Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася через Марганецький міський суд Дніпропетровської області із позовною заявою до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 11 липня 2013 року вона з відповідачем уклала шлюб. В період шлюбу у неї з відповідачем народився спільний син [PERSON], [INFO]. Спільне життя не склалося, внаслідок з різними поглядами на сімю та сімейні цінності. Сімя фактично розпалася, існує формально. З вересня 2017 року спільного господарства не ведуть, проживають окремо. Просить суд, розірвати шлюб, укладений між нею та Відповідачем, стягнути з відповідача понесені нею судові витрати у вигляді судового збору. Позивач надала суду заяву про слухання справи у її відсутність у наданій заяві зазначила, що строк для примирення подружжю не надавати, оскільки сенсу в подальшому в збереженні шлюбу не вбачає. Відповідач на розгляд справи не зявився. Заяв чи клопотань не надходило. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З урахуванням думки позивача, яка в наданій заяві не заперечувала проти заочного розгляду справи, в порядку ст. 280 ЦПК України,суд ухвалив розглянути справу за відсутності відповідача у заочному порядку. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. ст. 110-112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне життя. Відповідно до ст. 109 Сімейного кодексу України, шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання не будуть порушені їх права, а також права дітей. 11 липня 2013 року сторони уклали шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-КИ № 254108, видане Виконавчим комітетом Зорянської сільської ради Томаківського району Дніпропетровської області 11 липня 2013 року, актовий запис № 7. В період шлюбу у сторін народився син [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження. Спільне життя у сторін не склалося у звязку з різними поглядами на сімю та сімейні цінності, з втратою позивачем почуття порозуміння, що суперечить інтересам позивача, та має істотне значення. Сторони проживають окремо, розпочинаючи з вересня 2017 року спільного господарства не ведуть. Сімя розпалася, існує формально. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу одна з основних його засад. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на предявлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Позивач скористалася даним правом та звернулася до суду з цим позовом і наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберегти шлюб з відповідачем. Приймаючи до уваги відсутність згоди позивача на примирення, суд вважає, що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення, в наслідок чого позов підлягає задоволенню. Спору з приводу спільного майна подружжя у сторін немає. Спір з приводу місця проживання дитини у сторін відсутній. На підставі ч. 1 ст. 141ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved