Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-19 00:00:00

Позивач ВАТ «РОДОВІД БАНК», яке змінило свою назву на ПАТ «РОДОВІД БАНК», звернувся до Деснянського районного суду м. Києва з позовом до відповідачів: [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 30.07.2008 року між ВАТ «РОДОВІД БАНК», яке змінило свою назву на ПАТ «РОДОВІД БАНК» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір №38.3/МБ-014.08.1., відповідно до якого встановлювалася процедура (порядок) та умови надання (видачі) банком в майбутньому кредитів позичальнику в межах загальної суми 48 000,00 грн. 30.07.2008 року між ВАТ «РОДОВІД БАНК», яке змінило свою назву на ПАТ «РОДОВІД БАНК» та відповідачем [PERSON] було укладено Додаткову угоду №1 до кредитного договору №38.3/МБ-014.08.1. Згідно п.п. 1 Додаткової угоди №1 від 30.07.2008 року до кредитного договору №38.3/МБ-014.08.1 банк зобов'язався надати позичальнику споживчий кредит у сумі 48 000, 00 грн., зі сплатою процентів за користування кредитом за ставкою 32,00% річних, строком з 30.07.2008 року по 28.01.2010 року. 30.07.2008 року між ВАТ «РОДОВІД БАНК», яке змінило свою назву на ПАТ «РОДОВІД БАНК» та відповідачем [PERSON] було укладено договір поруки №38.3/БМ-014.08.1/П з метою забезпечення виконання зобов'язань [PERSON] за вказаним кредитним договором. Відповідно до умов договору поруки №38.3/БМ-014.08.1/П відповідач [PERSON] зобов'язався солідарно відповідати перед позивачем за своєчасне і повне виконання відповідачем [PERSON] її зобов'язань, що виникли із кредитного договору № 38.3/МБ-014.08.1. від 30.07.20008 року, додаткової угоди до нього №38.3/МБ-014.08.1 від 30.07.2008 року, а також усіх додаткових угод, які можуть бути укладені до закінчення строку його дії, що укладені між банком та позичальником. Відповідальність Відповідача - [PERSON] та Відповідача - [PERSON] є солідарною. Відповідач - [PERSON] скористалася кредитними ресурсами, проте свої зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконала, внаслідок чого утворилась заборгованість. Таким чином, загальна сума заборгованості за кредитним договором позичальника перед позивачем станом на 20.04.2012 року становить 1096068,06 грн., в тому числі: сума простроченої заборгованості за кредитом складає 41658,47 грн., сума простроченої заборгованості за процентами складає - 7878,76 грн., сума пені за не своєчасне погашення заборгованості за кредитом складає 840023,46 грн., сума пені за несвоєчасне погашення заборгованості за процентами складає - 192778,13 грн., сума трьох процентів річних від суми простроченого кредиту складає - 3451,09 грн., сума трьох процентів річних від суми прострочених процентів складає - 792,04 грн., сума інфляційних витрат від суми простроченого кредиту складає - 7618,49 грн., сума інфляційних витрат від суми прострочених процентів складає - 1867,62 грн. В процесі розгляду справи представник позивача уточнив позовні вимоги, про що подав письмову заяву та новий розрахунок заборгованості, відповідно до якого заборгованість за кредитним договором позичальника перед позивачем станом на 04.09.2012 року становить 428416,76 грн., в тому числі: сума заборгованості за кредитом - 41658,47 грн., сума заборгованості за процентами по кредиту - 7878,76 грн., загальна сума пені за несвоєчасне погашення кредитної заборгованості - 364594,01, загальна сума трьох процентів річних від суми простроченої кредитної заборгованості - 4799,41 грн., загальна сума трьох процентів річних від суми простроченої кредитної заборгованості - 9486,11 грн. В судовому засіданні представник позивача - Лисий М.С., який діє на підставі довіреності уточнені позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити, стягнути з відповідачів солідарно на користь позивача заборгованість в розмірі 428416,76 грн., надавши новий розрахунок заборгованості станом на 04.09.2012 року (а.с. 224-232). Представник відповідача [PERSON] - [PERSON], який діє на підставі довіреності, в судовому позовні вимоги не визнав. Суду пояснив, що графік погашення кредиту та оплати процентів доданий до Додаткової угоди №1 до договору споживчого кредиту, не відповідає умовам самого договору, розрахунки наведені в ньому не правильні і не можуть служити базою для подальших розрахунків погашення тіла кредиту і процентів за користування кредитом. Не відповідають вимогам законодавства України, наведені в договорі кредиту, а потім і в позові, положення, які витікають з пункту 3.4.6. договору, згідно якого відповідачка [PERSON] у разі несвоєчасного погашення заборгованості за кредитами та процентами має сплатити банку пеню за кожен день прострочки 2% від суми простроченої заборгованості. Просив суд призначити по справі судово-бухгалтерську експертизу для визначення правильності розрахунків наявної заборгованості [PERSON] по договору кредиту. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про розгляд справи повідомлена належним чином, причини неявки в судове засідання суду не повідомила, заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи у її відсутності на адресу суду не надходили, а тому суд ухвалив провести розгляд справи у відсутність відповідачки [PERSON] Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню із наступних підстав. Згідно із ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно положень ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до статей 610, 611 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків. Як вбачається із пояснень учасників судового засідання та матеріалів справи 30.07.2008 року між ВАТ «РОДОВІД БАНК», правонаступником якого є ПАТ «РОДОВІД БАНК» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 38.3/БМ-014.08.1., відповідно до якого встановлювалася процедура (порядок) та умови надання (видачі) банком в майбутньому кредитів позичальнику в межах загальної суми 48 000,00 грн. (а.с. 10-13). Відповідно пункту 3.4.3. кредитного договору № 38.3/БМ-014.08.1. від 30.07.2008 року відповідач [PERSON] зобов'язувалася сплачувати банку проценти за кредитами відповідно до умов додаткових угод, а також у день повного погашенням заборгованості за кредитами. Відповідно пункту 3.4.4. кредитного договору № 38.3/БМ-014.08.1. від 30.07.2008 року відповідач [PERSON] зобов'язувалася повність погасити заборгованість за кредитами не пізніше 28.01.2010 року на рахунки банку, що вказані у Додаткових угодах. Відповідно пункту 3.4.6. кредитного договору відповідач [PERSON] зобов'язувалася у разі несвоєчасного погашення заборгованості за кредитами та процентами сплатити банку пеню за кожний день прострочки від суми простроченої заборгованості в розмірі 2% (двух) відсотків. 30.07.2008 року між ВАТ «РОДОВІД БАНК», яке змінило свою назву на ПАТ «РОДОВІД БАНК» та відповідачем [PERSON] було укладено Додаткову угоду №1 до кредитного договору №38.3/МБ-014.08.1. (а.с.14,15). Відповідно до п.п. 1 Додаткової угоди №1 від 30.07.2008 року до кредитного договору № 38.3/МБ-014.08.1 банк зобов'язався надати позичальнику споживчий кредит у сумі 48 000, 00 грн., зі сплатою процентів за користування кредитом за ставкою 32,00% річних, строком з 30.07.2008 року по 28.01.2010 року. У зв'язку з неналежним виконанням відповідачем зобов'язань за кредитним договором, відповідно його умов та положень ст. 1050 ЦК України, позивачем станом на 04.09.2012 року нарахована загальна сума заборгованості за кредитним договором в сумі 1231814,96 грн., яка складається з 49537,23 грн. - загальна сума заборгованості по кредиту; 364594,01 грн. - загальна сума пені за несвоєчасне погашення кредитної заборгованості за період 03.09.2011 р. по 03.09.2012 р.; 1168 533,60 - загальна сума пені за несвоєчасне погашення кредитної заборгованості; 4799,41 - загальна сума трьох процентів річних від суми простроченої кредитної заборгованості; 8944,71 - загальна сума інфляційних витрат від суми простроченої заборгованості; 427875,36 - загальна сума заборгованості за кредитним договором на дату розрахунку (пеня за період з 03.09.2011 р. по 03.09.2012 р.) Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Частинами 1, 2 ст. 625 ЦК України, визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Аналізуючи наведену норму закону суд дійшов висновку про необхідність стягнення з відповідачів суми боргу, оскільки неможливість виконання ними грошового зобов'язання не звільняє їх від відповідальності. Однак, позовні вимоги позивача щодо заявлених ПАТ «Родовід Банк» вимог в частині стягнення, трьох процентів річних від суми простроченої кредитної заборгованості, суми інфляційних втрат від суми простроченої заборгованості - задоволенню не підлягають, оскільки, дана норма закону стосується випадків, коли у договорі не визначено розмір процентів та штрафні санкції за порушення умов договору, відтак задоволення в даній частині позову може призвести до подвійного стягнення процентів та штрафних санкцій з боржників, так як пунктом п.1 Додаткової угоди №1 від 30.07.2008 року до кредитного договору визначено розмір процентів річних 32,00% та п.3.4.6. кредитного договору, на який посилається позивач, обумовлено нарахування пені за кожний день прострочки від суми простроченої заборгованості в розмірі 2% (двух) відсотків. 30.07.2008 року між ВАТ «РОДОВІД БАНК», яке змінило свою назву на ПАТ «РОДОВІД БАНК» та відповідачем [PERSON] було укладено договір поруки №38.3/БМ-014.08.1/П з метою забезпечення виконання зобов'язань [PERSON] за вказаним кредитним договором. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Відповідно до умов договору поруки №38.3/БМ-014.08.1/П відповідач [PERSON] зобов'язався солідарно відповідати перед позивачем за своєчасне і повне виконання відповідачем [PERSON] її зобов'язань, що виникли із кредитного договору № 38.3/МБ-014.08.1. від 30.07.20008 року, додаткової угоди до нього №38.3/МБ-014.08.1 від 30.07.2008 року, а також усіх додаткових угод, які можуть бути укладені до закінчення строку його дії, що укладені між банком та позичальником. Відповідальність Відповідача - [PERSON] та Відповідача - [PERSON] є солідарною. Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до ч. 3 ст. 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Згідно з положеннями ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Таким чином, на підставі ч. 3 ст. 551 ЦК України, враховуючи, що розмір неустойки (пені), значно перевищує розмір збитків позивача, суд, дослідивши матеріали справи та надані докази,

Outcome: partial