Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-29 00:00:00

Позивач в липні 2019 звернувся до суду з вищевказаним позовом до відповідача. В обґрунтування позову вказує, що 18.09.2017 року передав відповідачу в борг грошові кошти в сумі 4919 доларів США, що підлягали поверненню в строк до 08.11.2017 року. Окрім цього, в розписці вказано, що за кожен місяць користування грошовими коштами до моменту їх повернення, відповідач повинен сплатити позивачу проценти в розмірі 5 % від загальної суми позики. Проте, відповідач позику не повернув, як і не сплатив проценти за користування позикою. З метою врегулювання спору, 17.05.2019 позивачем було відправлено відповідачу вимогу про повернення грошових коштів, яка не була отримана останнім та повернулася позивачу у зв`язку з «закінченням строку зберігання» Оскільки позика не була повернута, оплати процентів за кожен місяць здійснено не було, їх загальна сума становить 5164 доларів США 95 центів : 5 % від 4919 доларів США = 245 доларів США 95 центів; (245,95 *21 місяць (з 18.09.2017 року по 19.06.2019 року ) = 5164 долари США 95 центів. Окрім того, через невиконання взятих зобов`язань нараховано 3 % річних відповідно до ст.625 ЦК України на прострочену суму. (4919 дол. США період прострочення 09.11.2017 - 02.07.2019 - 601 день прострочення - 3 % річних = 242 долари 99 центів). Враховуючи неналежне виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань просить суд стягнути з відповідача на свою користь 4919 доларів США - суму основного боргу, 5164 долари 95 центів - проценти за користування грошовими коштами ; 242 долари США 99 центів - 3 % річних від простроченої суми. Ухвалою суду від 02.08.2019 року по справі відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін. В судовому засіданні представник позивача позові вимоги підтримав, з обставин викладених в позовній заяві та просив суд позов задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував. В судове засідання призначене на 21.11.2019 на 12 год. відповідач не з`явився, про розгляд справи повідомлявся шляхом направлення судової повістки, однак повернувся конверт за закінченням терміну зберігання. В судове засідання призначене на 10.03.2020 на 11 год. відповідач повторно не з`явився, про розгляд справи судом повідомлявся, як шляхом направлення судової повістки, так і шляхом направлення смс повідомлення та шляхом публікації на сайті судової влади, причини неявки не повідомив, відзив на позов не надав. Суд за згодою позивача вважає за можливе провести заочний розгляд по справі без участі відповідача. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити з огляду на таке. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. 18.09.2017 року позивач [PERSON] з відповідачем [PERSON] уклали договір позики, котрий був оформлений розпискою, згідно умов якого позивач передав, а відповідач прийняв у борг грошові кошти в сумі 4919 доларів США, які зобов`язувався повернути до 08.11.2017 року. Вказаною розпискою сторони погодили, що за кожен місяць користування грошовими коштами до моменту їх повернення, відповідач повинен сплатити позивачу проценти в розмірі 5 % від загальної суми позики. Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно з ч. 2 ст.1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Статтею 1049 ЦК України передбачений обов`язок позичальника повернути позику, а саме: позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідач доводи позивача належними та допустимими доказами не спростував та доказів на підтвердження повернення позики суду не надав. Оскільки грошові кошти не були повернуті у визначений ст.1049 ЦК України строк, суд вважає, що позов про стягнення суми боргу в розмірі 4919 доларів США підлягає задоволенню. Ч.1 ст.1048 ЦК України передбачено, що розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки НБУ. У розписці вказано, що проценти нараховуються за кожен місяць користування грошовими коштами до моменту повного розрахунку (повернення позики) у розмірі 5 % від загальної суми позики. Оскільки позика не була повернута, оплати процентів за кожен місяць здійснено не було, їх загальна сума становить 5164 доларів США 95 центів, які також слід стягнути з відповідача на користь позивача за період з 18.09.2017 року по 19.06.2019 року. (5 % від 4919 доларів США = 245 доларів США 95 центів; (245,95 *21 місяць (з 18.09.2017 року по 19.06.2019 року) = 5164 долари США 95 центів.) Згідно зі ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення платежу, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно із частиною другою ст.625 ЦК України в разі порушення грошового зобов`язання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Також суд дійшов висновку про застосування до спірних правовідносин ч. 2 ст.625 ЦК України та стягнення з відповідача на користь позивача нарахованих відсотків за ст.625 ЦК України в розмірі 242 долари 99 центів. (4919 дол. США період прострочення 09.11.2017 - 02.07.2019 - 601 день прострочення - 3 % річних = 242 долари 99 центів). Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача судові витрати в сумі 2706 грн. 70 коп., які підтверджуються долученою до справи квитанцією про їх оплату. На підставі викладеного, ст.ст. 525, 526, 527, 625, 1046-1050 ЦК України

Outcome: approved