Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-20 00:00:00

Позивач, вказуючи, що відповідачі [PERSON], [PERSON] та її неповнолітня дочка [PERSON] значаться зареєстрованими в квартирі №30, по вул. Лесі Українки, 15 Б, в м. Бережани, але з кінця 2012 року без поважних причин не проживають у вказаній квартирі власником якої є [PERSON] міська рада. Звернулася до суду з позовом про визнання їх такими особами, що втратили право на користування жилим приміщенням, яке знаходиться по вул. Лесі Українки, 15 Б[ADDRESS]. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не зявилися, про причини неявки суд не повідомили. Про час і місце слухання справи повідомлені належним чином. Свідки [PERSON] та [PERSON] суду показали, що вони знають позивача та відповідачів і їм достовірно відомо, що відповідачі більше одного року не проживають за місцем реєстрації. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, розглянувши матеріали справи і вислухавши пояснення позивачів, дослідивши письмові докази, прийшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають до задоволення частково, виходячи з таких підстав. Відповідно до ст.ст. 71,72 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців; визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки провадиться в судовому порядку. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є квартиронаймачем квартири №30, по вул. Лесі Українки, 15 Б, в м. Бережани, що підтверджується копією ордера на житлове приміщення № 125 (а.с. 5), довідкою про склад сімї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку (осіб) виданою [PERSON] міським комунальним підприємством «Господар» від 22.05.2015 року (а.с. 6) в якій в графі дата придбання житлового приміщення вказано, що це приміщення комунальне, інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна (а.с. 57) відповідно до якої за параметрами запиту м. Бережани будинок, 15, корп. Б, квартира 30 відомості у вказаних реєстрах відсутні. Також встановлено, що в квартирі [ADDRESS] Б, міста Бережани зареєстровані відповідачі [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та неповнолітня [PERSON], [INFO], що підтверджується довідкою про склад сімї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку (осіб) виданою [PERSON] міським комунальним підприємством «Господар» від 22.05.2015 року (а.с. 6) та встановлено, що хоч відповідачі з неповнолітньою дитиною зареєстровані в [INFO] Б, м. Бережани, однак в ньому не проживають понад один рік без поважних причин, тобто відповідачі втратили право на користування цим житлом. Таким чином, поскільки відповідачі [PERSON] та [PERSON], будучи зареєстрованими у [INFO] Б, м. Бережани, понад встановлені Законом строки без поважних на те причин там не проживають, то вони втратили право на користування цим житлом, а тому позовні вимоги позивача в цій частині слід визнати підставними і задовольнити їх. Що стосується позовних вимог в частині визнання [PERSON] особою, що втратила право користування жилим приміщенням, то вони є безпідставними. Відповідно до ст. 52 Конституції України, ст.ст. 3,4,18 Закону України від 7 березня 2002 року „Про охорону дитинства всі діти на території України, незалежно від раси, кольору шкіри, статі мають рівні права і свободи. Держава гарантує і розробляє систему заходів щодо основних правових, екологічних, організаційних, культурних та соціальних засад щодо охорони дитинства, удосконалення законодавства про правовий і соціальний захист дітей. В ст. 3 Конвенції від 20 листопада 1989 року „Про права дитини зазначено, що діти мають право на особливе піклування та допомогу і суди, в усіх діях щодо дітей мають першочергову увагу приділяти якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Враховуючи, що [PERSON] є неповнолітньою, на даний час відсутні відомості про наявність у неї іншого житла, санітарно-гігієнічні та побутові умови проживання в якому відповідають її фізичному та розумовому розвитку, вона має право користуватися займаним приміщенням нарівні з наймачем, позбавлення її права користування житлом істотно порушить законні права та інтереси [PERSON], а тому підстав для визнання останньої особою, що втратила право користування жилим приміщенням, немає. На підставі наведеного,

Outcome: partial