Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-05 00:00:00

Позивач в особі голови правління Кредитної спілки «Азовська кредитна компанія» Башкатова А.В. звернувся до Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області з даним позовом. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що [PERSON] з 21 грудня 2001 року є членом Кредитної спілки «Азовська кредитна компанія». 04 березня 2019 відповідач подав заяву про надання кредиту, на підставі якої в цей день між ним та філією №2 КС «Азовська кредитна компанія» був укладений кредитний договір № 452/19-Ф2. За умовами договору останній отримав кредит в сумі 20000 гривень строком на 18 місяців зі сплатою за користування коштами 0,15% від суми залишку кредиту за кожен день користування грішми. З метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором, між філією №2 Кредитної спілки «Азовська кредитна компанія» та [PERSON] був укладений договір поруки №459/19-Ф2, за яким [PERSON] прийняв на себе відповідальність за зобов`язаннями [PERSON] у повному обсязі у разі невиконання чи неналежного виконання останнім грошових зобов`язань за кредитним договором. Станом на 04 серпня 2020 року заборгованість відповідачів за договором кредиту становить 20210,40 гривень, з яких 13739,25 гривень - залишок по кредиту, 6471,15 гривень - проценти за користування грошовими коштами. На підставі викладеного, посилаючись на діюче законодавство, позивач звертається до суду та просить стягнути солідарно вказану заборгованість з відповідачів, витрати з оплати судового збору в сумі 4204 гривень, а також розірвати кредитний договір. Заявою 11 вересня 2020 року позивач в особі представника за довіреністю Бойко Ю.О. позовні вимоги збільшила, зазначивши, що станом на 15 вересня 2020 року заборгованість відповідачів становить: 13739,25 гривень - залишок заборгованості по кредиту, 7336,75 гривень - проценти за користування кредитом за період з 26 вересня 2019 року по 15 вересня 2020 року. До зали судових засідань представник позивача не прибула, через канцелярію суду подала заяву, якою просить розглядати справу за її відсутності, остаточні позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити, проти винесення заочного рішення у разі неявки відповідача не заперечує. Відповідачі про дату та місце розгляду справи були повідомлені своєчасно та належним чином, шляхом надіслання судових повісток за місцем реєстрації останніх, проте до суду не прибули, відзиву на позов не надали, будь-яких заяв (клопотань) від них не надходило. За наведених обставин суд, зі згоди позивача, ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, відповідно до ст. 280, 281 ЦПК України, та дійшов висновку про задоволення позову у повному обсязі, виходячи з наведеного. Так, судом встановлено, що 04 березня 2019 року між Кредитною спілкою «Азовська кредитна компанія» (далі - Кредитодавець), з одного боку, та членом кредитної спілки [PERSON] (далі - Позичальник), з іншого, був укладений договір споживчого кредиту № 452/19-Ф2 за умовами якого Кредитодавець надав Позичальникові грошові кошти у кредит у сумі 20000 (двадцять тисяч) гривень, строком на 18 місяців та сплатою відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 0,15 % від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Планові платежі у розмірі 1650 гривень позичальник зобов`язався вносити щомісяця не пізніше 25 числа кожного місяця та здійснити останній платіж у розмірі 1193,15 гривень не пізніше 25 серпня 2020 року. При цьому [PERSON] був ознайомлений з умовами зазначеного договору, а також із графіком та строками погашення отриманого кредиту і сплати відсотків за користування грішми, що підтверджується її особистим підписом у договорі та графіку. Згідно графіку погашення заборгованості [PERSON] , за період з 04 березня 2019 року по 25 вересня 2019 року останнім здійснено платежі за кредитним договором №452/19-Ф2 в загальному розміру 11550 грн. Згідно з положеннями ст. ст. 526, 527 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, при цьому боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання зобов`язання. У відповідності до ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у тій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у тій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. 04 березня 2019 року між Філією №2 кредитної спілки «Азовська кредитна компанія» та [PERSON] було укладено договір поруки № 452/19-Ф2. Згідно п. 2.1 договору поруки № 452/19-Ф2 поручитель бере на себе відповідальність за зобов`язаннями [PERSON] за договором кредиту № 452/19-Ф2. Згідно п. 3.2 договору поруки № 452/19-Ф2 поручитель та позичальник несуть солідарну відповідальність перед кредитодавцем. Поручитель відповідає за зобов`язаннями позичальника в повному обсязі, тобто повернення кредиту, сплату відсотків за його користування, відшкодування збитків, нанесених кредитодавцю невиконанням або неналежним виконанням позичальником умов Кредитного договору. Згідно ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором за виконання боржником свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Відповідно п.1 ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову субсидіарну відповідальність поручителя. Відповідно ч. 2 ст. 554 ЦК України, поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки, що передбачено також кредитним договором. Відповідно до ч.1 ст.559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов`язання, а також у разі зміни зобов`язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Частиною 4 ст.559 цього Кодексу встановлено, що порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання зобов`язання не пред`явить вимогу до поручителя. Відповідачі, не бажаючи приймати участь в судовому розгляді справи і реалізувати своє процесуальне право на спростування доводів позову і доказування належного виконання ними обов`язків за кредитним договором, тим самим не оспорюють наявних підстав для стягнення з них відшукуваних позивачем грошових сум та їх розміру. Заборгованість відповідачів за договором станом на 15 вересня 2020 року складається з заборгованості за кредитом в сумі 13739,25 гривень, заборгованості по процентам за користування кредитними коштами за період з 26 вересня 2019 року по 15 вересня 2020 року в сумі 7336,75 гривень, що загалом становить 21076 гривень. На підставі наведеного, суд вважає встановленим факт порушення [PERSON] та [PERSON] умов договору кредиту, заборгованість в сумі 21076 гривень - доведеною, та такою, що підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача. Частиною 2 статті 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. На підставі викладеного та враховуючи, що відповідачі неналежним чином виконують зобов`язання за кредитним договором, у зв`язку з чим виникла заборгованість, суд також приходить до висновку, кредитний договір підлягає розірванню на підставі пп. 1 п. 7.1, п. 8.2.3 договору споживчого кредиту №452/19-Ф2. Відповідно до положень ст.ст. 133, 141 ЦПК України, судовий збір у розмірі 4204 гривень, сплачений позивачем за подання даного позову, покладається на відповідачів у рівних частках. На підставі наведеного,

Outcome: approved