Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-23 00:00:00

Позивач [PERSON] свої уточнені вимоги обґрунтовує тим, що Ковпаківський районний суд м. Суми 12.12.11 р. по справі №1806/2-2328/2011 ухвалив рішення, яким : 1. Визнав незаконним та скасував наказ ТОВ «Вольф Тайс» від 29.04.2010 р. №2-29-04/2010 про звільнення його з роботи за власним бажанням на підставі ст. 38 КЗпП України; зобов'язав ТОВ «Вольф Тайс» внести зміни до трудової книжки серії [NUMBER] щодо дати його звільнення з 01.06.2010 р. на 26.01.2011 p.; 2. Стягнув з ТОВ «Вольф Тайс» на його користь : - заборгованість по заробітній платі за період з 01.05.2010 р. по 31.12.2010 р. в сумі 60 191,89 грн.; - компенсацію за невикористану відпустку в сумі 10 340,01 грн.; - середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 01.01.2011 р. по 31.10.2011 р. в сумі 76 541,90 грн.; - на відшкодування спричиненої моральної шкоди - суму у розмірі 300 грн.; - витрати на правову допомогу у розмірі 500 грн. 15.05.2012 р. Ковпаківським районним судом м. Суми видано виконавчий лист №1806/2- 2328/11. 07.06.2012 р. ТОВ «Вольф Тайс» виконало рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 12.12.2011 р. по справі №1806/2-2328/2011 щодо сплати стягнутих коштів шляхом перерахування 147 873,80 грн. на казначейський рахунок Відділу ДВС Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві, які 26.06.2012 р. надійшли на його поточний рахунок в ПАТ «Ерсте Банк». Так як з моменту ухвалення 12.12.2011 р. судового рішення ТОВ «Вольф Тайс» виплатило присуджені належні йому кошти тільки 07.06.2012 року , то вважає, що має право на стягнення з товариства середнього заробітку за час затримки виплати коштів за період з 01.11.2011 р. по 07.06.2012 року у сумі 58 073,31 грн. / з розрахунку, що його середньомісячна заробітна плата складає 9757, 87 грн. / Також ТОВ «Вольф Тайс» на виконання рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 12.12.2011 р. про внесення змін до його трудової книжки щодо дати звільнення з « 01.06.2010 р. на 26.01.2011 р .« , здійснило запис 01.06.2012 р. за № 26, але з порушенням вимог Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників / затв. наказом Мінпраці, Мінсоцзахисту, Мінюсту України за № 58 від 29.08.1993 р / щодо зазначення формулювання звільнення з посиланням на статтю чи пункт закону. А тому з 21.08.12 р. неодноразово телефонував до керівництва підприємства з проханням внести записи у його трудову книжку у відповідність до вимог закону, в листопаді 2012 року і в січні 2013 р. направляв відповідний лист та телеграму. І тільки 25.01.2013 р. директором товариства у його трудову книжку внесено правильний запис за № 27 про звільнення. 20.08.2012 р. звернувся до ТОВ « Віст Груп « з приводу свого працевлаштування на посаді менеджера зі збуту, з подачею всіх необхідних документів. Однак йому було відмовлено з підстав невідповідності вимогам законодавства останнього запису у його трудовій книжці і вчиненого колишнім роботодавцем та яким є ТОВ «Вольф Тайс « . Після внесення відповідних записів відповідачем до трудової книжки, звернувся повторно 12.02.2013 р. до ТОВ « Віст Груп « з приводу працевлаштування на посаді менеджера, на що йому відмовлено з підстав відсутності вакансій. Так як неправильне формулювання про причини його звільнення і внесене ТОВ «Вольф Тайс» у його трудову книжку перешкодило працевлаштуванню, то вважає, що відповідно до вимог ст. 235 КЗпПУ має право на отримання середнього заробітку за час вимушеного прогулу, що становить за період з 21.08.2012 р. по 25.01.2013 р. суму у розмірі 40 436, 63 грн. Враховуючи зазначене, просить ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на свою користь : - середній заробіток за період з 01.11.2011 р. по 07.06.2012 р. в сумі 58 073,31 грн. ,без врахування податків, зборів, обов'язкових платежів ; - середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 21.08.2012 р. і по 25.01.2013 р. в сумі 40 436,63 грн. , без врахування податків, зборів, обов'язкових платежів / а.с. 1-2, 112 / У судовому засіданні представник позивача - [PERSON] заявлені вимоги пітримав з зазначених вище підстав і додатково пояснив, що після набрання чинності рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 12.12.2011 р. і яке сторонами не оскаржувалось, адміністрація боржника- ТОВ « Вольф Тайс « обіцяла сплатити всі присуджені [PERSON] кошти у добровільному порядку. А тому виконавчий лист не пред»являвся до виконання у відділ ДВС у примусовому порядку до травня 2012 року , коли стягувач зрозумів, що боржником зобов»язання по сплаті коштів виконуватись не буде. Так як товариство після пред»явлення виконавчого листа до примусового виконання здійснило перерахунок коштів на рахунок ДВС тільки 07.06.2012 року, то вважає, що позивач у відповідності до вимог ст. 117 КЗпП України має право на отримання середнього заробітку за затримку розрахунку за період і в сумі, зазначеній у позові. Так як неправильне формулювання звільнення [PERSON] і зазначене роботодавцем ТОВ «Вольф Тайс « у його трудовій книжці, перешкодило йому працевлаштуватись, працівник має право на отримання коштів у вигляді середнього заробітку за час вимушеного прогулу, згідно вимог ст.235 КЗпП України. Представник відповідача - ТОВ « Вольф Тайс « згідно поданої заяви просить відкласти розгляд справи на інший день у зв»язку з знаходженням у відпустці. Однак суд, з врахуванням думки представника позивача, вважає за необхідне розглядати справу без участі представника товариства і по заявам якого справа відкладалась слуханням неодноразово, бо зібрано достатньо доказів щодо прав та обов»язків сторін. А як вбачається з поданого письмового заперечення і що надійшло до суду поштою 21.01.2014 року, товариство позовні вимоги [PERSON] не визнає, вважає їх такими, що не ґрунтуються на законі і задоволенню не підлягають. Суд, вислухавши доводи представника позивача, вивчивши і оцінивши надані докази вважає, що заявлені вимоги [PERSON] не підлягають задоволенню, враховуючи наступні обставини. 1. Судом встановлено, що Ковпаківський районний суд м. Суми по справі №1806/2-2328/2011 ухвалив 12.12.2011 р. рішення, яким : - визнав незаконним та скасував наказ ТОВ «Вольф Тайс» від 29.04.2010 р. №2-29-04/2010 про звільнення позивача [PERSON] з роботи за власним бажанням на підставі ст. 38 КЗпП України; -зобов'язав ТОВ «Вольф Тайс» внести зміни до трудової книжки серії [NUMBER] щодо дати звільнення працівника з « 01.06.2010 р. на 26.01.2011 p.»; - стягнув з ТОВ «Вольф Тайс» на його користь [PERSON] : заборгованість по заробітній платі за період з 01.05.2010 р. по 31.12.2010 р. в сумі 60 191,89 грн.; компенсацію за невикористану відпустку в сумі 10 340,01 грн.; середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 01.01.2011 р. по 31.10.2011 р. в сумі 76 541,90 грн.; на відшкодування спричиненої моральної шкоди суму у розмірі 300 грн.; витрати на правову допомогу у розмірі 500 грн. Сторони не оспорювали ту обставину, що рішення не оскаржувалось в апеляційному порядку і набрало чинності / а.с. 3, 4 /. А тому у відповідності до вимог ст. ст.17, 19, 20, 25 Закону України « Про виконавче провадження « /надалі Закону /, це рішення підлягає виконанню Державною виконавчою службою на підставі виконавчого документу- виконавчого листа і що видається судом за заявою стягувача. Державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення. Виконавчі дії проводяться за місцем проживання, перебування, роботи боржника або місцезнаходженням його майна. У разі якщо боржник є юридичною особою, то виконання проводиться за місцезнаходженням його постійного діючого органу або майна. Державний виконавець зобов»язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред»явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам Закону, і пред»явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби. Протягом 3-х робочих днів державний виконавець з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, вказує про необхідність боржника самостійно виконати рішення у строк до 7-ми днів з моменту винесення постанови та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове його виконання, з стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов»язаних з організацією і проведенням виконавчих дій. Однак стягувачем [PERSON] заяву про примусове виконання виконавчого листа за № 1806/2-2328/11 р. подано до Відділу ДВС Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві тільки 21.05.2012 року , і постановою державного виконавця Савченко- Рошу Н.О. від 23.05.2012 р. відкрито виконавче провадження , з пропозицією боржнику - ТОВ « Вольф Тайс « самостійно, у 7-ми денний строк з дня винесення постанови , сплатити присуджені стягувачу [PERSON] грошові суми, з наданням підтверджуючого документу / а.с. 62 /. Так як ТОВ « Вольф Тайс « отримало постанову про відкриття виконавчого провадження тільки 01.06.2012 року, що перешкодило у добровільному порядку виконати судове рішення про сплату присуджених стягувачу коштів протягом 7-ми днів з дня її винесення, товариство звернулось з листом до Відділу ДВС з клопотанням поновити строк для добровільного виконання рішення, з зняттям арешту з кошів на банківському рахунку і накладеного ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 15.11.2011 року з метою забезпечення позову. Зазначена обставина позивачем , його представником у судовому засіданні не оспорювалась і ніяким чином не спростована / а.с. 63 /. А як вбачається з виписки руху коштів на поточному рахунку ТОВ « Вольф Тайс « за № 260033277, товариство перерахувало на рахунок ДВС Шевченківського районного управління юстиції одним платіжним дорученням від 07.06.2012 р. у повному обсязі всі присуджені до стягнення [PERSON] грошові кошти у загальній сумі 147 873, 80 грн. , про що також зазначає і сам позивач у своєму позові / а.с.30 /. Таким чином боржник у повному обсязі виконав рішення суду про стягнення на користь позивача грошових коштів . А постановою державного виконавця від 26.06.2012 р. виконавче провадження по виконавчому листу № 1806/2-2328/11 і виданого Ковпаківським районним судом м. Суми - закрито з підстав сплати коштів стягувачу у повному обсязі/ а.с. 65, 66 /. Виходячи з вимог Закону України « Про виконавче провадження « , підставою для виплати ТОВ « Вольф Тайс « присуджених судовим рішенням позивачу [PERSON] грошових сум є постанова державного виконавця про відкриття виконавчого провадження / що ухвалена на підставі поданого до виконання виконавчого листа / , та яка / постанова / виконана боржником у повному у обсязі у порядку і строки, передбачені ст.25 Закону. Суд не вбачає підстав вважати, що виконавчий лист не виконувався на протязі майже 6-ти місяців з вини боржника і щоб це було підставою для сплати заявлених коштів стягувачу [PERSON] у вигляді середнього заробітку за затримку виплати належних сум. Тому, у даному випадку вимоги, ст. 117 КЗпП України щодо стягнення коштів як середній заробіток за період з 01.11.2011 р. по 07.06.2012 р. в сумі 58 073,31 грн. за затримку розрахунку при звільненні застосовуватись не можуть, і посилка на дану норму права при вирішенні заявленої вимоги є не доречною. Враховуючи зазначене, вимога позивача щодо стягнення на його користь коштів у сумі 58 073,31 грн. задоволенню не підлягає. 2. Щодо вимоги про стягнення коштів у відповідності до ст. 235 КЗпП України, суд зазначає наступне. Позивач вважає, що має право на отримання грошових сум у відповідності до вимог ч.3 ст. 235 КЗпП України та яка зазначає, що у разі визнання формулювання причини звільнення неправильним або таким, що не відповідає чинному законодавству, у випадках, коли це не тягне поновлення працівника на роботі, орган, який розглядає трудовий спір, зобов»язаний змінити формулювання і вказати в рішенні причину звільнення у точній відповідності з формулюванням чинного законодавства та з посиланням на відповідну статтю/ пункт / закону. Якщо неправильне формулювання причини звільнення в трудовій книжці перешкоджало працевлаштуванню працівника, орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату йому середнього заробітку за час вимушеного прогулу в порядку і на умовах, передбачених ч. 2 цієї статті. Як вбачається з заявленої [PERSON] вимоги, підставою для стягнення коштів є відмова адміністрації ТОВ « Віст Груп « у його працевлаштуванні на посаді менеджера зі збуту з підстав невідповідності вимогам законодавства вчиненого останнього запису у його трудовій книжці колишнім роботодавцем та яким є ТОВ «Вольф Тайс «. Однак згідно рішення Ковпаківського районного суду м. Сум від 12.12.2011 р. зобов'язано відповідача - ТОВ «Вольф Тайс» внести тільки зміни до трудової книжки позивача в частині дати його звільнення з « 01.06.2010 р. на 26.01.2011 p. «, без зміни формулювання такого звільнення. Також суд вважає, що при умові допущення колишнім роботодавцем і яким є відповідач ТОВ «Вольф Тайс « , помилок в оформленні запису в трудовій книжці звільненого працівника -[PERSON] , це не є підставою для відмови нового роботодавця у прийнятті особи на роботу, тому що ці записи ніяким чином не стосуються прав чи обов»язків нового роботодавця, а можуть стосуватись тільки прав самого працівника, який не позбавлений можливості такі помилки виправити шляхом пред»явлення виконавчого листа до примусового виконання , що й було ним здійснено. Так, згідно наказу директора ТОВ « Вольф Тайс « від 14.06.2012 року, акту державного виконавця від 14.06.2012 року, рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 12.12.2011 р. в частині внесення записів до трудової книжки позивача щодо дати його звільнення виконано у повному обсязі / а.с. 5 , 28/. Крім того як вбачається з довідки ТОВ « Віст Груп «, на період серпня 2012 року у товаристві існувала вакансія посади менеджера зі збуту. Однак такого кандидата на посаду як [PERSON] в кадровому обліку товариства не зафіксовано, і не може бути підставою для відмови у працевлаштуванні кандидата на посаду невідповідність законодавству записів у його трудовій книжці / а.с. 41 /. Необхідно зазначити, що у відповідності до вимог ст. 60 ЦПК України, позивачем не надано ніяких безсумнівних доказів звернення до ТОВ « Віст Груп « у серпні 2012 р. з питанням свого працевлаштування і в чому йому було відмовлено саме з підстав невідповідності діючому законодавству записів в його трудовій книжці і вчинених за останнім місцем роботи працівника. Тому суд також не вбачає підстав для стягнення на користь позивача , згідно вимог ч.2 ст. 235 КЗпП України, коштів у вигляді середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 21.08.2012 р. і по 25.01.2013 р. в сумі 40 436,63 грн. Враховуючи зазначене вище, а також вимоги ст. 117, 235 КЗпП України, ст.ст. 17, 19, 20, 25 Закону України « Про виконавче провадження « , ст.ст. 10, 11, 60, 208, 212-215, 218 ЦПК України, суд -

Outcome: dismissed