Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-22 00:00:00

Позивач [PERSON] (надалі по тексту - Позивач) звернулась до суду з позовом, в якому просить визнати за нею право власності в порядку спадкування на квартиру № [ADDRESS]; земельну ділянку площею 2 га Великобугаївської сільської ради Васильківського району Київської області, кадастровий номер [NUMBER]; земельну ділянку площею 1, 1052 га Великобугаївської сільської ради Васильківського району Київської області, кадастровий номер [NUMBER]. Позивач в судовому засіданні позов підтримала, просила задовольнити позов в повному обсязі. Представник відповідача та відповідач в судовому засіданні заперечували проти задоволення позову. Суд, вислухавши думку сторін, дослідивши письмові докази у справі, дійшов до наступного висновку. Відповідно до ст. ст. 10, 11, 60 ЦПК України суд розглядає справи на підставі наданих сторонами доказів. Кожна сторона зобов`язана довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Під час судового розгляду встановлено наступні обставини. Як вбачається з позову, [INFO] року помер [PERSON], [INFO], який постійно проживав по день смерті за адресою: [ADDRESS]. Основна частина спадкового нерухомого майна знаходиться на території Печерського району міста Києва. Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Брагіною Н.В. було відкрито спадкову справу № 09/2014. Як спадкоємець за заповітом, посвідченим 10.03.2011 року за № 596 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON], 07.11.2014 року за заявою № 75 Позивачем було прийнято спадщину, яка складається з: квартири № [ADDRESS], земельної ділянки, площею 2 га Великобугаївської сільської ради Васильківського району Київської області, кадастровий номер [NUMBER], земельної ділянки площею 1,1052 га Великобугаївської сільської ради Васильківського району Київської області, кадастровий номер [NUMBER] (за відмовою на користь Позивача спадкоємця за заповітом [PERSON].). Спадкоємцем за заповітом від 10.03.2011 року також є малолітній син померлого [PERSON], [INFO]. За матеріалами спадкової справи № 09/2014, право на обов`язкову частку за законом має малолітній син померлого [PERSON], непрацездатні за віком батьки померлого: мати [PERSON], [INFO] та батько [PERSON] [INFO]. В свою чергу батьки померлого відмовились від спадщини за заявами № 90 від 23.12.2014 року та № 91 від 23.12.2014 року (а.с.а.с. 143-144). При визначені розміру обов`язкової частки враховується, що на момент смерті спадкодавця, спадкоємцями за законом першої черги були б: батько [PERSON], [INFO], мати [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO], малолітній син [PERSON], [INFO]. Таким чином, обов`язкова частка у спадщин малолітнього [PERSON] складає 1/8 частину спадкового майна. Вартість всього спадкового майна 12 294 342,54 грн. Розрахунок вартості обов`язкової частки у спадщині 1 536 792. 82 грн. До складу спадщини малолітнього [PERSON] за заповітом від 10.03.2011 року входить: квартира № [ADDRESS]( вартість 2 324800 грн.); земельна ділянка площею 1 га за державним актом на право власності на землю серії [NUMBER], кадастровий номер [NUMBER] ( вартістю 4 532,73 грн.) За відмовою спадкоємця за заповітом [PERSON] на користь [PERSON]: частка у статуному каптілі ТОВ «Комекс-Фвнанс» (код ЄДРПОУ 24381627). Загальна вартість майна, що перейшли до малолітнього [PERSON] як спадкоємця 7 367 632,73 грн. 21.10.2016 року [PERSON] (надалі по тексту - Відповідач) було подано заяву та отримано свідоцтва про право на спадщину за заповітом та за законом на майно, що перевищує вартість обов`язкової частки у спадщині ( а.с.а.с. 159-160). 21.110.2016 року Позивач також звернулась із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на майно в повному обсязі (а.с.а.с. 161- 163). Відповідно до ст. 110 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Ст. 1217 ЦК України передбачає спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч.1 ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Відповідно до ч.1 ст. 1241 ЦК України, малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка).Розмір обов'язкової частки у спадщині може бути зменшений судом з урахуванням відносин між цими спадкоємцями та спадкодавцем, а також інших обставин, які мають істотне значення. Відповідно ч. 2 ст. 1241 ЦК України до обов'язкової частки у спадщині зараховується вартість речей звичайної домашньої обстановки та вжитку, вартість заповідального відказу, встановленого на користь особи, яка має право на обов'язкову частку, а також вартість інших речей та майнових прав, які перейшли до неї як до спадкоємця. Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 1 ст. 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Згідно ст. 1298 ЦК України свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. Статтею 1273 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Фізична особа, цивільна дієздатність якої обмежена, може відмовитися від прийняття спадщини за згодою піклувальника і органу опіки та піклування. Неповнолітня особа віком від чотирнадцяти до вісімнадцяти років може відмовитися від прийняття спадщини за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальника і органу опіки та піклування. Батьки (усиновлювачі ), опікун можуть відмовитися від прийняття спадщини, належної малолітній, недієздатній особі, лише з дозволу органу опіки та піклування. Відмова від прийняття спадщини є безумовною і беззастережною. Відмова від прийняття спадщини може бути відкликана протягом строку, встановленого для її прийняття. Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Так, як вбачається з матеріалів справи малолітній [PERSON] прийняв спадщину, має право на обов`язкову спадщину та не відмовлявся від неї. Згода органу опіки та піклування - Служби у справах дітей Печерської районної в м. Києві державної адміністрації на відмову малолітнього [PERSON] від спадщини, як того вимагає ст. 1273 ЦК України, відсутня. Крім того, постановою приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Брагіної Н.В. від 21.10.2016 року Позивачу було відмовлено з наступних підстав: малолітній спадкоємець [PERSON], [INFO], в особі матері [PERSON], прийняв спадщину, має право на обов`язкову частку, та у встановлений законом шестимісячний строку з дозволу органу опіки та піклування не використав право відмови. Дана постанова не скасована та не оскаржувалась у встановленому законом порядку. Тому, суд вважає позов [PERSON] є необґрунтованим, тому в його задоволенні слід відмовити. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed