Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-31 00:00:00

Позивач АТ КБ «Приватбанк» звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свій позов мотивує тим, що відповідач відповідно до укладеного договору № б/н від 22.02.2010 року отримала кредит у розмірі 2400,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. [PERSON] підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку» складає між нею та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Оскільки відповідач [PERSON] не виконала умови договору належним чином, у неї станом на 30.11.2018 року виникла заборгованість перед АТ КБ «Приватбанк» в сумі 11 197,95 грн., що складається: 1 121,16 грн. заборгованість за кредитом; 6\~967,36 грн. - заборгованості по відсотках за користування кредитом; 2\~100 грн. - заборгованості по пені та комісії; 500 грн. штраф (фіксована частина), 509,43 грн. штраф (процентна складова). Враховуючи наведене, просить стягнути з [PERSON] заборгованості за кредитним договором в сумі 11 197,95 грн. та судові витрати по справі. В судове засідання представник позивача не з'явилась, подала суду заяву, в якій просила справу слухати за її відсутності. Просила вимоги за заявою задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, суду надана заява про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги визнала частково, а саме: не згідна з сумою штрафу. У відповідності до вимог ч.2\~ст.247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково з наступних підстав. Як вбачається із змісту ч.1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановленим договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. З матеріалів справи вбачається, що між сторонами існують зобов`язальні правовідносини, що виникли з кредитного договору. Вказаний кредитний договір укладено між сторонами у формі договору приєднання за правилами ст.634 ч.1 ЦК України, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, та який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Даний договір складають, крім згаданої заяви, Умови і правила надання банківських послуг, та тарифи банку. Згідно із стандартною заявою, підписаною відповідачем 22.02.2010 року, між сторонами укладено договір про надання банківських послуг, за яким позивач надав відповідачеві кредит у розмірі 2400,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Судом установлено, що банк взяті на себе зобов'язання по кредитному договору виконав у повному обсязі. [PERSON] були прийняті умови договору, про що свідчить її підпис на заяві про ознайомлення з Умовами надання банківських послуг. Згідно ст.ст.526, 527, 530 ЦК України, зобовязання повинні виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Як стверджено наданим банком розрахунком відповідач свого зобов`язання не виконала. Так, станом на 30.11.2018 року заборгованість [PERSON] за кредитним договором становить 11197,95 грн., з яких: 1121,16 грн. заборгованість за кредитом, 6967,36 грн. заборгованість за відсотками, 2100,00 грн. заборгованість за пенею та комісією, а також відповідно до п.8.3 Умов та правил надання банківських послуг 500,00 грн. - штрафу (фіксована частина), 509,43 грн. штрафу (процентна складова). Однак, позовні вимоги в частині стягнення пені та штрафу не підлягають до задоволення, виходячи з наступного. Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов'язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов'язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи вищевикладене та відповідно до ст.549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Отже, одночасне стягнення з позичальника пені та штрафу за порушення строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором є неправомірним. Таким чином, беручи до уваги обставини, підтверджені належними та допустимими доказами, які були досліджені судом, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково та стягнути з відповідача в користь позивача заборгованість за кредитним договором від 22.02.2010 року в розмірі 10188,52 грн.. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача сплачений ним судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Оскільки задоволено 91,00 % позову (10188,52 грн. х 100 % : 11197,95 грн.), а сплачено 1921,00 грн. судового збору, то з відповідача на користь позивача слід стягнути 1748,11 грн. судових витрат (91,00 % х 1921,00 грн. : 100 %).

Outcome: partial