Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-20 00:00:00

Позивач - [PERSON] звернулася з позовом, в якому просить визнати відповідача - [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням у квартирі [ADDRESS]. Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач є власником вказаної квартири. Відповідач є її колишнім чоловіком, який протягом останніх трьох років в квартирі не проживає, участі у комунальних витратах не приймає, своїх особистих речей в квартирі не зберігає. Наявність реєстрації відповідача, з яким розірвано шлюб, перешкоджає позивачці у вільному володінні, користуванні та розпорядженні належної їй на праві власності квартирою. Позивач у судовому засіданні пояснила, що 13 серпня 2013 року вона зареєструвала [PERSON] у належній їй квартирі, будучи впевненою у тому, що останній є її чоловіком. На початку 2015 року син [PERSON] випадково знайшов в Єдиному державному реєстрі судових рішень рішення про розірвання шлюбу між позивачем і [PERSON], після чого 24 березня 2015 року в відділі державної реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві позивач отримала свідоцтво про розірвання шлюбу від 14 лютого 1995 року № 115. Позивачці невідомо за якою адресою проживає відповідач, оскільки телефоном та за допомогою Інтернету вони не спілкуються, листів один одному не пишуть. Відповідач не цікавиться долею сім'ї та її утриманням, понад три роки тому пішов з квартири, забравши свої речі. Комунальні служби, що надають житлово-комунальні послуги, в своїх розрахунках (квитанціях) вказують кількість мешканців - 2 особи, та нараховують по своїм тарифам відповідні розміри грошових коштів, які позивач має оплачувати, хоча фактично проживає в квартирі одна. Наявність реєстрації відповідача в квартирі ставить позивача у скрутне становище, тим самим створюючи перешкоди у вільному володінні, користуванні та розпорядженні квартирою. Факт не проживання відповідача близько трьох років у квартирі підтверджується Актами про не проживання від 04 серпня 2015 року, від 02 червня 2015 року та від 01 квітня 2015 року. З наведених підстав позивач, підтримавши позовні вимоги, просила позов задовольнити, а у поданій до суду письмовій заяві не заперечувала проти заочного розгляду справи, - у відсутність відповідача за наявними у справі доказами. Відповідач - [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи вважається повідомленим належним чином. Третя особа - Дніпровський РВ ГУ в м. Києві ДМС України належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, направив письмову заяву про розгляд справи у відсутність її представника. За згодою позивача суд ухвалив провести заочний розгляд справи, на підставі наявних в справі доказів, відповідно до ст. 224 ЦПК України - через неявку відповідача в судові засідання без поважних причин. Суд, вислухавши пояснення позивача, вивчивши письмову заяву третьої особи, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази в їх сукупності, дійшов до висновку про задоволення позову, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що 08 квітня 2013 року [PERSON] була придбана квартира [ADDRESS] та зареєстровано право власності на вказану квартиру. Позивач, згідно Витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 08.04.2013 року серії № [NUMBER], є власником квартири [ADDRESS] Згідно довідки форми №3, разом з позивачем, у даній квартирі зареєстрований відповідач (колишній чоловік), з яким позивач перебувала у зареєстрованому шлюбі з 20 грудня 1985 року до 14.02.1995 року, що підтверджується копіями свідоцтв про одруження [NUMBER] від 20 грудня 1985 року та про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 04.02.2015р. Згідно наявних у справі актів від 04 серпня 2015 року, від 02 червня 2015 року та від 01 квітня 2015 року, [PERSON] в квартирі не проживає. Відповідно до ст. 47 Конституції України ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Стаття 405 Цивільного кодексу України передбачає, що член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Пленум Верховного Суду України у постанові «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» від 12.04.1985 року № 2 встановив, що реалізація встановлених конституційних гарантій, поряд з іншими, відображається в збереженні житла за його власниками без обмежень, та в гарантії збереження житла в державному та комунальну житлову фонді за тимчасово відсутніми громадянами протягом шести місяців (ст. 71 ЖК УРСР), членів сім'ї власника жилого приміщення протягом року (ст. 405 ЦК України). Не проживання у жилому приміщенні понад встановлений строк без поважних причин, дають підстави для визнання цих осіб в судовому порядку такими, що втратили права користування ним (ст. 72 ЖК УРСР, ст. 405 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 Цивільного процесуального кодексу України. Згідно з ч. 3 ст. 212 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Враховуючи те, що наданими позивачем доказами підтверджується факт не проживання відповідача в квартирі понад один рік без поважних причин, суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», - зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням є підставою для зняття особи з реєстраційного обліку.

Outcome: approved