Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-26 00:00:00

Позивач вказує на те, що 05 липня 2013 року в смт. Любар Житомирської області у віці 56 років померла його дружина [PERSON]. Покійна була членом житлово-будівельного кооперативу № 1 в смт. Любар та здійснила оплату пайових внесків в повному обсязі. На підставі ордеру виданого 08 квітня 1988 року позивачу та його покійній дружині надано право займати житлове приміщення за адресою: [ADDRESS]. 09 листопада 1993 року, Бердичівським міжміським бюро технічної інвентаризації на імя його покійної дружини було видане реєстраційне посвідчення на вищевказане житлове приміщення. Позивач проживав разом із дружиною до дня її смерті за вищевказаною адресою, що відповідно підтверджується довідкою органу місцевого самоврядування. Він є спадкоємцем майна покійної, серед якого є вищевказана квартира, але оформити право власності на неї він на даний час не має змоги, оскільки втрачений оригінал реєстраційного посвідчення про що зроблено відповідне оголошення в газеті «Житомирщина». Саме тому, позивач звернувся до суду з проханням ухвалити рішення про визнання за ним в порядку спадкування за законом права власності на вищевказану квартиру. В попереднє судове засідання на розгляд справи представник позивача не зявився, але подала заяву, у якій позов підтримує повністю, справу просить розглядати у її відсутності. Представник Любарської селищної ради у судове засідання на розгляд справи не зявився, в наявній в матеріалах справи довідці проти задоволення заявлених позовних вимог не заперечує та просить справу слухати у його відсутності. У відповідності до ст. 197 ЦПК України, у звязку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного: 28 січня 1978 року, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, свідоцтво серії І-ТП № 336777. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище чоловіка. 08 квітня 1988 року виконавчим комітетом Любарської селищної ради на імя [PERSON] видано ордер на житлове приміщення, кооперативну квартиру за адресою: [ADDRESS]. 09 листопада 1993 року Бердичівським міжміським бюро технічної інвентаризації [PERSON] видане реєстраційне посвідчення на кооперативну квартиру № 5 в житловому будинку № 46 по вул. Леніна в смт. Любар. 05 липня 2013 року в смт. Любар Житомирської області померла [PERSON], що стверджується свідоцтвом серії І-ТП № 216811. Рішенням № 543, 49 сесії 6 скликання від 24 жовтня 2014 року Любарська селищна рада перейменувала вулицю Леніна, що в смт. Любар на вулицю Незалежності. З довідки виконавчого комітету Любарської селищної ради № 1701 від 09 грудня 2015 року вбачається, що [PERSON], [INFO] проживав разом із дружиною, [PERSON] до дня її смерті. Як вбачається з повідомлення в газеті «Житомирщина» за 25 грудня 2015 року, загублене реєстраційне посвідчення на кооперативну квартиру № 5 житловою площею 28,3 м2 по вул. Леніна, 46 в смт. Любар видане 09.11.1993 року Бердичівським міжміським бюро технічної інвентаризації на імя [PERSON], вважати недійсним. Відповідно до ст.346 ЦК України, однією з підстав припинення права власності є смерть власника, а відповідно до ст.331 ЦК України право власності на нерухоме майно виникає з моменту його державної реєстрації. Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст.1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцям з часу її відкриття. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Оскільки в судовому засіданні встановлено, що власником квартири № 5 в житловому будинку № 46 по вул. Леніна в смт. Любар являлась покійна [PERSON], а позивач є спадкоємцем майна померлої за законом, то суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення.

Outcome: approved