Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-22 00:00:00

Позивач в листопаді 2013 року звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення майнової та моральної шкоди Свої позовні вимоги позивач мотивував тим, що він 7 грудня 2004 року отримав свідоцтво про право власності на майно, а саме на квартиру [ADDRESS]. Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 11 лютого 2013 року до [PERSON], треті особи - прокуратура Вишгородського району Київської області в інтересах [PERSON], орган опіки та піклування Вишгородської міської ради, відділ ГІРФО Вишгородського РВ ГУ МВС України в Київській області про усунення перешкод в здійсненні права власності, виселення та зняття з реєстраційного обліку його позовні вимоги задоволено, рішення набрало законної сили. 10 вересня 2013 року державним виконавцем Гапоновою В.В. ВДВС Вишгородського РУЮ при примусовому виконанні виконавчого листа №2-132013 року , виданого 11 липня 2013 року Вишгородським районним судом Київської області було складено акт про примусове входження до спірної квартири та виселення відповідачки. В цьому акті зафіксовано показники лічильників : на газ - 00698, на воду- 02306, світло -33913. Позивач вважає, що незаконно користуючись квартирою в період часу з 2004 року по 10 вересня 2013 року відповідачка не оплачувала за спожиті нею комунальні послуги, в результаті чого утворилась заборгованість. В 2009 та 2010 роках КПЖіКГ Вишгородської міської радм звертались з позовними заявами до позивача, як власника квартири, про стягнення боргу за комунальні послуги по зазначеній квартирі. Оскільки позивач [PERSON] не проживав за заначеною адресою і не отримував кореспонденцію, йому не було відомо про ухвалені судом рішення та про існування заборгованості, а також виконавчого провадження про стягнення з нього грошових коштів на користь КПЖіКГ Вишгородської міської ради. В жовтні 2013 року позивач сплатив заборгованість на суму 12971 грн.34 коп. В зв»язку з тим, що протягом десяти років позивач з вини відповідачки був позбавлений права вільно володіти, користуватись і розпоряджатись своїм майном, і тільки відповідачка та її син проживали в квартирі та користувались комунальними послугами внаслідок чого утворились борги, остання зобов»язана відшкодувати витрати, понесені ним по сплаті комунальних послуг та погашення заборгованості за надані та спожиті відповідачкою комунальні послуги. Крім того, з 2004 року до 2013 рік відповідачка умисно порушувала права позивача, чинила перешкоди у користуванні та володінні майном, яке належало йому на праві власності, чим завдано позивачу моральної шкоди, яку оцінює в 6000 грн. Просить стягнути з [PERSON] на його користь понесені витрати в сумі 12971,34 коп., моральну шкоду в розмірі 6000 грн. та судові витрати по сплаті судового збору. В судовому засіданні представник позивача - [PERSON] позовні вимоги підтримала і просить задовільнити. Відповідачка [PERSON] позов не визнала, просить в задоволенні позову відмовити. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що в задоволенні позову необхідно відмовити. Суд прийшов до такого висновку, виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва від 7 грудня 2004 року а.с.6 [PERSON] придбав квартиру [ADDRESS], яка раніше належала [PERSON]. Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 11 лютого 2013 року до [PERSON], треті особи - прокуратура Вишгородського району Київської області в інтересах [PERSON], орган опіки та піклування Вишгородської міської ради, відділ ГІРФО Вишгородського РВ ГУ МВС України в Київській області про усунення перешкод в здійсненні права власності, виселення та зняття з реєстраційного обліку його позовні вимоги задоволено частково, зобов»язано [PERSON] не чинити [PERSON] перешкод у здійсненні ним права користуватись та розпоряджатись своїм майном -квартирою [ADDRESS], виселено [PERSON] та [PERSON] з квартири [ADDRESS] без надання іншого житлового приміщення та знято з реєстраційного обліку а.с.7-8. Рішенням колегії суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області від 25 червня 2013 року а.с.9-11 рішення Вишгородського району Київської області в частині задоволення позову [PERSON] про зняття з реєстраційного обліку скасовано, в цій частині в задоволенні позову відмовлено, в іншій частині рішення Вишгородського районного суду Київської області від 11 лютого 2013 року залишено без змін. Судом встановлено, що позивач звертався до суду з позовними вимогами до відповідачки про стягнення з останньої заборгованості за спожиті нею комунальні послуги, в цій частині в задоволенні позову відмовлено. Рішення Вишгородського суду Київської області, які набрали законної сили 14 червня 2009 року та 30 жовтня 2000 року, стосувались стягненню заборгованості з [PERSON] на користь КПЖіКГ, які виконав сам позивач. Відповідно до ч.3 ст.386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. Згідно ст..60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Суду не надано доказів про те, що сплатою [PERSON] по виконавчим листам заборгованості по комунальним послугам, заподіяна шкода відповідачкою [PERSON] , та є її вина в цьому. Відповідно до п.3 ч.2 ст.23 ЦК України, на яку посилається позивач, моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв»язку із знищенням або пошкодженням її майна. Суду не надано доказів, що належне [PERSON] на праві власності майно відповідачкою [PERSON] було знищено або пошкоджено. Таким чином, суду не надано доказів про заподіяння діями [PERSON] моральної шкоди, також не обґрунтовано розмір цієї шкоди. За таких обставин, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог позивача.

Outcome: dismissed