Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-03 00:00:00

Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася та подала до суду заяву, у якій просить розгляд справи слухати у її відсутності. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився та подав до суду заяву у якій визнав позов. Відповідно до ч.3 статті 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно до ч.3 ст. 200, ч.4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав, ухвалює за результатами підготовчого провадження рішення про задоволення позову. Суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Таким чином, наявні підстави для винесення рішення за результатами підготовчого провадження. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , дошлюбне прізвище [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб 29 вересня 2007 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Кельменецького районного управління юстиції Чернівецької області, про що зроблено актовий запис за № 79. Сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Позивачка просить розірвати шлюб між сторонами з тих підстав, що сім`я сторін існує лише формально, відповідач відмовився подати до суду спільну заяву про розірвання шлюбу. Вказані обставини стверджуються свідоцтвом про шлюб між [PERSON] та [PERSON] виданим 29 вересня 2007 року на бланку серії [NUMBER] , копією свідоцтва про народження [PERSON] виданого 14 жовтня 2010 року на бланку серії [NUMBER] , довідкою № 2033 виданою Кельменецькою селищною радою Кельменецького району Чернівецької області 22 серпня 2019 року. Суд вважає, що подальше збереження шлюбу порушує передбачене ст. 56 Сімейного кодексу України право дружини та чоловіка на особисту свободу. Згідно ч. 3, ч. 4 ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч. 1, ч. 2 та ч. 3 ст. 55 Сімейного кодексу України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. В порушення ст. 43 ЦПК України відповідач не надав суду жодного доказу, який би підтверджував можливість примирення. Крім того, відповідач не надав суду доказів, що між ним та позивачкою дійсно існують сімейні відносини як між подружжям. Враховуючи, що позивачка заперечує проти збереження сім`ї, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, а тому позовні вимоги [PERSON] слід задовольнити. На підставі п. 4 ч.2 ст.18, ст.ст. 24,55, 56, 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved