Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-05 00:00:00

Позивач [PERSON].у липні 2017 року звернулася до суду із указаним позовом, який мотивувала тим, що з 13.10.2007 року вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який був розірваний 08.01.2013 року та в період якого у сторіннародилися діти: [PERSON],[INFO] та [PERSON], [INFO]. На утримання дітей рішенням Тростянецького районного суду від 09.11.2012 року, з відповідача на її користь стягнуто аліменти в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дітьми повноліття. Відповідач сплачував аліменти до жовтня 2014 року, доки працював офіційно в ПрАТ «Монделіс Україна». Із жовтня 2014 року [PERSON] не сплачує аліменти та станом на 01.06.2017 року має заборгованість по аліментам у розмірі 44632,66 грн.За інформацією позивача відповідач постійно виїжджає на заробітки до Польщі та Російської Федерації. Тривалий час відповідач не цікавиться дітьми, їх життям, здоров'ям,не проявляє бажання спілкуватися та не приймає участі у вихованні дітей.Із липня по грудень 2015 року позивач отримувала тимчасову допомогу на двох дітей, коли батько ухиляється від сплати аліментів, однак у зв'язку зі змінами у законодавстві, дану допомогу з 2016 року не отримує. Діти знаходяться на повному утриманні позивачки. Нехтування батьківськими обов'язками з боку батька на думку позивача принижує гідність дітей, а наявність людини, яка юридично має права батька, але фактично залишається чужою, може в подальшому привести до негативних наслідків у житті дітей як з моральної, так і з правової точки зору. Посилаючись на указані обставини, позивач просить суд позбавити [PERSON] батьківських прав щодо [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Позивач всудовому засіданні заявлені вимоги підтримала повністю та просила задовольнити. [PERSON] пояснила, що після розірвання шлюбу діти залишились проживати з нею, відповідач перший рік приходив, відвідував дітей, але при цьому часто виникали сварки на очах у дітей, він іноді зловживав спиртними напоями, і в такому стані провокував скандали. В подальшому відповідач поїхав до Польщі працювати, з того часу припинив приходити до дітей, дуже рідко мати відповідача спілкується з онуками, вітає їх з днем народження. Батько дітей не приймає участі в утриманні дітей, коштів взагалі не надає. Останній раз у 2016 році перед Новим роком зв'язувався з позивачем та дітьми скайп-зв'язком, пообіцяв приїхати з подарунками на свята, але не виконав обіцянку, хоча діти дуже цього чекали, тому позивач була змушена придбати нібито від нього подарунки дітям. Діти на цей час дуже рідко питають про батька, їх виховує позивач самостійно та її батьки. [PERSON] вважала, що позбавлення відповідача батьківських прав відповідає інтересам дітей. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, був повідомлений належним чином про час і місце проведення судових засідань. Від відповідача не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, причин неможливості явки в судове засідання суду останній не повідомив. За таких обставин, враховуючи згоду позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України (а.с.25, 34). Представник третьої особи - Органу опіки та піклування Тростянецької районної державної адміністрації Семенішин С.С. в судове засідання не з'явився, був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню, виходячи з таких мотивів. Судом установлено, що сторони є батьками малолітніх дітей:[PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с.10,11). Рішенням Тростянецького районного суду Сумської області від 08.01.2013 року, яке набрало законної сили 21.01.2013 шлюб між [PERSON] та [PERSON] був розірваний (а.с.12). Після розірвання шлюбу діти сторін залишилася проживати з матір'ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. Рішенням Тростянецького районного суду Сумської області від 09.11.2012 року з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], стягнуто аліменти в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму на кожну дитину для дитини відповідного вікудо повноліття дитини (а.с.13). Відповідно до розрахунку Тростянецького районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області за №4998/13.16-39 від 06.06.2017 позивач за період з 01.10.2014 по 01.06.2017 не отримувала аліментів від батька дітей [PERSON], які були стягнуті з нього за рішенням суду, у результаті заборгованість станом на 01.06.2017 року складає 44632,66 грн. (а.с.14-15). Вирішуючи питання про наявність підстав для позбавлення відповідача батьківських прав, суд виходить з такого. Відповідно до частини 1 статті 32 Конституції України ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією України. Сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (статті 51 Конституції України). Згідно з принципом 6 Декларації прав дитини від 20 листопада 1959 року дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Вона повинна, якщо це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків. Статтею 11 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на проживання у сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Статтею 12 вищезгаданого Закону визначено, що виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. Держава надає батькам або особам, які їх замінюють, допомогу у виконанні ними своїх обов'язків щодо виховання дітей, захищає права сім'ї, сприяє розвитку мережі дитячих закладів. Відповідно до статті 14 указаного Закону, діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду, що набрало законної сили. Згідно з вимогами статті 150 Сімейного кодексу України на батьків покладено обов'язок виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, готувати її до самостійного життя. Відповідно до статті 164 Сімейного кодексу України мати, батько може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них. Згідно з частинами 4 - 6 статті 19 Сімейного кодексу України при розгляді судом спорів щодо позбавлення батьківських прав обов'язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Згідно з висновком органу опіки та піклуванняТростянецької районної державної адміністрації Сумської області від 19.07.2017 року, ухваленого за результатами розгляду Комісію з питань захисту прав дитини Тростянецької районної державної адміністрації заяви позивача, визнано за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно дітей - [PERSON] та [PERSON] (а.с.27,28). Оцінюючи обґрунтованість указаного висновку органу опіки та піклування про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав та оцінюючи відповідність такого висновку інтересам дітей відповідача, суд враховує роз'яснення, викладені у пунктах 15 та 16 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» за змістом яких, позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів тощо), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Допитана в судовому засіданні як свідок [PERSON] суду показала, що є сусідкою та кумою позивача. З родиною позивача свідок познайомилась у 2012 році з часу коли почала жити по [ADDRESS]. На той час [PERSON] проживала з чоловіком [PERSON] та дітьми. Чоловік працював, а [PERSON] перебувала у відпустці по догляду за дитиною. В той період [PERSON] не часто виходив на вулицю з дітьми, затримувався на роботі. Через рік вони розлучились, стали жити окремо, відповідач приблизно півроку відвідував позивача з дітьми, але при цьому були скандали, у зв'язку з чим старший син сторін одного разу прибігав до свідка зляканий, розповідаючи про сварку між батьками. Останні 3 роки свідок батька дітей взагалі не бачила, на родинних святах, куди позивач запрошує свідка [PERSON] відсутній. Батька дітям фактично замінив їх дідусь - батько [PERSON]. Декілька разів свідок бачила мати відповідача, яка відвідувала онуків, проте повністю допомагають [PERSON] виховувати дітей її батьки та брати. Згідно з довідкою Тростянецької спеціалізованої школи І-ІІІ ступенів № 5 від 25.10.2017 року № 250, [PERSON] є учнем 4а класу, а [PERSON] - 2в класу. За час навчання протягом 2015-2017 року [PERSON] до школи не з'являвся, не брав участі в батьківських зборах, не спілкувався з вчителями. За змістом висновку психологічного дослідження з допомогою тесту «Малюнок сім'ї» [PERSON] намалював маму, брата, дідуся та бабусю, які зображені на дачі у гарному настрої. Аналіз малюнку свідчить про те, що найбільш значимий персонаж (мама) намальований першим. У хлопчика близькі стосунки з дідусем, батько на малюнку не зображений, оскільки [PERSON] не відчуває теплих стосунків з ним. За змістом висновку психологічного дослідження з допомогою тесту «Малюнок сім'ї» [PERSON] зобразив тата, маму, брата та себе. Хлопчик вважає своєю сім'єю маму і брата, з батьком недостатньо теплі стосунки, дитині не вистачає спілкування з ним, хоче бачити його частіше, прагне прихильності і любові. З урахуванням викладеного та на підставі досліджених судом доказів, суд дійшов висновку, що відповідач, будучи батьком малолітніхсинів, не надає матеріальної допомоги на утримання дітей, має заборгованість по сплаті аліментів і в рахунок сплати аліментів коштів не надавав, не цікавиться життям та розвитком дітей, не бере участь у її вихованні, що свідчить про самоусунення останнього від виховання батьківських обов'язків. Судом не установлено, що відповідачеві будь-хто чинить перешкоди у належному виконанні батьківських обов'язків, що вказує на свідоме ухилення батька від їх виконання. Така поведінка батька не змінюється тривалий час. Суд розцінює поведінку відповідача як свідоме ухилення від виконання своїх батьківських обов'язків, а тому висновок органу опіки та піклування Тростянецької районної державної адміністрації суд вважає обґрунтованим та таким, що відповідає інтересам [PERSON] та [PERSON] узгоджується з дослідженими під час судового розгляду доказами і не суперечить закону. За таких обставин, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог позивача про позбавлення відповідача батьківських прав. Вирішуючи питання про судові витрати в справі, суд керується положеннями статті 88 ЦПК України, відповідно до якої стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати пропорційно до обсягу задоволених вимог. Ураховуючи, що позовні вимоги задоволено повністю, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 640 грн. сплачено при зверненні до суду. На підстави викладеного та

Outcome: approved