Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-30 00:00:00

Позивач [PERSON] у червні 2016 р. звернувся до суду з вище зазначеним позовом, посилаючись на те, що на підставі Договору купівлі-продажу квартири, укладений з відповідачкою 16.05.2016 р., він є власником квартири № [ADDRESS], яке зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно: [NUMBER]. Проте, позивач зазначає, що після набуття ним права власності на вказану вище квартиру він не може тривалий час потрапити до вказаного житлового приміщення, оскільки відповідачка в обумовлений договором строк не передала ключі від квартири та наразі уникає зустрічей з позивачем. Крім того, як вбачається з візуального огляду квартири з двору, зазначене житлове приміщення не звільнене від особистих речей відповідачки, у зв'язку з чим позивач позбавлений права користуватися, володіти та розпоряджатися належним йому майном, в саме: квартирою № [ADDRESS]. Позивач просив суд усунути перешкоди у користуванні ним квартирою [ADDRESS] шляхом виселення відповідачки [PERSON] без надання їй іншого житлового приміщення; та звільнення вказаного житлового приміщення від речей [PERSON] та будь-якого іншого, належного їй майна; передати позивачу у вільне користування за актом спірну квартиру та стягнути з відповідачки судовий збір. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив його задовольнити в повному обсязі. Представник відповідачки в судовому засіданні позов не визнала, оскільки між сторонами є домовленості, які до теперішнього часу не виконанні позивачем, а саме: грошову компенсацію за вмонтовану техніку (а.с. 59). Суд, заслухавши пояснення представників сторін та дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що на підставі Договору купівлі-продажу квартири від 16.05.2016 р., укладений між сторонами, позивач [PERSON] набув право власності на квартиру № [ADDRESS], яке зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно: [NUMBER] (а.с. 10-11, 12). Згідно ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Встановлено, що відповідно до п. 3.1.1 продавець - [PERSON] зобов'язалась передати квартиру покупцю - [PERSON], разом з повним комплектом ключів від цієї квартири, а також, передати всі документи , що стосуються квартири, не пізніше 17.05.2016 р., звільнивши повністю вищевказану квартиру від речей домашньої обстановки та вжитку та іншого належного продавцеві майна для вільного та безперешкодного користування нею з боку покупця (а.с. 10). Також, судом встановлено, що відповідачка [PERSON] в день підписання Договору купівлі-продажу квартири 16.05.2016 р. особисто отримала письмову Вимогу про строки виконання вказаного вище Договору (а.с. 13). Судом встановлено, що позивач [PERSON] письмовою вимогою від 29.11.2016 р. повідомив відповідачку [PERSON] про звільнення останньою квартири № [ADDRESS]. Вказана вище вимога була направлена відповідачці [PERSON] 01.12.2016 р., проте, була останньою проігнорована та не виконана (а.с. 57, 58). Також, встановлено, що у зв'язку з невиконанням відповідачкою [PERSON] умов Договору купівлі-продажу квартири від 16.05.2017 р., позивач змушений був звернутись до Святошинського управління поліції щодо перешкоджання користування його власністю, а саме: квартирою № [ADDRESS] (а.с. 66, 67). Таким чином, позивач [PERSON] до теперішнього часу позбавлений можливості користуватись, володіти та розпоряджатись, належною йому власністю, а саме: квартирою № [ADDRESS], оскільки відповідачка [PERSON] продовжує проживати у спірній квартирі, зберігати у вказаному житловому приміщенні особисті речі та інше майно, чим чинить позивачу перешкоди у володінні його власністю. Згідно ч. 1 ст. 383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї , інших осіб. Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Таким чином, оскільки право власності позивача [PERSON] щодо квартири № № [ADDRESS], в судовому порядку не оспорено представником відповідачки, останній має право безперешкодно володіти та користуватись належним йому майном, у зв'язку з чим, суд вважає занеобхідне усунути перешкоди у користуванні позивачу спірною квартирою відповідачкою шляхом виселення останньої з вказаного житла. При цьому, вимога позивача про передачу позивачу у вільне користування за актом спірної квартири № [ADDRESS], не підлягає задоволенню, оскільки факт набуття позивачем спірної квартири відповідачкою не оспорюється, Договір купівлі-продажу квартири від 16.05.2016 р. є чинним та зареєстрованим у передбаченим Законом порядку. Посилання представника відповідачки в обґрунтування її заперечень на позов, що згідно усної домовленості між сторонами, позивач [PERSON] зобов'язався сплати на користь відповідачки вартість вмонтованої техніки у квартирі № [ADDRESS], суд не приймає до уваги, оскільки така домовленість в судовому засіданні представником відповідачки не підтверджена всупереч ст. 60 ЦПК України, при цьому, умови Договору купівлі-продажу квартири від 16.05.2016 р., укладений між сторонами не містить будь-яких застережень (додаткових умов) щодо додаткових розрахунків між сторонами. Дослідивши зібрані докази по справі та давши їм оцінку в сукупності, суд дійшов висновку про часткову обґрунтованість вимог позову, які відповідно до ст. 60 ЦПК України представник позивача довів в судовому засіданні, у зв'язку з чим позов підлягає частковому задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: partial