Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-24 00:00:00

Позивач, [PERSON], пред'явив позов до відповідача, виконавчого комітету Жадівської сільської ради Семенівського району Чернігівської області, згідно даних якого позивач просив: визнати за ним право власності на сертифікат на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] площею 4,36 умовних кадастрових гектарів по колективному сільськогосподарському підприємству ім. Чкалова на території Жадівської сільської ради Семенівського району Чернігівської області, який належав [PERSON]. В обґрунтування своїх позовних вимог [PERSON] у позові зазначив про те, що [INFO] року померла його сусідка [PERSON]. Їх сім'я допомагала їй по господарству. За життя померла заповіла все належне їй майно, але про існування заповіту в сім'ї не знали, родичів у померлої не було. Їх сім'я у подальшому володіла майном, яке залишилось після смерті померлої. Нещодавно позивач дізнався, що померла на його ім'я склала заповіт. [PERSON] мала право на земельну частку (пай) у колективному сільськогосподарському підприємстві ім. Чкалова в селі Жадове Семенівського району Чернігівської області. Їй 20 листопада 1996 року був виданий сертифікат серії [NUMBER] Сертифікат на право на земельну частку (пай) утрачено. Позивач не має іншої можливості аніж через суд визнати право власності внаслідок утрати документа й тому він звертається до суду. У попередньому судовому засіданні у цивільній справі за згаданим позовом ухвалою суду від 31 березня 2016 року була залучена у процесуальному статусі третьої особи на стороні відповідача, які не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Семенівська районна державна нотаріальна контора Чернігівської області (а.с. 19). У судовому засіданні з урахуванням положень ч. 3 ст. 1277 Цивільного кодексу України, абзаців 2, 6 ст. 1, п. 30 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», відповідних роз'яснень, викладених у п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» ухвалою суду без виходу до нарадчої кімнати за клопотанням позивача було уточнено найменування відповідача як Жадівська сільська рада Семенівського району Чернігівської області, а також уточнено та прийнято до розгляду остаточні позовні вимоги позивача як необхідність за позовом визнати за позивачем право на земельну частку (пай), котре було посвідчене втраченим сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] на площу землі 4,36 умовних кадастрових гектарів по колективному сільськогосподарському підприємству ім. Чкалова на території Жадівської сільської ради Семенівського району Чернігівської області, яке за життя належало померлій [PERSON] (журнал судового засідання на а.с. 26-28). Позивач [PERSON] у судовому засіданні позов підтримав повністю та пояснив про те, що вимоги за позовом із прийнятими до розгляду його уточненнями в судовому засіданні, на його погляд, є правомірними. Представник відповідача, Жадівської сільської ради Семенівського району Чернігівської області, сільський голова Помозок Сергій Петрович, у судове засідання не з'явився, подав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, де зазначив дані, що позов відповідачем визнається повністю. Представник третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, відділу Держгеокадастру у Семенівському районі Чернігівської області, за довіреністю заступник начальника відділу Здота Олексій Володимирович, у судове засідання не з'явився, подав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності із пропозицією вирішити спір на розсуд суду. Представник третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Семенівської районної державної нотаріальної контори Чернігівської області, державний нотаріус Доля Наталія Миколаївна, у судове засідання також не з'явилася, надіслала до суду письмову заяву про розгляд справи за відсутності представника нотаріальної контори на розсуд суду із зазначенням даних, що після померлої [INFO] [PERSON] заводилася спадкова справа № 35/2001 від 27.02.2001 року у якій видавалося свідоцтво про право на спадщину, але справа на цей час передана до Державного нотаріального архіву Чернігівської області. Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, при наявних даних та доказах вважає за необхідне вирішити позов за наступних установлених судом обставин. У справі з'ясовано, що [INFO] року померла член колишнього колективного сільськогосподарського підприємства імені Чкалова [PERSON], першочерговим претендентом (спадкоємцем) відносно прав та обов'язків якої є позивач [PERSON]. За життя [PERSON], поряд з іншим, мала право на земельну частку (пай) розміром 4,36 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки (паю) по колишньому колективному сільськогосподарському підприємству імені Чкалова, і це право не реалізоване шляхом виділення земельної ділянки в натурі, але успадковане позивачем [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 27 лютого 2001 року, виданого державним нотаріусом Семенівської районної державної нотаріальною контори Чернігівської області, чинного за умови наявності правопосвідчуючого документа - сертифіката на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], виданого Семенівською районною державною адміністрацією Чернігівської області 23 вересня 1996 року й зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) тоді ж за номером [NUMBER]. Зараз указаний сертифікат утрачено, про що опубліковане оголошення в місцевій газеті «Життя Семенівщини» № 20-21 від 12 березня 2016 року. Указані обставини підтверджуються даними письмових доказів, зокрема: копії свідоцтва про смерть [PERSON] (а.с. 7); копії довідки виконавчого комітету Жадівської сільської ради Семенівського району Чернігівської області про те, що на день смерті [PERSON] проживала одна (а.с. 33); копії посвідченого секретарем Жадівської сільської ради Семенівського району Чернігівської області заповіту [PERSON], складеного щодо спадкоємця [PERSON], яким є позивач (а.с. 5); копії отриманого судом на виконання вимог ухвали суду про витребування доказів (а.с. 36-37) з Державного нотаріального архіву Чернігівської області свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 27.02.2001, за яким [PERSON], разом з іншим, успадковане право на земельну частку (пай) [PERSON] на підставі наявного на той час сертифіката серії [NUMBER] (а.с. 49); копії довідки відділу Держгеокадастру у Семенівському районі Чернігівської області про документування за життя [PERSON] сертифікатом на право на земельну частку (пай) та про публікацію оголошення в пресі 12.03.2016 щодо втрати цього сертифіката (а.с. 6); копії довідки відділу Держгеокадастру у Семенівському районі Чернігівської області про те, що право на земельну частку (пай) за сертифікатом, виданим [PERSON], через виділення земельної ділянки не реалізоване (а.с. 30). Виходячи з таких наведених обставин, суд убачає за потрібне позов задовольнити повністю з таких підстав. За змістом положень п. 17 розд. X «Перехідні положення» Земельного кодексу України та ст. 13 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» за своєю правовою природою право на земельну частку (пай) є речовим правом вимагати виділення в натурі (на місцевості) земельної ділянки, що за вартістю відповідає частці особи у сільськогосподарських угіддях, переданих у колективну власність відповідної юридичної особи. За правилами Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» моментом виникнення права на земельну частку (пай) є момент виникнення відповідного права колективної власності на земельну ділянку та існує незалежно від його посвідчення сертифікатом. Сертифікат на право на земельну частку (пай) за своєю суттю має не зовсім правовстановлююче, а більш правопосвідчуюче значення. Такий висновок випливає з позиції законодавця, закладеній у норми ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», згідно якої сертифікат на право на земельну частку (пай) є лише основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), і документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: свідоцтво про право на спадщину; посвідчені у встановленому законом порядку договори купівлі-продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай); рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Таким чином, зважаючи на те, що відповідачем позов визнається повністю, за встановлених у справі обставин суд не вбачає жодних правових перешкод для задоволення позову з визнанням відповідного права за позивачем на підставі ст. 2 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», п. «а» ч. 3 ст. 152 Земельного кодексу України, адже попередній правопосвідчуючий документ (сертифікат на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER]) зараз утрачено. Позивач на цей час не може реалізувати вказане право на земельну частку (пай) лише на підставі зазначеного вище свідоцтва про право на спадщину за законом, позаяк останнє як окремий документ не може мати свого повноцінного юридичного значення у контексті розглядуваних судом обставин без наявного у спадкоємця іншого правопосвідчуючого документа - сертифіката на земельну частку (пай). Ухвалюючи таке рішення, суд відкидає викладені у позові [PERSON] приведені вище дані про обставини нібито цілковитого не відання ним про складання померлою заповіту, адже такі твердження позивача, які зовсім не відповідають даним, викладеним в указаній вище копії свідоцтва про право на спадщину за законом, є вочевидь помилковими.

Outcome: approved