Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-09 00:00:00

Позивач [PERSON], інтереси якого представляє [PERSON], який діє на підставі довіреності, звернувся до суду з позовом до [PERSON] про встановлення фактів, що мають юридичне значення та визнання права власності на спадщину за заповітом. Посилається на те, що будинковолодіння, яке знаходиться в с. Дубове, Михальчанської сільської ради, по вул. Козацькій (колишня Червоноармійська), 10, Сторожинецького району, Чернівецької області станом на 15.04.1991 року відносилося до категорії колгоспних дворів, де членами двору були: [PERSON] голова двору та її син [PERSON] член двору, де кожному з них на праві власності належала ? частка вищевказаного домоволодіння. Зазначає, що вказане домоволодіння складається з: житлового будинку літ. «А-І», сараїв літ «Б,В», літньої кухні літ. «Г», убиральні літ. «Д», воріт з хвірткою - №1, огорожі - №2 та за ним закріплена земельна ділянка площею 0,0974 га, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд. Вказує, що 02.11.1995 року померла [PERSON] Після її смерті відкрилась спадщина на ? частку зазначеного майна. Спадкоємцями за законом після її смерті є її сини [PERSON] та [PERSON], які із заявами про прийняття спадщини до нотаріальної контори не звертались. Також вказує, що [PERSON], у відповідності із вимогами ст.549 ЦК України 1963 року, вважається таким, що прийняв спадщину після смерті матері, оскільки проживав з дня відкриття спадщини у спадковому домоволодінні до 2011 року. 01.09.2006 року [PERSON] склав заповіт, яким все, належне йому майно, заповів позивачу - [PERSON] Зазначає що 18.07.2011 року [PERSON] помер, після чого він звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Відповідач по справі [PERSON] на спадщину за законом після смерті брата та матері не претендує. Вказує, що не може оформити своє право на спадкове майно у нотаріуса, оскільки при житті [PERSON] не оформив і не зареєстрував за собою право власності на належне йому нерухоме майно. Просив визнати за ним право власності на домоволодіння, що складається з: житлового будинку літ. «А-І», сараїв літ «Б,В», літньої кухні літ. «Г», убиральні літ. «Д», воріт з хвірткою - №1, огорожі - №2: житловий будинок літ.«А-І», літню кухню літ. «Б», сараї літ. «В, Г, Д, Е, Є», вбиральню - літ.«Ж», криницю - №1, яке знаходиться за адресою: с. Дубове, Михальчанської сільської ради, по вул. Козацькій (колишня Червоноармійська), 10, Сторожинецького району, Чернівецької області. Також просив встановити факт, що свідоцтво про право власності на житловий будинок, видане на імя [PERSON], належить [PERSON], що померла 02.11.1995 року, а також встановити факт родинних відносин, а саме, що [PERSON], що померла 02.11.1995 року дійсно була матірю [PERSON]. В судове засідання представник позивача [PERSON], який діє на підставі довіреності, посвідченої 11.09.2017 секретарем виконавчого комітету Михальчанської сільської ради Сторожинецького району Г.Данилюк та зареєстрованої в реєстрі за №95, не зявився, надав суду заяву, в якій просив цивільну справу розглянути без його участі та без участі позивача, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просять їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, надав суду заяву, посвідчену 02.11.2017 року секретарем виконавчого комітету Михальчанської сільської ради Сторожинецького району Г.Данилюк та зареєстровану в реєстрі за №105, в якій просив цивільну справу розглянути без його участі, позовні вимоги визнає повністю, на спадщину, що залишилась після смерті матері [PERSON] та після смерті брата [PERSON] не претендує. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що домоволодіння, яке знаходиться за адресою: с. Дубове, Михальчанської сільської ради, по вул. Козацькій (колишня Червоноармійська), 10, Сторожинецького району, Чернівецької області та складається з: житлового будинку літ. «А-І», сараїв літ «Б,В», літньої кухні літ. «Г», убиральні літ. «Д», воріт з хвірткою - №1, огорожі - №2 станом на 15.04.1991 року відносилося до категорії «колгоспних дворів», членами якого були: [PERSON] голова двору та її син [PERSON] член двору, де кожному з них на праві власності належала ? частка вищевказаного домоволодіння та за ним закріплена земельна ділянка площею 0,0974 га, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд. Дані обставини підтверджуються копією технічного паспорта на житловий будинок, обліковою карткою обєкта по господарського обліку на 2011-2015 роки, копією свідоцтва про право власності на житловий будинок, виданого 16.03.1988 року, довідками виконкому Михальчанської сільської ради Сторожинецького району №1600 від 14.08.2017 року, №№1597, 1598 від 10.08.2017 року. 02.11.1995 року померла в с. Михальча [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-МИ №018201 від 04.11.1995 року. Після її смерті відкрилась спадщина на ? частку зазначеного майна. Спадкоємцями за законом після її смерті є її сини [PERSON] та [PERSON], які із заявами про прийняття спадщини до нотаріальної контори не звертались. Вказане підтверджується копією інформаційної довідки зі Спадкового реєстру №49091931 від 14.09.2017 року, відповідно до якої спадкова справа після смерті [PERSON] не відкривалась. [PERSON], у відповідності із вимогами ст.549 ЦК України 1963 року, прийняв спадщину після смерті матері, оскільки проживав з дня відкриття спадщини у спадковому домоволодінні до 2011 року, що підтверджується обліковою карткою обєкта по господарського обліку на 2011-2015 роки. 01.09.2006 року [PERSON] склав заповіт, яким все, належне йому майно, заповів позивачу - [PERSON] Вказаний заповіт не змінювався та не скасовувався, що підтверджується відповідним написом на ньому. 18.07.2011 року в с. Дубове [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-МИ №094288 від 19.07.2011 року. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яку прийняв [PERSON], прийняв, оскільки проживав разом із спадкодавцем та звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за заповітом, що підтверджується довідкою виконкому Михальчанської сільської ради Сторожинецького району №1611 від 14.08.2017 року копією та копією витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №29291490 від 10.01.2012 року. Згідно з копією свідоцтва про шлюб серії VІІ-УР №959188 [PERSON] 14.02.1937 року уклала шлюб з [PERSON], після реєстрації якого обрала прізвище «Дрогомарецька». Згідно з копією свідоцтва про народження серії ІV-УР №901043 [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO] Згідно ст.ст.120 ч.1, 123 ЦК УРСР (1963 р.) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності (стаття 112 цього Кодексу). Частка члена колгоспного двору в майні двору визначається: при виході його з складу двору без утворення нового двору (виділ); при утворенні з одного двору двох і більше дворів (поділ); при зверненні стягнення по особистих зобов'язаннях члена двору. Розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Відповідно до ст.ст.548, 549 ЦК УРСР (1963 р.) прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з часі відкриття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Відповідно до п.4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України цей кодекс застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності ЦК України положення цього кодексу застосовуються до тих прав і обовязків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Таким чином, оскільки [PERSON] та [PERSON] станом на 15.04.1991 року були членами колгоспного двору, що знаходиться в с. Дубове, Михальчанської сільської ради, по вул. Козацькій (колишня Червоноармійська), 10, Сторожинецького району, Чернівецької області, то їм належало по 1/2 частині вказаного домоволодіння. Спадкодавець [PERSON] при житті право власності на належне йому нерухоме майно не зареєстрував у відповідних органах, позивач позбавлений можливості оформити спадкові права через нотаріальну контору. Згідно ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначенні у заповіті. Відповідно до ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього кодексу, він не заявив про відмову від неї. Оскільки позивач [PERSON] в порядку спадкування набув право на спадкове майно за заповітом після смерті [PERSON], а відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав, про що свідчить його заява, подана ним до суду, за позивачем слід визнати право власності на домоволодіння, що знаходиться за адресою с. Дубове, Михальчанської сільської ради, по вул. Козацькій (колишня Червоноармійська), 10, Сторожинецького району, Чернівецької області. Відповідно до ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту, зокрема, родинних відносин між фізичними особами; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з імям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно розясень, викладених в пункті 1 Постанови пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження суд розглядає справи про встановлення фактів, якщо: -згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; -чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; -заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений або знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; -із заяви про встановлення факту не вбачається спору про право; -встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Факт, що свідоцтво про право власності на житловий будинок, видане на імя [PERSON], належить [PERSON], що померла 02.11.1995 року підтверджується довідкою виконкому Михальчанської сільської ради Сторожинецького району №1808 від 11.09.2017 року, відповідно до якої [PERSON] та [PERSON] є однією і тією ж особою. Також, суд вважає доведеним факт родинних відносин, а саме, що [PERSON], що померла 02.11.1995 року була матірю позивача [PERSON], [INFO] На підставі ст.ст.1223, 1268, 1270 ЦК України,

Outcome: approved