Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-18 00:00:00

Позивач Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернувся в суд з даним позовом, в обґрунтування якого вказав, що 10.06.2015 року між позивачем та відповідачем укладено кредитний договір, за умовами якого відповідачу було надано кредит у розмірі 25000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. У зв`язку з порушенням відповідачем обумовленого сторонами строку погашення кредиту та сплати відсотків, станом на 18.04.2019 року утворилась заборгованість в сумі 82\~999,05 грн., з них: заборгованість за тілом кредиту 44\~765,11 грн., заборгованість за простроченим тілом кредиту 14\~162,80 грн., пеня 19\~642,61 грн., штраф (фіксована частина) - 500,00 грн., штраф (процентна складова) 3928,53 грн., яку позивач просить стягнути, відшкодувати судові витрати. Відповідачем надано відзив на позовну заяву, в якому висловлено заперечення щодо заявлених позовних вимог та вказано на повну сплату заборгованості за отриманими кредитними коштами. Відповідач вказує на те, що позивачем не надано належних доказів в обгрунтування розміру вимог. Позивачем в поданій відповіді на відзив зауважено на укладенні між сторонами договору про надання банківських послуг на підставі заяви позичальника, шляхом погодження з Умовами та правилами надання банківських послуг, тарифами, ознайомлення з якими підтверджується проставленим підписом на заяві. Також зауважує, що надана позивачем виписка по картковому рахунку має статус первинного документа з відтворенням всіх проведених операцій. В судове засіданні представник позивача надав заяву про можливість розгляду справи у його відсутності. Відповідач, представник відповідача просили відмовити у задоволенні позову у зв`язку з відсутністю належних доказів на підтвердження виникнення заборгованості. Судом встановлено, що між сторонами виникли цивільні правовідносини, основані на договорі. Так, 10.06.2015 року між позивачем та відповідачем укладено кредитний договір, за умовами якого відповідачу було надано кредит у розмірі 25000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Вказана обставина підтверджується поданою відповідачем анкетою-заявою про приєднання до умов і правил надання банківських послуг у «ПриватБанк» з проставленим підписом як позичальника на даній заяві, а також визнається сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити проценти. У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог вказаного Кодексу. Згідно з ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона\~повинна довести\~ті обставини,\~на які\~вона посилається\~як на\~підставу своїх\~вимог або\~заперечень,\~крім випадків,\~встановлених цим\~Кодексом. За положеннями ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). На підтвердження викладених обставин про існування заборгованості, її розміру, позивач надав розрахунок заборгованості, виписку по рахунку [PERSON] . Досліджуючи надані доказі в їх взаємному співставленні, суд приходить до висновку про їх невідповідність за наявними відомостями про рух коштів у відповідні проміжки часу. Так, згідно виписки по рахунку позичальником, крім інших операцій, здійснено поповнення рахунку, зокрема 20.06.2017 року на суму 20\~243,00 грн. та 27.06.2017 року на суму 17\~507.00 грн. При цьому, згідно доданого до позовної заяви розрахунку заборгованості рух коштів на відповідні суми у вищевказані періоди не обліковуються. Вказані випадки наводяться судом як приклад некоректного проведення розрахунку заборгованості, що виявляє загальну помилковість наданих доказів, та, за наслідком вказаних умов, виявляють недоцільність чіткого співставлення усіх інших вказаних грошових сум за такими доказами. Суд також звертає увагу, що заявлений позивачем розмір вимог в частині заборгованості за тілом кредиту та простроченим тілом кредиту в загальному обсязі 58\~927,91 грн. не відповідає встановленому ліміту кредитування в 25\~000.00 грн. З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що позивачем як стороною цивільного процесу, на яку покладаються відповідні обов`язки, не підтверджено існування заборгованості, в тому числі в обумовленому розмірі, шляхом надання чітких та зрозумілих доказів в їх взаємному узгодженні між собою. Враховуючи вищенаведене, суд відмовляє у задоволені позову за недоведеністю. \~ \~ \~ \~

Outcome: dismissed