Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-16 00:00:00

Позивач Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Ухвалою судді від 21.10.2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Разом з позовною заявою представником позивача Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» Гребенюком О.О. надано клопотання про огляд веб-сайту, за яким, на підтвердження дійсності змісту редакції Умов та правил надання банківських послуг АТ КБ «Приват Банк», яка діяла на день приєднання відповідача до відповідних умов, посилаючись на ч. 7 ст. 85 ЦПК України, просить суд здійснити огляд та фіксування змісту розділу 2.1. Умов та правил надання банківських послуг, які розміщені на офіційному веб-сайті АТ КБ «Приватбанк» за посиланням https://privatbank.ua/terms та доступні за наступним шляхом: «Архів договорів», перейти за посиланням «більше», обрати сторінку №7, повний текст за посиланням «Повний договір (актуальний на 01.07.2012 р.)», розділ 2.1. знаходиться на сторінках 31-47 повного договору. Клопотання мотивоване тим, що доказ, який необхідно оглянути, потрібен для підтвердження дійсності відповідної редакції Умов та правил надання банківських послуг АТ КБ «ПриватБанк» та фіксування змісту редакції Умов та правил надання банківських послуг, яка діяла на момент укладення кредитного договору. У судове засідання учасники справи, будучи повідомленими про дату, час і місце його проведення у порядку ст.128 ЦПК України, не з`явились. За вказаних обставин, розгляд клопотання здійснено судом за відсутності сторін відповідно до положень ч.1 ст.223 ЦПК України. При розгляді клопотання представника позивача, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч.ч.1, 7 ст.85 ЦПК України письмові, речові та електронні докази, які не можна доставити до суду, оглядаються за їх місцезнаходженням. У порядку, передбаченому цією статтею, суд за заявою учасника справи чи з власної ініціативи може оглянути веб-сайт (сторінку), інші місця збереження даних в мережі Інтернет з метою встановлення та фіксації їх змісту. Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані, крім іншого, встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч.5 ст.81 ЦПК України). Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду (ч.1 ст.83 ЦПК України). За змістом ч.1 ст.100 ЦПК України електронними доказами є інформація в електронній (цифровій) формі, що містить дані про обставини, що мають значення для справи, зокрема, електронні документи (в тому числі текстові документи, графічні зображення, плани, фотографії, відео- та звукозаписи тощо), веб-сайти (сторінки), текстові, мультимедійні та голосові повідомлення, метадані, бази даних та інші дані в електронній формі. Такі дані можуть зберігатися, зокрема, на портативних пристроях (картах пам`яті, мобільних телефонах тощо), серверах, системах резервного копіювання, інших місцях збереження даних в електронній формі (в тому числі в мережі Інтернет). Учасники справи мають право подавати електронні докази в паперових копіях, посвідчених у порядку, передбаченому законом (ч.3 ст.100 ЦПК України). Таким чином, електронні документи, як докази у справі, можуть бути подані стороною до суду як в оригіналі, так і в паперовій копії, при цьому, огляд електронного доказу (веб-сайту або сторінки) за його місцезнаходженням в мережі Інтернет здійснюється лише з метою встановлення та фіксування його змісту, а також за умови, що його не можна доставити до суду. Представником позивача не доведено наявності передбаченої ч.1 ст.85 ЦПК України підстави проведення судом огляду відповідного розділу «Умов та правил надання банківських послуг» в редакції станом на 01.07.2012 р. за їх місцезнаходженням на офіційному веб-сайті АТ КБ «ПриватБанк». Крім того, з обставин викладених у клопотанні не вбачається, що позивач не мав можливість: самостійно здійснити огляд веб-сторінки із залученням спеціаліста та зафіксувати це відповідним протоколом або скористатись послугами компаній, які проводять фіксацію і дослідження змісту веб-сторінок у мережі Інтернет з видачею експертних висновків, на підставі звернень будь-яких осіб. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що клопотання задоволенню не підлягає.

Outcome: dismissed