Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася з позовною заявою до [PERSON] про позбавлення батьківських прав відносно його неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що з 2014 року відповідач проживає окремо, життям дітей не цікавився, з ними не спілкується, не проявляє щодо них батьківського піклування, не дбає про їх матеріальне забезпечення, фізичний та духовний розвиток, взагалі байдуже відноситься до дітей, у зв'язку з чим позивач просить позбавити відповідача батьківських прав та стягнути з нього аліменти на утримання дітей у розмірі 1500,00 грн. щомісячно на кожну дитину, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку. Позивач та її представник в судове засідання не з'явилися, проте її представник надав до суду заяву про слухання справи у їх відсутність, на позовних вимогах наполягав, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату та місце розгляду справи повідомлений шляхом виклику через оголошення у пресі, отже відповідно до ст.128 ЦПК України, є таким що повідомлений про час та дату розгляду справи належним чином, заяв та клопотань до суду не надавав, про причини неявки не повідомив, тому суд визнає його неявку з неповажних причин. Приймаючи до уваги вищенаведене, судом 14 грудня 2017 року відповідно до вимог ст.281 ЦПК України винесено ухвалу про заочний розгляд справи. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних, встановлених судом обставин і визнаних відповідно до них правовідносин. [PERSON] являється матір'ю неповнолітніх дітей - [PERSON] та [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження дітей. [PERSON] являється батьком неповнолітніх дітей - [PERSON] та [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження дітей. Відповідно до довідки про склад сім'ї позивача, вбачається, що вона проживає разом з дітьми , отже батько дітей проживає окремо. Відповідно до характеристик, виданих Петрівською ЗОШ 1-3 ступенів №2 [PERSON] та [PERSON] навчаються в даній школі, за час навчання зарекомендували себе здібними дітьми, але не старанними. Мати приділяє достатньо уваги їхньому вихованню, батько не приділяє уваги вихованню дітей, за час навчання жодного разу не відвідав школу, шкільним життям доньок не цікавиться. Виконавчий комітет Петрівської селищної ради Іванівського району Одеської області, на території якої проживають позивач з дітьми, вважає за доцільне позбавити відповідача батьківських прав, як такого, що не займається вихованням та утриманням дітей, що підтверджується рішенням від 03.07.2017 року Комісія з питань захисту прав дитини Іванівської районної державної адміністрації Одеської області вирішила визнати за доцільне позбавлення відповідача батьківських прав відносно його дітей, що підтверджується висновком, долученим до матеріалів справи. Вирішуючи питання про застосування норм матеріального права, суд виходив з такого. Зі змісту ст. 150 СК України вбачається, що батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до ст.11 Закону України «Про охорону дитинства» сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Застосовуючи зазначенні в рішенні нормативно-правові акти, беручи до уваги письмові докази, задовольняючи позов суд виходить з таких мотивів. Виходячи з системного аналізу наведених в рішенні норм СК, Закону України «Про охорону дитинства», суд констатує, що наявність обставин порушення прав дитини та не виконання батьківських обов'язків має бути підставою для позбавлення батьківських прав відповідача. Відповідач ухиляється від виконання батьківських обов'язків по вихованню своїх дітей, що виражається з відсутності забезпечення їх матеріально, з дітьми не спілкується, турботи та уваги до них не проявляє. За таких обставин, суд приходить до висновку, що відповідача слід позбавити батьківських прав. Такий висновок підтверджується виходячи з практики Верховного Суду України. Так, в п.16 постанови Пленуму Верховного Суду України №20 від 19.12.2008 року «Про практику розгляду судами України справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» пленум роз'яснив, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитині, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання, не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляють інтересу до її внутрішнього світу та не створюють умов для отримання нею освіти. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або з власної ініціативи вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Вирішуючи справу,

Outcome: approved