Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-10 00:00:00

Позивач [PERSON] у вересні 2015 року звернулась до суду із позовною заявою до відповідача - КС «Соціум» про стягнення заборгованості за депозитним договором № ДН/Д/2014/1152 від 04 березня 2014 року в розмірі 60000 гривень, нарахованих на них відсотків у сумі 2720 гривень, та моральної шкоди у сумі 10000 гривень (а.с. 1-2). В обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що 04 березня 2014 року між нею та КС «Соціум» укладено депозитний договір № ДН/Д/2014/1152 у сумі 60000 гривень, строком до 04 вересня 2014 року, з нарахуванням 28 % річних на умовах, визначених договором. 04 вересня 2014 року позивач звернулась до відділення відповідача з проханням повернути вклад із нарахованими відсотками. Однак, двері були зачинені, до теперішнього часу відповідач вклад не повернув, у зв'язку з чим за захистом своїх прав вимушена звернутись до суду. Вважає, що на підставі вимог ст. ст. 526, 610, 611 ЦК України, має право стягнення з відповідача внесених грошових коштів та нарахованих відсотків. Невиконанням з боку відповідача договірних обовязків, їй було завдано моральну шкоду, яку вона оцінює у сумі 10000 гривень. Позивач у судове засідання не зявилась, надала суду письмову заяву, в якій прохає справу розглядати за її відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі, прохає позов задовольнити (а.с. 17). Відповідач, в силу вимог ч. 5 ст. 74 ЦПК України, вважається таким, який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, але у судове засідання не зявився, письмових заяв та клопотань суду не надав (а.с. 18-23). З цих підстав суд, спираючись на норми ст.ст. 169, 197, 224 ЦПК України, розглянув справу у заочному порядку, за відсутності сторін, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу та ухвалив рішення. Перевіривши фактичні обставини справи письмовими доказами, суд приходить до висновку про можливість часткового задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 04 березня 2014 року між [PERSON] та КС «Соціум» укладено депозитний договір № ДН/Д/2014/1152 у сумі 60000 гривень, строком до 04 вересня 2014 року, з нарахуванням 28 % річних на умовах, визначених договором (а.с. 5). Відповідно до квитанції № б\\н від 04 березня 2014 року, [PERSON] внесла готівку на депозитний рахунок у сумі 60000 гривень (а.с. 6). Станом на 04 серпня 2014 року, за розрахунком позивача, заборгованість складає 60000 гривень, як сума вкладу, та нараховані відсотки у сумі 2720 гривень. Згідно з вимогами п. 5 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути примусове виконання обовязків в натурі. Нормами ст. 526 ЦК України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до вимог ст. 610 ЦК України, невиконання зобов'язання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання, є порушенням зобов'язання. Згідно з вимогами ст. 625 ЦК України, боржник, що порушив зобов'язання не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно з вимогами ч.ч.1,2 ст. 1060 ЦК України, договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад); за договором банківського вкладу, незалежно від його виду, банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлено договором. Згідно із вимогами ч. 2 ст. 23 ЦК України, моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку зі знищенням чи пошкодженням її майна; моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди та не пов'язана з розміром цього відшкодування; розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом з урахуванням вимог розумності і справедливості. З наведених норм чинного законодавства України та фактичних обставин справи випливає наступне. Позивач [PERSON] 04 березня 2014 року уклала із відповідачем - КС «Соціум» депозитний договір № ДН/Д/2014/1152 у сумі 60000 гривень, строком до 04 вересня 2014 року, з нарахуванням 28 % річних. Строк дії договору закінчився, а тому позивач має право на повернення своїх коштів, переданих у користування відповідача і реалізувала це своє право, звернувшись до нього із вимогою про повернення грошових вкладів. Внаслідок відмови відповідача повернути суму банківського вкладу із нарахованими відсотками в повному обсязі, порушено норми договору, норми чинного законодавства України, а також право власності позивача, яке підлягає судовому захисту. Цей захист суд вважає за можливе здійснити у формі, визначеній позивачем - шляхом стягнення з відповідача власності позивача, яку той добровільно не повертає суму вкладу 60000 гривень та суму нарахованих позивачем відсотків за користування вклади 2720 гривень. Враховуючи те, що внаслідок невиплати відповідачем суми вкладу та відсотків за користування ним, позивач перенесла певні душевні страждання, викликані дискомфортом у вигляді неможливості тривалий час використовувати свою власність грошові кошти, у зміні звичного способу життя, і має право на відшкодування заподіяної їй моральної шкоди, вважаючи розумним і справедливим визначити її розмір у сумі 2000 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: partial