Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-13 00:00:00

Позивач АТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернувся до суду із позовною заявою про стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості за кредитним договором в сумі 23961,72 гривень. Позивач мотивує свої позовні вимоги тим, що відповідач звернувся до АТ КБ «ПРИВАТБАНК» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву без номеру від 18 вересня 2014 року. Відповідач при підписанні анкети-заяви підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами Банку», складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг (далі - Договір), що підтверджується підписом у заяві. Заявою [PERSON] підтверджується той факт, що він був повністю проінформован про умови кредитування в АТ КБ «ПРИВАТБАНК», які були надані йому для ознайомлення в письмовій формі. Отже, підписавши заяву між сторонами, у відповідності до ст. 634 ЦК України, був укладений Договір про надання банківських послуг, який за своєю правовою природою є змішаним договором і містить в собі, зокрема, умови договору банківського рахунку та кредитного договору. На підставі Договору надання банківських послуг банком відкрито картковий рахунок із початковим кредитним лімітом у розмірі, що зазначений у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку, яка додається до позову, а [PERSON] надано у користування кредитну картку. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 38000,00 гривень. Таким чином, позивач свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, а саме надав [PERSON] можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач зобов`язувалась повернути витрачену частину кредитного ліміту відповідно до умов договору, а саме щомісячними платежами у розмірі мінімального платежу від суми заборгованості, який встановлений Договором, але в процесі користування кредитним рахунком [PERSON] не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями, у заявку з чим, останній станом на 27 жовтня 2020 року має заборгованість у сумі 23961,72 гривень. Представник позивача надав до суду клопотання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження (а.с. 53). Також, на адресу суду 13 квітня 2021 року від відповідача надішов відзив на позовну заяву в якій він вказує на те, що не заперечує відносно отримання коштів від АТ КБ «ПРИВАТБАНК» в розмірі, який зазначив позивач в своєму позові, але змушений акцентувати увагу суду на те, що періодично проводив плату за користування кредитом, але ці суми позивач зарахував як на погашення процентів за користування кредитом. Сума боргу, станом на підписання позовної заяви становила 23961,72 гривень, але на цей час, позивач вказує, що на погашення суми боргу вніс наступні кошти: -30.10.2020 року - 4500,00 гривень; -30.11.2020 року - 4500,00 гривень; -30.12.2020 року - 1000,00 гривень; -31.01.2021 року - 1010,00 гривень. Тому, [PERSON] просить суд врахувати виплати по погашенню часткової заборгованості, в період часу з 30.10.2020 року по 31.01.2021 року, (а.с. 63-64). Від відповідача та його представника не надходило клопотань про розгляд справи у поряду загального позовного провадження. Суд, у відповідності до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами, дослідивши які вважає, що позовна заява не підлягає задоволенню, з наступних підстав. Згідно Анкети-заяви про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в ПриватБанку від 18 вересня 2014 року [PERSON] отримав кредит від позивача у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок (а.с. 12). Як вбачається з розрахунків заборгованості за договором без номеру від 18 вересня 2014 року, укладеного між Приватбанком та клієнтом - [PERSON] , заборгованість останнього по договору станом на 27 жовтня 2020 року перед банком становить 23961,72 гривень (а.с. 5-9). Згідно довідки АТ КБ «ПРИВАТБАНК» між позивачем та [PERSON] був підписаний кредитний договір без номеру, за яким останньому було надано кредитну картку, відкриту 24.11.2016 року з терміном дії до травня 2020 року (а.с. 10). Відповідно до довідки АТ КБ «ПРИВАТБАНК» про зімну умов кредитування та обслуговування кредитної карти 24.11.2016 року позивачем було відкрито відповідачу кредитну картку з картковим рахунком та встановлено кредитний ліміт у 15000,00 гривень. В подальшому 31.03.2017 року кредитний ліміт збільшено до 15610,00 гривень; 16.09.2017 року збільшено кредитний ліміт до 38000,00 гривень; 01.06.2020 року зменшено кредитний ліміт до 00,00 гривень (а.с. 11). Відповідно до статуту АТ КБ «ПРИВАТБАНК», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 05 червня 2019 року №594 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 14 серпня 2019 року №712), позивач є правонаступником всіх прав та обов`язків ПАТ КБ «Приватбанк», яке було правонаступником всіх прав та обов`язків ЗАТ КБ «ПриватБанк», яке було правонаступником всіх прав та обов`язків ТОВ КБ «ПриватБанк» (а.с. 46-47). Як вбачається з виписки по картці/рахунку і додатковим рахункам договору, [PERSON] в період з 30.10.2020 року по 31.01.2021 року частково сплатив борг у сумі 11010,00 гривень (а.с. 63). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей термін. Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами, а розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно до ст. ст. 1049, 1054 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. Судом встановлено, що відповідач свої зобов`язання не виконав і тому станом на 27 жовтня 2020 року має перед позивачем заборгованість в розмірі 23961,72 гривень, але після складання позовної заяви, відповідач частково погасив заборгованність, яка станом на 31.01.2021 рік становить 12951,72, а тому, зважаючи на визнання відповідачем вимог позову, суд приходить до висновку, що зазначена заборгованість у розмірі 12951,72 гривень підлягає стягненню з [PERSON] , на користь позивача. Як вбачається з платіжного доручення №PROM9B7MTV від 09 листопада 2020 року позивачем АТ КБ «ПРИВАТБАНК» сплачено суму судового збору за звернення до суду з позовом до [PERSON] у розмірі 2102,00 гривень (а.с. 48). Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Виходячи з вищевикладеного, приймаючи до уваги, що суд дійшов висновку про доцільність часткового задоволення вимог позову, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача понесені останнім судові витрати зі сплати судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а саме 1136,17 гривень (12951,72 гривень * 2102,00 гривень / 23961,72 гривень = 1136,17 гривень) Відповідно до вимог статті 279 ЦПК України, справа в порядку спрощеного позовного провадження розглядається без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, то, відповідно до вимог частини 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. На підставі викладеного, ст. ст. 526, 530, 536, 610, 1048-1050, 1054 ЦК України,

Outcome: partial