Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-19 00:00:00

Позивач вказує на те, що він визнаний батьком [PERSON], [INFO], яка з серпня 2013 року проживає з ним та перебуває на його повному утриманні. Матірю вказаної дитини являється [PERSON] з якою він проживає окремо. На підставі рішення Любарського районного суду від 11.03.2015 року відповідачка зобовязана сплачувати аліменти на його користь на утримання доньки [PERSON] у розмірі 500 грн. щомісяця до досягнення донькою повноліття. Однак, відповідачка аліментів не сплачує, внаслідок чого має заборгованість в сумі 12516 грн. Причиною звернення до суду стала та обставина, що розмір аліментів не відповідає реальним потребам дитини та розміру визначеному ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України. Саме тому він звернувся до суду з проханням ухвалити рішення про стягнення з відповідачки на його користь аліментів на утримання доньки у розмірі 1000 грн. щомісяця, починаючи з дня подачі заяви і до досягнення донькою [PERSON] повноліття, тобто до 07.12.2028 року. Крім того, позивач просить стягнути з відповідачки на його користь заборгованість по сплаті аліментів на утримання дитини у сумі 12516 грн., а також понесені ним судові витрати. Позивач у судове засідання на розгляд справи не зявився, але надав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачка в судове засідання не зявилася хоча про час, дату та місце розгляду справи повідомлялася у встановленому законом порядку, що стверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, однак від неї не надійшло повідомлення про причину неявки, відзив на позов не подала, а тому суд у відповідності до ст.280 ЦПК України приходить до висновку, що справу слід розглядати в порядку заочного провадження. Відповідно до ст.280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, не подав відзив на позов, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Розглянувши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. 07 грудня 2010 року народилася [PERSON], що стверджується свідоцтвом про народження серії 1-ТП №238004, актовий запис №42, батьками якої записані [PERSON] та [PERSON]. Рішенням Любарського районного суду Житомирської області №282/215/15-ц від 11 березня 2015 року, [PERSON] позбавлено батьківських прав відносно дитини [PERSON], яку залишено для проживання з батьком [PERSON] та покладено обовязок сплачувати аліменти на користь останнього на утримання доньки [PERSON], у розмірі 500 грн. щомісяця, до досягнення донькою [PERSON] повноліття, тобто до 07.12.2028 року. Довідка №1946 від 30.11.2017 року, видана виконавчим комітетом Любарської селищної ради вказує на те, що дитина [PERSON], [INFO] проживає разом із батьком [PERSON] в с.Громада по вул.Хутірській,3 Любарського району. Згідно довідки №7.9-15/2017/8764, виданої 04.12.2017 року Любарським районним відділом державної виконавчої служби, заборгованість [PERSON] по сплаті аліментів на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON], станом на 01.12.2017 року становить 12516,13 грн. Відповідно до ч.1 ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч.1 ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Саме тому, враховуючи те, що після ухвалення рішення суду, згідно якого із відповідачки стягуються аліменти на утримання доньки в розмірі, що на даний час є меншим ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідної вікової категорії, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення та визначає суму аліментів у розмірі 1000 грн. щомісяця. Відповідно до ч.4 ст.194 СК України, заборгованість за аліментами стягується незалежно від досягнення дитиною повноліття. Згідно ч.4 ст.195 СК України, розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем. Враховуючи викладене суд вважає, що належними та допустимими доказами доведено те, що у відповідачки рахується заборгованість по сплаті аліментів, яку необхідно стягнути на користь позивача. Оскільки рішення ухвалено на користь позивача, то з відповідачки у відповідності до ст.141 ЦПК України, підлягає стягненню на користь Державної судової адміністрації України судовий збір в розмірі 1280 грн. та на користь позивача понесені ним судові витрати в сумі 300 грн.

Outcome: approved