Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-13 00:00:00

Позивач [PERSON] з обмеженою відповідальністю «Оселя» звернулось до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за житлово комунальні послуги з утримання будинків і споруд і прибудинкових територій. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що ТОВ «Оселя» з 01.09.2001 року було передано на обслуговування житлові будинки згідно переліку, вказаного в рішенні, що їх обслуговувало КЖЕП «Оріон», в тому числі і будинок № 41 по вул. Звенигородській. в 2009 році КЖЕП «Оріон», як балансоутримувач, передало житлові будинки на баланс управління житлового господарства міської ради м. Дніпродзержинська. 01.01.2015 р. між ТОВ «Оселя» та управлінням житлового господарства укладено новий договір про передачу на утримання і ремонт житлових будинків і прибудинкової території правобережної частини міста відповідно до переліку. ТОВ «Оселя» надавала та продовжує надавати послуги обслуговування будинків і споруд і прибудинкових територій відповідно до переліку послуг та цін на послуги, прийнятих та затверджених рішенням виконавчого комітету Дніпродзержинської міської ради. 08.04.2003 року відкрито особовий рахунок на імя [PERSON], як квартиронаймача квартири [ADDRESS], з того час він почав користуватись послугами позивача, але в нього виникла заборгованість за не сплату за комунальні послуги за період з 01.07.2014 р. по 01.07.206 р. в розмірі 5708,02 грн. Тому просить суд стягнути з відповідача [PERSON], [INFO], на користь позивача грошові кошти в розмірі 5708,02 грн., яка складається з 4800,54 грн. заборгованість за житлово комунальні послуги з утримання будинків і споруд і прибудинкових територій; 52,27 грн. 3% річних від простроченої суми; 833,21 грн. інфляційній нарахування за весь час прострочення, а також 550 грн. витрати на правову допомогу та судові витрати. Представник позивача в судове засідання не зявилась, надала заяву в якій просить суд розглядати справу за відсутністю представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечувала проти винесення заочного рішення по справі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, причини не явки до суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Вивчивши матеріали цивільної справи, дослідивши надані суду докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню. Судом встановлено, що квартиронаймачем квартири [ADDRESS] (Звенигородській) в м. Дніпродзержинську (Камянське) є [PERSON], [INFO], а також в квартирі зареєстрованими значаться: [PERSON], [INFO], що підтверджується особовим рахунком № 43110 (а.с.8). Як вбачається з розрахунку (а.с.9,10), який надано позивачем, у відповідача [PERSON] утворилась заборгованість по оплаті житлово комунальні послуги з утримання будинків і споруд і прибудинкових територій за період 01.07.2013 01.06.2016 р. в сумі 4822 грн. 54 коп., а також 3 % відсотків річних від простроченої суми в розмірі 833,21 грн. (а.с.11). Згідно до п. 2 договору споживач послуг зобовязання вносити платежі не пізніше 15 числа місяця, що настає за розрахунком, проте відповідач [PERSON] є споживачем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, та впродовж багатьох років не виконує свої зобовязання щодо сплати за надання послуг. Відповідно до п.3.3.4 договору виконавець має право стягувати у встановленому законодавством порядку заборгованість по оплаті за надання послуг. Згідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст. ст. 526, 530, 629 ЦК України, зобов'язання маються виконуватися належним чином відповідно до умов договору та в встановлені строки. Договір є обов'язковим для виконання сторонами. Ст. 62 ЖК України, передбачено, що до відносин, що випливають з договору найму жилого приміщення, у відповідних випадках застосовуються також правила цивільного законодавства. Відповідно до ст. ст. 526, 530, 629 ЦК України, зобов'язання маються виконуватися належним чином відповідно до умов договору та в встановлені строки. Договір є обов'язковим для виконання сторонами. Ст. 901 ЦК України передбачено, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов'язання. Відповідно до Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальними послугами, у тому числі, є послуги з утримання будинків і споруд та прибуткових територій (прибирання внутрішньо будинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньо будинкових мереж, освітлення загального користування, поточний ремонт, вивезення твердих побутових відходів тощо). Згідно зі ст. 15 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» з метою забезпечення санітарного санітарно-гігієнічних вимог проживання людей та їх перебування в приміщеннях, забезпечення технічних вимог до експлуатації будинку, підтримання несучої спроможності конструкцій та експлуатаційних характеристик внутрішньо будинкових мереж і систем встановлюється нормами житлово-комунальних послуг. Пунктом 1 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому право прямо відповідає визначених п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону обов'язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавець зобов'язаний забезпечувати своєчасність та відповідну якість житлово-комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договору, в тому числі шляхом створення систем управління якістю відповідно до національних або міжнародних стандартів; підготувати та укласти із споживачем договір на надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором. На підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник зобовязаний сплатити: інфляційні нарахування за весь час прострочення за період з 01.07.2014 по 01.07.2016 років складають 833,21 грн.; 3% річних від простроченої суми за період з 01.07.2013 по 01.07.2016 років складають 52,27 грн.; сума заборгованості за житлово комунальні послуги з утримання будинку і споруд та прибудинкових територій за період з 01.07.2013 по 01.07.2016 років складає 4822,54 грн. Згідно до ст. 79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Представником позивача було надано договір про надання юридичних послуг про те, що сплачено 550 грн. за складання позовної заяви, але ці витрати були здійснені представником позивача до початку розгляду справи, тому виходячи з вище наведено в частині позовних вимог щодо стягнення з відповідача витрат на надання юридичної допомоги не підлягають задоволенню. На підставі ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 1378,00 грн. На підстав вищевикладеного,

Outcome: partial