Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-04 00:00:00

Позивач [PERSON] пред'явила до суду позов до відповідача [PERSON] про позбавлення відповідача батьківських прав щодо його неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Обґрунтовує позов тим, що починаючи з листопада 2012 року відповідач проживає окремо, обов'язків щодо виховання та матеріального забезпечення дитини не виконує, будь-якої участі у вихованні сина не бере. Відповідач з 30 вересня 2011 року по 25 грудня 2015 року відбував покарання, але після відбування покарання дитину не навідує та не цікавиться його життям. Усі питання щодо виховання сина позивач вирішує самостійно, без участі відповідача. Дитина відвідує дитсадок №12 та знаходиться на обліку в дитячій міській поліклініці в м. Тернополі. Нагляд за станом здоров'я дитини з моменту її народження і по теперішній час здійснює виключно позивач. З цих підстав позивач просила позбавити відповідача батьківських прав щодо його неповнолітнього сина [PERSON] Судом до участі у справі залучено як третю особу - Службу у справах неповнолітніх та дітей Тернопільської міської ради. В судове засідання позивач [PERSON] подала заяву, згідно з якою позовні підтримала в повному обсязі, просила розглянути справу в її відсутності. Не заперечила проти заочного розгляду справи. Представник третьої особи - служби у справах неповнолітніх та дітей Тернопільської міської ради - Здеб З.Б. у судове засідання подала заяву, згідно з якою підтримала висновок органу опіки та піклування та просила розглядати справу без її участі. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, до суду не з'явився, не повідомивши про причини неявки. Заяви про розгляд справи за його відсутності не подавав. За вказаних обставин суд приходить до переконання, що згідно з ч. 4 ст. 169, ч. 1 ст. 224 ЦПК України слід ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач згідно з поданою нею письмовою заявою не заперечила проти такого вирішення справи та відповідно до вимог ст. 225 ЦПК України судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив такі обставини: 12 березня 2011 року у сторін народився син [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 27 травня 2015 року, актовий запис №678 відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції. Сторони - позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] з 16 вересня 2010 року перебували у зареєстрованому шлюбі. Рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 29 квітня 2014 року шлюб між сторонами розірвано. Як слідує з викладених у позовній заяві обставин, якими позивач [PERSON] обґрунтовує свої позовні вимоги, що починаючи з листопада 2012 року відповідач проживає окремо, обов'язків щодо виховання та матеріального забезпечення дитини не виконує, будь-якої участі у вихованні сина не бере. Відповідач з 30 вересня 2011 року по 25 грудня 2015 року відбував покарання, але після відбування покарання дитину не навідує та не цікавиться його життям. Усі питання щодо виховання сина позивач вирішує самостійно, без участі відповідача. Як слідує з довідки №759 від 04 жовтня 2016 року, виданої ЖЕК №13, [PERSON] зареєстрований по [ADDRESS]. Однак, з позовної заяви вбачається, що фактично дитина проживає з матір'ю в м. Тернополі по вул. Зеленій 16/40. Як убачається з довідки, виданої Тернопільським дошкільним навчальним закладом №12 Управління освіти і науки України №68 від 03 жовтня 2016 року, [PERSON] не бере ніякої участі у навчально-виховному процесі свого сина [PERSON], [INFO] року народження, зокрема не відвідує батьківські збори, не спілкується з педагогами та не бере ніякої участі у виховних заходах. Рішенням виконавчого комітету Тернопільської міської ради №283 від 26 квітня 2017 року затверджено висновок органу опіки та піклування Тернопільської міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] стосовно малолітньої дитини [PERSON], [INFO]. Висновком органу опіки та піклування - служби у справах неповнолітніх та дітей Тернопільської міської ради встановлено доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] стосовно малолітньої дитини [PERSON], [INFO]. Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Законом України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України (ст. 8). Право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом. Дитина має право противитися неналежному виконанню батьками своїх обов'язків щодо неї. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України однією з правових підстав для позбавлення батьківських прав є ухилення матері, батька від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. На підставі досліжених судом доказів судом установлено, що [PERSON] ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню свого неповнолітнього сина [PERSON], зокрема свідомо нехтує своїми батьківськими обов'язками, не займається його вихованням та матеріальним утриманням, не створює умов для його фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. З цих підстав, беручи до уваги інтереси дитини, необхідність умов її нормального розвитку та виховання, відповідно до ст. 164 Сімейного кодексу України, слід позбавити [PERSON] батьківських прав щодо неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути в користь позивача понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного, відповідно до ст. 164 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved