Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-21 00:00:00

Позивач АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Посилається на те, що відповідно до заяви №б\\н від 25.05.2018 відповідач [PERSON] отримала кредит у розмірі 2000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між нею і банком договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві. Відповідно до умов договору позичальник зобов`язується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його користування, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії та інші платежі на умовах, передбачених договором. Станом на 20.12.2019 відповідач порушує умови договору, не сплачує заборгованість по кредиту, всупереч до умов кредитного договору та допустила заборгованість в розмірі 11893,92 грн., з яких: 6941,20 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 2537,35 грн. - заборгованість за простроченими відсотками; 1372,80 грн. заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит, згідно ст. 625 ЦК України; 500 грн.- штраф (фіксована частина); 542,57 грн. штраф (процентна складова). За вказаних обставин позивач просить стягнути з відповідачки [PERSON] на його користь вказану заборгованість та судові витрати по справі. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримує повністю, з підстав, викладених у заяві, просить його задовольнити, не заперечує проти ухвалення судом заочного рішення у справі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про розгляд справи повідомлялася належним чином судовою повісткою, про що свідчить її підпис в розписці про отримання рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, не надала суду відомостей про причини неявки, заяви про розгляд справи за її відсутності від неї не надходило, а тому справу, зі згоди представника позивача розглянуто в порядку заочного розгляду на підставі наявних у ній доказів, що відповідає положенням ст.ст. 224, 225 ЦПК України. Відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив на позов; суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи наведене, суд зі згоди представника позивача ухвалює рішення при проведенні заочного розгляду справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. У зв`язку з розглядом справи за відсутності всіх учасників справи, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, врахувавши заяву представника позивача, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Судом встановлено,\~що 25.05.2018\~ між ПАТ КБ «ПриватБанк» , правонаступником якого є АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] був укладений договір № б/н про надання банківських послуг шляхом підписання відповідачем заяви-анкети про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку (а.с.9). Відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку» складає між нею та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Крім того, вона підтверджує, що її було ознайомлено та вона згідна з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку. На виконання умов договору банком відповідачу було надано кредитну картку № [NUMBER] , термін дії якої до 10/20 (а.с.49). Відповідачка після отримання картки здійснила дії щодо проведення її активації, користувалася карткою, а також отримала кредитні кошти з власної ініціативи. З виписки банку вбачається, що відповідачка знімала кредитні кошти, потім частково погашала заборгованість за договором (останній платіж 01.07.2019) (а.с.7-8). Як встановлено з матеріалів справи, [PERSON] зобов`язання за вищевказаним кредитним договором належним чином не виконує. Згідно з наданим позивачем розрахунком, заборгованість [PERSON] за вказаним кредитним договором станом на 20.12.2019 становить 11893,92 грн. і складається із: заборгованість за тілом кредиту- 6941,20 грн., заборгованість за простроченини відсотками- 2537,35 грн., заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит, згідно ст. 625 ЦК України- 1372,80 грн.; а також штрафи відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: штраф (фіксована частина) - 500 грн., штраф (процентна складова)- 542,57 грн. Відповідно до частин 1-2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Статтями 626, 628 ЦК України договір визначений як домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з ч.1 ст.638 ЦК України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною 2 ст.1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно із ч.1 ст.633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. У ст. 634 ЦК України договір приєднання визначений як договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, то вони повинні бути зрозумілими всім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений (постанова Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17, провадження № 14-131цс19). Статтею 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. З врахуванням вищенаведеного та відсутності спростувань відповідачем використання заявленого банком розміру заборгованості по кредиту, вимоги АТ КБ «ПриватБанк» про стягнення з [PERSON] заборгованості по кредитному договору є обґрунтованими. Судом встановлено, що внаслідок невиконання відповідачем умов кредитного договору № б/н від 25.05.2018 позивач поніс витрати по сплаті судового збору в розмірі 2102 гривні, що підтверджується наявним у матеріалах справи платіжним дорученням № IHB99B30LJ від 19.02.2020 , на зазначену суму (а.с.1). Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги задоволено повністю, тому з відповідачки [PERSON] слід стягнути на користь позивача судові витрати у справі в розмірі 2102 грн. Згідно ч. 4, 5 ст. 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершено розгляд справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Оскільки в судове засідання, призначене на 11:30 год.15.06.2020 учасники справи не з`явилися, а повне судове рішення складено (в межах строку, встановленого ч.6 ст.259 ЦПК України з врахуванням вихідних днів) 22.06.2020, то датою ухвалення даного судового рішення є 22.06.2020. На підставі ст. ст.6, 526, 536, 627, 626, 628, 549, 1054 ЦК України,

Outcome: approved