Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-15 00:00:00

позивач [PERSON] у квітні 2019 року звернулася до суду із вказаним позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений 18 листопада 2009 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві між [PERSON] та [PERSON] , актовий запис № 1861, посилаючись на те, що сімейне життя з відповідачем не склалося і шлюбні відносини між ними фактично припинені, спільного господарства та сімейного бюджету не ведуть. Проживають окремо. Збереження шлюбу вважає неможливим. У сторін [INFO] народилася донька [PERSON] . Також позивач просила стягнути на свою користь з відповідача судовий збір та витрати на професійну правничу допомогу у загальному розмірі 9 408,40 грн. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 15 травня 2019 року відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче засідання. Представник позивача у підготовчомусудовому засіданні позов підтримала та просила задовольнити. Від стягнення витрат на професійну правничу допомогу відмовилася. Представник відповідача у підготовчомусудовому засіданні позовні вимоги визнала. Згідно з ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши письмові докази по справі, а також з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, а також враховуючи інші обставини життя подружжя, суд вважає, що позов про розірвання шлюбу належить задовольнити з наступних підстав. Згідно свідоцтва про шлюб 18 листопада 2009 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 1861 (а.с.7). У сторін [INFO] народилася донька [PERSON] (а.с.17). Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом встановлено, що між сторонами у справі склалися негативні стосунки, оскільки сторони між собою не знаходять порозуміння, втратили один до одного почуття поваги та кохання, внаслідок чого вже тривалий час між подружжям не підтримуються сімейно-шлюбні стосунки, сторони не ведуть спільного господарства, проживають окремо, наміру зберігати сім`ю не мають, а відтак збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача. Визнання позову про розірвання шлюбу відповідачем не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі ст. 133, 141, 142 ЦПК України суд вважає необхідним повернути позивачу 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 384,20 грн та стягнути з відповідача на користь позивача 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 384,20 грн. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved