Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-20 00:00:00

Позивач [PERSON] у листопаді 2015 року звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON], в якій просить розірвати шлюб, укладений сторонами 24 вересня 2005 року та здійснити розподіл спільного майна подружжя, а саме: виділити у власність позивачу квартиру, розташовану за адресою: м. Харків, вул. 23 Серпня, б. 29, кв. 15, а відповідачу квартиру, розташовану за адресою: м. Харків, вул. Тобольська, б. 52, кв. 20. В обґрунтування позовних вимог про розірвання шлюбу позивач зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося і було фактично припинено у зв'язку з різними поглядами на сімейне життя. Від шлюбу мають спільну дитину сина [PERSON], [INFO]. Більш ніж півроку сторони по справі живуть окремо, не підтримують шлюбні відносини, не ведуть спільного господарства та не мають наміру відновлювати свої шлюбні стосунки. Подальше збереження їхнього шлюбу є неможливим, недоцільним та суперечить їхнім інтересам. Спору щодо місця проживання спільної дитини не мають, син проживає з відповідачкою по справі. Щодо вимог про поділ спільного майна подружжя зазначає наступне: під час перебування у шлюбі сторонами було придбано спільне майно: - двокімнатна квартира [ADDRESS] (на підставі договору купівлі-продажу від 19 березня 2011 року, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрованого в реєстрі за № 1056). Вартість квартири згідно договору купівлі-продажу становить 278\~170 (двісті сімдесят вісім тисяч сто сімдесят) грн. 00 коп., що на момент продажу становить еквівалент 35 тис. доларів США. - однокімнатна квартира [ADDRESS] (на підставі договору купівлі-продажу від 26 квітні 2014 року, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрованого в реєстрі за № 885). Вартість квартири згідно договору купівлі-продажу становить 369 850 (триста шістдесят девять тисяч вісімсот пятдесят) грн. 00 коп. Обидві квартири є об'єктом права їхньої спільної сумісної власності як подружжя. Позивач просить здійснити поділ спільного майна подружжя та виділити у його власність, квартиру [ADDRESS], та виділити у власність відповідача квартиру [ADDRESS]. У судове засідання позивач не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідачка в судове засідання не зявилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. До суду надала заяву про розгляд справи у її відсутність, в заяві зазначила, що позовні вимоги визнає в повному обсязі та проти їх задоволення не заперечує. Суд, дослідивши матеріали справи, письмові докази, дійшов висновку про наступне. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 24 вересня 2005 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серії 1-ВЛ №034107, актовий запис № 413 (а.с. 5). Від шлюбу мають малолітню дитину сина [PERSON], [INFO] (а.с. 6). Встановлено, що сторони не підтримують шлюбно-сімейних відносин,\~\~збереження родини не можливе. Відповідно до\~\~ч. 2 ст.. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя\~\~подружжя і збереження шлюбу\~\~суперечило б інтересам\~\~одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~За\~\~таких обставин суд вважає, що позовні вимоги про розірвання\~\~шлюбу заявлені обґрунтовано, тому підлягають задоволенню. З матеріалів справи також встановлено, що за час перебування у шлюбі сторонами було придбано спільне майно, а саме: - двокімнатна квартира [ADDRESS] (на підставі договору купівлі-продажу від 19 березня 2011 року, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстровано в реєстрі за № 1056). Вартість квартири згідно договору купівлі-продажу становить 278 170 (двісті сімдесят вісім тисяч сто сімдесят) грн. 00 коп., що на момент продажу становить еквівалент 35 тис. доларів США, власником якої згідно Витягу про державну реєстрацію прав КП «Харківське міське БТІ» є [PERSON] (а.с. 7-8,9). - однокімнатна квартира [ADDRESS] ( на підставі договору купівлі-продажу від 26 квітні 2014 року, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстровано в реєстрі за № 885) . Вартість квартири згідно договору купівлі-продажу становить 369 850 (триста шістдесят девять тисяч вісімсот пятдесят) грн. 00 коп., власником якої згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності є [PERSON] (а.с. 11-12, 13). Згідно ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Обидві квартири є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, так як були придбані в період перебування сторін в зареєстрованому шлюбі. Відповідно до ч. 1 ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно до ч. 3 ст. 70 Сімейного кодексу України за рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти. Згідно ст.71 СК України майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Згідно Пленуму Верховного Суду України, Постанова від 21 грудня 2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК та ст. 372 ЦК. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Судом встановлено, що вартість спільного майна подружжя, визначена у договорах купівлі-продажу від 19 березня 2011 року та 26 квітня 2014 року позивачем та відповідачем не заперечується. Інше спільно нажите майно, що належить сторонам на праві спільної сумісної власності подружжя, поділене в добровільному порядку, спору щодо його користування сторони не мають. Таким чином, беручи до уваги, що малолітня дитина син [PERSON], [INFO] проживає разом з відповідачем по справі [PERSON], суд вважає можливим виділення у власність позивача [PERSON] однокімнатну квартиру, яка розташована за адресою: [ADDRESS], а у власність відповідачки [PERSON] двокімнатну квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS]. На підставі викладеного,

Outcome: approved