Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-25 00:00:00

Позивач [PERSON] (правонаступник [PERSON] ) звернулась до суду з позовом до відповідача Брусилівської селищної ради Житомирської області про встановлення факту, що має юридичне значення, та визнання права власності в порядку спадкування за законом, мотивуючи свої вимоги тим, що з 1973 року вона перебувала у шлюбних відносинах з [PERSON] . У 1988 році вони розірвали шлюб, але проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу по [ADDRESS] . Повторно шлюб не зареєстрували, оскільки вважали це за непотрібне. [INFO] [PERSON] помер. Після його смерті відкрилася спадщина на Ѕ частку житлового будинку, розташованого по [ADDRESS] та на Ѕ частку земельної ділянки для обслуговування житлового будинку, господарських споруд і будівель, що належала померлому на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯБ № 329520, та на Ѕ частку земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, належала померлому на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯБ № 329521. Вважає, що прийняла спадщину після смерті [PERSON] , оскільки проживала з ним до моменту його смерті більше п`яти років та являється спадкоємцем четвертої черги за законом. 28 квітня 2018 року позивач звернулась до нотаріуса з заявою про отримання свідоцтва на право власності на вищевказане спадкове майно, однак нотаріус відмовив у його видачі, так як нею не надано документів, які підтверджують факт спільного проживання однією сім`єю із спадкодавцем. Вважає, що іншим чином, як в судовому порядку, встановити факт, що має юридичне значення, а саме те, що вона - [PERSON] проживала як чоловік та жінка з померлим [INFO] в смт. Брусилів Житомирської області [PERSON] до моменту його смерті більше п`яти років, вона не має можливості. Тому просила суд встановити факт проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу [PERSON] з [PERSON] , що помер [INFO] , а саме з 1990 року по [INFO] , та визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом на Ѕ частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який розташований по [ADDRESS] , на Ѕ частку земельної ділянки для обслуговування житлового будинку, господарських споруд і будівель, площею 0,1500 га, кадастровий номер 1820955100:01:002:0237, розташовану по [ADDRESS] , на Ѕ частку земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, площею 0,1958 га, кадастровий номер 1820955100:01:002:0238, розташовану по [ADDRESS] , після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . Ухвалою Брусилівського районного суду Житомирської області від 08.06.2018 року у вказаній цивільній справі було відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання. 06 липня 2018 року ухвалою Брусилівського районного суду Житомирської області провадження у справі було зупинено у зв`язку зі смертю позивачки [PERSON] до прийняття спадщини після її смерті спадкоємцями. 18 лютого 2019 року ухвалою Брусилівського районного суду Житомирської області за заявою спадкоємця померлої [PERSON] [PERSON] провадження у вказаній цивільній справі було поновлено. 20 березня 2019 року ухвалою Брусилівського районного суду Житомирської області [PERSON] було залучено до участі у справі як правонаступника померлої позивачки [PERSON] . Ухвалою Брусилівського районного суду Житомирської області від 15.04.2019 року у якості співвідповідача у справі було залучено [PERSON] , яка подавала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON] . Ухвалою Брусилівського районного суду Житомирської області від 02.12.2019 року підготовче провадження у вказаній цивільній справі було закрито та справу було призначено до судового розгляду. В судовому засіданні представник позивача адвокат Нестеренко М.М. заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі, надав пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві, яку просив задовольнити. Зазначив, що оскільки позивач [PERSON] в ході розгляду вказаної цивільної справи померла та її спадкоємицею та правонаступницею у вказаній справі є її дочка [PERSON] , наявні підстави визнати право власності в порядку спадкування після смерті [PERSON] саме за [PERSON] у вказаній цивільній справі. Представник співвідповідача Брусилівської селищної ради Житомирської області в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, до початку судового засідання надала до суду заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності, проти задоволення позову не заперечувала. Співвідповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про дату та час розгляду справи була повідомлена належним чином, причина неявки суду невідома. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] підтвердили той факт, що [PERSON] дійсно проживала спільно без реєстрації шлюбу разом з [PERSON] в смт. Брусилів більш, ніж 5 років, та до дня смерті [PERSON] , разом з ним вела господарство. Дослідивши матеріали справи, вислухавши представника позивача, свідків, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що [PERSON] помер [INFO] (а.с. 7). За життя [PERSON] набув право власності на Ѕ частину житлового будинку, розташованого по [ADDRESS] (а.с. 10, 11). Крім того [PERSON] належало право власності на Ѕ частину земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 0,1958 га, кадастровий номер 1820955100:01:002:0238, розташовану по [ADDRESS] та Ѕ частина земельної ділянки для обслуговування житлового будинку, господарських споруд і будівель, площею 0,1500 га, кадастровий номер 1820955100:01:002:0237, розташовану по [ADDRESS] (а.с. 8, 9) Відповідно до довідки виконавчого комітету Брусилівської селищної ради від 26.04.2018 року № 890, на день смерті [PERSON] був зареєстрований та постійно проживав в [ADDRESS] , з 1977 року до смерті (а.с.21). Згідно довідки виконавчого комітету Брусилівської селищної ради від 26.04.2018 року № 889 з [PERSON] , зареєстрованим та постійно прожившим в [ADDRESS] , постійно проживала та була зареєстрована [PERSON] (а.с. 21). При цьому [PERSON] померла [INFO] (а.с. 35) 25.04.2018 року [PERSON] , [INFO] , склала заповіт, яким заповіла все належне їй майно [PERSON] . Вказаний заповіт на час смерті [PERSON] не був змінений або скасований (а.с. 36). Згідно копії спадкової справи № 129/2018 р., що заведена на померлу [INFO] [PERSON] , [PERSON] прийняла спадщину за заповітом після смерті [PERSON] (а.с. 67-86) Згідно копії спадкової справи № 133/2017 р., що заведена після смерті [INFO] [PERSON] , [PERSON] подала заяву про прийняття спадщини після смерті свого двоюрідного діда [PERSON] , однак свідоцтво про право на спадщину не отримувала (а.с. 87-93) Постановою приватного нотаріуса Брусилівського районного нотаріального округу Житомирської області від 28.04.2018 р. [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, що залишилась після смерті [PERSON] , оскільки [PERSON] не надано документів, які підтверджують факт їх спільного проживання (а.с. 19). При цьому факт постійного проживання без реєстрації шлюбу [PERSON] та [PERSON] до смерті останнього [INFO] р. також підтвердили допитані судом свідки [PERSON] та [PERSON] . Згідно до вимог ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Ст. 1258 ЦК України передбачено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Згідно ст.ст. 1261-1265 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. У третю чергу право на спадкування за законом мають рідні дядько та тітка спадкодавця. У четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. У п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа. У п`яту чергу право на спадкування за законом одержують утриманці спадкодавця, які не були членами його сім`ї. Згідно до ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Таким чином, оскільки встановлення факту постійного проживання без реєстрації шлюбу [PERSON] зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини для [PERSON] має юридичні наслідки, з урахуванням всіх встановлених обставин справи у суду наявні законні підстави встановити факт проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу [PERSON] , що померла [INFO] , з [PERSON] , що помер [INFO] , а саме з 1990 року по [INFO] . Згідно ст. 1276 ЦК України якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов`язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). Право на прийняття спадщини у цьому випадку здійснюється на загальних підставах протягом строку, що залишився. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він подовжується до трьох місяців. Оскільки судом встановлено, що померла [PERSON] є спадкоємцем 4 черги після смерті [PERSON] , фактично успадкувала майно померлого [PERSON] , при цьому спадщину після смерті [PERSON] прийняла [PERSON] , в суду наявні підстави для визнання за [PERSON] в порядку спадкування права власності на Ѕ частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який розташований по [ADDRESS] , на Ѕ частку земельної ділянки для обслуговування житлового будинку, господарських споруд і будівель, площею 0,1500 га, кадастровий номер 1820955100:01:002:0237, розташовану по [ADDRESS] , на Ѕ частку земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, площею 0,1958 га, кадастровий номер 1820955100:01:002:0238, розташовану по [ADDRESS] , що належало померлому [PERSON] . На підставі ст.ст. 1258, 1261-1265, 1268, 1276, 1296 ЦК України та

Outcome: approved