Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-22 00:00:00

Позивач [PERSON] через представника адвоката Мулько А.В. звернулась до суду з позовом, в якому просила визнати виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №15887, вчинений 30 грудня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Київської області Баршацьким І.В. яким стягнено з неї на користь ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» заборгованість в розмірі 28\~830 грн. таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування позовних вимог позивач послався на те, що приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Теличком В.А. на підставі вказаного виконавчого напису № 15887, виданого 30.12.2020 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Київської області Баршацьким І.В. про стягнення з позивача на користь ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» заборгованості 28830 грн. 03.06.2021 була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження № 65660225 та постанова про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника. Вказаний виконавчий напис № 15887 від 30.12.2020 позивач вважає вчиненим з грубим порушенням законодавства, а саме Закону України «Про нотаріат», Постанови Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999 року «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», а тому є незаконним та таким, що не підлягає виконанню.\~Позивач жодних кредитних договорів не укладала і гроші ані від відповідача, ані від інших фінансових установи чи банків не отримувала. Ухвалою суду від 26 жовтня 2021 року відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити в спрощеному провадженні з викликом сторін. Представник позивача Мулько А.В. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав викладених в позовній заяві та просив при вирішенні питання розподілу судових витрат врахувати також сплачений позивачем судовий збір при подачі заяви про забезпечення позову. Відповідач про розгляд справи повідомлений належним чином, представника в суд не направив, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не подав. Відповідно до ст. 223 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідача та винести рішення за наявними у матеріалах справи доказами. Суд, вислухав представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази у їх сукупності, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з таких підстав. Як вбачається з матеріалів справи, 30 грудня 2020 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким І.В. було вчинено виконавчий запис № 15887 про звернення стягнення з громадянина (ки) України, яким (якою) є [PERSON] , дата народження [INFO] , місце народження невідомо, місце роботи невідомо, реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , адреса реєстрації: [ADDRESS] , паспорт [NUMBER] , виданий Солонянським РВ ГУ МВС України в Дніпропетровській області 0.07.2012, який (-а) є боржником за Кредитним договором №7914595 від 17.06.2019, укладеним з Товариством з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН», ідентифікаційний код юридичної особи 40484607, правонаступником всіх прав та обов`язків якого за Договором відступлення права вимоги №40-МЛ від 22.10.2019 року є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», ідентифікаційний код юридичної особи 35234236 (Новий кредитор), місцезнаходження: 79018,\~Львівська область,\~місто Львів,\~вулиця Смаль-Стоцького,\~буд.1,\~корпус 28,\~далі іменоване\~ Стягувач,\~заборгованості за\~Кредитним договором\~№7914595\~від 17.06.2019 за період з 22.10.2019 по 28.10.2020 року загальної заборгованості 28830 грн. 03 червня 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Теличком В.А. винесена постанова про відкриття виконавчого провадження № 65660225 на підставі виконавчого напису № 15887, виданого 30.12.2020 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким І.В. про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» заборгованості у розмірі 28 830 грн. Відповідно до\~ст. 87 Закону України «Про нотаріат»\~для стягнення грошових сум нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. За приписами\~ст. 88 Закону України «Про нотаріат»\~нотаріуси вчиняють виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис,\~\~законом встановлено інший строк давності,\~\~виконавчий\~\~напис\~\~видається\~\~у\~\~межах цього строку. Процедуру вчинення виконавчого напису врегульовано главою ХYІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5\~(далі -\~\~Порядок № 296/5). Відповідно до п. 3.1 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженому\~наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5, який зареєстрований в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 р. за № 282/20595 (далі - Порядок) нотаріус вчиняє виконавчі написи: - якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; - за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172\~(п. 3.2 Порядку). Відповідно до п. 1 цього Переліку такими документами є: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Згідно із п. 2.2 зазначеного вказаного Порядку у разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача. Відповідно до 2.1. вказаного Порядку № 296/5 для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. Крім того, під пунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу II Порядку визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені переліком документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету з України від 29 червня. 1999 року № 1172. Підпунктом 3.5 пункту 3 глави 16 розділу ІІ Порядку № 296/5 передбачено, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку № 1172, а якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус має право витребувати їх у стягувача, а якщо для вчинення виконавчого напису, крім документа, що встановлює заборгованість, необхідно подати й інші документи, зазначені в цьому Переліку, то вони до виконавчого напису не приєднуються, а залишаються у матеріалах нотаріальної справи (підпункт 2.2 пункту 2 та підпункт 3.6 пункту 3 глави 16 розділу ІІ Порядку № 296/5). Постановою КМУ від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» вносились зміни до вищевказаного переліку, однією з яких було: «Доповнити перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а)\~оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувана про непогашення заборгованості.». Проте, Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 р. у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 р. визнано незаконною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, зокрема, п. 2. Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: «Доповнити перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувана про непогашення заборгованості.». Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною Постанови Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. Отже, на час вчинення виконавчого напису чинною є редакція Постанови КМУ № 1172 від 29 червня 1999 року «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», яка була до прийняття Постанови КМУ від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», а саме що для одержання виконавчого напису подаються: а)\~оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б)\~документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Оскаржений виконавчий напис № 15887 вчинений приватним нотаріусом 30.12.2020, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, тому є неправомірним посилання приватного нотаріусу Баршацького І.В. у виконавчому написі на п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку. У постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі № 6-887цс17 міститься правовий висновок про те, що суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком № 1172. Для правильного застосування положень статей\~87,\~88 Закону України «Про нотаріат»\~у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. У цій постанові також зазначено, що законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлює суд відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Відповідно до вимог частини 4 статті 203 Цивільного кодексу України, правочин має вчинятися в формі, встановленій законом. Згідно із положенням пункту 2 частини 1 статті 208 Цивільного кодексу України, у письмовій формі належить вчиняти правочини між фізичною та юридичною особою, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу. У відповідності до положень частини 1 статті 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно із нормою частини 1 статті 1055 Цивільного кодексу України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Враховуючи, що суду не надано ані Кредитного договору №7914595 від 17.06.2019, укладеного [PERSON] з ТОВ «МІЛОАН», ані Договору відступлення права вимоги №40-МЛ від 22.10.2019, укладеного між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», суд позбавлений можливості встановити укладання позивачем письмового договору у передбаченому законом порядку та набуття права вимоги до позивача ТОВ «ФК «Кредит-Капітал». Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь - які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці данні встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко-і відеозаписів, висновками експертів. Відповідно до ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно до ст. 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно зі ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Статтею 80 ЦПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Відповідно до ч.1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. ст.\~12,\~13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи або витребуваних судом доказів. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Відповідач ніяких доказів на спростування доводів позивача не надав. Таким чином, доказів укладання позивачем письмового договору у передбаченому законом порядку, безспірності заборгованості та отримання позивачем вимоги про усунення порушень суду не надано, наявні правові підстави для визнання вказаного виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, а тому позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141\~ЦПК України з\~відповідача підлягає\~стягненню на\~користь позивача\~сплачений судовий\~збір з\~урахуванням заяви\~про забезпечення\~позову у розмірі 1362 грн.

Outcome: approved