Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Шевченківського районного суду м.Чернівці з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дружини. В позові посилається на те, що 14 листопада 2018 року між нею та відповідачем укладено шлюб. В шлюбі у них з відповідачем народилися діти: син [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] . Вказує, що діти зареєстровані та проживають з нею. Вказує, що у них з відповідачем протягом останніх півроку сімейне життя погіршилось, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин з червня 2020 року і з цього часу спільного господарства не ведуть. Вказує, що через різні погляди на життя, з ініціативи чоловіка між ними постійно виникали сварки та скандали, свідками яких були діти. Вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить її інтересам та інтересам дітей, взаємне почуття любові та поваги між ними остаточно втрачено. Позивач вказує, що відповідач протягом тривалого часу взагалі самоусунувся від матеріального забезпечення сім`ї, у зв`язку з чим вона змушена була звернутися до суду з вимогою про стягнення аліментів, і судовим наказом стягнуто з відповідача аліменти на утримання дітей. Крім цього, позивач вказує, що відповідно до ст.84 СК України, вона має право на утримання від чоловіка, до досягнення дитиною трьохрічного віку. Дохід відповідача їй невідомий, вважає, що відповідач взмозі щомісячно сплачувати аліменти на її утримання в розмірі 1500 грн., оскільки відповідач є працездатним, здоровим та інших осіб на утриманні немає. На підставі норм чинного законодавства просить розірвати їх з відповідачем шлюб, стягнути з відповідача на її утримання аліменти щомісячно в розмірі 1500 грн., з моменту подачі позову до суду і до досягнення дитиною трьох років. Судові витрати покласти на відповідача. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м.Чернівці від 03.02.2021 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито спрощене провадження у даній справі і відповідачу наданий строк в 15 днів з дня отримання даної ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву (а.с.13). Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, надала пояснення аналогічні викладеним в позові. Відповідач в судовому засідання позовні вимоги визнав повністю не заперечував щодо розірвання шлюбу та стягнення з нього на дружину аліментів в розмірі 1500 грн. щомісячно. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню повністю з наведених нижче підстав. Відповідно до положень ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що сторони 14 листопада 2018 року уклали шлюб, який зареєстрований Чернівецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області, актовий запис №2249, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.4). Від шлюбу у сторін народилися діти: син [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] , № [NUMBER] , де батьком дітей вказаний відповідача [PERSON] (а.с.7, 8). Згідно довідки №238 про склад сім`ї КЖРЕП №4 від 28.01.2021 року, позивач [PERSON] та діти [PERSON] , [PERSON] зареєстровані та проживають за адресою: [ADDRESS] (а.с.9). Судовим наказом Шевченківського районного суду м.Чернівці від 07.12.2020 року стягнуто з [PERSON] , [INFO] , (РНОКПП [NUMBER] ), який зареєстрований по [ADDRESS] , аліменти на користь [PERSON] , [INFO] (РНОКПП [NUMBER] ), яка проживає в [ADDRESS] на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб 17.11.2020 року і до досягнення найстаршої дитини повноліття (а.с.10). Причиною розпаду сім`ї стало те, що сторони не проживають разом, втратили почуття любові та поваги один до одного, без чого збереження сім`ї є неможливим. Шлюб існує формально. Згідно ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя.\~ Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Статтею 51 ч.1 Конституції України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Відповідно до вимог ч.1 ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань (ст. 51 Сімейного кодексу України). Згідно з ч. 2-4 ст. 56 Сімейного кодексу України дружина та чоловік мають право вживати заходів, які не заборонені законом і не суперечать моральним засадам суспільства, щодо підтримання шлюбних відносин. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу. Позивач наполягала на розірванні шлюбу, оскільки подальше перебування у шлюбі суперечить її інтересам, а відповідач не заперечував проти розірвання шлюбу. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що сім`я сторін розпалась, її зберегти неможливо, спільне життя подружжя і збереження шлюбу на думку суду суперечить інтересам сторін, між сторонами втрачено почуття любові, поваги та гідності один до одного, сторони не підтримують шлюбні відносини, а тому шлюб між ними, необхідно розірвати. Частиною 1\~ст.75 Сімейного кодексу України\~передбачено, що дружина, чоловік, повинні матеріально забезпечувати один одного. Згідно з ч. 2 ст. 91 Сімейного кодексу України\~;\~жінка та\~чоловік, які\~не перебувають у\~шлюбі між\~собою, мають\~право на утримання в\~разі проживання з\~нею, ним\~їхньої\~дитини, відповідно до частин другої - четвертої статті\~84\~та статей\~86\~і\~88\~цього\~Кодексу. Згідно з частинами 2, 4 ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч.1\~ст.80 СК України\~аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Слід врахувати, що виховування дитини одним із батьків, коли інший проживає окремо, створює додаткове навантаження по догляду та вихованню дитини, а особливо на перших роках її життя, у зв`язку з чим певним чином з`являється дисбаланс між зусиллями, які мають прикладати обоє батьків для розвитку дитини, таким чином, що тягар здебільшого лягає лише на одного. Разом з тим, розмір утримання залежить не лише від доходів, які отримує його платник та який він об`єктивно міг би сплачувати, а й від вимог розумності та необхідного достатку для дитини та її матері, і при умові, що чоловік може надавати таку матеріальну допомогу. Позивач просила стягувати з відповідача кошти на її утримання по 1500 грн. щомісячно. Зазначила, що відповідач може надавати кошти на її утримання, а відповідач в судовому засіданні визнав позовні вимоги в повному обсязі. Так, суд враховує, що позивач\~на разі не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною,\~що в свою чергу не дає їй можливості в повній мірі забезпечити своє утримання,\~разом з нею проживають малолітні діти, а тому вона потребує матеріальної допомоги від свого чоловіка, що у свою чергу є його обов`язком відповідно до вимог сімейного законодавства. А також, зважаючи, що відповідач є особою молодого віку, в ході розгляду справи не встановлено наявності у нього обмежень в його працездатності, отже він спроможний працювати та отримувати заробіток (дохід) і надавати допомогу на утримання дружини до досягнення меншою дитиною трирічного віку. Визначаючи суму допомоги, суд приймає до уваги те, що відповідач визнав позовні вимоги в повному обсязі і вважає що слід стягувати з відповідача на утримання дружини по 1500 грн. щомісячно. На підставі частини першої\~статті 191 СК України, стягнення аліментів необхідно присудити від дня пред`явлення позову до суду, тобто з 03 лютого 2021 року. Відповідно до пункту 1 частини першої\~статті 430 Цивільного процесуального кодексу України\~(далі -\~ЦПК України) суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Оскільки з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти, суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Згідно ч.6\~ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Таким чином, необхідно стягнути з відповідача на користь Держави судовий збір в розмірі 908 гривень. Крім цього, позивач при поданні до суду позову про розірвання шлюбу сплатила судовий збір в розмірі 908 грн., дані витрати відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved