Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу посилаючись на те, що 12.10.1991 року вони уклали шлюб у Городницькій сільські Раді народних депутатів, актовий запис №5. Від цього шлюбу у подружжя неповнолітніх дітей немає. Сімейні стосунки між ними не склалися, подальше спільне проживання стало неможливим, оскільки вони не знаходять взаєморозуміння. Останніх два роки перестали розуміти один одного, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Протягом останніх п»яти років разом не проживають та не підтримують сімейних стосунків. Миритись з відповідачем не бажає. В подальшому даний шлюб зберігати не доцільно. Позивач [PERSON] в судове засіданні не зявилася, попередньо подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала повністю. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився про дату, час і місце слухання справи був повідомлений за місцем реєстрації відповідно до ст.128 ЦПК України. За нормою ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ст. 280 ЦПК України судом постановлена ухвала про заочний розгляд справи. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 12.10.1991 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії ІІ-ИД № 253939 від 12.10.1991 року, виданого Городницькою сільською Радою народних депутатів, актовий запис №5. (а.с.5). Як вбачається із змісту пояснень позивачки викладених в позовній заяві вона вважає, що шлюб між ними зберегти не можливо. Сімейні відносини, що склались між ними на даний час негативно пливають на неї та суперечать її інтересам, заперечує проти примирення з відповідачем. Відповідно до ст.111 СК України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Статтею 24 СК України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Таким чином судом встановлено, що позивачка [PERSON] наполягає на розірванні шлюбу, сімейні відносини, що склались, суперечать інтересам позивачки. Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження їх шлюбу суперечать інтересам позивачки, а тому позов [PERSON] про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст.141 ЦПК України - судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов»язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі вищезазначеного суд рахує за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивачки [PERSON] сплачений нею судовий збір в сумі 704 грн. 80 коп.

Outcome: approved