Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-29 00:00:00

Позивач АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «ДЕРЖАВНИЙ ОЩАДНИЙ БАНК УКРАЇНИ» (далі АТ «Ощадбанк» або Банк) звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в обґрунтування якого вказав, що 25.06.2014 [PERSON] звернувся до Банку з заявою на встановлення кредиту по рахунку фізичної особи у розмірі 18600 грн, у зв`язку з чим між Банком та відповідачем був підписаний додатковий договір № 2 до Договору № 35245/02 від 10.05.2011 про відкриття фізичній особі карткового рахунку для платіжної картки та здійснення розрахунково-касового обслуговування за дебетово-кредитною схемою. Згідно з умовами цього договору відповідачу було надано кредит у сумі 18600 грн з відсотковою ставкою 24% річних за користування кредитом. У зв`язку з порушенням зобов`язань за кредитним договором з повернення суми отриманого кредиту у відповідача виникла заборгованість за тілом кредитом у сумі 18527 грн 60 коп., за відсотками за користування кредитом - 5469 грн 99 коп., за комісією - 8 грн 78 коп., за втратами від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 104 грн 60 коп. та 3% річних за несвоєчасне погашення кредиту - 465 грн 98 коп. і за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 219 грн 04 коп., а всього 24794 грн 99 коп., які Банк просить стягнути на свою користь з відповідача разом з понесеними ним судовими витратами у сумі 2102 грн судового збору. Представник позивача АТ «Ощадбанк» Бобровицький О.Г. у судовому засіданні підтримав позовні вимоги, обґрунтовуючи їх обставинами, викладеними у позові, просив їх задовольнити у повному обсязі. Також надав письмові пояснення, відповідно до яких вказав, що наданий суду розрахунок заборгованості за вказаним кредитним договором сформовано за станом на 09.09.2020 по іншому кредитному договору, а саме № 1529643 від 29.04.2013, в автоматичному режимі відповідно до програмного забезпечення АБС БАРС, з яким пов`язано фактичне відкриття поточного рахунку № [NUMBER] та надання платіжної картки, у зв`язку з чим виникла розбіжність номеру і дати договору, зазначених у розрахунку заборгованості. Інформація з автоматизованої банківської системи (банківські виписки) є належним доказом руху коштів та здійснення оплати за кредитними договорами. Відповідач [PERSON] , будучи щонайменше двічі сповіщеним про час і місце слухання справи, у тому числі через розміщення судового виклику на офіційному веб-сайті судової влади України, у судове засідання не з`явився без повідомлення причин, відзиву на позов не подав. Згідно з вимогами ст.280 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити по цій справі заочне рішення на підставі доказів, що є в матеріалах справи, оскільки відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання, не повідомив причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно з ухвалою суду від 15.10.2020 по справі відкрито спрощене позовне провадження із викликом сторін. Згідно з ухвалою суду від 10.12.2020 явка представника позивача визнана обов`язковою. Згідно з ухвалою суду від 11.01.2021 задоволено клопотання представника позивача про участь у судових засіданнях в режимі відео конференції. Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] 25.06.2014 звернувся до Банку з заявою на встановлення кредиту по рахунку фізичної особи у розмірі 18600 грн. Наслідком цієї заяву було підписання між Банком та відповідачем Додаткового договору № 2 до Договору № 35245/02 від 10.05.2011 про відкриття фізичній особі карткового рахунку для платіжної картки та здійснення розрахунково-касового обслуговування за дебетово-кредитною схемою (далі Договір) (а.с.4, 5). Згідно з п.1.1.4 Договору відповідачу надано кредит в сумі 18600 грн зі сплатою 24% річних за користування кредитом, які є фіксованими. Строк кредиту встановлюється на відповідний період дії платіжної картки (а.с.5). Укладення між сторонами вказаного Договору також підтверджується випискою по картковому рахунку відповідача № [NUMBER] та повідомленням про умови кредитування, підписаним відповідачем 26.06.2014, відповідно до якого розмір ліміту кредиту становить 18600 грн зі сплатою фіксованої процентної ставки за користування кредитом у розмірі 24,00 % річних та зі сплатою за розрахунково-касове обслуговування картрахунку щомісячним списанням 1,00 грн (а.с.6, 89-112). Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно за ст.ст.526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно за ст.599 ЦК України зобов`язання припиняються виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до вимог ч.1 ст.1048, ч.2 ст.1054 та ч.2 ст.1050 ЦК України наслідками порушення відповідачем зобов`язання щодо неповернення чергової частини суми кредиту є право позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту та одержання від позичальника процентів від суми позики. Згідно з розрахунком Банку заборгованість відповідача перед позивачем за станом на 09.09.2020 за кредитом склала 18527 грн 60 коп., за відсотками за користування кредитом - 5469 грн 99 коп., за комісією - 8 грн 78 коп. (а.с.12-17). За приписами ч.1 ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 ЦК України, за якою боржник зобов`язаний на вимогу кредитора сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За приписами п.3.1. та п.3.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідність за порушення грошових зобов`язань» від 17.12.2013 № 14 інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена ч.2 ст.625 ЦК України, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті. У зв`язку з тим, що відповідач допустив щомісячне прострочення виконання зобов`язань за основним боргом (кредитом) та процентами, витрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом склали 103 грн 60 коп., а три проценти річних за несвоєчасне погашення кредиту - 465 грн 98 коп. і за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 219 грн 04 коп. (а.с.12-17). Таким чином, неповерненням кредиту, несплатою процентів відповідач в односторонньому порядку порушив зобов`язання, що витікають з умов кредитного договору, що є неприпустимим, тому з нього на користь Банку підлягає стягненню заборгованість за тілом кредиту, за нарахованими відсотками за користування кредитом, за комісією, інфляційні нарахування та три відсотки річних від простроченої заборгованості. В силу ст.141 ЦПК України понесені позивачем судові витрати в сумі 2102 грн судового збору підлягають стягненню з відповідача на користь Банку (а.с.1). На підставі ст.ст.526, 527, 530, 546, 549, 1048, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved