Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-14 00:00:00

Позивач [PERSON] спілка «Аккорд», з урахуванням уточнень до позовних вимог, звернулось до Заводського районного суду м. Дніпродзержинська із позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. У своєму позові позивач просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] спілки «Аккорд» заборгованість за кредитним договором № С/Дз3478/3 від 20 вересня 2007 року в сумі 9 727,40 грн., залишок процентів 18 228,89 грн., нараховані штрафні санкції 9 727,40 грн., усього 37 683,69 грн. З урахуванням уточнень наданих суду, позивач [PERSON] спілка «Аккорд» просить суд стягнути з [PERSON], [PERSON] та з [PERSON] солідарно на користь КС «Аккорд» залишок кредиту у сумі 9 727,40 грн., залишок процентів за користування кредиту у сумі 18 228,89 грн., нараховані штрафні санкції у сумі 9 727,40 грн., а всього 37 683,69 грн., стягнути витрати по сплаті судового збору, а також з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] спілка «Аккорд» стягнути витрати від інфляції у сумі 19 973,71 грн. та три відсотки річних у сумі 3 567,88 грн. У своєму позові позивач посилається на те, що 20 вересня 2007 року між [PERSON] спілкою «Аккорд» та членом кредитної спілки «Аккорд» [PERSON] укладено кредитний договір № С/Дз3478/3. [PERSON] договір забезпечений порукою, а саме договором поруки № С/Дз3478/3 від 20.09.2007 року підписаним між КС «Аккорд» та [PERSON] та [PERSON] Позивачем наданий кредит у розмірі 10 000 грн. строком до 20 вересня 2008 року. Всупереч договірним зобовязанням, в установлені графіком терміни відповідачем не повернуто належні грошові кошти, в результаті чого сума кредиту не зменшувалась, а проценти нараховувалися на фактичний залишок суми кредиту за кожний день користування кредитом. Зазначене свідчить про невиконання договірних зобовязань позичальником перед КС «Аккорд», що в свою чергу призводить до неможливості задовольнити вимоги вкладників за депозитними внесками, строк виконання яких настав ще у 2008 році. Також враховуючи вимоги ст.625 ЦК України, вважає, що відповідач також повинний сплатити й втрати від інфляції та три відсотки річних. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] спілки «Аккорд» [PERSON] підтримав свої позовні вимоги, прохав суд стягнути з [PERSON], [PERSON] та з [PERSON] солідарно на користь КС «Аккорд» залишок кредиту у сумі 9 727,40 грн., залишок процентів за користування кредиту у сумі 18 228,89 грн., нараховані штрафні санкції у сумі 9 727,40 грн., а всього 37 683,69 грн., стягнути витрати по сплаті судового збору, а також з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] спілка «Аккорд» стягнути витрати від інфляції у сумі 19 973,71 грн. та три відсотки річних у сумі 3 567,88 грн. В судовому засіданні посилався на обставини викладені в позові. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, посилався на обставини викладені в запереченні, прохав суд відмовити позивачу у задоволенні позову. Просить суд застосувати строк позовної давності, надав суду заяву, у якій зазначив, що за умовами договору останній щомісячний платіж по сплаті процентів і повернення кредиту настав 20.09.2008 року, перебіг позовної давності за вимогою про повернення заборгованості за несплаченим платежем закінчився 21.09.2011 року. Таким чином з 21.09.2011 року [PERSON] спілка «Аккорд» втрачає право вимоги на стягнення заборгованості за всіма платежами відповідно до умов договору, але із вимогою про стягнення боргу КС «Аккорд» звернулась до суду лише 13.12.2011 року. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, посилався на обставини викладені в запереченні, прохав суд відмовити позивачу у задоволенні позову, застосувавши строк позовної давності. Підтримав заяву позивача, у якій зазначено, що за умовами договору останній щомісячний платіж по сплаті процентів і повернення кредиту настав 20.09.2008 року, перебіг позовної давності за вимогою про повернення заборгованості за несплаченим платежем закінчився 21.09.2011 року. Таким чином з 21.09.2011 року кредитна спілка «Аккорд» втрачає право вимоги на стягнення заборгованості за всіма платежами відповідно до умов договору, але до суду КС «Аккорд» звернулась лише 13.12.2011 року. Тому, просить суд відмовити позивачу в задоволені позову. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково та зазначив, що дійсно 20 вересня 2007 року укладав із позивачем договір поруки. Прохав суд відмовити позивачу у задоволенні позову та застосувати строк позовної давності, про що надав суду заяву. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково та зазначив суду, що дійсно укладав із позивачем договір поруки. Прохав суд відмовити позивачу у задоволенні позову та застосувати строк позовної давності, про що надав суду заяву. Вислухавши представника позивача, відповідачів, представника відповідача, дослідивши докази по справі, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Ч.1 ст. 1055 ЦК України передбачає, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Судом встановлено, що 20 вересня 2007 року між позивачем [PERSON] спілкою «Аккорд» та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір С/Дз3478/3, згідно до умов якого останній отримав кредитні кошти в розмірі 10 000 грн. строком до 20 вересня 2008 року, що підтверджується договором від 20 вересня 2007 року С/Дз3478/3, що не заперечується відповідачем. Згідно до ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання сторонами. Як визначено в ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. [PERSON] договір забезпечений порукою, а саме договором поруки № С/Дз3478/3 від 20.09.2007 року укладений між КС «Аккорд» та [PERSON], а також укладений між [PERSON] спілкою «Аккорд» та [PERSON] Відповідно до вимог 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Згідно до ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до розрахунку заборгованість відповідача перед позивачем становить: залишок кредиту у сумі 9 727,40 грн., залишок процентів за користування кредиту у сумі 18 228,89 грн., нараховані штрафні санкції у сумі 9 727,40 грн., а всього 37 683,69 грн. Відповідачем не надані данні того, що він своєчасно виконував свої грошові зобовязання за вказаним вище договором і не порушував умови договору, та відповідно до ст. 60 ЦПК України, не надав суду докази, які б підтвердили ту обставину, що відповідно до ст. 1049 ЦК України борг за кредитним договором він повернув позивачу і не порушував умови про повернення кредиту. Так, в судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] свої зобовязання за кредитним договором не виконував належним чином. Але, відповідно до ст.257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Ст. 256 ЦК України передбачено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно до вимог ч.ч.1, 5 ст.261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобов'язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку. Так, як вбачається з договору № С/Дз3478/3 від 20 вересня 2007 року, укладеного між [PERSON] спілкою «Аккорд» та [PERSON], а саме в п.5 визначено, що договір діє з моменту підписання та до повного його виконання сторонами. Ст.267 ЦК України передбачено, що заява про захист цивільного права або інтересу має бути прийнята судом до розгляду незалежно від спливу позовної давності. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. Як вбачається з розрахунку суми заборгованості відповідач [PERSON] перестав виконувати умови договору щодо повернення отриманих коштів та відсотків в грудні 2007 році, а тому враховуючи вимоги ч.1 ст.261 ЦК України, перебіг строку позовної давності почався від дня, коли позивач довідався про порушення свого права, тобто з грудня 2007 року. Посилання представника позивача на те, що складовою кредитного договору № С/Дз3478/3 від 20 вересня 2007 року є Положення про порядок надання кредитів членам [PERSON] спілки «Аккорд», укладеного між сторонами, яким встановлено позовну давність за вимоги про стягнення заборгованості за споживчими кредитами процентами за користування ним, пені в десять років, є безпідставними з огляду на наступне. Так, укладений між сторонами [PERSON] спілкою «Аккорд» та [PERSON] кредитний договір № С/Дз3478/3 від 20 вересня 2007 року не встановлює, що його окремі умови визначаються відповідно до Положення «про порядок надання кредитів членам кредитної спілки «Аккорд»» та не визначає, що таке Положення є частиною договору. Окрім цього, відповідно до вимог п.4 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів» один з оригіналів договору про надання споживчого кредиту передається споживачеві, проте в кредитному договорі № С/Дз3478/3 від 20 вересня 2007 року відсутні будь-які відомості про отримання відповідачем [PERSON] оригіналу Положення про кредитування членів КС «Аккорд». Враховуючи викладене, суд вважає, що строк позовної давності про звернення до суду із вимогами про повернення коштів за кредитним договором № С/Дз3478/3 від 20 вересня 2007, укладеним між КС «Аккорд» та [PERSON] минув, поважні причини пропуску строку позовної давності позивачем не надано, а тому суд відмовляє в задоволенні позову про стягнення заборгованості за кредитним договором, а відповідно втрат від інфляції та трьох відсотків річних. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed