Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-26 00:00:00

Позивач [PERSON] у квітні 2015 року звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про визнання договору дійсним, визнання права власності, мотивуючи свої вимоги тим, що 05.10.1999 року між ним та відповідачем, від імені якого за нотаріальним дорученням діяв [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу гаражного боксу [NUMBER], що знаходиться в ГАК «Троєщина-2» за адресою: [ADDRESS]. Після підписання договору [PERSON] передав позивачу гараж і документи на нього, а позивач передав йому кошти в розмірі 3 000 грн. Даним гаражним боксом позивач володіє і користується по цей час. На підставі вищезазначеного договору Ватутінська РДА в м. Києві видала позивачу ордер [NUMBER] згідно Розпорядження №1090 від 29.10.1999 року на право власності на вказаний вище гаражний бокс. Намагаючись приватизувати даний гаражний бокс позивач дізнався, що він приватизований та зареєстрований в БТІ м. Києва відповідачем. Оскільки відповідач відмовляється оформити договір купівлі-продажу нотаріально, він був вимушений звернутися до суду з даним позовом. В судовому засіданні представник позивача по справі підтримав вимоги позову в повному обсязі та просив суд про їх задоволення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився, належним чином повідомлявся судом про день та час розгляду справи, про причини своєї неявки в судові засідання не повідомив. Представник третьої особи ГАК «Троєщина-2» в судове засідання не з»явився, в своїй письмовій заяві просив суд проводити розгляд справи без його участі, з заявленими позовними вимогами згоден. На підставі ст. 224 ЦПК, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі, визнавши причину неявки до суду відповідача не поважною, проти чого в судовому засіданні представник позивача не заперечував. Вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши письмові матеріали справи, судом було встановлено наступне. 05.10.1999 року між позивачем та відповідачем, від імені якого за нотаріальним дорученням діяв [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу гаражного боксу [NUMBER], що знаходиться в ГАК «Троєщина-2» за адресою: [ADDRESS]. (а.с. 4-5). Після підписання договору відповідач [PERSON] передав позивачу гаражний бокс і всі документи на нього, а позивач передав йому кошти за гараж в розмірі 3 000 грн. Відповідно до письмової заяви [PERSON] до Голови правління ГАК «Троєщина-2», останній просив виключити з членів кооперативу володільця гаражного боксу [NUMBER] в зв»язку із продажем його [PERSON] (а.с. 7). Відповідно до письмової заяви позивача [PERSON] до Голови правління ГАК «Троєщина-2», останній просив прийняти його до членів кооперативу в зв»язку із купівлею гаражного боксу [NUMBER] у [PERSON] (а.с. 8). Як було встановлено в судовому засіданні, даним гаражним боксом позивач володіє і користується по цей час. Ватутінською РДА в м. Києві було видано позивачу ордер [NUMBER] згідно Розпорядження №1090 від 29.10.1999 року на право власності на вказаний вище гаражний бокс (а.с. 6). Відповідно до листа голови правління ГАК «Троєщина-2» позивачем було сплачено вступні внески за членство в кооперативі. Згвдно протоколу загальних зборів членів кооперативу від 24.11.1999 року [PERSON] було виключено, а [PERSON] було прийнято до складу членів кооперативу «Троєщина-2». [PERSON] постійно користується гаражним боксом з жовтня 1999 року, заборгованості по сплаті членських внесків немає. Як пояснив в судовому засіданні представник позивача, його довіритель, намагаючись приватизувати спірний гаражний бокс дізнався, що він приватизований та зареєстрований в БТІ м. Києва відповідачем. Позивач звернувся до відповідача з пропозицією оформити договір купівлі-продажу нотаріально, проте, протягом кількох місяців відповідач уникав розмов з ним, посилаючись на те, що немає часу на це. Таким чином відповідач ухиляється від нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу. Відповідно до ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов»язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов»язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Відповідно до ч. 2 ст. 220 ЦК України в редакції 2004 року, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Спірний договір купівлі-продажу має всі необхідні істотні умови для договорів даного типу, а саме укладений в письмовій формі, позивачем сплачені відповідні кошти відповідачу в розмірі 3 000 грн., тобто відбулася фактична передача права власності на майно, позивач, як новий власник вступив у фактичне володіння, користування та розпорядження майном. Відповідно до статті 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Згідно зі статтею 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до статті 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно зі статтею 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, суд приходить до висновку про доведеність в судовому засіданні вимог позову та про можливість їх задоволення. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони всі судові витрати, відповідно до суми задоволених вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved