Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-10 00:00:00

Позивач АТ «Херсонська теплоелектроцентраль» 30.12.2020 р. звернулось до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідачки [PERSON] на свою користь заборгованість за послуги з централізованого опалення за період з грудня 2008 року по листопад 2020 року у сумі 62464,43 грн., та судовий збір в розмірі 2102,00 грн. Позов мотивовано тим, що відповідачка [PERSON] є власником (наймачем) квартири за адресою: [ADDRESS] , на її ім`я відкритий особовий рахунок в службі збуту теплової енергії, згідно якого ведеться облік розрахунків. Між сторонами існують цивільно-правові відносини на підставі договору приєднання. Відповідачка на протязі тривалого часу належним чином не вносить плату за надані їй послуги, в результаті чого утворилась заборгованість. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 15.02.2021 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання на 18.03.2021 р. 15.03.2021 року відповідачкою подано відзив на позовну заяву, відповідно до якого зазначає, що в суді вже перебуває справа про стягнення з неї боргу, нарахована заборгованість є безпідставно, оскільки послуги вона не отримувала - температура в приміщенні +14 градусів по Цельсію, що є підставою для звільнення її від сплати послуг. Крім того, просила застосувати наслідки пропущення позивачем строків звернення до суду та відмовити у задоволенні позову. 15.03.2021 р. від відповідачки надійшла заява про зупинення провадження у справі до розгляду справи № 766/21718/20. 18.03.2021 р. судове засідання не відбулося через перебування головуючого у нарадчій кімнаті з розгляду справи № 766/12276/20, судове засідання перенесене на 11.05.2021 р. 08.04.2021 р. від позивачки надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи рахунків, квитанцій про сплату за 2006 рік та за березень-квітень 2008 року. В підготовчій частині судового засідання встановлено, що позов АТ «ХЕЦ» до [PERSON] про стягнення заборгованості (справа № 766/14950/20) залишений без розгляду за завою позивача 15.04.2021 року, ухвала набрала законної сили 05.05.2021 р. (арк. справи 41), а тому відповідачка не підтримала раніше подану заяву про зупинення провадження. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі, просив його задовольнити. Вказав, що підстави для звільнення відповідачки від сплати послуг теплопостачання відсутні, тарифи встановлені не АТ «ХТЕЦ», підприємство надає послуги до точки розподілу, відповідачка повинна звертатися до ОСББ. Відповідачка в судовому засіданні позов не визнала, вказала, що вона фактично не отримує послуг з теплопостачання, про що свідчить наданий нею акт, радіатор опалювання у неї холодний. Вона неодноразово зверталася до ТЕЦ, але на її звернення не реагують, вона за таких обставин звільнена від сплати послуг. Крім того, позивачем пропущений строк звернення до суду за позовними вимогами до 30.12.2017р., оскільки не надано належного розрахунку просила відмовити у задоволенні позову. Також зазначила, що донька її подруги їй роз`яснювала, що її борги сплачені іншими мешканцями будинку та вона нічого не повинна позивачу. Вважала необхідним щоб суд зобов`язав позивача здійснити обстеження квартири та звільнити її від сплати боргів. Суд, заслухавши вступне слово сторін, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. [PERSON] є власником (наймачем) квартири за адресою: [ADDRESS] , та, відповідно, споживачем послуг з центрального опалення та постачання гарячої води, що надає Акціонерне товариство «Херсонська теплоелектроцентраль», на її ім`я відкритий особовий рахунок № [NUMBER] відповідно до якого ведеться облік розрахунків між нею та позивачем (арк. справи 6-7). Згідно ст. 68 ЖК України наймач зобов`язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги. Відповідно до ч.3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 року споживач зобов`язаний, зокрема, оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Положеннями частини першої статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Відповідно до частини третьої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору та оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно зі статтею 19 Закону України «Про теплопостачання» передбачено, що споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Таким чином, незважаючи на укладення чи не укладення споживачем договору на теплопостачання за умови отримання ним відповідних послуг, він несе обов`язок щодо оплати отриманої теплової енергії. Пунктом 18 Правил визначено, що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Внутрішньобудинкові мережі централізованого опалення належать до інженерного (технічного) обладнання житлового будинку та є його невід`ємною частиною. Відповідно до статті 1 Закону України «Про теплопостачання» місцева (розподільча) теплова мережа - сукупність енергетичних установок, обладнання і трубопроводів, яка забезпечує транспортування теплоносія від джерела теплової енергії, центрального теплового пункту або магістральної теплової мережі до теплового вводу споживача. Згідно пункту 22 Правил № 630 точками розподілу у багатоквартирному будинку, в яких здійснюється передача послуги централізованого опалення від виконавця споживачеві, є відгалуження від стояків у межах квартири. Згідно з пунктами 24, 25 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005 р., споживач може відмовитися від отримання послуг централізованого опалення та постачання гарячої води. Відключення споживача від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється. Відповідачкою не надано належних доказів відключення її квартири від мереж централізованого опалення у визначений законодавством спосіб. Відповідно до розрахунку заборгованості, за адресою: [ADDRESS] , згідно договору 7407, особовий рахунок - [NUMBER] , існує заборгованість в розмірі 62464,43 грн. за період з грудня 2008 року по листопад 2020 року (арк. справи 6-7). Заперечення відповідачки щодо неотримання нею послуг Підприємства є безпідставними, оскільки підведення централізованого опалення до стояка в межах квартири свідчить про виконання послуг позивачем. Зазначеного відповідачкою не спростовано. Таким чином, позивачем виконано свої зобов`язання щодо надання послуг централізованого опалення, а відповідачка незалежно від споживання цієї послуги, або відмови від її споживання, зобов`язана оплатити надані послуги. У разі наміру споживача припинити надання послуг з централізованого теплопостачання, остання не позбавлена можливості у передбачений законом спосіб провести відключення квартири від мереж теплопостачання, але самовільне відключення від мереж централізованого опалення не є підставою для звільнення від оплати за послуги теплопостачання. Постановою Кабміну № 15 від 17.02.2010 року затверджено Порядок проведення перерахунків розміру плати за надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення в разі ненадання їх або надання не в повному обсязі, зниження якості, який визначає механізм проведення перерахунків розміру плати за надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення (далі - послуги) в разі ненадання їх або надання не в повному обсязі, зниження якості. Дія цього Порядку поширюється на суб`єктів господарювання всіх форм власності, предметом діяльності яких є надання послуг (далі - виконавці) і фізичних та юридичних осіб (далі - споживачі), яким надаються послуги. За п. 5 вказаного вище Положення у разі невідповідності фактичної температури в житлових приміщеннях нормативній перерахунок за надання послуг з централізованого опалення за відсутності квартирних та будинкових засобів обліку теплової енергії проводиться у разі оплати послуг: 1) в опалювальний сезон за формулами: d 1 C = T х 0,05 х (18 - t) х ----, при 12 град.C <= t <= 18 град.C; M d 1 C = T х 0,05 х (20 - t) х ----, при 14 град.C <= t <= 20 град.C (для наріжних кімнат); M d 1 C = T х --- , при t < 12 град.C; M d 1 C = T х ----, при t < 14 град.C (для наріжних кімнат); M де C - сума, на яку зменшується розмір плати за надання послуг з централізованого опалення, розрахований за 1 кв. метр (куб. метр) опалюваної площі (об`єму), квартири (будинку садибного типу, житлових приміщень у гуртожитках), гривень; T - розмір місячної плати за надання послуг з централізованого опалення за 1 кв. метр (куб. метр) опалюваної площі (об`єму) квартири (будинку садибного типу, житлових приміщень у гуртожитках), гривень; d - строк, протягом якого відбувалося відхилення від 1 кількісних і якісних показників, діб; M - кількість днів у місяці; t - температура, зафіксована в житловому приміщенні, град. C. Виходячи з зазначених приписів, нормативній перерахунок за надання послуг з централізованого опалення в квартирі позивачки за відсутності у неї індивідуального лічильника здійснюється лише в разі зафіксованої температури у житловому приміщенні менше ніж 14 градусів за Цельсієм, а не за температурою вимірів на опалювальних приладів та стояках у приміщеннях. За заявою відповідачки здійснювалися виміри температури повітря в її житловому приміщенні, що підтверджено актом від 11 березня 2005 року. Вказаний період до заявлених вимог не входить. Інших актів відповідачкою суду не надано та не складалося. Також суд вважає можливим роз`яснити відповідачці, що порядок оформлення претензій споживачів визначений ст. 27, 28 Закону України «Про житлово-комунальні послуги». Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та п. 20 Правил надання послуг з центрального опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005 року, зі змінами та доповненнями, споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строк встановлений договором або законом. Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. За змістом ч. 1 ст. 901, ч. 1 ст. 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Надані відповідачкою рахунки до сплати за послуги постачання теплової енергії не є доказами завищення тарифів, невідповідність тарифу та показань будинкового лічильника тарифу відповідачкою не доведена. Квитанції щодо сплати послуг квітні 2006 року, лютому 2008 року та березні-квітні 2008 року не можуть бути прийняті до уваги, оскільки не віднесені до періоду заявлених вимог. Таким чином, суд дійшов висновку, що за період заявлених вимог, послуги з теплопостачання надавалися належним чином (докази іншого в матеріалах справи відсутні), докази невідповідності (завищення) тарифів суду не надано, враховуючи вимоги ст. 24 Закону України «Про теплопостачання», положень Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та ст. 525, 526, 628, 630 ЦК України, суд вважає обґрунтованими вимоги позивача щодо стягнення з відповідачки заборгованості, що утворилась. Відповідачкою заявлено про застосування строку позовної давності у спірних правовідносинах. Відповідно до ст. 256, 267 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Статтею 257 ЦК України встановлено загальну позовну давність у три роки, відповідно до ст. 253, 261 цього Кодексу перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок, за загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила, початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Заборгованість за період з грудня 2008 року до листопада 2020 року становить 62464,63 грн. Разом з тим, період нарахування, зазначений позивачем у розрахунку виходить за межі встановленого ст. 257 ЦК України строку позовної давності. Враховуючи загальний порядок обрахування строку позовної давності, останній має обраховуватись з грудня 2017 року. За період часу з грудня 2017 року по листопад 2020 року заборгованість відповідачки становить 30576,49 грн., а відтак, суд вважає позовні вимоги в цій частині законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Крім того, в силу ст. 141 ЦПК України, з відповідачки підлягає стягненню на користь позивача 1028,93 грн. в рахунок відшкодування витрат по оплаті судового збору, пропорційно задоволеним вимогам (задоволено 48,95% вимог). Підстави для негайного виконання судового рішення відсутні. Заходи забезпечення позову судом не застосовувалися. Рішення в повному обсязі складене 11 травня 2021 року.

Outcome: partial