Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-15 00:00:00

Позивач АТ «Полтава - банк» звернулось до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості, в якому прохає стягнути з останнього на користь АТ «Полтава - банк» заборгованість у сумі 15502,70 грн., яка складається з наступного: 11790,67 грн. - прострочена заборгованість за тілом кредиту; 3641,03 грн. - поточна заборгованість за відсотками, нарахованими за період з 31.10.2019 по 09.07.2020; 71 грн. - заборгованість за обслуговування платіжної картки за листопад 2019 року - червень 2020 року. Заявлені вимоги вмотивовані тим, що 10.01.2018 між АТ «Полтава - банк» та [PERSON] було укладено договір №ZP01-2576090-0023953 на відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки. Відповідно до умов договору на відкриття карткового рахунку [PERSON] було відкрито особовий рахунок № [NUMBER] . Від [PERSON] 05.07.2019 надійшла заява про надання кредитного ліміту на зазначений картковий рахунок у сумі 16000 грн. під 36% річних, з графіком погашення заборгованості рівними частинами погашення основної суми кредиту. 10.07.2019 між Банком та боржником було укладено договір №ZP01-2576090-0023953 про акцепт публічної пропозиції на укладення договору на відкриття карткового рахунку, кредитного ліміту та обслуговування платіжної картки в АТ «Полтава - банк», що є договором про приєднання до умов публічної пропозиції в АТ «Полтава - банк» про укладення договору на відкриття карткового рахунку, кредитного ліміту та обслуговування платіжної картки в АТ «Полтава-банк», шляхом подання про акцепт. Позивач вказує, що AT «Полтава - банк» свої зобов`язання за договором виконало в повному обсязі, а саме, відповідачу було надано кредит у вигляді кредитного ліміту у сумі 16000 грн. під 36% річних, з графіком погашення заборгованості в період з 10.07.2019 по 09.07.2020. В свою чергу, відповідач свої зобов`язання за вказаним договором не виконав, внаслідок чого станом на 29.07.2020 виникла прострочена заборгованість у сумі 15431,70 грн., тому позивач змушений був звернутися до суду з даним позовом. Просить задовольнити позовні вимоги і стягнути з відповідача вищевказану заборгованість і судові витрати. Ухвалою суду від 18.08.2020 відкрито провадження по даній справі. У відповідності до вимог ч.1 ст.281 ЦПК України судом постановлена ухвала про проведення заочного розгляду даної справи. Представник позивача до суду не з`явився, надав заяву, в якій просить справу розглянути у відсутність представника банку, на задоволенні позову наполягає, не заперечує проти заочного рішення. Відповідач [PERSON] повторно у судове засідання не з`явився, належним чином повідомлявся про місце та час розгляду справи, шляхом направлення судових повісток рекомендованим листом за зареєстрованим місцем проживання. Правом надання відзиву на позов не скористався. При цьому суд звертає увагу, що судові засідання у справі, в межах строків, визначених ст.275 ЦПК України, були призначені на 11.09.2020, 06.10.2020 та 16.10.2020. Відповідач жодного разу до суду не прибув, звертаючись із клопотаннями про відкладення розгляду справи у зв`язку із перебуванням за межами держави та неможливістю прибути в Україну через пандемію. Тричі прохаючи відкласти розгляд справи з аналогічних причин, відповідач жодного доказу на підтвердження поважності причин не прибуття в судові засідання суду не надав, як і не підтвердив факт свого перебування за межами України. Згідно із ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Учасники судового процесу є рівними перед законом та судом, мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Між тим, учасники судового процесу повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається (ч.1 ст.44 ЦПК України). За таких обставин, суд дійшов висновку, що відповідач не прибув в судове засідання без поважних причин, а внесення клопотань про відкладення розгляду справи, за відсутності об`єктивних даних неможливості прибуття до суду, носять ознаки зловживання процесуальними правами. Згідно ст.280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, якщо відповідач не з`явився без поважних причин або без повідомлення причини, не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. З цих підстав суд, відповідно до ч.4 ст.223, ст.280 ЦПК України, розглянув справу у заочному порядку та ухвалив рішення. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що на підставі заяви [PERSON] про акцепт публічної пропозиції на укладення договору, 10.07.2019 між АТ «Полтава - банк» та останнім було укладено договір №ZP01-2576090-0023953 про акцепт публічної пропозиції на укладення договору на відкриття карткового рахунку, кредитного ліміту та обслуговування платіжної картки в АТ «Полтава - банк», що є договором про приєднання до умов публічної пропозиції в АТ «Полтава - банк» про укладення договору на відкриття карткового рахунку, кредитного ліміту та обслуговування платіжної картки в АТ «Полтава-банк», шляхом подання про акцепт (а.с.8-9, 10, 11, 13, 14, 15-51) згідно якого боржнику було надано кредитним ліміт у сумі 16000 грн. під 36% річних, з графіком погашення заборгованості рівними частинами погашення основної суми кредиту в період з 10.07.2019 по 09.07.2020 (а.с.12). Згідно з наданою банком випискою по особовому рахунку за період з 10.07.2019 по 29.07.2020 виникла прострочена заборгованість у сумі 15431,70 грн., яка складається з наступного: 11790,67 грн. - прострочена заборгованість за тілом кредиту; 3641,03 грн. - поточна заборгованість за відсотками, нарахованими за період з 31.10.2019 по 09.07.2020; 71 грн. - заборгованість за обслуговування платіжної картки за листопад 2019 року - червень 2020 року (а.с.54-94). Відповідно до ч.1, ч.2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до ст.ст.526, 1054 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу; за кредитним договором позичальник зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно зі ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.1, ч.2 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом Згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то вразі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу. Як зазначено в ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Аналізуючи викладене, беручи до уваги, що спір між сторонами виник за договірних обставин, суть яких ніким не спростовувалась, сам договір не суперечить діючому законодавству, та враховуючи положення ст.1049 ЦК України, яким визначено обов`язок позичальника повернути позикодавцеві грошові кошти у строк та в порядку, встановленому договором, суд доходить висновку про обґрунтованість вимог позивача. Питання про розподіл судових витрат по справі суд вирішує відповідно до ст.141 ЦПК України, а тому стягує з відповідача на користь АТ «Полтава - Банк» судові витрати по справі у вигляді судового збору у сумі 2102 грн. (а.с.1), які є належно підтвердженими.

Outcome: approved