overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-12 00:00:00

Позивач в вересні 2020 року звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача [PERSON] , в якому просив\~ стягнути з\~ неї заборгованість\~ за спожиту електроенергію в сумі 5182,44 гривень . Позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що відповідач отримує на підставі відкритого особового рахунку електричну енергію за адресою: [ADDRESS] , однак несвоєчасно та не в повному обсязі сплачує надані послуги, через що має заборгованість у розмірі 5182,44 гривень. Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 13 жовтня 2020 року по справі відкрите провадження, ухвалено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін . В судове засідання представник позивача надав заяву про розгляд справи у його відсутність, наполягав на задоволенні позову. Відповідач, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, до судового засідання не з`явився, відзив на позов не надав, в зв`язку з чим, на підставі ч.3\~ст. 223 ЦПК України\~справу розглянуто у відсутність відповідача , на підставі доказів наявних в матеріалах справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного. За правилами ч.1\~ст.13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до вимог ч.1\~ст.81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Відповідно до ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичними ресурсами через приєднану мережу одна сторона( постачальник) зобов`язана надавати іншій стороні (абоненту) енергетичні ресурси, а споживач (абонент) зобов`язаний сплачувати вартість прийнятих ресурсів та виконувати передбачений договором режим їх використання. Як вбачається з матеріалів справи , [PERSON] на підставі відкритого особового рахунку № [NUMBER] надавалася електрична енергія за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до розрахунку заборгованості , наданого позивачем, відповідач [PERSON] не своєчасно та не в повному обсязі сплачував надані послуги. Сума боргу за період з 22.03.2016 року по 01.01.2019 року складає 5182,44 гривень . Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити, та з відповідача на користь позивача слід стягнути суму боргу за спожиту електричну енергію в розмірі 5182,44 гривень . Питання про судові витрати слід вирішити на підставі ст. 141 ЦПК України .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-17 00:00:00

Позивач в вересні 2020 року звернулася до суду за позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 18 червня 2011 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем у Центральному відділі державної реєстрації актів Полтавського міського управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 557. Від сумісного життя сторони мають доньку: [PERSON] , [INFO] . Сторони тривалий час не проживають разом, подружнє життя не скалося, подружні стосунки фактично розірвано. Збереження сім`ї неможливе. Від позивача надійшла заява про розгляд справи без її участі, позов підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач, будучи належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду через оголошення на сайті «Судова влада», в судове засідання не з`явився, не повідомивши суду про причини неявки. 18.12.2020 року судом винесено ухвалу про проведення заочного розгляду даної цивільної справи. Суд, дослідивши письмові докази, що є в матеріалах справи, повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, проаналізувавши надані докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 18 червня 2011 року між [PERSON] до [PERSON] був зареєстрований шлюб у Центральному відділі державної реєстрації актів Полтавського міського управління юстиції Полтавської області (а.с. 10). Відповідно до положення ст.112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що має істотне значення. Суд враховує зміст позовної заяви про те, що тривалий час подружжя проживає окремо, між ними припинені шлюбні відносини, спільного господарства сторони не ведуть, та приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу між ними суперечить інтересам позивача, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-15 00:00:00

Позивач в вересні 2020 року звернулася до суду за позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, у якому позивач вказує, що з 27 вересня 2008 року перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. Тривалий час сторони не підтримують шлюбно-сімейних стосунків. Сімейне життя не склалося через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні обов`язки та сімейні відносини. Вважає, що збереження шлюбу не можливе. Просить розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 27 вересня 2008 року у Ленінському відділу реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції, актовий запис №153. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надавши заяву з проханням проводити розгляд справи без її участі, в якій зазначено, що позов підтримує, просить задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надавши заяву з проханням проводити розгляд справи без його участі, в якій зазначив, що позов визнає. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 27 вересня 2008 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб у Ленінському відділу реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції, про що відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 27.09.2008 року, зроблений актовий запис № 153 (а.с.03). Від шлюбу сторони мають доньку: [PERSON] , [INFO] . (а.с.9) Тривалий час сторони не підтримують подружні відносини, спільне господарство не ведуть, примирення між ними та відновлення сім`ї неможливе. Спору про поділ спільного майна між сторонами немає. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити, а шлюб, зареєстрований між між [PERSON] та\~ [PERSON] - розірвати. \~\~\~\~ \~ \~ \~ \~На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-02 00:00:00

Позивач в грудні 2012 року звернувся до суду з позовною заявою про позбавлення батьківських прав [PERSON], [PERSON] відносно малолітнього сина - [PERSON], [INFO] та доньки [PERSON], [INFO] та стягнення аліментів на їх утримання на користь особи чи установи, яка в подальшому буде здійснювати догляд за ними, з урахуванням уточнених позовних вимог у розмірі 30 % прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку на кожну дитину. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що у зв'язку з тим, що відповідачі самоусунулися від виконання своїх батьківських обов'язків, залишають дітей на тривалий час без догляду, зловживають спиртними напоями, не створюють належних умов для нормального проживання та розвитку дітей, на підставі рішення виконавчого комітету Житомирської міської ради № 272 від 04.07.2012 р. про відібрання у відповідачів малолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], останніх відібрано у відповідачів. На даний час [PERSON], [INFO] перебуває на повному державному утриманні та вихованні в Житомирському обласному спеціалізованому будинку дитини для дітей - сиріт та дітей, які залишились без піклування батьків, а [PERSON], [INFO] перебуває на повному державному утриманні та вихованні в Денишівському дитячому дошкільному будинку Житомирської обласної ради, а тому є всі підстави позбавити відповідачів батьківських прав. Заочним рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 29.04.2013 року позовні вимоги задоволені та позбавлено батьківських прав [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] відносно малолітнього сина [PERSON], [INFO] та доньки [PERSON], [INFO], а також стягнуті аліменти на їх утримання. Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 25.11.2014 року вказане вище рішення в частині позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів стосовно [PERSON], [INFO] відносно малолітнього сина [PERSON], [INFO] та доньки [PERSON], [INFO] скасовано. Під час судового розгляду представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав, наведених у позові в частині позбавлення батьківських прав стосовно [PERSON], [INFO] відносно малолітнього сина [PERSON], [INFO] та доньки [PERSON], [INFO], просив позов задовольнити в повному обсязі. Прокурор в судовому засіданні висловився про необхідність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно обох дітей. Представник третьої особи органу опіки і піклування при Виконавчому комітеті Житомирської міської ради позовні вимоги підтримав, зазначив, що орган опіки і піклування прийшов до висновку про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача [PERSON] Відповідач у судові засідання 07.09.2015 року, 02.11.2015 року та 03.12.2015 року не з'явилася, хоча про дату, час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином, причини неявки суду не повідомила. Враховуючи те, що у справі є достатньо доказів про права та взаємовідносини сторін, суд ухвалює рішення у відсутності відповідача. Заслухавши пояснення позивача, відповідача, думку представника третьої особи, прокурора, а також дослідивши матеріали справи,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-26 00:00:00

Позивач в грудні 2013 р. звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем посилаючись на те, що під час спільного проживання відносини не склались, кожний має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. З кінця 2012 р. фактично розірвали шлюбні відносини, перестали вести спільне господарство, спільне проживання сторін та збереження шлюбу виявилось неможливим. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги з підстав наведених в позовній заяві та пояснив, що сторони з грудня 2012 р. не ведуть спільне господарство, не підтримують шлюбні стосунки. Примирення не можливе. Відповідач в судове засідання не з»явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином. Згідно ст. 224 Цивільного Процесуального Кодексу України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Виходячи з цього, суд, заслухавши думку представника позивача, який не заперечує проти заочного розгляду справи, вважає за можливе ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних доказів. Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи‚ суд вважаєщо позов підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно ч.2 ст.112 СК України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено що сторони зареєстрували шлюб 17.07.2012 р. Сторони від шлюбу дітей не мають. Сторони з грудня 2012 р. не ведуть спільне господарство, не підтримують шлюбні стосунки. Фактичні обставини щодо взаємин подружжя свідчать, що розлад в сім»ї має не тимчасовий характер, а подальше спільне проживання в шлюбі стало неможливим, оскільки взаєморозуміння та почуття любові між сторонами втрачено. При таких обставинах шлюб підлягає розірванню. З урахуванням наведеного‚ на підставі ст.ст. 105, 110, 112 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-16 00:00:00

Позивач в грудні 2013 р. звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем посилаючись на те, що протягом останніх 4-х років сімейного життя стосунки погіршувались, що призвело до фактичного припинення між сторонами шлюбних відносин. Кожна із сторін має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім»ю. Відповідач нехтує сімейними цінностями, з його ініціативи постійно виникали сварки, свідком яких стає син, що тяжким чином впливає на його психічний стан. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги з підстав наведених в позовній заяві та пояснив, що сторони з січня 2010 р. не ведуть спільне господарство, не підтримують шлюбні стосунки. Примирення не можливе. Відповідач в судове засідання не з»явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином. Згідно ст. 224 Цивільного Процесуального Кодексу України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Виходячи з цього, суд, заслухавши думку представника позивача, який не заперечує проти заочного розгляду справи, вважає за можливе ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних доказів. Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи‚ суд вважаєщо позов підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно ч.2 ст.112 СК України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено що сторони зареєстрували шлюб 20.09.1985 р. Сторони від шлюбу мають повнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Сторони з 2010 р. не ведуть спільне господарство, не підтримують шлюбні стосунки. Фактичні обставини щодо взаємин подружжя свідчать, що розлад в сім»ї має не тимчасовий характер, а подальше спільне проживання в шлюбі стало неможливим, оскільки взаєморозуміння та почуття любові між сторонами втрачено. При таких обставинах шлюб підлягає розірванню. З урахуванням наведеного‚ на підставі ст.ст. 105, 110, 112 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-24 00:00:00

Позивач в грудні 2013 р. звернулась до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем посилаючись на те, що шлюбні відносини припинили з вересня 2006 р., спільне господарство не ведеться з 2006 р., кожен має іншу сім»ю, збереження шлюбу неможливе і суперечить інтересам сторін. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги з підстав наведених в позовній заяві та пояснила, що з відповідачем з 2006 р. не ведуть спільне господарство, не підтримують шлюбні стосунки, відповідач створив іншу сім»ю. Примирення не можливе. Спору про поділ майна не має. Дитина залишиться проживати з позивачем. Відповідач в судове засідання не з»явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, Згідно ст. 224 Цивільного Процесуального Кодексу України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Виходячи з цього, суд, заслухавши думку позивача, яка не заперечує проти заочного розгляду справи, вважає за можливе ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних доказів. Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи‚ суд вважаєщо позов підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно ч.2 ст.112 СК України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено що сторони зареєстрували шлюб 13.02.1993 р. Сторони від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Сторони з 2006 р. не ведуть спільне господарство, не підтримують шлюбні стосунки. Фактичні обставини щодо взаємин подружжя свідчать, що розлад в сім»ї має не тимчасовий характер, а подальше спільне проживання в шлюбі стало неможливим, оскільки взаєморозуміння та почуття любові між сторонами втрачено. При таких обставинах шлюб підлягає розірванню. З урахуванням наведеного‚ на підставі ст.ст. 105, 110, 112 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-27 00:00:00

Позивач в грудні 2013 року звернувся до суду, вказавши, що відповідно до укладеного договору б/н від 20.03.2007 року відповідач отримав у позивача кредит у розмірі 5000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом 36% річних. На порушення умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належно не виконав і станом на 31.10.2013 року має заборгованість - 12485,90 грн., яка складається з наступного: 8296,59 грн. - заборгованість по процентах за користування кредитом; 3118,55 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом, а також штраф відповідно до договору: 500 грн. - фіксована частина, 570,76 грн. - процентна складова. Просить стягнути з відповідача на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» вказану заборгованість за кредитним договором та судові витрати. В судовому засіданні представник позивача вимоги підтримала і просить їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце судового розгляду справи повідомлявся судом в установленому законом порядку - шляхом опублікування оголошення в ЗМІ, про причини неявки не повідомив. Суд вважає за можливе справу по суті розглянути за відсутності відповідача в судовому засіданні на підставі наявних у справі доказів, постановивши заочне рішення. Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити частково. Судом встановлено, що відповідно до укладеного між сторонами кредитного договору б/н від 20.03.2007 року відповідач отримав у позивача кредит у розмірі 5000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом 36% річних та комісії за несвоєчасне погашення заборгованості 1% від загальної суми заборгованості, але не менше 10 грн. в місяць згідно заяви позичальника, Умов та правил надання банківських послуг та Тарифів, котрі складають, за домовленістю між сторонами, зміст договору. Згідно ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Позивач взяті на себе зобов'язання із надання кредиту виконав в повному обсязі, тоді як відповідач взятих на себе зобов'язань за вказаним договором належним чином не виконав і станом на 31.10.2013 року має заборгованість, яка складається з наступного: 8296,59 грн. - заборгованість по процентах за користування кредитом; 3118,55 грн. - заборгованість по комісії, а також штраф відповідно до договору: 500 грн. - фіксована частина, 570,76 грн. - процентна складова. Вказані суми коштів слід присудити до стягнення на користь позивача з відповідача. Судовий збір в сумі 229,40 грн. сплачено позивачем і він підлягає стягненню на його користь з відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-16 00:00:00

Позивач в грудні 2013 року звернувся до суду з позовом до відповідача ПАТ «Новоград-Волинський м'ясокомбінат» про стягнення заборгованості по заробітній платі. В позовній заяві посилається на те, що з 03.09.2012 р. по 07.11.2013 р. працював у відповідача на посаді змінного комірника експедиції і був звільнений за угодою сторін. На день звільнення з роботи відповідач не виплатив йому заробітну плату, заборгованість по якій станом на 03.12.2013 року складає 1062,78 грн. Позивач в судове засідання не з'явився, однак від нього надійшла письмова заява про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі. У разі неявки відповідача не заперечує проти винесення по справі заочного рішення. Відповідач будучи повідомлений належним чином відповідно до вимог ст.ст.74,76 ЦПК України, в судове засідання не з'явився. За таких обставин, суд вважає за можливе слухати справу у відсутності відповідача за наявними матеріалами у справі з постановленням заочного рішення згідно ст.ст.224-226 ЦПК України. Врахувавши заяву позивача, дослідивши матеріали справи, та давши їм належну оцінку, суд приходить до наступного. Відповідно до ст.43 Конституції України право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Стаття 24 Закону України «Про оплату праці», стаття 115 КЗпП України передбачає, що заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує 16 календарних днів. Судом встановлено, що позивач [PERSON] з 03.09.2012 р. по 07.11.2013 р. працював у відповідача ПАТ «Новоград-Волинський м'ясокомбінат» (а.с.7). Згідно наказу від 07.11.2013 р. № 90 позивача звільнено з посади за угодою сторін по п.1 ст. 36 КЗпП України і станом на 03.12.2013 р. заборгованість по заробітній платі складає 1062,78 грн. (а.с.2,3). Відповідно до вимог ст.116 ч.1 КЗпП України при звільнені працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства проводиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. В зв'язку з тим, що відповідач, не здійснив вчасно розрахунок при звільненні працівника, відповідно до ст. 116 КЗпП України, що стверджується наданою довідкою про заборгованість (а.с.2), що призвело до порушення його трудових прав, та враховуючи відсутність спору про розмір невиплачених належних звільненому працівникові сум, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, підтверджуються належними доказами та задовольняє їх в повному обсязі. На підставі ст. 88 ЦПК України також необхідно стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-27 00:00:00

Позивач в грудні 2013 року звернулася до Дзержинського районного суду м.Харкова з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем посилаючись в заяві, що 20.08.2011 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON] в Московському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис №725. Від шлюбу сторони мають дитину - [PERSON], [INFO]. Подружні стосунки між [PERSON] та [PERSON] на даний час припинені, причиною припинення стосунків явилось не порозуміння в сім'ї. Просить суд позов задовольнити. Позивач в судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву щодо розгляду справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, наполягала на задоволенні позову. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву щодо розгляду справи у його відсутність, вказавши, що позовні вимоги підтримує та не заперечує проти розірвання шлюбу. Суд, перевіривши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сім'я фактично розпалася, шлюбні стосунки між позивачем та відповідачем припинені в червня 2013 року. Подружжя на даний час спільного господарства не ведуть, проживають окремо. В подальшому спільне проживання та зберігання сім'ї не можливо. На підставі викладеного,

Outcome: approved