Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-04 00:00:00

Позивач в особі голови правління Кредитної спілки «Центр фінансових послуг» звернувся до суду з позовом в якому просить стягнути з відповідачки [PERSON] на користь кредитної спілки заборгованість у розмірі 8413,88 грн., яка складається з наступного: 4150.72 грн. - заборгованість по тілу кредиту; 3796.37 грн. - заборгованість по відсоткам за період з 18.09.2019 по 18.11.2020, 138.10 грн. - інфляційні втрати на прострочене тіло кредиту за період з 27.04.2019 по 31.10.2020; 195.14 грн. - три проценти річних від простроченої суми кредиту за період з 27.04.2019 по 18.11.2020; 133.55 грн. - три проценти річних від простроченої суми зобов`язання по процентам за період з 18.09.2019 по 18.11.2020 та витрати по сплаті судового збору в сумі 2102 грн. В обґрунтування своїх вимог вказує, що 26.02.2019 року між Кредитною спілкою «Центр фінансових послуг» та відповідачкою [PERSON] укладено кредитний договір №В12/004/19/95/99СЗ. Відповідно до умов зазначеного договору, відповідачу було надано кредит в сумі 5882,49 грн., а вона в свою чергу зобов`язувалася проводити сплату нарахованих процентів і погашення частини кредиту не пізніше 15-го числа кожного місяця. Відповідачем дані вимоги Банку не виконанні, тому в зв`язку з порушенням зобов`язання за кредитним договором, відповідач станом на 18.11.2020 має заборгованість перед позивачем. Представник позивача Кредитної спілки «Центр фінансових послуг» в судове засідання не з`явився, при зверненні до суду з позовом заявив клопотання про розгляд справи за його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідачка в судовому засіданні частково визнала позовні вимоги позивача. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази, вважає, що позовні вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 26.02.2019 року між Кредитною спілкою «Центр фінансових послуг» та відповідачкою [PERSON] укладено кредитний договір №В12/004/19/95/99СЗ та додатковий договір про транш №1, відповідно до яких позивач надав відповідачу грошові кошти у розмірі 5882,49 гривень зі сплатою процентів за користування кредитом. Згідно п.3.1 вищевказаного кредитного договору № В10/084/18/74/04СЗ від 22.08.2018 року кредит надається відповідачу у національній валюті, після підписання договору готівкою в касі позивача або шляхом безготівкового перерахування коштів за дорученням відповідача. Відповідно до п.3.2 договору нарахування процентів за договором здійснюється на залишок суми кредиту за фактичну кількість календарних днів користування кредитом з розрахунку сімдесят два процентів річних. Згідно п.п.10 п.2.4 даного Договору відповідач зобов`язався проводити сплату нарахованих процентів і погашення частини кредиту не пізніше 15-го числа кожного місяця, а також сумами, не меншими, ніж вказані у додатковому договорі (додатку). Пункт 3.3 даного Договору передбачає, що змінювана ставка процентів складає вісімдесят чотири процентів річних. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Як вбачається з Додаткового договору про транш № 1 до Кредитного договору кредитної лінії № №В12/004/19/95/99СЗ про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту від 26.02.2019, Кредитна спілка «Центр фінансових послуг» надає [PERSON] транш згідно кредитного договору кредитної лінії в сумі 5882 гривень 49 копійок, строк дії даного додаткового договору про транш - з 26.02.2019 по 26.02.2020, тобто, строк на який надається кредит, становить 365 днів. Сторони погодили графік платежів в п. 3 додаткового договору, останній платіж - 26.02.2020. Згідно заяви від 26.02.2020 [PERSON] просила КС «Центр фінансових послуг» надати в межах ліміту відкритої їй кредитної лінії черговий транш у сумі 5882,49 грн., який їй було надано, що також підтверджується видатковим касовим ордером від 26.02.2019. У свою чергу, відповідачкою було порушено пункт 3 умов Додаткового договору № 1, а саме, зобов`язання проводити сплату нарахованих процентів і погашення частини кредиту вчасно кожного місяця (погодженого графіку), що в свою чергу спричинило затримку відповідачкою повернення частини кредиту та сплати процентів за кредитним договором. Таким чином наведене підтверджує отримання відповідачкою кредиту в розмірі 5882,49 грн. та порушення з боку останньої умов укладеного кредитного договору, у зв`язку з чим утворилась заборгованість по кредиту в розмірі 4150,72 грн., які підлягають стягненню на користь позивача. Крім того, суд вважає обґрунтованими розрахунки стягнення з відповідачки 138.10 грн. - інфляційних втрат на прострочене тіло кредиту за період з 27.04.2019 по 31.10.2020 та 195.14 грн. - три проценти річних від простроченої суми кредиту за період з 27.04.2019 по 18.11.2020, а від так приходить до висновку про задоволення позовних вимог в цій частині в повному обсязі. Згідно ст.. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст.. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст.. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Статтею 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Як вже зазначалось, строк кредитування становить 365 днів з 26.02.2019 по 26.02.2020. Як вбачається з поданого розрахунку заборгованості, проценти нараховувалися до 18.11.2020 включно та заборгованість по процентам відповідно становить 3796,37 грн.. Згідно із ч.1 ст.1048 ЦК позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів установлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Припис абз.2 ч.1 ст.1048 ЦК про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише в межах погодженого сторонами строку кредитування. Враховуючи викладене, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із ч.2 ст.1050 ЦК. (Висновок Верховного Суду від 06.02.2019 №175/4753/15-ц). Таким чином суд не може погодитись із розрахунком суми процентів до 26.10.2020 та приходить до висновку, що з відповідачки підлягають до стягнення заборгованість по процентам станом на 26.02.2020, яка згідно розрахунку становить 1436,94 грн.. Звідси також не можна погодитись із розрахованою сумою 133.55 грн. - три проценти річних від простроченої суми зобов`язання по процентам за період з 18.09.2019 по 18.11.2020, яка розраховувалась з суми процентів в розмірі 3796,37. Від так три проценти річних від простроченої суми зобов`язання по процентам становлять 50,54 грн (1436,94*3%*428/365). Частиною першою ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Згідно із частиною другою ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Отже, у разі неповернення позичальником суми позики своєчасно його борг складатиме: суму позики з урахування встановленого індексу інфляції за весь час прострочення грошового зобов`язання; проценти за позикою, якщо інше не встановлено договором або законом, нараховані відповідно до договору позики або облікової ставки НБУ за весь строк користування позиченими коштами; три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Проценти, передбачені ст. 625 ЦК України за своєю природою є відшкодуванням кредитору понесених втрат за несвоєчасне повернення грошових коштів, а відтак відрізняються від процентів, які підлягають сплаті за правомірне користування грошовими коштами, що свідчить про відсутність подвійного стягнення при нарахуванні 3 % річних від простроченої суми, включаючи нараховані проценти за користування коштами, встановленими договором. Враховуючи зазначене, 3% річних, передбачені частиною другою ст. 625 ЦК України, підлягають застосуванню до порушеного грошового зобов`язання, складовою якого, зокрема, є також нараховані проценти за користування кредитними коштами, строки сплати яких передбачено договором. Викладене узгоджується із правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду України від 19 жовтня 2016 року справа № 6-2129цс16. Враховуючи вищевикладене суд вважає, що позов Кредитної спілки «Центр фінансових послуг» підлягає частковому задоволенню та з відповідачки слід стягнути заборгованість в розмірі 5 971,44 грн., яка складається з наступного: 4150.72 грн. - заборгованість по тілу кредиту; 1436,94 грн. - заборгованість по відсоткам, 138.10 грн. - інфляційні втрати на прострочене тіло кредиту; 195.14 грн. - три проценти річних від простроченої суми кредиту; 50,54 грн. - три проценти річних від простроченої суми зобов`язання по процентам. Згідно до положень ч. 1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial