Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-08 00:00:00

Позивач в листопаді 2020 року звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. В обґрунтування позову вказує, що25.12.2009 року між сторонами був укладений шлюб, від якого сторони мають малолітнього сина: [PERSON] , [INFO] , який проживає разом із матір`ю. 17.11.2017 р. шлюб між сторонами було розірвано. Позивач вказує, що з березня 2020 року у добровільному порядку відповідач матеріальну допомогу на утримання сина не надає, у зв`язку з чим позивач звернулась до суду та просить суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 5000 грн., щомісячно, і до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 22.12.2020 року було відкрито спрощене позовне провадження по справі. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі та проти задоволення позову не заперечував. Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, повно та всебічно дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає, за необхідне задовольнити позовні вимоги з наступних підстав. Судом встановлено, що між сторонами зареєстровано шлюб 25.12.2009 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м.Києві, актовий запис № 1586. Рішенням Оболонського районного суду м.Києва шлюб між сторонами було розірвано. Від даного шлюбу сторони мають малолітнього сина: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 30.04.2010 року. З позову вбачається, що малолітня дитина проживає разом із матір`ю, дана обставина відповідачем не оспорюється. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Статтею 184 Сімейного кодексу України передбачено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно із ст. 18 Конвенції про захист прав дитини суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Підсумовуючи вищезазначене, з урахуванням того, що відповідач визнав позовні вимоги та розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, та обов`язку обох батьків по утриманню дитини, суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги про стягнення аліментів, стягнувши з відповідача та користь позивача аліменти на утримання малолітнього сина: [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 5000 (п`ять тисяч) грн., щомісячно, з індексацією відповідно до закону, починаючи стягнення з 25.11.2020 року і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст. 192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ч. 4 ст. 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Враховуючи положення ст.ст. 133, 141, 142 ЦПК України та те, що відповідач визнав позов, з відповідача підлягають стягненню на користь держави судові витрати в сумі 420 грн. 40 коп. Допустити негайне виконання судового рішення в межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного та

Outcome: approved