Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-03 00:00:00

Позивач [PERSON] міська рада звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON], за участю третьої особи без самостійних вимог щодо предмету спору [PERSON] про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що виконавчими органами [PERSON] міської ради було здійснено перевірку дотримання вимог законодавства при використанні земель міста Вінниці, зокрема земельної ділянки, розташованої за адресою: вул. Комарова, 45А, м. Вінниця, за результатами якої працівниками Департаменту самоврядного контролю [PERSON] міської ради складено акт обстеження земельної ділянки міста Вінниці №117/9-03-3 від 15.08.2017 року. Зі змісту вказаного акту встановлено, що відповідач самовільно зайняв земельну ділянку територіальної громади міста Вінниці, площею 0,0628 га, шляхом встановлення цегляного паркану,\~частини капітальної\~житлової будівлі,\~площею 47\~кв.м.,\~та капітальної\~нежитлової будівлі,\~площею 1\~кв.м.,без відповідних дозвільних документів, що підтверджується кадастровим планом, складеним за результатами тахеометричної зйомки земельної ділянки від 07.08.2017 року, проведеної МКП «[PERSON] муніципальний центр містобудування і архітектури». На вказаній земельній ділянці, площею 0,0628 га, наявні обєкти нерухомості, а саме частина капітальної житлової будівлі, площею 47 кв.м., та капітальна нежитлова будівля, площею 1 кв.м., що підтверджується результатами тахеометричної зйомки земельної ділянки від 07.08.2017 року, на які відсутні правовстановлюючі документи. Земельна ділянка, площею 0,0628 га, використовується для обслуговування житлового будинку без правовстановлюючих документів. Відповідно до кадастрового плану земельної ділянки біля самовільно зайнятої земельної ділянки, площею 0,0628 га, розташовані земельні ділянки кадастрові №№ 0510100000:02:091:0205, 0510100000:02:091:0206, 0510100000:02:091:0207, площею 0,0632 га, 0,0232 га, 0,0136 га відповідно, цільове призначення яких для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що знаходяться у приватній власності відповідача, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 14.08.2017 року №94511137. На земельних ділянках кадастрові №№0510100000:02:091:0206, 0510100000:02:091:0207, за адресою: вул. Комарова, 45А, м. Вінниця, знаходиться частина житлового будинку. Враховуючи вищевикладене, 16.08.2017 року за вих.№09-00-01-34852 виконавчими органами [PERSON] міської ради на адресу відповідача направлено попередження про усунення порушення законодавства територіальної громади м. Вінниці щодо негайного звільнення земельної ділянки, площею 0,0628 га, яка використовується без правовстановлюючих документів, розташована біля будинковолодіння за адресою: вул. Комарова, 45А, м. Вінниця, шляхом знесення паркану, частини капітальної житлової будівлі, площею 47 кв.м., та капітальної нежитлової будівлі, площею 1 кв.м., та приведення земельної ділянки комунальної власності в первинний стан. Проте, відповідачем не вжито жодного заходу для усунення вказаних порушень. А тому, вищевикладені обставини стали підставою для звернення позивача до суду з даним позовом, в якому просив зобовязати відповідача звільнити самовільно зайняту земельну ділянку, площею 0,0628 га, відповідно до кадастрового плану, складеного МКП «[PERSON] муніципальний центр містобудування і архітектури» м. Вінниця, біля будинковолодіння №45А по вул. Комарова у м. Вінниці (поряд із земельними ділянками кадастрові №0510100000:02:091:0205, 0510100000:02:091:0206, 0510100000:02:091:0207), шляхом знесення цегляного паркану, частини капітальної житлової будівлі, площею 47 кв.м., та капітальної нежитлової будівлі, площею 1 кв.м., та привести земельну ділянку в первинний придатний для використання стан за його рахунок. В судовому засіданні представник позивача за довіреністю [PERSON] позовні вимоги підтримав та просив суд останні задовольнити з підстав, зазначених у позові (а.с.2-5). В судовому\~засіданні представник\~відповідача за\~довіреністю [PERSON]позовні вимоги не визнав та просив в задоволенні останніх відмовити з мотивів, викладених у відзиві на позов (а.с.40). Так, згідно відзиву на позов вбачається, що сторона відповідача вважає вимоги позивача необґрунтованими та передчасними, оскільки наразі рішенням [PERSON] міської ради від 24.11.2017 року №951 «Про надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) надано дозвіл на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) [PERSON] на вул. Комарова, 45А, для передачі у власність, шляхом викупу для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 561 кв.м. (понад норму безоплатної передачі у власність в межах будинковолодіння), та надано дозвіл на проведення експертної грошової оцінки земельної ділянки (несільськогосподарського призначення) для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд та укладення договору про оплату авансового внеску в рахунок оплати ціни земельної ділянки в розмірі 10% від нормативної грошової оцінки. А відтак позовні вимоги позивача вважають передчасними та розцінюють останні як спричинення стороннього надмірного тиску на відповідача (а.с.40). Третя особа без самостійних вимог щодо предмету спору [PERSON] до судового засідання не зявилась із невідомих суду причин, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином. Однак, матеріали справи містять письмові пояснення останньої щодо позову, згідно яких вбачається, що власник будинковолодіння, що знаходиться за адресою: вул. Комарова, 45А, м. Вінниця, відповідач по справі, самовільно зайняв земельну ділянку територіальної громади м. Вінниця, шляхом встановлення цегляного паркану без відповідних дозвільних документів. Встановлення даного паркану, у свою чергу, виходить за встановлені межі та заважає іншим учасникам дорожнього руху, які безпосередньо щоденно користуються даним відрізком дороги, оскільки споруда перешкоджає вільному руху транспортних засобів даною дорогою, а також унеможливлює проїзд одночасно двох автомобілів, що призводить до аварійних ситуацій. На адресу відповідача неодноразово надходили попередження про усунення порушення, як збоку виконавчих органів [PERSON] міської ради, так і з боку мешканців житлових будинків по вул. Комарова, Квітнева та [PERSON] у м. Вінниці. Проте, відповідач не вжив заходів щодо усунення даного порушення. А тому, третя особа без самостійних вимог щодо предмету спору просила ухвалити рішення про звільнення відповідачем самовільно зайнятої земельної ділянки, площею 0,0628 га, біля будинковолодіння №45А по вул. Комарова у м. Вінниці, шляхом знесення цегляного паркану за його кошти (а.с.50-51). До вказаного пояснення [PERSON] було також долучено підписи 31 мешканця житлових будинків по вул. Комарова, Квітнева та [PERSON] у м. Вінниці, засвідчені головою квартального комітету «Пирогово», адресовані Вінницькому міському суду Вінницької області, на підтримання вимог про звільнення відповідачем вищезазначеної самовільно зайнятої земельної ділянки (а.с.52). Заслухавши пояснення сторін, всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, об'єктивно оцінивши зібрані докази, які мають значення для розгляду справи, давши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних міркувань. Так,\~в судовому\~засіданні достовірно\~встановлено,\~що виконавчими органами [PERSON] міської ради було здійснено перевірку дотримання вимог законодавства при використанні земель міста Вінниці, зокрема земельної ділянки, розташованої за адресою: вул. Комарова, 45А, м. Вінниця, за результатами якої працівниками Департаменту самоврядного контролю [PERSON] міської ради складено акт обстеження земельної ділянки міста Вінниці №117/9-03-3 від 15.08.2017 року (а.с.9-10). Зі змісту вищевказаного акту встановлено, що відповідач самовільно зайняв земельну ділянку територіальної громади міста Вінниці, площею 0,0628 га, шляхом встановлення цегляного паркану без відповідних дозвільних документів, що підтверджується кадастровим планом, складеним за результатами тахеометричної зйомки земельної ділянки від 07.08.2017 року, проведеної МКП «[PERSON] муніципальний центр містобудування і архітектури» (а.с.8). Окрім того, на вказаній самовільно зайнятій земельній ділянці, площею 0,0628 га, наявні обєкти нерухомості, а саме: частина капітальної житлової будівлі, площею 47 кв.м. (літ.2КЖ), та капітальна нежитлова будівля, площею 1 кв.м. (літ.КН), на які відсутні правовстановлюючі документи, що підтверджується результатами тахеометричної зйомки земельної ділянки від 07.08.2017 року (а.с.8). Земельна ділянка, площею 0,0628 га, використовується для обслуговування житлового будинку без правовстановлюючих документів. Відповідно до кадастрового плану земельної ділянки біля самовільно зайнятої земельної ділянки, площею 0,0628 га, розташовані земельні ділянки кадастрові №№ 0510100000:02:091:0205, 0510100000:02:091:0206, 0510100000:02:091:0207, площею 0,0632 га, 0,0232 га, 0,0136 га відповідно, цільове призначення яких для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що знаходяться у приватній власності відповідача, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та сторонами не заперечувалось. На земельних ділянках кадастрові №№0510100000:02:091:0206, 0510100000:02:091:0207, за адресою: вул. Комарова, 45А, м. Вінниця, знаходиться частина житлового будинку. Враховуючи вищевикладене, 16.08.2017 року за вих.№09-00-01-34852 виконавчими органами [PERSON] міської ради на адресу відповідача направлено попередження про усунення порушення законодавства територіальної громади м. Вінниці щодо негайного звільнення земельної ділянки, площею 0,0628 га, яка використовується без правовстановлюючих документів, розташована біля будинковолодіння за адресою: вул. Комарова, 45А, м. Вінниця, шляхом знесення паркану, частину житлової будівлі, нежитлової будівлі та приведення земельної ділянки комунальної власності в первинний стан (а.с.11-12). Вищевказане попередження було отримано особисто відповідачем 06.10.2017 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.7). Проте, відповідачем не вжито жодного заходу для усунення вказаних порушень. Згідно ч.1 ст.83 ЗК України землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, є комунальною власністю. У комунальній власності перебувають: а) усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності; б) земельні ділянки, на яких розташовані будівлі, споруди, інші об'єкти нерухомого майна комунальної власності незалежно від місця їх розташування (ч.2 ст.83 ЗК України). Відповідно до ч.1 ст.116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Набуття права власності громадянами та юридичними особами на земельні ділянки, на яких розташовані об'єкти, які підлягають приватизації, відбувається в порядку, визначеному частиною першою статті 128 цього Кодексу. Згідно ч.2 ст.116 ЗК України набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. У відповідності до ст.125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Стаття 1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» визначає, що самовільне зайняття земельної ділянки будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними. Згідно ч.ч.1, 2, 3 ст. 212 ЗК України самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними. Приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки. Повернення самовільно зайнятих земельних ділянок провадиться за рішенням суду. Таким чином, зважаючи на те, що земельна ділянка, площею 0,0628 га, відповідно до кадастрового плану, складеного МКП «[PERSON] муніципальний центр містобудування і архітектури» м. Вінниця, біля будинковолодіння №45А по вул. Комарова у м. Вінниці (поряд із земельними ділянками кадастрові №0510100000:02:091:0205, 0510100000:02:091:0206, 0510100000:02:091:0207) перебуває у комунальній власності територіальної громади міста Вінниця, у власність або користування відповідачу не надавалась, останній користується самовільно захопленою земельною ділянкою без відповідних на те правових підстав, збудувавши на останній цегляний паркан, частину капітальної житлової будівлі, площею 47 кв.м., та капітальну нежитлову будівлю, площею 1 кв.м., суд дійшов переконливого висновку про зобовязання відповідача звільнити самовільно зайняту земельну ділянку, проте лише шляхом знесення відповідачем за його рахунок цегляного паркану з наступних міркувань. У статті 376 ЦК України поняття самочинного будівництва визначено через сукупність його основних ознак, які виступають умовами або підставами, за наявності яких обєкт нерухомості може бути визначений самочинним, а саме, якщо цей обєкт: збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена в установленому порядку для цієї мети; збудований без належного дозволу чи належно затвердженого проекту;\~збудований з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Відповідно до частини 4 статті 376 ЦК України якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок. Верховний Суд України у своїй постанові від 19.04.2017 року у справі №6-129цс17 зауважив, що з урахуванням змісту статті 376 ЦК України в поєднанні з положеннями статей 16, 386, 391 цього Кодексу вимоги про знесення самочинно збудованого нерухомого майна на земельній ділянці, власником або користувачем якої є інша особа, можуть бути заявлені власником чи користувачем земельної ділянки або іншою особою, права якої порушено, за умови доведеності факту такого порушення самочинною забудовою. Збудований обєкт нерухомості може бути знесений особою, яка здійснила самочинне будівництво, або за її рахунок лише на підставі судового рішення у випадках, передбачених частинами четвертою та сьомою статті 376 ЦК України: а) якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, що здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці; б) якщо така забудова порушує права інших осіб; в) якщо проведення перебудови обєкта є неможливим; г) особа, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, відмовляється від проведення перебудови відповідно до прийнятого судом рішення.\~ Знесення самочинного будівництва є крайньою мірою і можливе лише за умови вжиття всіх передбачених законодавством України заходів щодо реагування та притягнення винної особи до відповідальності. Під час судового розгляду даної справи судом достовірно встановлено, що самочинною забудовою цегляним парканом, який розташований на самовільно зайнятій земельній ділянці, чиняться перешкоди громадянам, в тому числі мешканцям житлових будинків по вул. Комарова, Квітнева та [PERSON] у м. Вінниці, у користуванні відрізком дороги, на якому розташований цегляний паркан, зокрема вказана споруда перешкоджає вільному руху транспортних засобів даним відрізком дороги, а також унеможливлює проїзд одночасно двох автомобілів, що призводить до відповідного дискомфорту та створення аварійних ситуацій, про що безумовно свідчать підписи 31 мешканця житлових будинків по вул. Комарова, Квітнева та [PERSON] у м. Вінниці, засвідчені головою квартального комітету «Пирогово», адресовані Вінницькому міському суду Вінницької області, на підтримання вимог про звільнення відповідачем вищезазначеної самовільно зайнятої земельної ділянки, шляхом знесення саме цегляного паркану (а.с.52), а також фотокартками, які містяться в матеріалах справи (а.с.13-16). В той час, як позивачем та його представником під час судового розгляду не доведено факту порушення самочинними забудовами, а саме: частиною капітальної житлової будівлі, площею 47 кв.м., та капітальної нежитлової будівлі, площею 1 кв.м., його законних прав та інтересів як власника вказаної земельної ділянки. Окрім того, стороною позивача не визначено, яке саме приміщення слід знести, його площу, площу самої будови та року її спорудження, можливості відокремлення спірного обєкту від інших споруд та чи не вплине знесення окремих його частин на міцність і безпечність самого будинку, зважаючи на зміст витягу з протоколу №9 засідання комісії зі спорів в сфері містобудування від 02.11.2016 року, згідно якого вбачається, що на розгляді комісії розглядалось питання щодо можливості введення в правове поле самочинно збудованого у 2008 році другого житлового будинку на земельній ділянці по вул. Комарова, 45А, на яку не оформлено право власності, та питання щодо можливості виділення в окреме будинковолодіння частини земельної ділянки під другим будинком літ.Е., за результатами розгляду яких комісією рекомендовано заявнику [PERSON] набути у власність земельну ділянку для зазначених потреб за цивільно-правовою угодою (викуп), оскільки самочинно збудований житловий будинок, зазначений літ.Е з прибудовами зблоковано з літньою кухнею літ.Б (а.с.41). Що ж стосується думок та тверджень представника відповідача в судовому засіданні про передчасність звернення позивача до суду з даним позовом, то суд вважає за необхідне зазначити наступне. Так, дійсно, рішенням [PERSON] міської ради від 24.11.2017 року №951 «Про надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) надано дозвіл на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) [PERSON] на вул. Комарова, 45А, для передачі у власність, шляхом викупу для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 561 кв.м. (понад норму безоплатної передачі у власність в межах будинковолодіння), та надано дозвіл на проведення експертної грошової оцінки земельної ділянки (несільськогосподарського призначення) для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд та укладення договору про оплату авансового внеску в рахунок оплати ціни земельної ділянки в розмірі 10% від нормативної грошової оцінки (а.с.42). Разом з тим, з дня винесення позивачем вищезазначеного рішення до сьогодні відповідачем не вчинено жодної дії, спрямованої на викуп земельної ділянки, площею 561 кв.м., що знаходиться за адресою: вул. Комарова, 45А, м. Вінниця, цільове призначення якої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). Окрім того, позивачем самовільно зайнято земельну ділянку, площею 0,0628 га, в той час як відповідачу надано дозвіл на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі для передачі у власність, шляхом викупу, площею 561 кв.м. Тому, суд, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що позовні вимоги позивача знайшли своє часткове підтвердження в судовому засіданні, а тому підлягають частковому задоволенню. У звязку з частковим задоволенням позовних вимог, понесенням позивачем витрат щодо сплати судового збору у розмірі 1\~600,00 грн., згідно платіжного доручення №2379 від 25.10.2017 року (а.с.1), в силу ст.141 ЦПК України суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 800,00 грн., пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного та

Outcome: partial