Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-30 00:00:00

Позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] зареєстрували шлюб 29.03.2008 року. Від подружнього життя у них народилися діти,- син [PERSON], [INFO] та дочка [PERSON], [INFO], батьком яких у свідоцтві про їх народження записаний відповідач. В сімейному житті між сторонами виникли непорозуміння та складнощі, а тому вони фактично припинили подружні стосунки та проживають окремо один від одного. Діти проживають разом із позивачем та знаходяться на повному її утриманні. Свої позовні вимоги позивач [PERSON] обґрунтовує тим, що відповідач добровільно не виконує свій батьківський обов'язок, не надає належної матеріальної допомоги для утримання дітей, участі у їх вихованні не приймає та не цікавиться їх життям. Відповідач офіційно не працює, однак на думку позивача має можливість сплачувати аліменти. За таких обставин позивач звернулася до суду з даним позовом. В судовому засіданні позивач [PERSON]. заявлені вимоги підтримала та просить їх задовольнити з підстав викладених у позовній заяві. Просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей в сумі 1000 гривень, а також понесенні нею судові витрати. Відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнав. Суду пояснив, що в стягненні аліментів на утримання дітей він заперечує, оскільки вважає, що діти ці не його. Крім того суду пояснив, що в даний час він не платоспроможний так як не працює, крім того навчається, а тому не має можливості сплачувати аліменти на утримання дітей. Суд, вислухавши пояснення позивача [PERSON] відповідача [PERSON], вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази приходить до наступного висновку. Відповідно до ч.3 ст.10 Цивільно-процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. На підставі ст.57 Цивільно-процесуального кодексу України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів. Згідно ст.60 Цивільно-процесуального кодексу України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно свідоцтва про шлюб виданого повторно Серія [NUMBER] від 20.02.2014 року сторони перебувають в шлюбі (а.с.4). Відповідно до свідоцтв про народження дітей Серія [NUMBER] від 19.06.2008 року та Серія [NUMBER] від 20.04.2010 року виданих виконкомом Ковалівської сільської ради, Немирівського району позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] є батьками малолітніх дітей, - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], (а.с.5,6). З довідки № 1237 від 27.08.2014 року виданої виконкомом Ковалівської сільської ради, Немирівського району вбачається, що на утриманні [PERSON] знаходиться двоє малолітніх дітей (а.с.7). Судом у судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] є непрацюючим, отримує нестабільний, неконтрольований дохід та в даний час проживає окремо від дружини та дітей, однак матеріальну допомогу не надає. Відповідно до положень ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч.ч. 7, 8 ст. 7 СК України в усіх діях щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства»N 2402-III від 26.04.2001р. передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Частиною 1 статті 192 Сімейного кодексу України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених Сімейним кодексом України. На підставі ч.1 ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у останнього інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. З урахуванням встановлених обставин по справі суд приходить до висновку про необхідність частково задовольнити позовні вимоги, а саме стягнути аліменти на утримання дітей в меншому розмірі ніж просить позивач [PERSON] На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню документально підтвердженні судові витрати в сумі 150 гривень, а також на користь держави судовий збір у розмірі 243 грн.60 коп.

Outcome: partial