Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-09 00:00:00

Позивач в особі представника [PERSON] звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідачки грошових коштів у розмірі 7 173 грн. 29 коп., з яких: 5 369 грн. у відшкодування вартості путівки, 1580,56 грн. індекс інфляції та 223,73 грн. три відсотки річних. Позовні вимоги мотивовано тим, що рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 14 лютого 2018 року № 756/5521/17 шлюб між сторонами було розірвано. В шлюбі у позивача з відповідачкою народилась дитина [PERSON] , [INFO] , яка проживає з матір`ю за адресою: [ADDRESS] . Позивач зазначає, що згідно з розпорядженням Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації від 20 вересня 2018 року № 532 «Про визначення способів участі батька у вихованні малолітніх дітей», він має право на участь у вихованні своєї дитини у формі спілкування з малолітньою донькою під час осінніх, зимових, весняних та літніх канікул порівну з матір`ю. Позивач вказує, влітку 2018 року з метою оздоровлення дитини він, як працівник Служби безпеки України, разом із донькою їздили до санаторію «Одеса» СБУ, який знаходиться за адресою: м. Одеса, Французький бульвар, 52. При цьому донька [PERSON] знаходилась в санаторії з 07 липня 2018 року по 28 липня 2018 року по путівці № 020748, вартість якої складала 10 738 грн., що підтверджується довідкою заступника санаторію «Одеса» СБУ, корінцем путівки № 020748 та довідкою від 29.10.2019 р. лікаря поліклініки ВМУ СБУ. Позивач зазначає, що відповідачка кошти у розмірі 5 369 грн., що становить 50 % від вартості путівки, йому не повертала. Позивач просить стягнути з відповідачки половину вартості путівки, що становить суму 5 369 грн., та за період з 07.07.2018 року по 25.11.2019 року індекс інфляції у розмірі 1 580,56 грн. та 3 % річних у розмірі 223,73 грн. Ухвалою суду від 12.12.2019 року відкрите провадження у справі, призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, роз`яснено учасникам справи порядок подання заяв по суті справи та наслідки їх неподання (а.с. 25-27). Відповідачці був встановлений п`ятнадцятиденний строк з дня вручення вказаної ухвали подати відзив на позовну заяву. Як убачається з матеріалів справи, копія ухвали суду про відкриття провадження у справі разом із доданими до неї процесуальними документами відповідачкою були отримані 13 грудня 2019 року, що підтверджується записом [PERSON] у довідковому листі до справи. Відзив на позов відповідачкою у визначений строк надано не було. Ухвалою суду від 03.01.2020 р. клопотання [PERSON] про розгляд справи за правилами загального позовного провадження залишено без задоволення (а.с. 30, 31). Ухвалою суду від 09.01.2020 року відмовлено у задоволенні клопотання відповідачки про продовження строку для подання відзиву на позов (а.с. 34, 35). За змістом статті 274 Цивільного процесуального кодексу України в порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи, справи, що виникають з трудових відносин, спори про стягнення аліментів та поділ майна подружжя, а також може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що позивач та відповідачка перебували у зареєстрованому шлюбі з 09.09.2002 року, який було розірвано рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 14 лютого 2018 року (а.с. 5-7). Від шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] (а.с. 8). На підтвердження позовних вимог позивачем надано: довідку поліклініки ВМУ СБУ від 29.10.2019 року у якій зазначено про те, що [PERSON] отримував санаторно-курортне лікування в санаторії СБУ «Одеса» в 2017 р. з донькою з 20.07.17 по 10.08.17 р., путівки 012944 та 012945, в 2018 році 07.07.18 по 28.07.18, номер путівок 020748 та 020749 (а.с. 10); довідку заступника начальника санаторію про те, що [PERSON] з 07.07.2018 р. по 28.07.2018 р. знаходилась в санаторії «Одеса» СБУ по путівці № 20748 вартістю 10 738 грн. (а.с. 9); корінець путівки № 020748 Санаторію «Одеса» СБУ (а.с. 11). Позивач просить стягнути з відповідачки 50 % від вартості путівки у розмірі 5 369 грн. та за період з 07.07.2018 року по 25.11.2019 року індекс інфляції у розмірі 1 580,56 грн. і 3 % річних у розмірі 223,73 грн., обгрунтовуючи позовні вимоги з посиланням на частину 1 ст. 141, частини 1, 2 ст. 150 СК України та частину 2 ст. 625 ЦК України. Відповідно ч. 1 ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Згідно частин 1, 2 ст. 150 СК України, на які посилається позивач, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Разом з тим, за приписами статті 185 СК України передбачено участь батьків у додаткових витратах на дитину. Частиною 1 ст. 185 СК України визначено, що той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Сімейний кодекс України виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону брати участь у додаткових витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина. При визначенні розміру стягнення з одного з батьків суд відносить частину витрат на іншого. За нормою ч. 2 ст. 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Відповідно правової позиції Верховного Суду України, викладеній 24 лютого 2016 року у справі № 6-1296цс15, виходячи з аналізу статті 185 СК України додаткові витрати присуджуються на дитину за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема необхідністю в розвитку дитини за наявності в неї здібностей, талантів, у зв`язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо. Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Позивачем суду не надано жодних доказів щодо стану здоров`я дитини [PERSON] , у тому числі медичних документів, направлень та рекомендацій лікарів на підтвердження необхідності проходження санаторно-курортного лікування в санаторії СБУ «Одеса», що доводило б потребу отримання вказаного лікування у зв`язку з хворобою дитини для відновлення стану її здоров`я. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними (ч. 1 ст. 181 СК України). При цьому суд також враховує ті обставини, що позивачем не доведено досягнення з відповідачкою погодження питання та домовленостей щодо оплати останньою вартості санаторної путівки на дитину. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч. 1 ст. 5 ЦПК України). Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За правилами ч. 3 ст.12, ч. 1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В силу вимог ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не можеґрунтуватися на припущеннях. Отже, позивачем не доведено та матеріали справи не містять будь яких доказів щодо рекомендації та направлення лікарів для лікування і оздоровлення дитини сторін саме в санаторії СБУ «Одеса», що б позитивно впливало на стан здоров`я дитини, у зв`язку з чим придбавалася путівка, тому понесені позивачем витрати по оплаті коштів на санаторно-курортне лікування не відносяться до додаткових витрат на дитину в розумінні ст. 185 СК України. З урахуванням викладеного у задоволенні позову в частині стягнення з відповідачки 50 % вартості путівки у розмірі 5 369 грн. слід відмовити. Також не підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення інфляційних втрат у розмірі 1580,56 грн. та трьох відсотків річних у розмірі 223,73 грн., оскільки в межах даного спору положення ст. 625 ЦК України застосоване бути не може, так як вказаною нормою закону встановлена відповідальність за порушення грошового зобов`язання. Позивач звільнений від сплати судового збору, відповідно положень п. 13) ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір». Сторонами не заявлено відшкодування судових витрат, тому у порядку ст. 141 ЦПК України питання розподілу судових витрат між відповідачем та позивачем судом не вирішується.

Outcome: dismissed