Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-07 00:00:00

Позивач [PERSON] у липні 2017 року звернулася до суду із позовною заявою до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу (а.с. 3-4). В обґрунтування своїх позовних вимог вказала, що з відповідачем перебуває у шлюбі з 04 березня 2006 року. Від шлюбу має п'ятьох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які мешкають разом з нею. Внаслідок несумісності характерів та втрати поваги, любові та дружби одне до одного, сім'я фактично розпалася. З 2012 року вони мешкають окремо одне від одного, шлюбних стосунків не підтримують, спільним побутом та взаємними правами та обов'язками не пов'язані. Примирення та збереження родини неможливе, а тому шлюб необхідно розірвати. Спору про поділ нажитого майна немає. У судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримала, прохала задовольнити позов у повному обсязі. Надала пояснення аналогічні тексту позовної заяви. Прохала дітей, що мешкають з нею разом, після розірвання шлюбу залишити з нею, так як лише вона ними опікується. Відповідач належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, але до суду не з'явився, письмових заяв та клопотань суду не надав (а.с. 29). Згідно з ч. 4 ст. 169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, то може вирішувати справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановлювати заочне рішення). Позивачка не заперечувала проти розгляду справи за відсутності відповідача. З цих підстав суд, спираючись на норми ст.ст. 169, 224 ЦПК України, розглянув справу у заочному порядку та ухвалив рішення. Заслухавши пояснення позивачки та перевіривши фактичні обставини справи письмовими доказами, суд приходить до висновку про можливість задоволення позову, виходячи з наступного. У судовому засіданні встановлено, що сторони 04 березня 2006 року уклали шлюб у Бабушкінському відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 139 (а.с. 18). Від шлюбу мають п'ятьох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які мешкають разом із позивачкою (а.с. 8-12). На даний час не підтримують сімейно-шлюбних відносин. Майнового спору не мають. Судові витрати по справі складають 640 гривень (а.с. 1-2). Згідно з вимогами ст. 112 СК України, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Відповідно до вимог ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу відновити своє дошлюбне прізвище. Суд, перевіривши фактичні обставини справи письмовими доказами, дійшов до висновку про те, що подальше подружнє життя суперечитиме інтересам позивачки, так як через тривале, протягом майже п'яти років, не підтримання сторонами шлюбних стосунків, збереження сім'ї є неможливим, та інтересам її неповнолітніх дітей. Таким чином, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Після розірвання шлюбу дітей, які мешкають з позивачкою, залишити мешкати разом з нею. На підставі викладеного,

Outcome: approved