Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-27 00:00:00

Позивач [PERSON], уточнивши свої позовні вимоги (а.с.131-134), просить суд стягнути на його користь солідарно з ТОВ «Транс-Сервіс-1» та АТ «Страхова компанія» АХА Страхування» на відшкодування матеріальної шкоди за знешкоджений автомобіль [NUMBER] - 257\~420 грн.22 коп.; та на відшкодування моральної шкоди 50 000 грн., а всього 307 420 грн. 22 коп. Позивач вказує, що 14 червня 2011 року між ним та ПАТ «Креді [PERSON]» був укладений кредитний договір за № 1/1118158 строком дії до 13 червня 2017 року. За умовами договору [PERSON] отримав цільовий кредит в сумі 89025 грн. на придбання легкового автомобіля «Hyundai Accent», після купівлі якого 15 червня 2012 року уклав з AT «СК»АХА Страхування» договір добровільного страхування наземного транспорту «Все включено» за №1516а/12зп. 27 січня 2013 року стався страховий випадок, а саме ДТП з належним позивачу автомобілем. Вироком Василівського районного суду від 12 червня 2013 року [PERSON] засуджений за ч. 1 ст.286 КК України та він був визнаний винним у скоєнні ДТП, яке мало місце 27 січня 2013 року, біля 18 год. 50 хв., на 322км+210 м автодороги «Харків-Сімферополь». В результаті ДТП автомобіль позивача був технічно пошкоджений, а [PERSON] дружині позивача, яка була пасажиром автомобіля, було завдано тілесних ушкоджень. Вартість відновлення пошкодженого транспортного засобу позивача становить 124 509 грн. 68 коп., що перевищує 70% від його дійсної вартості на момент укладання договору страхування (100 000,0грн) , та за умовами договору визнається повною загибеллю транспортного засобу. Станом на 03 вересня 2015 року вартість відновлення пошкодженого транспортного засобу становить 306 051 грн. 04 коп., що перевищує 70% від його дійсної вартості на момент укладання Договору (100 000,0 грн.) , та за умовами Договору визнається повною загибеллю транспортного засобу. Згідно довідки AT «СК «AXA Страхування» від 06 червня 2013 року за №478/у-13 суму страхового відшкодування в розмірі 48 630 грн. 82 коп., було перераховано на реквізити вигодонабувача банку в рахунок погашення кредиторської заборгованості позивача. Позивач [PERSON] вказує, що він вимушений був достроково, до травня 2013 року погасити залишок платежів за кредитним договором, щоб припинити договірні правовідносини за цільовим кредитом, не маючи можливість користуватись автомобілем, придбаним за кредитні кошти. Позивач, посилаючись на положення ч.1 ст.1187. абзацу 2 ч.1 ст. 1192 ЦК України, вважає, що відповідачі повинні відшкодувати йому різницю між вартістю відновлення транспортного засобу в сумі 257420 грн. 22 коп. та сумою сплаченого страхового відшкодування. Крім того, в наслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася внаслідок винних дій водія [PERSON], позивач знаходився на лікуванні у відділенні травматології Оріхівської центральної районної лікарні з 28 січня 2013 року по 10 лютого 2013 року з діагнозом: закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку, забій грудної клітини зліва, забій лівого плечового суглоба. Під час ДТП та лікування він зазнав сильне нервове потрясіння, оскільки залишився а місці ДТП без допомоги, терпів фізичний біль, зазнав моральних переживань у звязку з ушкодженням його здоровя, ушкодженням здоровя його дружини - [PERSON] та повним знешкодженням єдиного транспортного засобу; хвилювання та думки про відновлення транспортного засобу, тримали його у постійній нервовій та психологічній напрузі, що вплинуло на відносини в сім'ї та на роботі. Втративши можливість користуватись своїм транспортним засобом, позивач був змушений витрачати час для пересування громадським транспортом на роботу та по робочих справах, змінив свій звичний робочий день, оскільки витрачав час на поїздки до станцій технічного обслуговування, оцінювачів, органів судової влади та державної автомобільної інспекції з метою визначення вартості відновлювальних робіт, отримання необхідних документів для підтвердження розміру шкоди, що спричинило ряд незручностей та проблем, згаяного часу, який міг би бути витрачений на сім'ю та роботу. Необхідність сплачувати банку платежі за цільовим кредитним договором при неможливості користування автомобілем, придбаним за кредитні кошти, в звязку зі скоєнням злочину; заподіяння великих душевних страждань було викликано тим, що відповідачі не запропонували ніякої допомоги. Третя особа на стороні позивача, що заявила самостійні вимоги на предмет спору [PERSON] просить суд стягнути солідарно з ТОВ «Транс-Сервіс-1» та АТ «Страхова компанія» АХА Страхування» на її користь в якості відшкодування матеріальної шкоди за знешкоджений автомобіль [NUMBER] - 257420 грн. 22 коп. Позовні вимоги аналогічно обґрунтовані тим, що [PERSON] з 29 червня 2001 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], який за кредитним договором отримав кредит на придбання вказаного автомобіля. В результаті ДТП 27 січня 2013 року, що сталася з вини [PERSON], автомобіль, який є спільною власністю подружжя, був технічно пошкоджений. [PERSON] вважає, що відповідачі по справі повинні відшкодувати їй різницю між вартістю відновлення транспортного засобу в сумі 257420 грн.22 коп. та сумою виплаченого страхового відшкодування. Позивач [PERSON], третя особа, що заявила самостійні вимоги на предмет спору [PERSON] та їх представник - адвокат [PERSON], позовні вимоги підтримали та просили задовольнити повністю з підстав вказаних у позовах. Додатково до обставин, вказаних у позовних заявах позивач та третя особа [PERSON] пояснили, що вони просять про стягнення на їх користь загалом суми, вказаної у позові кожного 257\~420 грн. 22 коп., в рівних частинах. Крім того, пояснили, що отримане страхове відшкодування 48\~630 грн. 82 коп. та виручені ними за продаж залишків пошкодженого автомобіля кошти в сумі 44\~650 грн. були сплачені на погашення кредиту на користь ПАТ «Креді [PERSON]» та у судовому засіданні до початку розгляду справи по суті надати довідку про те, що станом на 10 грудня 2015 року заборгованість за кредитом, нарахованих відсотках та комісії за кредитним договором від 14 червня 2011 року, укладеним з [PERSON] відсутня, кредит повністю погашений. Представник відповідача ТОВ «Транс-Сервіс-1» у судове засідання не зявився, суду надано письмові заперечення проти позову (а.с.44-55). Заперечення мотивовані тим, що відповідачем після вказаного ДТП за участю транспортних засобів, що належать ТОВ «Тран-Сервіс-1» були вчинені всі необхідні дії для повного відшкодування шкоди, заявлено про подію у страхову компанію, надано документи для виплати страхового відшкодування. На думку відповідача, позивачем невірно тлумачиться зміст ст.ст.1166 та 1172 ЦК України, оскільки за змістом ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала цивільну відповідальність, відшкодовує заподіяну шкоду виключно в межах, що не покривається страховим полісом, а такими межами є франшиза та страхова сума. В запереченнях вказано, що відповідач експлуатував транспортні засоби, маючи поліси обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності, копії яких надані суду. Непредявлення вимог до страховика є підставою для відмови в позові. Відповідно до полісів страхування АВ\\9879244, АЕ\\1385744, виданих АТ «СК АХА Страхування», франшиза становить 0 грн., тому відповідач не несе мінімального розміру витрат, що не покриваються полісом страхування, а завдана матеріальна шкода в повному обсязі підлягає відшкодуванню страховиком. Також відповідачем з метою відшкодування ймовірних збитків, було укладено додатково договір добровільного страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів №137343Гдго/12лв/схас, яким було встановлено додатковий ліміт 100\~000 грн. до ліміту, передбаченого Законом України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». За таких обставин заявлена позивачем матеріальна шкода повністю покривається полісами страхування та відсутні підстави для стягнення відшкодування з відповідача ТОВ «Трас-Сервіс-1». Також відповідач не погодився з розрахунком матеріальної шкоди, наведеної позивачем у позові. В частині стягнення моральної шкоди на користь позивача, відповідач вважає, що така шкода в розмірі 5% від виплати за завдану позивачу шкоду покривається полісом обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власника транспортного засобу. Відповідач просив суд відмовити в задоволенні позову в частині стягнення матеріальної шкоди повністю, вимоги щодо стягнення моральної шкоди задовольнити, з врахуванням рішення суду щодо стягнення такої шкоди на користь [PERSON], виходячи з засад розумності та справедливості, з урахування ліміту відшкодування моральної шкоди страховою компанією. Представники відповідача [PERSON] товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» та третьої особи ПАТ «Креді [PERSON]», третя особа [PERSON] у судове засідання не зявилися, причини неявки суду не повідомлені, жодних заперечень, проти заявлених позовних вимог та доказів на їх обґрунтування, суду не надано. 12 листопада 2015 року поштою від представника відповідача АТ «СК «АХА Страхування» суду надійшло клопотання (а.с.182) про залучення третьої особи до участі у справі, в якому представник відповідача [PERSON], що діє за довіреністю, вказала, що їй не зрозуміла суть позовних вимог до страхової компанії. Вимога про солідарне стягнення з роботодавця особи, винної у збитках позивачів та страхової компанії, яка сплатила відшкодування цих збитків за рахунок договору майнового страхування необґрунтована та незрозуміла. Безпідставними вважає представник відповідача вимоги про солідарне стягнення шкоди, посилаючись на ст.ст.541, 543, 1190 ЦК України. Вислухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали цивільної справи та кримінального провадження № 12013080190000187, яке розглядалося судом в порядку, визначеному ч.3 ст.349 КПК України (провадження №1кп/311/129/2013, справа № 311/2218/13), суд вважає необхідним позовні вимоги задовольнити частково, виходячи з наступного. Відповідно до положень ст.ст.10, 57 , 58, 59, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень та повинна надати суду належні докази, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, та в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Ст.1187 ЦК України передбачає, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом.. Згідно зі ст.1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду, передбачені ст.1166 ЦК України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної … особи, а також шкода, завдана майну фізичної … особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Шкода, завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок непереборної сили, відшкодовується у випадках, встановлених законом. Шкода, завдана правомірними діями, відшкодовується у випадках, встановлених цим Кодексом та іншим законом. Підстави відповідальності за завдану моральну шкоду передбачені ст.1167 ЦК України, відповідно до якої моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: 1) якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки; 2) якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт; 3) в інших випадках, встановлених законом. Ст. 1168 ч.1 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів. Ч.1 ст. 1172 ЦК України встановлює, що юридична … особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків. Ч.1 ст. 1177 ЦК України передбачено, що відшкодування (компенсація) шкоди фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення здійснюється відповідно до закону. Порядок відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки передбачено ст.1187 ЦК України. Зокрема відповідно до п.1 ч.1 цієї статті шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Способи відшкодування шкоди, завданої майну потерпілого передбачені ст. 1192 ЦК України Відповідно до ст. 1194 ЦК України відшкодування шкоди особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відносини у сфері страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Конституцією України , Цивільним кодексом України, Законом України «Про страхування», Законом України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», та іншими законами України і нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них. Ст.25, 26 Закону України «Про страхування» визначені порядок і умови здійснення страхових виплат та страхового відшкодування та можливість оскарження у судовому порядку відмови страховика у страховій виплаті. Ст.45 цього ж закону передбачає, що спори, пов'язані із страхуванням, вирішуються в порядку, передбаченому чинним законодавством України. Відповідно до п. 9.1 ст.9 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобовязаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. П. 9.2. цієї ж статті передбачено, що розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50 тисяч гривень на одного потерпілого. .. п. 9.3. визначає, що розмір страхової суми за шкоду, заподіяну життю та здоровю потерпілих, становить 100 тисяч гривень на одного потерпілого. П. 9.4. визначено, що страхові виплати за договорами обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності обмежуються страховими сумами, які діяли на дату укладення договору та зазначені в договорі страхування. Відповідно до положень ст.22 цього ж Закону (п.22.1) у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи. Ст.23 визначає, що шкодою, заподіяною життю та здоровю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є: шкода, повязана з лікуванням потерпілого; шкода, повязана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим; шкода, повязана із стійкою втратою працездатності потерпілим; моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у звязку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя; … Ст. 26-1 цього Закону передбачено, що страховиком відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоровя під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоровю. Відповідно до ст. 28 цього Закону - шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов'язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу… Ст.30 Закону визначає, що (п.30.1) транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. 30.2. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 29 червня 2001 року по теперішній час, що підтверджено свідоцтвом про одруження (а.с.87). 14 червня 2011 року між ПАТ «Креді [PERSON] банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №1/1118158, за умовами якого позичальнику було надано кредит на придбання автомобіля «Hyundai Accent» в сумі 89025 грн. на строк до 13 червня 2017 року. Копія договору є у справі (а.с.6-13). Надану позивачем довідку про відсутність заборгованості (а.с.14) за кредитним договором суд до уваги не приймає, як неналежний доказ, оскільки в ній зазначено про іншого позичальника та інший договір. У судовому засіданні представником позивача та третьої особи [PERSON] суду надано довідку ПАТ «Креді [PERSON] банк» про те, що станом на 10 грудня 2015 року вказаний вище кредит повністю сплачений, заборгованості позичальник [PERSON] не має. По кримінальному провадженню №12013080190000187 вироком Василівського районного суду Запорізької області від 12 червня 2013 року [PERSON] було визнано винним у вчинені злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України. Копія вироку є у справі (а.с.15-16). Вказаним вироком встановлено, що 27 січня 2013 року, біля 18 години 50 хвилин, у темну годину доби, на автодорозі «Харків-Сімферополь на 322 км + 210 м» водій [PERSON], керуючи автомобілем [NUMBER], з напівпричепом- цистерною, державний реєстраційний номер ВС 6644 XT, що належать ТОВ «Транс-Сервіс-1» та були у технічно справному стані, рухався зі сторони м. Запоріжжя у сторону м. Василівка. Під час руху він не слідкував за дорожньою обстановкою, не врахував особливості вантажу та вибрав швидкість руху, яка не забезпечувала в умовах, що склались, контроль над транспортним засобом, та допустив виїзд напівпричепа-цистерни на зустрічну смугу руху та зіткнення з автомобілем [NUMBER] під керуванням водія [PERSON], у якому знаходилась пасажирка [PERSON], після чого, з міста пригоди зник. Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] отримала тілесні ушкодження у вигляді: закритого осколкового перелому дистального відділу лівої ліктьової кістки, що відноситься до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, по критерію часу розладу здоров'я більше 21 дня, а також струс головного мозку, забійні рани обличчя та волосяної частини голови, що кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що потягнули за собою короткочасний розлад здоров'я менше ніж 21 день. Своїми умисними діями водій [PERSON] порушив вимоги п.12.1 Правил дорожнього руху України, що знаходиться у причинному звязку з дорожньо-транспортною пригодою та її наслідками у вигляді спричинення потерпілій [PERSON] середньої тяжкості тілесних ушкоджень. Оскільки автомобіль [NUMBER] був куплений позивачем [PERSON] на отримані в кредит кошти під час шлюбу з [PERSON], відповідно до положень ст.ст.355, 368 ЦК України, ст.ст. 60, 61, 63 , 70 СК України, вказаний автомобіль був спільною сумісною власністю подружжя [PERSON] та [PERSON], і кожен з них мав рівні частки в ньому, доказів про інший режим цього спільного майна суду не надано. Позивач виконав дії, передбачені ст.33 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а саме інформував страховика про настанні ДТП, звертався з заявою про виплату йому страхового відшкодування, відповідно до вимог ст.35 цього ж Закону. Відповідно до ст. 36 цього ж Закону страховик,

Outcome: partial