Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-10 00:00:00

Позивача [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача ТОВ «Росвен Інвест Україна», в якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №11657 від 23 травня 2019 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Наталією Станіславівною, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Росвен Інвест Україна», заборгованості за кредитним договором/заявки №003-12515-011013 від 01 жовтня 2013 року в сумі 35 041,79 грн. Вимоги позову обґрунтовані тим, що 01 жовтня 2013 року між позивачем та ПАТ «Дельта Банк» був укладений договір у вигляді заявки №003-12515-011013 та видачі картки з кредитним лімітом 21 300,00 грн. Договір було укладено у вигляді підписання заяви у вигляді пропозиції, оригінал якої зберігався в головному офісі відповідача у м.Сєвєродонецьк. Жодних документів про відступлення прав вимоги ТОВ «Росвен Інвест Україна» до позивача не надходило, договорів з цього приводу позивачем не підписувалось. 15 липня 2019 року позивачем поштою отримано постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №59462427 від 04 липня 2019 року, з якої позивач дізналась, що виконавчим написом, який вчинено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С., стягнуто з позивача на користь відповідача заборгованість у розмірі 35 041,79 грн. З виконавчим написом та розрахунком заборгованості позивач до теперішнього часу не ознайомлена. Позивач вважає, що виконавчий напис нотаріуса було вчинено з грубим порушенням порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами та за відсутності документів, які підтверджують безспірність заборгованості, а тому виконавчий напис нотаріуса має бути визнаний таким, що не підлягає виконанню. Ухвалою Дніпровського районного суду м.Києва від 02 вересня 2019 року відкрито провадження по справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомленням сторін. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 02 вересня 2019 року задоволено заяву позивача [PERSON] про зупинення виконання виконавчого напису, зупинено стягнення на підставі виконавчого напису №11657, вчиненого 23 травня 2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Наталією Станіславівною, про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна» заборгованості за кредитним договором №003-12515-011013 від 01 жовтня 2013 року в розмірі 35 691,79 грн та плати за вчинення виконавчого напису в розмірі 650,00 грн, загальна сума, яка підлягає стягненню, складає 35691,79 грн. 07 жовтня 2019 року позивачем [PERSON] отримано копію ухвали суду про відкриття провадження у справі, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення. Відповідачем ТОВ «Росвен Інвест Україна» копію вказаної ухвали суду з копією позовної заяви та доданими до неї документами отримано 16вересня 2019 року, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення. Третьою особою приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. також отримано копію вказаної ухвали суду з копією позовної заяви та доданими до неї документами та на виконання ухвали суду направлено копії документів, на підставі яких був вчинений виконавчий напис. Третьою особою приватним виконавцем виконавчого округу м.Києва Лановенко Л.О. копію вказаної ухвали суду з копією позовної заяви та доданими до неї документами отримано 16 вересня 2019 року, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення. Згідно вимог ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Положеннями ст.174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. У відповідності до ч.8 ст.279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідач та треті особи не скористались своїм правом та не направили до суду заяв по суті справи. Позивачем до суду додаткових заяв, пояснень також подано не було. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Таким чином, розглянувши подані позивачем документи, з`ясувавши фактичні обставини, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що надані позивачем докази та повідомлені ним обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, є достатніми для прийняття рішення у справі в порядку спрощеного позовного провадження, як це передбачено ст. 279 ЦПК України. Суд у порядку спрощеного позовного провадження без виклику у судове засідання сторін, дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити проценти. При цьому, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно вимог ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Судом встановлено, що 01 жовтня 2013 року [PERSON] подала до ПАТ «Дельта Банк» заяву №033-12515-011013 (пропозиція укласти договір (оферта)), згідно умов якої позивачеві надано ліміт кредитної лінії у сумі 21 300,00 грн на строк 364 календарних дні, тарифний пакет (тарифи) - кредитна картка №1 Еволюція лояльна (а.с. 31, 85). Відповідно до умов надання кредитної кратки тарифний пакет «кредитна картка №1 Еволюція Лояльна» пільговий період кредитування - безкоштовно до 55 днів, строк кредитування - на 364 дня з можливістю пролонгації, мета кредиту - власні потреби, форма повернення кредиту - щомісячно частку суми використаних коштів та всі плати і проценти, нараховані за місяць (обов`язків мінімальний платіж), мінімальний платіж по 1 066,00 грн, розмір переплати всього 2 786,00 грн, розмір плати за користування кредитною лінією (процентів) 2 786,00 грн, термін протягом якого заборгованість буде погашена 12 місяців (а.с.10). 06 жовтня 2017 року між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Росвен Інвест Україна» укладено договір №31/К про відступлення прав вимоги за кредитними договорами, відповідно до умов якого ПАТ «Дельта Банк» відступив ТОВ «Росвен Інвест Україна» належні банку, а ТОВ «Росвен Інвест Україна» набув права вимоги банку до позичальників-фізичних осіб, зазначених у Додатку №1 (а в подальшому згідно додатку до акту приймання-передачі прав вимоги до Договору) до цього договору (а.с.77-78). Згідно витягу з реєстру боржників до договору про відступлення прав вимоги за кредитними договорами №31/К від 06 жовтня 2017 року, в ньому вказана [PERSON] , номер кредитного договору №033-12515-011013 від 01 жовтня 2013 року, а також загальна заборгованість клієнта станом на 06 жовтня 2017 року - 35041,79 грн (а.с.86). 26 січня 2018 року між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Росвен Інвест Україна» укладено договір №143/К про відступлення прав вимоги за кредитними договорами, відповідно до умов якого ПАТ «Дельта Банк» відступив ТОВ «Росвен Інвест Україна» належні банку, а ТОВ «Росвен Інвест Україна» набув права вимоги банку до позичальників-фізичних осіб, зазначених у Додатку №1 до цього договору (а.с. 80-81). 09 квітня 2019 року ТОВ «Росвен Інвест Україна» було складено повідомлення про вчинення виконавчого напису, адресоване [PERSON]. яким від позивача вимагалось виконання зобов`язання за кредитним договором, а саме: у строк не пізніше 10 травня 2019 року оплатити заборгованість у повному розмірі - 36 166,79 грн та попереджалось, у разі невиконання зазначеної вимоги, застосування заходів примусового позасудового стягнення заборгованості, шляхом вчинення виконавчого напису нотаріуса (а.с.87). Доказів отримання даної вимоги позивачем матеріали справи не містять. Згідно поданих нотаріусу документів для вчинення виконавчого напису, відповідачем на підтвердження направлення позивачеві вимоги, було надано нотаріусу лише витяг з сайту Укрпошта про відстеження відправлення 033700984429, з якого вбачається що відправлення надійшло на поштове відділення м.Сєвєродонецк 15 квітня 2019 року та 16 травня 2019 року повернуто за зворотною адресою, у зв`язку з неврученням (а.с.88). 23 травня 2019 року представник відповідача звернувся до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису (а.с. 83). Також 23 травня 2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №11657, яким запропоновано звернути стягнення з [PERSON] , яка є боржником за кредитним договором №003-12515-011013 від 01 жовтня 2013 року, укладеним із ПАТ«Дельта Банк», право вимоги за яким перейшло до ТОВ «Росвен Інвест Україна», на підставі договору про відступлення прав вимоги за кредитними договорами №31/К, укладеного 06 жовтня 2017 року, на користь ТОВ «Росвен Інвест Україна»,строк платежу за яким настав, боржником допущено прострочення платежів, стягнення заборгованості проводиться за період з 06 жовтня 2017 року по 17 травня 2019 року, сума заборгованості складає 35 041,79 грн, у тому числі: прострочена заборгованість за тілом кредиту у розмірі - 21 280,16 грн; проценти за користування кредитом - 13 761,63 грн. За вчинення виконавчого напису, нотаріусом стягнуто плати із стягувача в розмірі 650,00 грн, які підлягають стягненню з боржника на користь стягувача. Загальна сума, яка підлягає стягненню з боржника [PERSON] на користь ТОВ «Росвен Інвест Україна» складає 35 691,79 грн (а.с. 65). 04 липня 2019 року приватним виконавцем виконавчого органу міста Києва Лановенко Л.О. відкрито виконавче провадження №59462427 з примусового виконання виконавчого напису №11657, виданого 23 травня 2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С., відповідно до якого стягнуто з [PERSON] на користь ТОВ «Росвен Інвест Україна» заборгованості за кредитним договором №003-12515-011013 від 01 жовтня 2013 року в розмірі 35 041,79 грн та плати за вчинення виконавчого напису в розмірі 650,00грн, загальна сума складає 35 691,79 грн (а.с.33) Відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку встановлених законом. Порядок правового регулювання діяльності нотаріату в Україні встановлено Законом України від 02 вересня 1993 року № 3425-XII «Про нотаріат» (Закон № 3425-XII). Відповідно до п. 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат», виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси. Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29.06.1999 року затверджено Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, в пункті 2 даної Постанови визначено про стягнення заборгованості за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Відповідно до п. 1.1., 1.2. глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерством юстиції України 22.02.2012 N 296/5 (далі за текстом - Порядок) для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно пунктів 3.1. - 3.5. глави 16 Порядку нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років; безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 №1172; якщо для вимоги, за якою вчиняється виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис вчиняється у межах цього строку; строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу; при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 №1172. Безспірний борг - це борг, що визначається боржником та кредитором, і про суму якого сторони не сперечаються, тобто у разі відсутності заперечень боржника вимога кредитора вважається безспірною. Таким чином, в обов`язок нотаріуса входить перевірка безспірності боргу у боржника після надання стягувачем документів, що встановлюють прострочення зобов`язання. При наявності заперечень боржника нотаріус повинен оцінити його аргументи на предмет наявності ознаки безспірності відносно вимог кредитора. За відсутності ознаки безспірності нотаріус повинен відмовити в здійсненні виконавчого напису. Відповідно до п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 31.01.1992 року «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні», при вирішенні справ пов`язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею, судам слід мати на увазі, що відповідно до Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом і за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами. Таким чином, в обов`язок нотаріуса входить перевірка безспірності боргу у боржника після надання стягувачем документів, що встановлюють прострочення зобов`язання. Однак, як вже зазначалось вище, доказів отримання позивачем вимоги відповідача про необхідність погашення заборгованості матеріали справи не містять. Згідно отриманих судом від приватного нотаріуса документів, на підставі яких був вчинений виконавчий напис №11657 від 23травня 2019 року, відповідачем на підтвердження направлення позивачеві вимоги, було надано нотаріусу лише відстеження, яке не містить ані адресата, ані адреси направлення, крім того, як убачається з інформації, що міститься у відстеженні, відправлення не вручене під час доставки. Отже позивач не могла подати будь-які заперечення щодо суми боргу, а нотаріус оцінити їх. Крім того, як убачається із заяви №003-12515-011013 від 01 жовтня 2013 року, строк ліміту кредитної лінії - 364 календарних дні (а.с.85), умовами договору передбачено погашення заборгованості частинами - щомісячне погашення до 25 числа кожного місяця (а.с.10). При цьому, з наданого відповідачем нотаріусу розрахунку суми заборгованості [PERSON] убачається лише розмір заборгованості за договором станом на 17 травня 2019 року, проте не зазначено строків її погашення. Отже зі змісту цього розрахунку нотаріус не могла встановити, на яку дату за платежами на яку суму виникла заборгованість, отже не могла й пересвідчитись в тому, що з дня виникнення права вимоги, яка обчислюється з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу, минуло не більше трьох років. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що нотаріус, при вчиненні виконавчого напису, виходячи з поданих їй документів, не могла не лише перевірити безспірність боргу, а й встановити, чи не минуло більше трьох років з дня виникнення права вимоги. При цьому, суд також враховує, що відповідач не скористався своїм правом та не подав відзив на позовну заяву з доказами на спростування доводів позовної заяви та на підтвердження направлення позивачеві письмової вимоги, а також доказів того, що за сумами, які складають заборгованість, на час вчинення виконавчого напису не сплив трирічний строк. Відповідно до ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтереси юридичних осіб, інтересів держави. Згідно вимог ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Наталія Станіславівна, приватний виконавець виконавчого округу м.Києва Лановенко Людмила Олегівна, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. На підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір у розмірі 768,40 грн. Враховуючи наведене та

Outcome: approved