Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-29 00:00:00

Позивач [PERSON] у грудні 2017 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. В обґрунтування позовних вимог позивач в позовній заяві посилалася на те, що з липня 2008 року перебуває у шлюбі з відповідачем, під час якого народилася спільна дитина - [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачем. Зазначила, що малолітня донька проживає разом з нею і знаходиться на її утриманні. Відповідач добровільно не надає кошти на утримання їхньої малолітньої дитини. Позивач не має достатніх коштів для забезпечення фізичного та духовного розвитку доньки, у зв'язку з чим, просила стягнути з відповідача аліменти на утримання спільної дитини у розмірі 1/4 частки заробітку з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Позивач у судове засідання з'явилася, позовні вимоги щодо стягнення аліментів підтримала, зазначивши, що бажає отримувати аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 1 000 грн., оскільки відповідач офіційно не працевлаштований. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав, зазначив, що офіційно не працевлаштований, не заперечував щодо стягнення з нього аліментів на утримання малолітньої доньки у розмірі 1 000 грн. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Із матеріалів справи вбачається, що позивач перебуває з відповідачем у шлюбі з 12 липня 2008 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого Амур-Нижньодніпровським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області. Під час перебування у шлюбі у сторін народилася спільна дитина - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого Амур-Нижньодніпровським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області. Відповідач добровільно не надає матеріальну допомогу на утримання малолітньої доньки. Дитина потребує значних витрат на харчування, одяг, медичне обслуговування тощо, позивач самостійно не в змозі їх забезпечити. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України встановлено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до положень ч. ч. 1, 2 ст. 184 СК України Суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі, який підлягає індексації відповідно до закону. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. При визначенні розміру аліментів суд повинен враховувати стан здоров'я дитини, матеріальний стан позивача та відповідача. Суд приймає до уваги ту обставину, що інших дітей у відповідача немає, стягнення за виконавчими документами з нього не проводяться, тому, враховуючи факт визнання відповідачем можливості сплачувати аліменти у розмірі 1 000 грн., вважає за доцільне визначити розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача на утримання малолітньої дитини утвердій грошовій сумі у розмірі 1 000 гривень щомісячно, починаючи стягнення з моменту подання позовної заяви, а саме: з 07 грудня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп. Відповідно до ст. 367 ЦПК України рішення суду підлягає обов'язковому негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць. Згідно зі ст.ст. 182, 183, 188 Сімейного Кодексу України та

Outcome: approved