Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-20 00:00:00

Позивач [PERSON] з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» звернувся до суду з даним позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що 26.02.2014 року між Публічним акціонерним товариством «Креді [PERSON]» та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № 1/1873917, відповідно до якого відповідач отримав кредит у сумі 47840,00 гривень із сплатою 11% річних на залишок суми повернення кредитних коштів строком дії договору згідно його умов на 36 місяців до 25.02.2017 року. 31.03.2014 року між Публічним акціонерним товариством «Креді [PERSON]» та [PERSON] з обмеженою відповідальністю «Купер Прайс» було укладено договір відступлення прав вимоги №03/14-ІІІ, на підставі якого [PERSON] з обмеженою відповідальністю «Купер Прайс» набуло права відносно кредитора [PERSON] за кредитним договором від 26.02.2014 року № 1/1873917, заборгованість за яким згідно Реєстру боржників становила 44\~623,34 гривні. У подальшому 02.04.2014 року між [PERSON] з обмеженою відповідальністю «Купер Прайс» та [PERSON] з обмеженою відповідальністю «Українська боргова компанія» було укладено договір про відступлення права вимоги №14/УБК-14, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених даним договором [PERSON] з обмеженою відповідальністю «Українська боргова компанія» перейшло право вимоги, як первісному кредитору за кредитними договорами, за яким перейшло право вимоги до боржників повного, належного та реального виконання обовязків за кредитними та забезпечувальними договорами у тому числі відносно боржника [PERSON] за кредитним договором від 26.02.2014 року № 1/1873917, заборгованість за яким становила 44\~623,34 гривні. 30.12.2015 року між [PERSON] з обмеженою відповідальністю «Українська боргова компанія» та [PERSON] з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» було укладено договір відступлення прав вимоги №30/12-ФК_У, на підставі якого [PERSON] з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» набуло права кредитора відносно [PERSON] за кредитним договором від 26.02.2014 року № 1/1873917 заборгованість за яким згідно Реєстру боржників становила 44\~623,34 гривні, з яких: заборгованість за тілом кредиту 40916,91 гривень, заборгованість по відсоткам 1123,07 гривень, заборгованість за комісією 2583,36 гривень. Позивач зазначив, що згідно п.п. 3.1., 3.2. кредитного договору від 26.02.2014 року №1/1873917 при несвоєчасному повернені кредиту та/або відсотків за користування кредитом позичальник сплачує кредитору пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення та штраф у розмірі 1% від суми кредитної суми за п.1.1. кредитного договору. Відповідач [PERSON] умови договору погашення заборгованості за кредитом не виконав, у звязку із чим на момент звернення до суду заборгованість за кредитним договором від 26.02.2014 року №1/1873917 становить 87622,49 гривень, з яких заборгованість за тілом кредиту 40916,91 гривень, заборгованість по відсоткам 1123,07 гривень, заборгованість за комісією 2583,36 гривень, пеня за період з 30.12.2015 року по 22.11.2016 року за несвоєчасне повернення кредиту 14690,24 гривні, штраф 478,40 гривень, збитки від інфляції за період прострочення з 12.01.2015 року по 22.11.2016 року та 3% річних 27830,51 гривень, а також понесені судові витрати у вигляді сплати судового збору 1378 гривень та оплати оголошення в галету 500,00 гривень. Представник позивача в судове засідання не зявився, позовні вимоги підтримав, просив розглянути справу за його відсутності, проти заочного рішення не заперечував, про що надав відповідну заяву. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомляв, про день слухання справи повідомляв належним чином - через оголошення в газеті «Вісті Придніпров'я» №12 (1811) від 21.02.2017 року, заяви про розгляд справи у його відсутності до суду не находило. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляду справи. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що 26.02.2014 року між Публічним акціонерним товариством «Креді [PERSON]» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № 1/1873917, відповідно до якого відповідач отримав кредит у сумі 47840,00 гривень із сплатою 11% річних на залишок суми повернення кредитних коштів строком дії договору згідно його умов на 36 місяців до 25.02.2017 року. 31.03.2014 року між Публічним акціонерним товариством «Креді [PERSON]» та [PERSON] з обмеженою відповідальністю «Купер Прайс» було укладено договір відступлення прав вимоги №03/14-ІІІ, на підставі якого [PERSON] з обмеженою відповідальністю «Купер Прайс» набуло права кредитора відносно [PERSON] за кредитним договором від 26.02.2014 року № 1/1873917 заборгованість, за яким згідно Реєстру боржників становила 44\~623,34 гривні. У подальшому 02.04.2014 року між [PERSON] з обмеженою відповідальністю «Купер Прайс» та [PERSON] з обмеженою відповідальністю «Українська боргова компанія» було укладено договір про відступлення права вимоги №14/УБК-14, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених даним договором [PERSON] з обмеженою відповідальністю «Українська боргова компанія» перейшло право вимоги, як первісному кредитору за кредитними договорами, за яким перейшло право вимоги до боржників повного, належного та реального виконання обовязків за кредитними та забезпечувальними договорами у тому числі відносно боржника [PERSON] за кредитним договором від 26.02.2014 року № 1/1873917, заборгованість за яким становила 44\~623,34 гривні. 30.12.2015 року між [PERSON] з обмеженою відповідальністю «Українська боргова компанія» та [PERSON] з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» було укладено договір відступлення прав вимоги №30/12-ФК_У, на підставі якого [PERSON] з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» набуло права кредитора відносно [PERSON] за кредитним договором від 26.02.2014 року № 1/1873917 заборгованість за яким згідно Реєстру боржників становила 44\~623,34 гривні, з яких: заборгованість за тілом кредиту 40916,91 гривень, заборгованість по відсоткам 1123,07 гривень, заборгованість за комісією 2583,36 гривень. Згідно п.п. 3.1., 3.2. кредитного договору від 26.02.2014 року № 1/1873917 при несвоєчасному повернені кредиту та/або відсотків за користування кредитом позичальник сплачує кредитору пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення та штраф у розмірі 1% від суми кредитної суми за п.1.1. кредитного договору. Відповідач [PERSON] умови договору погашення заборгованості за кредитом не виконав, у звязку із чим станом на 22.11.2016 року заборгованість за кредитним договором від 26.02.2014 року № 1/1873917 становить 87622,49 гривень, з яких: заборгованість за тілом кредиту 40916,91 гривень, заборгованість по відсоткам 1123,07 гривень, заборгованість за комісією 2583,36 гривень, пеня за період з 30.12.2015 року по 22.11.2016 року за несвоєчасне повернення кредиту 14690,24 гривні, штраф 478,40 гривень, збитки від інфляції за період прострочення з 12.01.2015 року по 22.11.2016 року та 3% річних 27830,51 гривень. За ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або зокрема сплата неустойки. За ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. В силу ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. За ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до\~статті 625\~цього Кодексу. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До теперішнього часу відповідач заборгованість у повному обсязі не погасив, від виконання своїх зобов'язань ухиляється, тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором від 26.02.2014 року № 1/1873917 у сумі 87622,49 гривень, з яких заборгованість за тілом кредиту 40916,91 гривень, заборгованість по відсоткам 1123,07 гривень, заборгованість за комісією 2583,36 гривень, пеня за період з 30.12.2015 року по 22.11.2016 року за несвоєчасне повернення кредиту 14690,24 гривні, штраф 478,40 гривень, збитки від інфляції за період прострочення з 12.01.2015 року по 22.11.2016 року та 3% річних 27830,51 гривень, а також судові витрати у вигляді судового збору 1378,00 гривень та вартість оголошення в газету - 500,00 гривень.

Outcome: approved