Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-03 00:00:00

Позивач, Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк», звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 122195,75 грн. за кредитним договором №б/н від 10.02.2007, яка складається з наступного: 122195,75 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом за період з 30.09.2018 по 30.06.2019. В обґрунтування посилається на те, що на підставі заяви відповідача №б/н від 10.02.2007 позивач надав відповідачу кредит у розмірі 15000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Стверджує, що відповідач належним чином не виконує зобов`язання за кредитним договором, у зв`язку з чим станом на 30.06.2019 утворилась заборгованість в сумі 284774,39 грн., яка складається з: 4562,46 грн. - заборгованість за кредитом, 274361,93 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 5850,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією. Зазначає, що рішенням Новогродівського міського суду Донецької області від 12.03.2015 стягнуто з [PERSON] заборгованість в сумі 7499,46 грн., яка складається з 4562,46 грн. - заборгованість за кредитом, 1653,69 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 450,00 грн. - заборгованість по комісії та пені за користування кредитом, 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 331,31 грн. - штраф (процентна складова). Таким чином, залишок заборгованості становить 278108,24 грн., з яких 274361,93 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 5850,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією. Зазначає, що не заперечує проти розгляду справи за відсутності представника та винесення заочного рішення. Представник позивача, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явися, про причини неявки не повідомив. Відповідач, належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилася, про причини неявки не повідомила. Приймаючи до уваги, що представник позивача не заперечує проти ухвалення судом заочного рішення, суд відповідно до ст. 280 ЦПК України ухвалив проводити заочний розгляд справи. З урахуванням ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв`язку з неявкою всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що 10 лютого 2007 року на підставі Заяви, підписаної відповідачем, позивачем надано відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. З довідок АТ КБ «Приватбанк» вбачається, що відповідачу видано картку з терміном дії до 07/17 та встановлено кредитний ліміт в розмірі 15000,00 грн. Рішенням Новогродівського міського суду Донецької області від 12 березня 2015 року у справі №239/53/15-ц стягнуто з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» (правонаступником якого є АТ КБ «Приватбанк») заборгованість за кредитним договором від 10 лютого 2007 року станом на 31.12.2014 року в сумі 7499,46 грн., яка складається з 4562,46 грн. - заборгованість за кредитом, 1653,69 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 450,00 грн. - заборгованість з комісії за користування кредитом, 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 333,31 грн. - штраф (процентна складова). Частиною першою статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із частиною першою статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України). Відповідно до частин першої та другої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Частиною 1 ст.1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів установлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. За частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України). За приписами ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 04 липня 2018 року у справі №310/11534/13-ц наголошено, що наявність судового рішення про дострокове задоволення вимог кредитора щодо всієї суми заборгованості, яке боржник виконав не в повному обсязі, не є підставою для нарахування процентів та пені за кредитним договором, який у цій частині змінений кредитором, що засвідчено в судовому рішенні, а отже, строк дії договору змінився. У такому разі положення абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України, за яким проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики, не підлягають застосуванню, оскільки між сторонами немає домовленості про порядок повернення позики поза межами строку дії договору. Звернення з позовом про дострокове стягнення кредиту незалежно від способу такого стягнення змінює порядок, умови і строк дії кредитного договору. На час звернення з таким позовом вважається, що настав строк виконання договору в повному обсязі. Рішення суду про стягнення заборгованості чи звернення стягнення на заставлене майно засвідчує такі зміни. Право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється у разі пред`явлення до позичальника вимог згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Таким чином, ПАТ КБ «Приватбанк», правонаступником якого є позивач, використав право вимоги дострокового повернення усієї суми кредиту, що залишилася несплаченою, а також сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України, шляхом стягнення цих коштів у судовому порядку з боржника, про що свідчить рішення Новогродівського міського суду Донецької області від 12 березня 2015 року у справі №239/53/15-ц. Отже, позовні вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором від 10 лютого 2007 року за нарахованими відсотками за період з 30.09.2018 по 30.06.2019 в сумі 122195,75 грн. є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed