Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-08 00:00:00

Позивач АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в обґрунтування позову вказавши наступне. Між АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] 27.03.2007 року укладено кредитний договір № DN80AV00000014. Відповідно до укладеного договору [PERSON] отримав кредит та зобовязався повернути Банку суму отриманого кредиту до 27.03.2014 року, сплатити відсотки, виконати всі інші зобовязання, згідно умов договору. Проте, зобовязання за вказаним кредитним договором виконані ним не були. Станом на 13.09.2018 року заборгованість за договором становить 100198,60 доларів США., яка складається із заборгованості за кредитом у сумі 8505.54 доларів США, заборгованості по процентам за користуванням кредитом у сумі 22298,98 доларів США., заборгованості по комісії за користування кредитом у сумі 1394,79 доларів США, пені за несвоєчасність виконання зобовязань за договором у сумі 67999,29 доларів США. Позивач зазначає, що законодавством не передбачено вимагати від боржника повернення лише повної суми заборгованості. А кредитодавець на свій розсуд може вимагати від боржника будь-яку частину суми заборгованості, тому просить стягнути з [PERSON] на його користь заборгованість за кредитним договором № DN80AV00000014 від 28.03.2007 року у розмірі 8 505,54 доларів США (заборгованість за тілом кредиту), що за курсом відповідно до службового розпорядження Національного Банку України від 13.09.2018 року складає 238 325,23 гривень та стягнути судові витрати. Ухвалою судді від 07.11.2018 року позовну заяву АТ КБ «ПриватБанк» прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі визначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження із повідомленням сторін, відповідачу встановлено строк для подання відзиву на позовну заяву. В судове засідання представник позивача не зявився, суду надав письмову заяву про розгляд справи у його відсутність без проведення фіксації судового процесу, в якій вказав, що підтримує позовні вимоги та просить їх задовольнити у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання повторно не зявився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином рекомендованими листами із повідомленнями, причини неявки не повідомив, відзив не надав. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 4\~ ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). У звязку з чим, на підставі ст.ст. 247, 280, 281 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу, в порядку заочного розгляду. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 28.03.2007 року між АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № DN80AV00000014, за яким Відповідач отримав кредит у вигляді не поновлювальної кредитної лінії у розмірі 11\~885,51 доларів США, із них 8465,34 доларів США для придбання автомобіля, 2735,99 доларів США на сплату страхових платежів, 6.95 доларів США для сплати за реєстрацію Предмету застави в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна, 677,23 доларів США для сплати винагороди за надання фінансового інструменту у момент надання кредиту строком до 27.03.2014 року, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,83% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом і винагороди за надання фінансового інструмента у розмірі 0,25 % від суми наданого кредиту щомісяця в період сплати. Погашення заборгованості відповідач повинен здійснювати в період з 21 по 28 число кожного місяця у сумі 176,98 доларів США для погашення заборгованості за кредитом. (а.с. 10-12). Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. З матеріалів справи вбачається, що умови кредитного договору Банком були виконані у повному обсязі шляхом надання кредитних коштів позичальнику. Згідно ст. 526 ЦК України, зобовязання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Згідно ч. 1\~ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). З матеріалів справи вбачається, що позичальник [PERSON] отримав грошові кошти за кредитним договором у користування, однак ним було порушено умови кредитного договору у звязку з неналежним виконанням грошових зобовязань, передбачених кредитним договором, внаслідок чого утворилася заборгованість. Як вбачається\~з розрахунку\~заборгованості за\~договором DN80AV00000014\~від 28.03.2007\~року станом\~на 13.09.2018 року наявна заборгованість за кредитом (тілом кредиту) у сумі 8 505.54 доларів США, що відповідно до службового розпорядження Національного Банку України від 13.09.2018 року складає 238 325,23 гривень. Згідно ст. 611 ЦК України, при порушенні зобовязання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом. В силу ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ч. 2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобовязання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобовязання. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Беручи до уваги, що умови кредитного договору позичальником не оспорювалися, суд приходить до висновку, що відповідачем було порушено умови кредитного договору, шляхом неналежного виконання зобовязань за договором. На підставі викладеного, враховуючи, що на час розгляду справи судом сума заборгованості позичальником не сплачена та матеріали справи не містять доказів того, що відповідачем було здійснено заходи по погашенню заборгованості, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі, та вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача вказану суму заборгованості. Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору, що документально підтверджені, розмірі 3\~574,88 гривень.

Outcome: approved