Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-18 00:00:00

Позивач Виконком Довгинцівської районної в місті ради звернувся в інтересах малолітньої [PERSON] з позовом до відповідача [PERSON] , мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач є матір`ю малолітньої [PERSON] , [INFO] , відомості про батька дитини внесено відповідно до статті 135 СК України. [INFO] відповідачка народила дитину, яку згідно з повідомленням КЗ «Криворізький перинатальний центр зі стаціонаром» ДОР» від 19.09.2018 р. та заяви відповідачки, остання відмовилась від дитини та покинула її, у зв`язку з чим було складено відповідний акт. Факт народження дитини було зареєстровано відповідно до рішення виконкому Довгинцівської районної в місті ради № 334 від 27.09.2018 р., малолітню [PERSON] взято на облік в службі у справах дітей та надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування. З 22.10.2018 р. дитина була влаштована до КЗ «Криворізький спеціалізований будинок дитини» ДОР», за час перебування дитини в державному закладі відповідачка долею та станом здоров`я дитини не цікавилась, до служби у справах дітей з приводу повернення їй доньки не зверталась. 18.01.2019 р. в телефонному режимі повідомила, що від своєї доньки вона відмовилась ще в пологовому будинку і опікуватись нею не буде, від отримання соціальних послуг відмовилась, не проти щодо позбавлення її батьківських прав, інших дітей у неї не має. Тому виконком просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно доньки [PERSON] , стягнувши аліменти на утримання дитини. Ухвалою суду від 02 травня 2019 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 28 травня 2019 року закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті, встановлено загальний порядок з`ясування обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, та загальний порядок дослідження доказів, якими вони обґрунтовуються. В судовому засідання представник позивача Чубінець Т.С. на позові наполягала з підстав, викладених в позові. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена своєчасно та належним чином, відзиву на позов не подала. Представник третьої особи служби у справах дітей виконкому Довгинцівської районної у місті ради Займукова І.А. вимоги підтримала з підстав, викладених в позові. Протокольною ухвалою від 19 липня 2019 в порядку частини п`ятої статті 259 ЦПК України, суд згідно вимог статті 280 ЦПК України ухвалив справу розглянути в порядку заочного розгляду справи на підставі доказів, що є в матеріалах справи, оскільки відповідач була належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання, не з`явилася в судове засідання, не повідомила причини неявки, не подала відзив, представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. Вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення вимог виходячи з наступних мотивів. Як встановлено судом, відповідач [PERSON] є матір`ю малолітньої [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 10). Відомості про батька малолітньої [PERSON] , [INFO] згідно копії витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження, записані відповідно до частини першої статті 135 СК України (а.с. 11). Відповідно до частини другої статті 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, його фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно пункту 2 частини першої статті 164 Сімейного кодексу України матір, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх зобов`язань по вихованню дитини. Відповідно до пунктів 15, 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина перша статті 2 ЦПК України). Згідно частин 1-3 статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з медичним свідоцтвом про народження № 1457 Комунального закладу «Криворізький перинатальний центр зі стаціонаром» Дніпропетровської обласної ради», [PERSON] [INFO] в пологовому відділенні КЗ «Криворізький перинатальний центр зі стаціонаром «ДОР» народила дівчинку (а.с. 12 - копія свідоцтва), від якої, згідно її заяви від 19.09.2018 р., відмовилась у зв`язку з тим, що у дитини ВПР та вона має матеріальні труднощі (а.с. 13 - копія заяви). 19 вересня 2018 року медичними працівниками Комунального закладу «Криворізький перинатальний центр зі стаціонаром «ДОР», в присутності інспектора з ювенальної превенції Покровського відділення поліції Криворізького відділу поліції головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, спеціаліста служби у справах дітей виконкому Покровської районної у місті ради та спеціаліста центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді, складений акт закладу охорони здоров`я та органу внутрішніх справ України про дитину, яку батьки (батько, матір), інші родичі або законний представник відмовились забрати з пологовому будинку, іншого закладу охорони здоров`я (а.с. 15 - копія акту). Рішенням виконкому Довгинцівської районної в місті ради № 334 від 27 вересня 2018 року зареєстровано факт народження малолітньої [PERSON] , [INFO] (а.с. 16 - копія рішення). Відповідно до наказу служби у справах дітей виконкому Довгинцівської районної в місті ради № 17 від 10 жовтня 2018 «Про взяття на первинний облік малолітньої [PERSON] , [INFO] », дитину взято на первинний облік в службі у справах дітей (а.с. 17 - копія наказу). Згідно з рішенням виконавчого комітету Довгинцівської районної в місті ради № 339 від 17.10.2018 «Про надання статусу дитини, позбавленої батьківського піклування, малолітній [PERSON] , [INFO] », останній надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування (а.с. 18 - копія рішення). З 22 жовтня 2018 року дитина перебуває в Комунальному закладі «Криворізький спеціалізований будинок дитини» Дніпропетровської обласної ради» (а.с. 19 - копія повідомлення). На підставі рішенням виконкому Довгинцівського районної в місті ради № 386 від 21.11.2018 р. «Про влаштування малолітньої [PERSON] . [INFO] , до державного закладу» (а.с. 20 - копія рішення), дитина перебуває в Комунальному закладі «Криворізький спеціалізований будинок дитини» Дніпропетровської обласної ради» на повному державному забезпеченні. За даними Довгинцівського відділення поліції Криворізького відділу поліції ГУНП в Дніпропетровські області, місцезнаходження [PERSON] встановити не вдалося, оскільки за вказаною нею адресою вона не проживає і ніколи не проживала (а.с. 21 - копія повідомлення). Відповідно до повідомлення Криворізького міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді виконкому Криворізької міської ради від 29.01.2019 р. № 83, [PERSON] 18 січня 2019 року у телефонному режимі повідомила, що від доньки [PERSON] , [INFO] вона відмовилась ще у пологовому будинку і опікуватись нею не буде. Відповідачці було надано інформаційно-консультативну допомогу щодо послуг КМЦСССДМ, проте жінка відмовилась, надання соціальних послуг, в зв`язку з вищезазначеним, їй не є можливим (а.с. 22). За інформацією Управління праці та соціального захисту управління праці та соціального захисту Довгинцівської районної в місті ради № 13/15-6 від 15 січня 2019 року [PERSON] на обліку в управліннях не перебуває, соціальні виплати на дитину та пільги не отримує (а.с. 23 - копія повідомлення). Згідно висновку виконкому Довгинцівської районної в місті ради від 18.04.2019 р. № 8/22-1862, виконком вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] відносно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] (а.с. 6-8). Згідно статті 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Оскільки наведені вище факти, як кожен окремо, так і в сукупності можна розцінювати, як ухилення відповідачки [PERSON] від належного виховання доньки [PERSON] , свідомої зневаги своїми обов`язками, враховуючи викладене, суд вважає встановленим, що відповідачка не займається вихованням дитини, не забезпечує її матеріально, не виявляє щодо неї батьківського піклування, що підтверджується письмовими матеріалами справи. Суду не надано жодного доказу, який би спростовував заявлені вимоги, неявка відповідачки в судові засідання суд розцінює як її байдужість до долі дитини, а оскільки цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, диспозитивності та рівності сторін, виходячи з інтересів дитини, суд вважає доведеними заявлені вимоги та вважає за необхідне позбавити [PERSON] батьківських прав. Згідно частин 2, 3 статті 166 Сімейного кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Частинами першою-другою статті 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Таким чином виходячи з обов`язку батьків утримувати дітей, конституційного права особи на прожитковий мінімум, суд вважає, що є підстави для призначення аліментів, починаючи з дати пред`явлення позову згідно вимог частини першої статті 191 СК України. Пунктом 14 частини другої статті 3 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 № 3674-VI встановлено, що судовий збір не справляється за подання заяви про захист прав малолітніх та неповнолітніх осіб у разі, якщо представництво їх інтересів у суді відповідно до Закону або міжнародного договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, здійснюють Міністерство юстиції України, суб`єкти надання безоплатної вторинної правової допомоги та/або органи опіки та піклування або служба у справах дітей, тому з відповідачки [PERSON] відповідно до положень статті 141 ЦПК України в на користь держави підлягає стягненню судовий збір. На підставі викладеного та

Outcome: approved