Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-14 00:00:00

Позивач в листопаді 2019 року звернувся до суду з вищевказаним позовом до відповідачів. В обґрунтування позову вказує, що неодноразово зверталися до суду з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] зареєстровані за адресою : [ADDRESS] є споживачами послуг що надавалися ЖБК «Дніпро-12». Станом на 01 жовтня 2019 сума заборгованості за особистим рахунком відповідача становить 13791 грн. 83 коп., із них борг 11746,25 грн., інфляційна складова 1516 грн. 84 коп., 3 % річні 528 грн. 74 коп. , які і просять стягнути з відповідачів на свою користь. Ухвалою від 10.01.2020 року по справі відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала та просила задовольнити , з обставин викладених в позові. Відповідачі в судове засідання не з*явилися, про розгляд справи повідомлялися у встановленому законом порядку, причини неявки не повідомили, суд за згодою позивача вважає за можливе провести заочний розгляд без участі відповідачів на підставі наявних у справі доказів. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступне. Відповідачі зареєстровані в квартирі [ADDRESS] . Даний будинок знаходиться на обслуговуванні у позивача, протилежне судом не встановлено. Згідно ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Виробник послуг може бути їх виконавцем. Особливими учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є балансоутримувач та управитель, які залежно від цивільно-правових угод можуть бути споживачем, виконавцем або виробником. За п.5 ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно з ч. 1 ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що відповідачами сплачуються кошти на утримання будинку та прибудинкової території. Претензій з боку споживачів щодо неякісного надання послуг не надходило. Отже, відповідачі отримують від позивача комунальні послуги, зокрема послуги з утримання будинку та прибудинкової території. За розрахунками позивача, який не спростовано відповідачами, станом на вересень 2019 року включно заборгованість відповідачів по утриманню будинку та прибудинкової території складає 11746 грн. 25 коп. З огляду на те, що правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, у якому, серед інших прав і обов`язків сторін, на боржників покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (частина 1 статті 509 Цивільного кодексу України) - вимагати сплату грошей за надані послуги. Отже, виходячи з юридичної природи спірних правовідносин сторін як грошових зобов`язань, на них поширюється дія частини другої статті 625 Цивільного кодексу України як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання. Також, відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Також з урахування ст.625 ЦК України є всі підстави для нарахування заборгованості з урахування трьох проценти річних - 528 грн. 74 коп. та інфляційні нарахування - 1516 грн.84 коп. Судом встановлено, що позивачем надаються комунальні послуги відповідачам. Фактично, на час звернення до суду з позовом, відповідачі мають заборгованість перед позивачем, що підтверджується наданим суду розрахунком. Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку про те, що вимоги позивача мають правове обґрунтування з посиланням на докази відповідно до вимог ст.81 ЦПК України, а тому позов підлягає до задоволення. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідачів (з кожного) слід стягнути на користь позивача судовий збір в розмірі 640 грн.33 коп.

Outcome: approved