Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-29 00:00:00

Позивач [PERSON] (Черкаська область, Монастирищенський район, с. Аврамівка, вул. Центральна, буд. 51) звернувся до Придніпровського районного суду м. Черкаси із позовом до [PERSON] (18001, [ADDRESS]) про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 09.07.2009 року він зареєстрував шлюб з відповідачем у відділі РАЦС по м. Черкаси Придніпровського району Черкаського міського управління юстиції, актовий запис № 108 від 09.07.2009 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - дочку [PERSON], [INFO] Вказує, що протягом останніх двох років сімейне життя між ними поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Кожен з них має протилежні погляди на шлюб та сім'ю і на цьому грунті в них часто виникають сварки, свідком яких стає їхня дитина, що негативно впливає на її психічний стан. За його глибоким переконанням подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає. Примирення між ними неможливе. Майновий спір в подільшому буде вирішуватися в окремому провадженні. Згоду про місце проживання та виховання дитини мід ними досягнуто. Просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачем. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, надав заяву про слухання справи за його відсутності. Також вказав, що позов підтримує в повному обсязі та просить його задоволити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилась, до початку слухання справи надала суду заяву про слухання справи за її відсутності. Також вказала, що позов визнає та не заперечує проти його задоволення. Також вказала, що просить їй залишити прізвище [PERSON]. Враховуючи думку позивача та відповідача, дослідивши письмові матеріали справи та докази в їх сукупності, на підставі повного, обєктивного та всебічного дослідження, суд приходить до наступного. Встановлено, що 09 липня 2009 року, згідно свідоцтва про шлюб ([PERSON] І-СР № 057200),сторони зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану по Придніпровському району міста Черкаси Черкаського міського управління юстиції, про що складено відповідний актовий запис № 108. Згідно свідоцтва про народження ([PERSON] 1-СР № 095514) сторони мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO], щодо місця проживання якої між сторонами спору не існує. Батьком дитини записаний відповідач. Також, спору щодо батьківства та про поділ спільного майна, що є спільною власністю подружжя між сторонами немає. Крім того, при прийнятті рішення по справі, суд враховує думку відповідача [PERSON], яка повністю погодилася із заявленими позовними вимогами та не заперечувала проти їх задоволення. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За приписами ч. 3 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного суду України №11 від 21 грудня 2007 року, «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сімї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову (ч. 4 ст. 206 ЦПК України). Зясувавши обставини справи, суд вважає, що шлюб між сторонами носить формальний характер, сімейних відносин сторони не підтримують з жовтня 2016 року, вони не повязані спільним побутом та бюджетом, взаємні почуття між ними втрачені і примирення між сторонами неможливе. Крім того, на думку суду, подальше перебування їх у шлюбі буде шкодити їхнім інтересам, а тому підстав щодо надання терміну для примирення, не вбачається. Частиною третьою статті 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя (ч. 1 ст. 110 СК України). Частиною 2 ст. 112 СК України встановлено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Статтею 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Отже, позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають до задоволення. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved