Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-30 00:00:00

Позивач [PERSON]М.в лютому 2017 року звернувся до суду з позовом до відповідачів [PERSON], [PERSON] про усунення перешкод у користуванні житлом та просив усунути перешкоди в користуванні та розпорядженні ним будинком № 40 по вул. Кожедуба в м. Вінниці, шляхом виселення відповідачів та його вселенням, мотивуючи позовні вимоги тим, що він придбав на електронних торгах з примусової реалізації майна боржника [PERSON] будинок № 40 по вул. Кожедуба в м. Вінниці, що підтверджується свідоцтвом, виданим приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу [PERSON] від 11.02.2017 року, зареєстровано в реєстрі № 513, його право власності на придбаний будинок зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно під № 1170084205101. Під час заселення у придбаний будинок йому стало відомо, що у ньому проживають відповідачі, які добровільно виселетися відмовилися, що і стало підставою для звернення до суду з даним позовом. У судове засідання представник позивача [PERSON] надала клопотання про розгляд справи у її відсутності, зазначила, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити, в разі неявки відповідачів, не заперечує протии заочного розгляду справи. Відповідачі [PERSON], [PERSON] у судове засідання повторно не зявилися, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, а тому суд вважає за необхідне провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України, оскільки представник позивача не заперечувала проти такого порядку розгляду справи. Представник служби у справах дітей Вінницької міської ради [PERSON] на адресу суду надала заяву про розгляд справи у її відсутності, при вирішенні справи просила захистити права дітей. Дослідивши матеріали справи, докази у їх сукупності, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що згідно Свідоцтва, виданого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу [PERSON] 11.02.2017 року, відповідно до ст. ст. 61, 66 Закону України «Про виконавче провадженя» на підставі акту про проведенні електронні торги від 09.02.2017 року, затвердженого начальником Замостянського ВДВС м. Вінниці ГТУЮ у Вінницькій області [PERSON], відповідно до протоколу про проведенні електронні торги від 03.02.2017 року № 233152 по лоту № 192711, який складено ДП «Сетам», [PERSON] належить на праві власності майно, що складається з житлового будинку з надвірними побудовами під № 40 по вул. Кожедуба в м. Вінниці, загальною площею 50,5 кв.м., що раніше належало [PERSON] на підставі договору купівлі продажу, посвідченого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу [PERSON] від 11.10.2007 року. Право власності [PERSON] на придбаний будинок зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно під № 1170084205101, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 11.02.2017 року. Як вбачається з позовної заяви, позивачу під час заселення у будинок під №40 по вул. Кожедуба в м. Вінниці стало відомо, що у ньому проживають та зареєстровані відповідачі, які не перебувають із попереднім власником у родинних стосунках та які добровільно виселетися відмовилися, дані обставини підтверджуються довідкою, виданою квартальним комітетом «Ясний» 06.12.2016 року № 1805 та довідками про реєстрацію місця проживання особи від 20.02.2017 року. Згідно ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю; право приватної власності є непорушним. Аналогічні положення містяться і у ст. ст. 317, 321 ЦК України, згідно яких власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном; право власності є непорушним; ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ст. 47 Конституції України, ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Відповідно до ст. 40 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей; виселення проводиться у порядку, встановленому законом; після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги; якщо мешканці не звільняють житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. Згідно ст. 109 ЖК УРСР, громадянам, яких виселяють з жилих приміщень, одночасно надається інше постійне жиле приміщення, за винятком виселення громадян при зверненні стягнення на жилі приміщення, що були придбані ними за рахунок кредиту (позики) банку чи іншої особи, повернення якого забезпечене іпотекою відповідного жилого приміщення; звернення стягнення на передане в іпотеку жиле приміщення є підставою для виселення всіх громадян, що мешкають у ньому, за винятками, встановленими законом. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що право позивача на власність та житло підлягає судовому захисту шляхом усунення йому перешкод у володінні, користуванні та розпорядженні будинком під № 40 по вул. Кожедуба в м. Вінниці з боку відповідачів [PERSON], [PERSON], тобто позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Крім того, суд звертає увагу на положень ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», якою передбачено, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі, зокрема, судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, необхідно стягнути з відповідачів на користь позивача 640,00 грн. судового збору.

Outcome: approved