Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-02 00:00:00

Позивач [PERSON] , який проживає по [ADDRESS] , звернувся в суд з позовом до [PERSON] , жительки [ADDRESS] , [PERSON] , жительки [ADDRESS] , зареєстрованої за адресою [ADDRESS] , в якому просить визнати за ним право власності на житловий будинок, господарські будівлі та споруди, що належали померлому [PERSON] , який був головою колгоспного двору, які знаходяться за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за заповітом. Позовні вимоги мотивовані тим, що [PERSON] , [INFO] (спадкодавець), його дружина [PERSON] , [INFO] , донька [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] (час до якого існували колгоспні двори) проживали в житловому будинку по [ADDRESS] . Всі були членами колишнього колгоспного двору, у власності якого був вищезгаданий житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами. Головою двору був [PERSON] , що стверджується довідкою Серафинецької сільської ради № 17-51 від 25.02.2021. Кожному із членів двору належала частка в майні двору і вони були рівними. Належні частки з майна не виділялися і ніхто свою частку не втрачав. [INFO] у віці 63 років помер [PERSON] . На час смерті [PERSON] з ним проживали і були зареєстровані дружина - [PERSON] та брат [PERSON] . Спадкодавець [PERSON] , заповітом від 20.02.2020 заповів позивачу [PERSON] , все належне йому майно, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося, та все, що за законом матиме право. Після смерті спадкодавця, в позивача відкрилася спадщина на належне йому майно і виникло право на спадкування. Спадковим майном залишився житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] , вартість майна становить в сумі 85410 грн., що підтверджується Звітом про вартість житлового будинку. Житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в заставі або під арештом не перебував і не перебуває, побудований у встановленому законом порядку. В дворі самовільно збудованих будівель не має. Спору за вказане вище майно теж немає. Відповідачі по справі [PERSON] і [PERSON] не заперечують, щоб позивач став власником житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами по [ADDRESS] . Інших претендентів на майно спадкодавця немає. Згідно довідки Серафинецької сільської ради № 17-51а від 25.02.2021 за вказаним домогосподарством числиться земельна ділянка 0,29 га. Оформити спадкування позивач не може, так як постановою державного нотаріуса Городенківської районної державної нотаріальної контори Капріян С.В. від 17.02.2021 № 176/02-31 йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок, господарські будівля та споруди по [ADDRESS] по тій причині, що вищезгадане господарство відносилось до колгоспного двору, а отже кожному з членів колгоспного двору, які проживали станом на 15.04.1991 року належить відповідна частка житлового будинку. Проте частки в цьому господарстві між членами бувшого колгоспного двору не визначені. Учасники справи в судове засідання не з`явилися. Представник позивача - адвокат Маланчук М.І. подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності та відсутності позивача. Просив позов задоволити. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] подали до суду заяви про розгляд справи без їх участі. Позовні вимоги вважають обґрунтованими і визнають їх у повному обсязі. Зазначили, що вони як спадкоємці після смерті [PERSON] із заявами про прийняття спадщини до нотаріальної контори не зверталися і не мають наміру звертатися. На частку в спадщині не претендують і не заперечують, щоб позивач став власником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами в [ADDRESS] . Відповідач Городенківська міська рада до суду подала заяву, в якій просить розглядати справу без участі їх представника за наявними в матеріалах справи документами. Дії учасників справи не суперечать вимогам ст.211 ЦПК України, відповідно до якої учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Передбачених ч.2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності учасників справи. Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази, дійшов наступного. Згідно копії свідоцтва на право власності на жилий будинок від 19 лютого 1988 року, виданого виконавчим комітетом Городенківської районної Ради народних депутатів Івано-Франківської області на підставі рішення цього ж виконкому № 209 від 14 жовтня 1987 року, встановлено, що в цілому жилий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, який розташований в [ADDRESS] , дійсно належить на праві власності колгоспному двору, головою якого є [PERSON] . Із копії виписки із по господарської книги за 1986-1990 р.р., за 1991-1995 р.р., виданої Серафинецьким старостинським округом стверджується, що суспільна група господарства в [ADDRESS] - колгоспна, головою господарства був [PERSON] , [INFO] . Копією виписки з інвентаризаційних матеріалів ОКП «Коломийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» Вих. № 9594 від 27.01.2021 стверджується, що згідно архівних даних ОКП «Коломийське МБТІ» право власності на житловий будинок, будівлі та споруди по [ADDRESS] станом на 31.12.2012 зареєстровано в реєстровій книзі № 3 під реєстровим № 624 за [PERSON] ем (голова колгоспного двору) (форма власності - приватна; частка - 1/1) згідно свідоцтва про право власності, виданого Городенківським РВК 19.02.1987 р. на підставі рішення цього ж виконкому № 209 від 14.10.1987 р. Будинок, який належав [PERSON] , який помер [INFO] розташований в [ADDRESS] , що доводиться довідкою № 17-50 від 25.02.2021, виданою Серафинецьким старостинським округом. Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 264297914 від 05.07.2021 - відомості про право власності, інші речові права, іпотеки, обтяження на житловий будинок [ADDRESS] , відсутні. З копії технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] , встановлено, що житловий будинок споруджено в 1977 р., господарські будівлі та споруди в 1984, 1985, 1988 та 1990 роках.Копія висновку про вартість майна, складеного ЕТВО «Придністров`я» стверджує, що ринкова вартість житлового будинку з господарськими будівлями по [ADDRESS] станом на 18.02.2021 становить 85410 грн. Відповідно до роз`яснень, що містяться в п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.1991 № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради. Біля будинку в [ADDRESS] рахується земельна ділянка загальною площею 0,29 га, що стверджено довідкою 17-51 а, виданою 25.02.2021 Серафинецьким старостинським округом. Ч.3 ст.5 Цивільного кодексу України (2003 р.) визначено, що якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювались актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав і обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. За ст.ст. 120, 123, 563 ЦК УРСР (1963 р.) майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності, включаючи неповнолітніх і непрацездатних; у разі смерті члена колгоспного двору спадкоємство в майні двору не відкривалось до смерті останнього члена колгоспного двору, а залишалось на праві сумісної власності в рівних частках членів двору, що в ньому проживають. Відповідно до роз`яснень, що містяться в п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. На витребування частки з майна колишнього колгоспного двору, що збереглося на 15 квітня 1991 року, поширюється загальний трирічний строк позовної давності. Станом на 15.04.1991 в колгоспному дворі в будинку в [ADDRESS] були зареєстровані та проживали: голова господарства [PERSON] , [INFO] , дружина [PERSON] , [INFO] , донька [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] , що доводиться довідкою 17-51, виданою 25.02.2021 Серафинецьким старостинським округом. Згідно статті 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах . Суб`єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі. За життя 20.02.2020, [PERSON] , [INFO] , залишив заповіт, посвідчений Серафинецької сільської ради Городенківського району Івано-Франківскої області, згідно якого все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, і взагалі все те що належатиме йому на момент смерті і на що він за законом матиме право заповів [PERSON] . Заповіт зареєстровано в реєстрі за № 11. Заповіт чинний, зареєстрований у спадковому реєстрі за № 65610328 (номер в реєстрі нотаріальних дій 11), що доводиться копією Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 61878260, виданою 30.09.2020 Городенківською районною державною нотаріальною конторою, у зв`язку з відкриттям спадкової справи. Голова колгоспного двору (член колгоспного двору) [PERSON] , [INFO] помер [INFO] у віці 63 роки в с.Серафинці Городенківського району Івано-Франківської області, що доводиться копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 05.08.2020 року Серафинецькою сільською радою Городенківського району. Внаслідок його смерті відкрилася спадщина. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. За ст.ст. 1268-1269 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Прийняття спадщини це: постійне проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подання спадкоємцем, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядуваннязаяви про прийняття спадщини. Часом відкриття спадщини є день смерті особи, визначено ч.2 ст.1220 ЦК України. На час смерті [PERSON] , який помер [INFO] в будинку [ADDRESS] разом із ним були зареєстровані та проживали: дружина [PERSON] , 1964 р.н., брат [PERSON] , 1954 р.н., що стверджено довідкою 17-53, виданою 25.02.2021 Серафинецьким старостинським округом. Про те, що [PERSON] , [INFO] є сином [PERSON] та [PERSON] стверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] , виданого 22 грудня 1985 року Серафинецькою сільською радою Городенківського району Івано-Франківської області. [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] були подружжям, 07.11.1981 уклали шлюб, запис за № 27 від 07.11.1981, що стверджено копією свідоцтва про укладення шлюбу серія [NUMBER] . Судом встановлено, що спадкоємцем за заповітом спадкодавця [PERSON] є його син [PERSON] , який прийняв спадщину, оскільки постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Спадкоємець першої черги за закономспадкодавця [PERSON] - його дружина [PERSON] (відповідач) від видачі свідоцтва про право власності на частку у спільному майні подружжя після смерті чоловіка відмовилася, що стверджено копією заяви [PERSON] від 30.10.2020 в спадковій справі № 329/2020 та поданою до суду заявою про визнання позовних вимог. Відповідно до ч.1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно з вимогами ч.1 ст.1297 згаданого Кодексу спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно. Із копії спадкової справи № 329/2020, наданої суду Городенківською районною державною нотаріальною конторою вбачається, що спадкоємець за заповітом [PERSON] прийняв спадщину після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] , так як він проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, та подав 30.09.2020 нотаріусу заяву про прийняття спадщини за заповітом. Копією Витягу № 61878392 про реєстрацію в Спадковому реєстрі, виданого 30.09.2020 підтверджується, що до Спадкового реєстру внесено реєстраційний запис про реєстрацію спадкової справи № 66498782 (номер у нотаріуса № 329/2020), спадкодавець - [PERSON] , дата смерті: [INFO] . 17.04.2021 [PERSON] державним нотаріусом Городенківської районної державної нотаріальної контори Капріян С.В. видано 2 (два) свідоцтва про право на спадщину за заповітом, зареєстровані в реєстрі за № 549, 550 на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 0,0824 га, 1,3179 га в межах згідно з планом, що розташовані на території Серафинецької сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області. Дані свідоцтва про право на спадщину зареєстровані в Спадковому реєстрі за № 67525680, № 67525679. До складу спадщини [PERSON] входить також частина житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, розташованими по [ADDRESS] , що належала спадкодавцю як колишньому члену колгоспного двору. Постановою державного нотаріуса Городенківської районної державної нотаріальної контори Капріян С.В. № 176/02-31 від 17.02.2021 позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] на житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] .Причиною відмови є те, що вищезгадане господарство відносилось до колгоспного двору, кожному з членів колгоспного двору, які проживали станом на 15 квітня 1991 року, належить відповідна частка житлового будинку, проте частки в спадковому господарстві між членами бувшого колгоспного двору не визначені. Відповідно до положень ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпорядження майном. Згідно ст. 328 Цивільного кодексу України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно п.2 ч.1 ст. 346 ЦК України однією з підстав припинення права власності є відмова власника від права власності. Згідно ст. 347 ЦК України особа може відмовитися від права власності на майно, заявивши про це або вчинивши інші дії, які свідчать про її відмову від права власності. У разі відмови від права власності на майно, права на яке не підлягають державній реєстрації, право власності на нього припиняється з моменту вчинення дії, яка свідчить про таку відмову. У разі відмови від права власності на майно, права на яке підлягають державній реєстрації, право власності на нього припиняється з моменту внесення за заявою власника відповідного запису до державного реєстру. З матеріалів справи вбачається, що спадковий житловий будинок по [ADDRESS] належав до колгоспного двору, головою якого був [PERSON] , станом на 15.04.1991 були зареєстровані та проживали: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Кожному із них належала частка в спадковому житловому будинку. Проте, частки в колгоспному дворі не виділялися. Копією спадкової справи, наданої Городенківською районною державною нотаріальною конторою стверджується, що позивач після смерті батька [PERSON] прийняв спадщину, а відповідач [PERSON] , дружина померлого відмовилася від прийняття спадщини після його смерті. Крім того, відповідачі [PERSON] , [PERSON] , як колишні члени колгоспного двору, в поданих до суду заявах вказали, що на частку в спадщині не претендують і не заперечують, щоб позивач став власником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами в [ADDRESS] . Однак, як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 13 постанови від 24 червня 1983 року № 4 «Про практику розгляду судами України справ про спадкування», та в підпункті «г» пункту 6 постанови від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах права приватної власності», правила статті 563 ЦК УРСР про те, що спадщина на майно колгоспного двору відкривається лише після смерті останнього його члена, поширюється на випадки припинення колгоспного двору лише з цих підстав до 1 липня 1990 року. У разі смерті члена колгоспного двору після 30 червня 1990 року спадщина на відповідну частку майна колгоспного двору відкривається після смерті кожного з його колишніх членів. З наведеного слідує, що даний позов підлягає до часткового задоволення, а саме за позивачем слід визнати право власності на 1/2 (1/4 - належить позивачу як колишньому члену колгоспного двору, 1/4 - успадкована після смерті батька [PERSON] ) частини житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, розташованими по [ADDRESS] . В іншій частині позову слід відмовити у зв`язку з тим, що відповідачі, які теж є членами колгоспного двору, на даний час можуть на власний розсуд розпоряджатися своїм майном та їх право не порушується та ніким не оспорюється чи не визнається, тому у них немає перешкод в оформленні права власності на належне їм майно. Крім того, подані відповідачами заяви про визнання позовних вимог суд не розцінює, як відмову від належної їм по 1/4 частини житлового будинку у передбаченому Законом порядку. При винесенні рішення судом враховується те, що відповідно до вимог Постанови Верховної Ради України «Про утворення та ліквідацію районів» № 807-ІХ від 17.07.2020 територія колишнього Городенківського району Івано-Франківської області на даний час відноситься до Коломийського району Івано-Франківської області. На підставі ст.ст. 120, 123, 563 ЦК УРСР (1963 р.), ст.ст. 316, 317, 325, 328, 1216, 1217, 1220, 1222, 1223, 1233, 1268-1270, 1296-1297 ЦК України,

Outcome: partial