Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-03 00:00:00

Позивач АТ «Ощадбанк» в особі філії Донецьке обласне управління АТ Ощадбанк» звернувся до Красноармійського міськрайонного суду Донецької області із зазначеним позовом. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 30 липня 2012 року між АТ «Ощадбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 7822, згідно з умовами якого відповідачу було надано кредит у сумі 44 000 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 11% річних, з кінцевим терміном повернення 29 липня 2015 року. Позивач вказує, що свої зобовязання виконав у повному обсязі, водночас відповідач свої зобов'язання по вищевказаному договору порушив, у звязку з чим, станом на 11 травня 2016 року її заборгованість перед банком становить 3\~817 грн. 83 коп., яка складається з: 3 225 грн. 35 коп. заборгованість по тілу кредиту, 90 грн. 06 коп. заборгованість за нарахованими відсотками, 396 грн. 24 коп. інфляційне збільшення заборгованості, 106 грн. 18 коп. три проценти річних від суми заборгованості. З огляду на вищенаведене, позивач просить суд ухвалити рішення, яким позов задовольнити та стягнути з відповідача 3\~817,83 гривень та суму сплаченого судового збору. Представник позивача АТ «Ощадбанк», у судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить ухвалити рішення у справі у його відсутність, не заперечує щодо ухвалення заочного рішення у разі відсутності відповідача. Відповідач [PERSON] належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, у судові засідання не з'явилася, про причини неявки суд не повідомила, заяву про розгляд справи у її відсутність не подала, тому відповідно до п. 4 ст. 169, ст. 224 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів за відсутності особи, яка бере участь у справі та без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України. З'ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані у справі докази у їх сукупності, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог, на підставі наданих доказів, суд приходить до переконання, що позовні вимоги слід задовольнити з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст.ст.525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Судом встановлено, що 30 липня 2012 року між АТ «Ощадбанк» та [PERSON]укладено кредитний договір № 7822, згідно з умовами якого відповідачу було надано кредит у сумі 44 000 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 11% річних, з кінцевим терміном повернення 29 липня 2015 року (а.с.4-6). Позивач свої зобовязання за кредитним договором виконав в повному обсязі та надав [PERSON] в день підписання договору грошові кошти у повному розмірі. Згідно п. 5.1. кредитного договору за невиконання або неналежне виконання взятих на себе зобов'язань по цьому договору сторони несуть відповідальність в порядку та на умовах, обумовлених в цьому договорі та чинного законодавства України та відшкодовують завдані збитки понад неустойку (пеню, штраф). Відповідно п. 5.2. за порушення втятих на себе зобов'язань по поверненню кредиту та/або своєчасній сплаті відсотків за користування кредитом позичальник зобов'язується сплатити на користь банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла в період, за який сплачується пеня, від суми платежу за кожний день прострочення. Згідно ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідач свої зобов'язання по вищевказаному договору порушив, у звязку з чим, станом на 11 травня 2016 року його заборгованість перед банком становить 20 916 грн. 48 коп., яка складається з: 3\~817 грн. 83 коп., яка складається з: 3 225 грн. 35 коп. заборгованість по тілу кредиту, 90 грн. 06 коп. заборгованість за нарахованими відсотками, 396 грн. 24 коп. інфляційне збільшення заборгованості, 106 грн. 18 коп. три проценти річних від суми заборгованості. З огляду на те, що відповідач [PERSON] свої зобов'язання за кредитним договором щодо вчасного погашення кредиту належним чином не виконала, що призвело до утворення заборгованості за кредитним договором, відтак суд приходить до висновку, що заборгованість за кредитним договором підлягає стягненню в користь позивача з відповідача [PERSON] Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відтак, на користь позивача слід стягнути з відповідача сплачений позивачем судовий збір у сумі 1 378 грн.

Outcome: approved