Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-26 00:00:00

Позивача [PERSON] звернувся до суду із позовом, в якому просив стягнути з відповідача [PERSON] на його користь моральну шкоду, заподіяну кримінальним правопорушенням в сумі 4000 грн. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] зазначив про те, що 20 лютого 2017 року ухвалою Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області було закрито кримінальне провадження за обвинуваченням [PERSON] за ч.1 ст.125 КК України у звязку із його відмовою, як потерпілого по справі, від підтримання обвинувачення в суді. До закриття провадження між ним та відповідачем було досягнуто домовленості про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, яка була завдана йому, вказаним кримінальним правопорушенням. На виконання цієї домовленості відповідач [PERSON] відразу сплатив йому повністю матеріальну шкоду в розмірі 1370, 86 грн. та частково відшкодував моральну шкоду в розмірі 629, 14 грн. Крім цього, відповідач добровільно визнав також додатково 4000 грн. моральної шкоди, що була завдана вказаним кримінальним правопорушенням, та зобовязався їх сплатити позивачу на протязі 3-х місяців починаючи з 20 лютого 2017 року, про що власноручно написав відповідну розписку. Разом з тим, станом 11 липня 2017 року відповідач [PERSON] моральну шкоду добровільно не відшкодував, що й стало підставою для звернення до суду. В судове засідання позивача [PERSON] не з'явився, про день, місце та час розгляду справи був повідомлений належним чином, в окремо наданій до суду заяві просив розглянути справу у його відсутність, проти проведення заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явився про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки до суду не повідомив, тому суд відповідно до ч. 1\~ст. 224 ЦПК України\~з урахуванням згоди позивача вважає можливим провести заочний розгляд справи. В судове засідання сторони не з'явилися, тому згідно з правилами ч.2\~ст.197 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до\~ст. 10 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Відповідно до вимог ч.ч.1,4 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За приписами ч.ч.1-3\~ст.212 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Як встановлено у судовому засіданні та вбачається з матеріалів справи, ухвалою Орджонікідзевського міського суду від 20.02.2017 року було закрито кримінальне провадження у формі приватного обвинувачення за № 12017040360000023 від 10 січня 2017 року за обвинуваченням [PERSON] у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, у звязку із відмовою потерпілого [PERSON] від підтримання обвинувачення у суді. Цивільний позов [PERSON] до [PERSON] про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок кримінального правопорушення залишено без розгляду. У звязку із досягнутою домовленістю, 20.02.2017 року відповідачем [PERSON] повністю відшкодовано [PERSON] матеріальну шкоду в розмірі 1370 грн. 86 коп. та частково відшкодована сума моральної шкоди в розмірі 629 грн. 14 коп. В цей же день, 20.02.2017 року [PERSON] була написана розписка, відповідно до якої, останній зобовязувався протягом 3 місяців 2017 року з дня написання розписки, відшкодувати [PERSON] суму моральної шкоди в розмірі 4000 (чотири) гривень (а.с.2). Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Згідно роз'яснень, викладених в п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди (зі змінами та доповненнями), відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. З урахуванням викладеного, суд зазначає, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Виходячи з приписів ст.ст. 23, 1167 ЦК України, підставою відповідальності за завдану моральну шкоду є склад цивільно-правового правопорушення, що складається з наступних елементів: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Умовою відповідальності є неправомірне рішення, дія чи бездіяльність, внаслідок яких завдано моральну шкоду. Зобовязання відшкодувати моральну (немайнову) шкоду виникає лише за умови, що вказана шкода є безпосереднім наслідком певної протиправної дії (бездіяльності). За загальним правилом, зобовязання відшкодувати моральну шкоду виникає з вини відповідача. Відповідальність без вини може мати місце лише у випадках, спеціально передбачених законодавством. Згідно\~ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог\~ЦК України. Відповідно до ч.ч.1,3 ст.545 ЦК України прийнявши виконання зобов'язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі. Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов'язку. Тобто, виходячи з аналізу вказаної норми права, можливо зробити висновок про обов'язкове письмове підтвердження одержання виконання кредитором. На підтвердження одержаного виконання частково або в повному обсязі кредитор має видати боржникові розписку. На підставі викладеного, враховуючи викладені обставини справи, особу позивача, його похилий вік, фактичного визнання відповідачем розміру завданої ним моральної шкоди, суд вважає, що вимоги позивача щодо стягнення моральної шкоди підлягають задоволенню в повному розмірі.

Outcome: approved