Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-07 00:00:00

Позивач Акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК» звернулося до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за Кредитним договором № б/н від 22.03.2011 року, відповідно до умов якого [PERSON] отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 30% на рік (2,5 % на місяць) на суму залишку заборгованості за кредитом. У зв`язку з неналежним виконанням умов кредитного договору відповідачем [PERSON] , станом на 22.03.2020 року виникла заборгованість за кредитом у розмірі 33897,62 грн., з яких 14873,87 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 6015,67 грн. - заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України, 10917,72 грн. - нарахована пеня, 500 грн. - штраф (фіксована частина), 1590,36 грн. - штраф (процентна складова). Позивач просив стягнути з відповідача на свою користь заборгованість у розмірі 33897,62 грн. за Кредитним договором № б/н від 22.03.2011 року та судовий збір у розмірі 2102,00 грн. Позивачем АТ КБ «ПриватБанк» було подано клопотання про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) осіб. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 04.05.2020 року було відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) осіб. Вказану ухвалу разом з копією позовної заяви з додатками було надіслано відповідачу [PERSON] на адресу реєстрації, однак ні відзиву на позов, ні клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін до суду подано не було. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що позов частково обґрунтований та підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Правовідносини сторін ґрунтуються на вимогах ст. 526, 527, 530, 546, 549, 610-611, 625, 629, 638, 1048, 1049, 1054, 1055 ЦК України. Відповідно до ст. 1054, 1055 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти; кредитний договір укладається у письмовій формі. Згідно зі ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно зі ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Судом встановлено, що відповідно до укладеного з ПАТ КБ «ПриватБанк» Кредитного договору № б/н від 22.03.2011 року [PERSON] отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 30% на рік (2,5 % на місяць) на суму залишку заборгованості за кредитом. Даний Кредитний договір складається з Анкети-Заяви Позичальника, Умов та правил надання банківських послуг та Довідки про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» (а.с.40-67). Як вбачається із Розрахунку заборгованості, відповідач [PERSON] належним чином не виконувала зобов`язання відповідно до умов Договору, у зв`язку з чим станом на 22.03.2020 року виникла заборгованість за кредитом у розмірі 33897,62 грн., з яких 14873,87 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 6015,67 грн. - заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України, 10917,72 грн. - нарахована пеня, 500 грн. - штраф (фіксована частина), 1590,36 грн. - штраф (процентна складова) (а.с.7-27). Однак, суд не повністю погоджується з наданим позивачем розрахунком заборгованості з огляду на таке. Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Згідно із ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Як вбачається з розрахунку заборгованості (а.с. 26-27), проценти згідно зі ст. 625 ЦК України розраховано за ставкою 86,4% річних. Однак, Банком не підтверджено того, що Умови та правила надання банківських послуг ПриватБанку на момент отримання відповідачем кредитних коштів, містили умови щодо сплати процентів згідно зі ст. 625 ЦК України, саме у зазначеному розмірі. Такий висновок відповідає правовій позиції, викладеній у постанові Великої Палати Верховного Суду від 3 липня 2019 року (справа № 342/180/17), згідно якої неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ КБ «ПриватБанк» в період - з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду із вказаним позовом, тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову; надані позивачем Правила надання банківських послуг ПриватБанку, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останнім і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору. Отже, проценти у розмірі 6015,67 грн. згідно зі ст. 625 ЦК України не підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Відповідно до Постанови Верховного суду України від 21 жовтня 2015 року (справа № 6-2003цс15), цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов`язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення, З огляду на зазначене, підстави для одночасного стягнення пені у розмірі 10917,72 грн., а також штрафу у розмірі 2090,36 грн. відсутні. Як вбачається з Довідки про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» (а.с. 41) за порушення строків платежів за будь-яким з грошових зобов`язань, передбачених договором, більш ніж на 30 днів передбачений штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості по кредитному ліміту з урахуванням нарахованих та прострочених процентів і комісій. Враховуючи те, що розмір обґрунтованих позовних вимог становить 14873,87 грн. - заборгованість за тілом кредиту, то процентна складова штрафу (5% від суми позову) становить 743,69 грн. Таким чином, позов не підлягає задоволенню у частині стягнення заборгованості за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно зі ст. 625 ЦК України, пені, яка є видом неустойки, та у частині невірно обрахованої позивачем процентної складової штрафу. Отже, позов підлягає частковому задоволенню та слід стягнути з [PERSON] на користь Акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» заборгованість за Кредитним договором № б/н від 22.03.2011 року у розмірі 16117,56 грн., з яких 14873,87 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 500 грн. - штраф (фіксована частина), 743,69 грн. - штраф (процентна складова). Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» 999,50 грн. судового збору, тобто пропорційно розміру задоволених позовних вимог (позов задоволено на 47,55 %).

Outcome: partial