Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-22 00:00:00

позивач [PERSON] звернулася з позовом до відповідачів - Мшанецької сільської ради, [PERSON] з вимогами зобовязати сільського голову Мшанецької сільської ради здійснити погодження меж і конфігурацію земельних ділянок у наступних документах: акт №1 прийомки передачі межових знаків на зберігання земельної ділянки площею 0,2500 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд від 20 лютого 2015 року та кадастровий план; акт №2 прийомки передачі межових знаків на зберігання земельної ділянки площею 0,4079 га для ведення особистого селянського господарства від 20 лютого 2015 року та кадастровий план; акт №4 прийомки передачі межових знаків на зберігання земельної ділянки площею 0,1690 га для ведення особистого селянського господарства від 20 лютого 2015 року та кадастровий план; здійснити приватизацію на користь позивача зазначених вище земельних ділянок, які розташовані по вул. Центральна, 237 у селі Дітківці Зборівського району Тернопільської області. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, мотивуючи їх тим, що сільський голова Мшанецької сільської ради безпідставно на її думку, відмовляється погодити вказані вище документи. Відповідачі позову не визнали. Представник Мшанецької сільської ради пояснив, що не погоджує актів прийомки передачі межових знаків, так як технічні роботи по встановленню (відновленню) межових знаків, згідно актів №2 і №4 проводилися без представника сільської ради. В акті №1 кадастровий план не відповідає дійсним межам земельних ділянок. Представник третьої особи пояснив, що відповідно до укладеного договору між позивачем та ДП «Тернопільський науково дослідний інститут землеустрою», працівниками інституту було проведено заміри присадибної ділянки, виконано геодезичні роботи та складено акти погодження меж, які Мшанецька сільська рада відмовляється підписувати. Вважає, що позивачем не захоплено частини суміжних земельних ділянок. Заслухавши пояснення учасників, дослідивши та оцінивши докази у справі, суд встановив: позивач, в порядку спадкування за заповітом, є власником житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами по вулиці Центральна, 273 у селі Дітківці Зборівського району Тернопільської області. Рішенням Мшанецької сільської ради №324 від 29 січня 2015 року позивачу надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) у власність загальною площею 0,8269 га, в тому числі 0,2500 га для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (землі житлової забудови в с. Дітківці; 0,5769 га для ведення особистого селянського господарства (рілля) у с. Мшанець. В ході виготовлення технічної документації, працівниками ДП «Тернопільський науково дослідний інститут землеустрою» складено акт №1 прийомки передачі межових знаків на зберігання земельної ділянки площею 0,2500 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд від 20 лютого 2015 року; акт №2 прийомки передачі межових знаків на зберігання земельної ділянки площею 0,4079 га для ведення особистого селянського господарства від 20 лютого 2015 року; акт №4 прийомки передачі межових знаків на зберігання земельної ділянки площею 0,1690 га для ведення особистого селянського господарства від 20 лютого 2015 року. Дані акти сільський голова Мшанецької сільської ради підписувати відмовляється, усно мотивуючи це тим, що акті №1 кадастровий план не відповідає дійсним межам земельних ділянок, а акти №2 і №4 складалися без представника сільської ради. 25.02.2015 року позивач зверталася до Мшанецької сільської ради з письмовими заявами з вимогами погодити технічну документацію. Доказів надання відповідей на вказані звернення відповідач не надав. Клопотання про проведення експертизи сторонами не заявлялося. Ст.152 Земельного кодексу України, інше законодавство, не передбачають такого способу захисту землекористувача як зобовязання органу місцевого самоврядування здійснити погодження меж і конфігурацію земельних ділянок. Погодження меж земельної ділянки з суміжними власниками та землекористувачами передбачено ст. 198 Земельного кодексу України при кадастровій зйомці як комплексу робіт, виконуваних для визначення та відновлення меж земельних ділянок. Iнші норми законодавства погодження меж земельної ділянки з суміжними власниками не передбачають. Тобто, погодження меж є виключно допоміжною стадією у процедурі приватизації земельної ділянки, з метою уникнення технічних помилок. Підписання акту погодження меж самостійного значення не має, воно не призводить до виникнення, зміни або припинення прав на земельну ділянку, як і будь-яких інших прав у процедурі приватизації. Разом з тим, право позивача на приватизацію присадибної земельної ділянки гарантовано ст.377 ЦК України, ст.120 ЗК України, в силу яких до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Згідно ч.8 ч. 10 ст.118, ч.5 ст.186-1 ЗК України проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186 -1 цього Кодексу. Органи місцевого самоврядування зобов'язані протягом десяти робочих днів з дня одержання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або копії такого проекту безоплатно надати або надіслати рекомендованим листом з повідомленням розробнику свої висновки про його погодження або про відмову в такому погодженні з обов'язковим посиланням на закони та прийняті відповідно до них нормативно-правові акти, що регулюють відносини у відповідній сфері. Орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов'язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність. Тобто відповідач Мшанецька сільська рада, зобовязаний був, відповідно до вказаних вимог законодавства і у встановлені строки погодити проект землеустрою або ж надати письмову мотивовану відмову у погодженні. Так само, у визначені законом строки, Мшанецька сільська рада зобовязана була прийняти рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність або ж надати письмову мотивовану відмову. Питання розпорядження землями територіальних громад, передачі земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб, надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності, відповідно до ст.12 ЗК України, відноситься до компетенції відповідної сільської ради, а не суду. Такі ж повноваження делеговані місцевим радам і відповідно до Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», зокрема ст. 33 цього Закону. Своїм рішенням суд може зобов'язати місцеву раду розглянути питання щодо передачі у власність земельної ділянки, але не приймати рішення про передачу земельної ділянки у власність. Таким чином Мшанецьку сільську раду слід зобовязати розглянути питання про погодження та затвердження проекту землеустрою відповідача і надання земельних ділянок у власність відповідачу. До відповідача [PERSON] позивач не ставить будь яких вимог, тому позов в цій частині задоволенню не підлягає. Тому позов слід задовольнити частково.

Outcome: partial