-18 00:00:00

Позивач [PERSON] у листопаді 2013 року звернулася до суду із позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання договору дарування удаваним, визнання добросовісним набувачем та визнання права власності на будинок. Заочним Рішенням від 28 січня 2014 року позовні вимоги [PERSON] задоволено в повному обсязі. 20 лютого 2014 року до суду надійшла заява представника [PERSON] про скасування заочного рішення. Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 25 березня 2014 року заочне рішення від 28 січня 2014 року було скасовано та призначено до нового розгляду. Через канцелярію суду 10.04.2014 року від [PERSON] надійшла уточнена позовна заява, в якій вона уточнила позовні вимоги, та просить поновити строк позовної давності при зверненні з позовом а саме з листопада 2013 року з часу, коли [PERSON] дізналася про своє порушене право, визнати договір дарування ? частини жилого будинку не дійсним, визнати право власності за [PERSON] на ? частини жилого будинку на підставі укладеного правочину розписки від 27 травня 2009 року складену [PERSON], відповідно якої [PERSON] продав ? частину будинку по [ADDRESS] [PERSON] за 20 000, тисяч доларів США. В обґрунтування своїх вимог [PERSON] посилалася на те, що 23 травня 2009 року між [PERSON], та [PERSON], в присутності директора АН « Надія +» [PERSON], було підписано угоду про укладення договору купівлі- продажу, в якій [PERSON] виступав як продавець та отримав від [PERSON] як покупця аванс в розмірі 15400,00 грн, що дорівнювало 2000,00 тисячі доларів США для забезпечення виконання по договору купівлі-продажу частини будинку в [ADDRESS]. У вищезазначеній угоді прописані всі істотні дані, які були необхідні для сторін по придбанню та по відчуженню вище згаданого об'єкта нерухомості. 27 травня 2009 року прибувши до приватного нотаріуса [PERSON] перед підписанням договору купівлі-продажу, з боку [PERSON] за підтримки [PERSON] було зроблено пропозицію до [PERSON] за обставин, що можуть здешевити витрати, які [PERSON] повинна понести при підписанні договору купвілі-продажу. Пропозиція стосувалася підписання договору дарування замість договору купівлі-продажу. Запропоновано [PERSON]та було підтримано [PERSON] в момент підписання договору дарування скласти розписку, що [PERSON] отримав кошти за частину будинку, та це буде підтвердження того, що [PERSON] саме купила цю нерухомість. [PERSON] мала цілеспрямований намір саме придбати у власність ? частину, жилого будинку [ADDRESS], тому складання розписки [PERSON] яка підтверджувала саме придбання частини будинку, ні в якому разі не вселила сумнів у [PERSON], по неправомірності укладеної угоди. [PERSON]не мала намір приховувати угоду, тому передала [PERSON] гроші, отримала розписку та зберігає її по теперішній час.[PERSON] помилилася, щодо обставин, які мають істотне значення при укладанні договору дарування, а саме щодо природи правочину. Разом з уточненою позовною заявою від [PERSON] надійшла до суду заява в якій вона просить замінити первісних відповідачів [PERSON], [PERSON] на належного відповідача [PERSON]. Позивачка та її представник позовні вимоги підтримали просили їх задовольнити, не заперечували проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причин своєї неявки суду не повідомив, клопотань щодо розгляду справи у його відсутність або про відкладення судового засідання не подавав. Заперечень на позов не надходило. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо доказів для встановлення фактичних відносин сторін, суд, зі згоди представника позивача, відповідно до ст. 224 ЦПК України, вважає можливим постановити рішення при заочному розгляді справи. У зв'язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, в силу ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Третя особа приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу [PERSON]надала до суду заяву в якій просить розглядати справу без її участі, також надала письмові пояснення. Третя особа директор Агенства нерухомості « Надія +» [PERSON] з позовними вимогами згодна, про що 12.05.2014 року надала через канцелярію суду письмові пояснення. Суд дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні забрані докази у їх сукупності, дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 23 травня 2009 року між [PERSON], та [PERSON], в присутності директора Агенства нерухомості « Надія +» [PERSON], було підписано угоду про укладення договору купівлі- продажу, в якій [PERSON] виступав як продавець та отримав від [PERSON] як покупця аванс в розмірі 15400,00 грн, що дорівнювало 2000,00 тисячі доларів США для забезпечення виконання по договору купівлі-продажу частини будинку в [ADDRESS]. У вищезазначеній угоді прописані всі істотні дані, які були необхідні для сторін по придбанню та по відчуженню вище згаданого об'єкта нерухомості, а саме: повна вартість об'єкта 154000,00 грн, еквівалент 20000,00 доларв США, (п.2 угоди); обов'язок передати останню суму в розмірі 18000,00 тис доларів США (п.3 угоди); срок кінцевого розрахунку (п.4 угоди). 27 травня 2009 року прибувши до приватного нотаріуса [PERSON] перед підписанням договору купівлі-продажу, з боку [PERSON] за підтримки директора агенства нерухомості « Надія+» [PERSON] була зроблена пропозиція до [PERSON] за обставин, що можуть здешевити витрати, які [PERSON] повиннна понести при підписанні договору купвілі-продажу. Пропозиція [PERSON] була висловлена щодо підписання договору дарування замість договору купівлі-продажу. Запропоновано [PERSON] та підтримано директором агенства нерухомості « Надія+» [PERSON] в момент підписання договору дарування укласти розписку, що [PERSON] отримав кошти за частину будинку, та це буде підтвердження, що [PERSON] саме купила цю нерухомість. [PERSON] мала цілеспрямований намір саме придбати у власність ? частину, жилого будинку [ADDRESS], тому обставина, по складанню розписки [PERSON], яка підтверджувала саме придбання частини будинку, ні в якому разі не вселила сумнів у [PERSON], по неправомірності укладеної угоди. Знаходячись у присутності представника агенства нерухомості, який відповідав за те, щоб [PERSON] отримала вищезазначений предмет нерухомості, а [PERSON] отримав за нього кошти, [PERSON], не мала наміру приховувати угоду, тому передала [PERSON] гроші, отримавши від нього розписку, яку зберігала по час звернення до суду. В письмових поясненнях директора агентства нерухомості «Надія+» [PERSON] зазначається, що прибувши 27 травня 2009 року до приватної нотаріальної контори ([PERSON]) відповідач [PERSON] наполегливо запропоновував [PERSON], а також вмовляв [PERSON] підтвердити, що дійсно підписання договору дарування замість договору купівлі-продажу ніяк не вплине на суттєве значення отримання [PERSON] у власність нерухомого майна. За словами [PERSON] така зміна угод здешевить для [PERSON] витрати по сплаті за нотаріальні дії, а також те, що він не зміг принести на угоду погодження співвласника іншої ? частини житлового будинку. 27 травня 2009 року, [PERSON] в момент підписання договору дарування склав розписку, в присутності [PERSON], щодо отримання ним суми у розмірі 20 000 доларів США за продажу [PERSON] ? частини вищезазначеного будинку. [PERSON] підтвердила, що угода між ними є цілком законною. [PERSON] маючи корисні мотиви ввів [PERSON] в оману, запропонувавши укласти замість договору купівлі-продажу договір дарування, знаючи що вона мала велике бажання купити саме це нерухоме майно, що у неї не має іншіх пропозицій, що нею вже до укладання угоди було передано [PERSON] завдаток по придбанню цієї нерухомості. До матеріалів справи залучені наступні письмові докази, які надійшли через канцелярію суду 12.05.2014 року: заява [PERSON] від 23 квітня 2014 року до Малиновського РВ, талон-повідомлення Малиновського РВ про прийняття заяви, заява [PERSON] до директора агенства нерухомостівід 23 квітня 2014 року, а також заява деректора нерухомості [PERSON] до Малиновського РВ від 23.04.2014 року, талон повідомлення Малиновського РВ про прийняття заяви, довідка слідчого Малиновського РВ. Довідкою Слідчого СВ Малиновського РВ ОМУ ГУ МВС України в Одеській області від 29.04.2014 року зазначено, що [PERSON] дійсно зверталася до Малиновського РВ ОМУ ГУ МВС України в Одеській області, за фактом вчинення відносно неї шахрайських дій, а саме заволодіння ? частини жилого будинку, по данному факту порушено кримінальне провадження за № 12014170470003492 від 24.04.2014 року з правовою кваліфікацією за ч.1. ст.190 КК України. У сукупності зібраних по справі доказів суд дійшов висновку, що [PERSON] помилилася, щодо обставин, які мають істотне значення при укладанні договору дарування, а саме щодо природи правочину. Відповідно до ст. 717 ЦК України, договір, що встановлює обов'язок обдаровуваного вчинити на користь дарувальника будь яку дію майнового або немайнового характеру, не є договором дарування, тому відповідно до п.2 ст. 229 ЦК України правочин який вчинено під впливом помилки може бути визнаний судом недійсним.У відповідності до ст. 334 ЦК України, право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. П.3 ст. 334 зазначає, що право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішення суду про визнання договору, не посвідченного нотаріально, дійсним. Відповідно до п.1 ст. 261 ЦК України, пербіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або особу, яка його порушила. [PERSON] особа юридично не обізнана, про наслідки складання розписки під час укладання договору дарування , які знайшли своє відображення в порушенні її прав, дізналася лише в листопаді 2013 року. Тому відповідно до п.5 ст. 267 ЦК України, суд якщо визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. За ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та обгрунтованим, тобто на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів. На підставі вище викладеного, суд вважає, що позовні вимоги позивача є цілком обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Outcome: approved