Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-23 00:00:00

Позивач [PERSON], уточнивши в судовому засіданні позовні вимоги, просить стягувати з відповідача [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 800 грн. щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи стягнення з дня подачі позовної заяви до суду, до досягнення ним повноліття. В обґрунтування заявлених вимог покликається на те, що відповідач по справі є її колишнім чоловіком з яким вона розірвала шлюб 19.08.2010 року, що стверджується рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області. Від даного шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO]. На даний час вона знаходиться у скрутному матеріальному становищі, оскільки її заробітку не вистачає для утримання та забезпечення усіх потреб сина, а колишній чоловік та батько дитини не дає грошових коштів на утримання сина. Оскільки відповідач добровільно не бажає надавати допомоги на утримання дитини, тому вона змушена звернутись до суду з даним позовом. В судовому засіданні позивач [PERSON] уточненні позовні вимоги підтримала повністю, покликаючись на викладені в позовній заяві обставини, просить позов задовольнити. Зазначила, що син [PERSON] часто хворіє, у зв'язку з чим їй приходиться витрачати значні кошти. Відповідач [PERSON] будучи належним чином повідомлений про місце і час розгляду справи, в судове засідання не з'явився, про причину неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не подав, тому суд, заслухавши думку позивача, яка не заперечила проти розгляду справи за відсутності відповідача, розглянув справу за відсутності останнього на підставі наявних у справі доказів та ухвалив заочне рішення. Небажання відповідача надавати докази в обґрунтування своїх заперечень проти позову, зокрема з причин ухилення від участі в судових засіданнях, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає положенням ч. 1 ст. 224 ЦПК України. Перевіривши матеріали справи та надавши оцінку зібраним доказам, заслухавши пояснення позивача, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] є колишнім чоловіком позивача [PERSON], з яким вона розірвала шлюб 19.08.2010 року, що стверджується копією рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області. Від даного шлюбу у них 16.07.2003 року народився син [PERSON], батьком якого є відповідач по справі, що стверджується копією свідоцтва про його народження № 293571, серії 1-СГ, яке видане 29.07.2003 року Стебницькою міською радою Дрогобицького району Львівської області. Поясненнями позивача в судовому засіданні з'ясовано, що сторони проживають окремо, дитина, яка народилась від їх шлюбу знаходиться на повному утриманні позивача [PERSON], сама вона не може повністю забезпечити потреби дитини, а відповідач відмовляється добровільно надавати їй матеріальну допомогу, хоча взмозі таку надавати. Одночасно зазначила, що син [PERSON] часто хворіє, у зв'язку з чим вона змушена витрачати значні кошти. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) в твердій грошовій сумі. Разом з тим, згідно вимог ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України, суд, при визначенні розміру аліментів, враховує стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у нього інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки чи сина, а також інші обставини, які мають істотне значення. Будь-які докази на підтвердження незадовільного стану здоров'я відповідача, його незадовільного матеріального становища чи наявності у нього на утриманні інших дітей чи непрацездатних членів сім'ї у матеріалах справи відсутні. Таким чином, враховуючи, що відповідач фізично здорова працездатна людина, доказів про те, що він не може утримувати свою дитину судом не здобуто, а також те, що відповідач зобов'язаний утримувати свого сина [PERSON], [INFO], а тому суд вважає, що позов слід задовольнити, тобто з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] підлягають стягненню аліменти на дитину в розмірі 800 грн., щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи стягнення з дня подачі позовної заяви до суду, до досягнення ним повноліття. Відповідно до п. 6 ст. 214 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому згідно з вимогами ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір в дохід держави в сумі 243,60 грн. Частиною 1 статті 191 СК України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно ст. 367 ЦПК України, рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць слід допустити до негайного виконання.

Outcome: approved