Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-15 00:00:00

Позивач Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії-Головне управління по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк» звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості. Позивач Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії-Головне управління по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк» свої позовні вимоги мотивує тим, що 21.07.2016 між Публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України», в подальшому назву було змінено на Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії-Головне управління по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк» та [PERSON] укладено договір у вигляді Заяви про приєднання №2344570/210716 до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням з використанням електронного платіжного засобу. Відповідно до зазначеної Заяви Банк встановив клієнту кредит у сумі 1500грн. Позивач свої зобов`язання перед відповідачем відповідно до договору виконав у повному обсязі. У зв`язку з порушенням зобов`язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості відповідач станом на 18.07.2018 має заборгованість у розмірі 2238,32грн, з яких: загальна сума основної заборгованості -1495,57грн; загальна сума заборгованості по сплаті відсотків за користування кредитом -535,48грн; загальна сума заборгованості за РКО-12,00грн; загальна сума нарахування пені-143,26грн; сума втрат від інфляції на суму простроченого кредиту 14,96грн; сума втрат від інфляції на суму нарахованих та несплачених процентів -27,71; розмір 3% річних на суму простроченого кредиту-9,34грн; розмір 3% річних на суму нарахованих та несплачених процентів-8,16грн. Ухвалою Деснянського районного суму м. Києва від 25.05.2020 відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, визначено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Відповідачем у встановлений законом строк до суду не подано заяви із запереченням проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та не подано відзиву на позовну заяву. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та постановити заочне рішення, що відповідає ст. 280 ЦПК України. Відповідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Стаття 263 ЦПК України регламентує, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, з таких підстав. Судом встановлені такі факти та їм правовідносини. Згідно Постанови Кабінету міністрів України від 05.06.2019 року № 568 змінено тип Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» з публічного на приватне на перейменовано на Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України». 21.07.2016 між Публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України», в подальшому назву було змінено на Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії-Головне управління по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк» та [PERSON] укладено договір у вигляді Заяви про приєднання №2344570/210716 до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням з використанням електронного платіжного засобу. Відповідно до зазначеної Заяви Банк встановив клієнту кредит у сумі 1500грн. Згідно п.3.1. шляхом підписання цієї Заяви про приєднання, до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку, клієнт беззастережно приєднується до ДКБО фізичних осіб. Згідно п. 3.4. за умовами Заяви про приєднання, Банк, на підставі наданих Клієнтом, відповідно до вимог чинного законодавства України документів, відкриває Клієнту картковий рахунок за тарифним пакетом «Зарплатний». Згідно п.п 3.4.1. Клієнту відкривається поточний рахунок № [NUMBER] в гривнях на умовах тарифного пакету «Зарплатний», Тарифів за користування платіжною карткою, розміщених на сайті банку та на інформаційних стендах, що знаходяться у приміщеннях установ Банку. Банк надає Клієнту Платіжну картку та конверт з персональним ідентифікаційним кодом. В своїй Заяві на встановлення відновлюваної кредитної лінії (Кредиту), яка є складовою Заяви на приєднання. Клієнт просив Банк надати йому кредит на споживчі потреби шляхом встановлення відновлюваної кредитної лінії на його кредитний рахунок. Згідно п. 6.3. заяви Банк встановив Клієнту Кредит у сумі 1 500,00грн. Згідно пункту 6.6.1. заяви процентна ставка за Кредитом є фіксованою і складає 30 (тридцять) процентів річних за користування кредитними коштами. Згідно Додатку №1 до основного Договору (ДКБО), плата за перевищення витратного ліміту по поточному рахунку (овердрафт) становить 40 (сорок) відсотків на рік. Згідно п. 6.1. Договору передбачено, що послуги, які надаються банком згідно з п.п. 1 п. 3.2 розділу III цього Договору, оплачуються Клієнтом згідно з Тарифами, чинними на момент здійснення відповідної операції, отримання Послуги. Згідно пункту 6.7. Заяви про приєднання, Клієнт щомісячно здійснює часткове повернення Кредиту в розмірі обов`язкового щомісячного платежу, також Клієнт має право провести повне чи часткове погашення Кредиту. Згідно п. 6.11. всі інші умови Кредитного договору містяться в Договорі. Згідно пункту 1.5. розділу XXII ДКБО (Загальні умови надання кредиту) Договору датою укладення Кредитного договору є дата підписання Заяви на встановлення відновлюваної кредитної лінії уповноваженим представником Банку, датою надання кредиту є дата використання Клієнтом Кредиту. Згідно п. 1.6. розділу XXII ДКБО йдеться про те, що Банк зобов`язується надати Клієнту Кредит на умовах, передбачених Кредитним договором. Згідно п.п. 1.10.1 розділу XXII ДКБО Клієнт зобов`язується використати Кредит за цільовим призначенням і своєчасно та в повному обсязі повернути суму Кредиту, сплатити всі нараховані проценти та інші платежі, передбачені Кредитним договором. Згідно пункту 1.12. за користування Кредитом Клієнт зобов`язаний сплачувати Банку проценти в порядку та розмірах, визначених в Заяві на встановлення відновлюваної кредитної лінії та в Додатку №1 до Договору. Згідно пункту 1.13. проценти нараховуються методом факт/факт на фактично отриману Клієнтом суму Кредиту та за строк фактичного користування ним, починаючи з першого дня отримання Кредиту включно, та до дня фактичного повернення Кредиту (його частини). Згідно п.п. 1.21. будь-яке невиконання Клієнтом умов Договору породжує у Банка право достроково відкликати Кредит, а у Клієнта створює обов`язок достроково погасити заборгованість за Кредитом в повному обсязі та сплатити всі інші платежі, передбачені Договором. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України підписанням договору сторонами досягнуто домовленість щодо встановлення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Оскільки сторони уклали договір, вони набули взаємних прав та обов`язків. Банком зобов`язання за договором виконались, а відповідач порушив умови договору в частині неповернення кредиту та несплати відсотків за його користування та не виконав взяті на себе зобов`язання, тобто в односторонньому порядку відмовився від виконання договірних зобов`язань. Посилаючись на те, що відповідач неналежно виконує взяті на себе зобов`язання, Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії-Головне управління по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк» просив стягнути з нього заборгованість в розмірі 2238,32грн, з яких: загальна сума основної заборгованості -1495,57грн; загальна сума заборгованості по сплаті відсотків за користування кредитом -535,48грн; загальна сума заборгованості за РКО-12,00грн; загальна сума нарахування пені-143,26грн; сума втрат від інфляції на суму простроченого кредиту 14,96грн; сума втрат від інфляції на суму нарахованих та несплачених процентів -27,71; розмір 3% річних на суму простроченого кредиту-9,34грн; розмір 3% річних на суму нарахованих та несплачених процентів-8,16грн Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Таке визначення розкриває сутність зобов`язання як правового зв`язку між двома суб`єктами (сторонами), відповідно до якого на одну сторону покладено обов`язок вчинити певну дію (певні дії) чи утриматись від її (їх) здійснення; іншій стороні зобов`язання надано право, що кореспондує обов`язку першої. Обов`язками боржника та правами кредитора вичерпується зміст зобов`язання (ст. 510 ЦК України). Згідно з нормою ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Відповідачем не виконано зобов`язань, визначених Договором, порушено умови щодо погашення кредиту та нарахованих відсотків за його користування. Згідно статей 1049, 1054 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов`язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до статті 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). Статтею 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Отже, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, а саме в розмірі 2238,32грн, з яких: загальна сума основної заборгованості -1495,57грн; загальна сума заборгованості по сплаті відсотків за користування кредитом -535,48грн; загальна сума заборгованості за РКО-12,00грн; загальна сума нарахування пені-143,26грн; сума втрат від інфляції на суму простроченого кредиту 14,96грн; сума втрат від інфляції на суму нарахованих та несплачених процентів -27,71; розмір 3% річних на суму простроченого кредиту-9,34грн; розмір 3% річних на суму нарахованих та несплачених процентів-8,16грн. На підставі ст.141 ЦПК України, стягненню з відповідача на користь позивача підлягають понесені судові витрати в розмірі 2102,00грн.

Outcome: approved