Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-27 00:00:00

Позивач [PERSON] «Сєвєродонецьке обєднання «Азот» звернулось до суду з позовною заявою до [PERSON] про відшкодування коштів, витрачених на навчання, стягнення судового збору, мотивуючи дані вимоги тим , що 20.12.2010р. між [PERSON] «Сєвєродонецьке обєднання Азот», відповідачем [PERSON] та Технологічним інститутом Східноукраїнського національного університету ім. В. [PERSON] було укладено договір №370х про підготовку фахівця за освітньо-кваліфікаційним рівнем «бакалавр», а згодом укладено договір №015х від 13.06.2012р. про підготовку фахівця за освітньо-кваліфікаційним рівнем «спеціаліст». Відповідно до умов даних договорів відповідач [PERSON] здобув вищу освіту, навчання здійснювалось за заочною формою. Відповідно до умов зазначеного договору, оплату за навчання здійснює позивач [PERSON] «СО Азот», яка становить в загальному розмірі за договором №370х 4813,50грн. та за договором №015х 4289грн.. На підставі вищевказаних договорів між позивачем [PERSON] «СО Азот» та відповідачем [PERSON] було укладено індивідуальний договір №36/УЦ-53 від 14.06.2012р. про цільову підготовку спеціаліста, відповідно до умов якого відповідач [PERSON] зобовязаний відпрацювати на підприємстві позивача [PERSON] «СО Азот» не менше трьох років. Також, відповідно до умов даного договору, у випадку звільнення за власним бажанням або звільнення за ініціативою роботодавця, відповідач [PERSON] зобовязується повернути позивачу усі виплачені суми за весь період навчання з урахуванням індексу інфляції. Відповідно до наказу №0113-КП (ув) від 10.12.2015р. відповідач [PERSON] був звільнений з підприємства позивача на підставі ст. 38 КЗпП України за власним бажанням. У звязку з тим, що відповідач [PERSON] не дотримався умов договору в частині взятих на себе зобовязань щодо повернення позивачу усіх виплачених сум за весь період навчання у випадку припинення трудових відносин з позивачем, то позивач звернувся до суду з позовом і просить стягнути з відповідача [PERSON] грошові кошти у розмірі 9792,64грн. у якості відшкодування коштів, витрачених на навчання у Технологічному інституті Східноукраїнського національного університету ім. В. [PERSON], судові витрати покласти на відповідача. Представник позивача [PERSON] у судове засідання не зявився , про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином , надав заяву , в якій просив розглядати справу за його відсутністю, проти заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився , про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином , про причини неявки до суду не повідомив. В матеріалах справи наявні письмові заперечення, які мотивовані тим, що він за особистим бажанням працював на підприємстві позивача більше 3-х років, а саме до 10.12.2015р., що склало 3,5 роки крім решти попереднього стажу. Крім того, позивач схилив його до підписання індивідуального договору №36/УЦ-53 від 14.06.2012р., адже умови були викладені в односторонньому порядку та він не мав можливості внести свої зміни до даного договору, а викладені умови договору він вважає несправедливими. З огляду на те, що на його утриманні перебуває неповнолітня дитина з інвалідністю та дружина з інвалідністю вважає позовні вимоги неправомірними, а тому просить суд відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. У звязку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України не здійснювалось. Оскільки представник позивача [PERSON] «Сєвєродонецьке обєднання «Азот» [PERSON] в поданій до суду позовній заяві не заперечував проти ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, судом 28.04.2017р. на підставі ст.ст.224, 225 ЦПК України було винесено ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши письмові матеріали справи , суд прийшов до висновку , що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно із ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ст. ст. 509, 526, 610, 611, 625 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання повинне виконуватися належним чином, згідно умовам договору. Порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. У разі порушення зобовязання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Матеріалами справи встановлено, що відповідно до копії договору №370х від 20.12.2010р., укладеного між Технологічним інститутом Східноукраїнського національного університету ім. В. [PERSON], [PERSON] та ЗАТ «Сєвєродонецьке обєднання «Азот», сторони уклали договір про підготовку фахівця за освітньо-кваліфікаційним рівнем «бакалавр», Виконавець бере на себе зобовязання за рахунок коштів Замовника здійснити навчання [PERSON] за заочною формою навчання за освітньо-кваліфікаційним рівнем бакалавр за напрямом підготовки хімічна технологія з 01.02.2011р. по 30.06.2012р.. Розмір плати за весь строк навчання за цим договором складає 3209грн.. Відповідно до копії договору №015х від 13.06.2012р., укладеного між [PERSON] «Сєвєродонецьке обєднання Азот», [PERSON] та Технологічним інститутом Східноукраїнського національного університету ім. В. [PERSON], сторони уклали договір про підготовку фахівця за освітньо-кваліфікаційним рівнем «спеціаліст», Виконавець бере на себе зобовязання за рахунок коштів Замовника здійснити навчання [PERSON] за заочною формою навчання за освітньо-кваліфікаційним рівнем спеціаліст за спеціальністю хімічні технології органічних речовин з 01.09.2012р. по 30.06.2013р.. Розмір плати за весь строк навчання за цим договором складає 4289грн.. Відповідно п.п. 1.1., 3.3, 3.4, 3.6.5 до індивідуального договору №36/УЦ-53 від 14.06.2012р., укладеного між [PERSON] «Сєвєродонецьке обєднання «Азот» та [PERSON], Працедавець бере на себе зобовязання за рахунок своїх коштів забезпечити навчання Студента у Технологічному інституті Східноукраїнського національного університету ім. В. [PERSON] за заочною формою навчання за напрямом підготовки «спеціаліст» за спеціальністю хімічна технологія органічних речовин. Після закінчення навчання Студент зобовязаний пропрацювати у Працедавця не менше трьох років та повністю відшкодувати Працедавцю грошові кошти, перераховані ним до навчального закладу, з урахуванням індексу інфляції у разі розірвання трудового договору з Працедавцем до закінчення строку, установленого п. 3.3 даного договору. З даними умовами договору [PERSON] був письмово проінформований, про що свідчить його особистий підпис. Відповідно до копії наказу Приватного акціонерного товариства «Сєвєродонецьке обєднання «Азот» №0113-КП (ув) від 10.12.2015р., [PERSON] звільнений 10.12.2015р. за власним бажанням за ст. 38 КЗпП України. Відповідно до копії статуту Приватного акціонерного товариства «Сєвєродонецьке обєднання «Азот», затвердженого рішенням позачергових загальних зборів акціонерів від 11.02.2015р., товариство перейменовано з «Закрите акціонерне товариство «Сєвєродонецьке обєднання Азот» на «Приватне акціонерне товариство «Сєвєродонецьке обєднання Азот» згідно вимог Закону України «Про акціонерні товариства». Відповідно до розрахунку ціни позову станом на 01.08.2016р. заборгованість [PERSON] перед [PERSON] «Сєвєродонецьке обєднання «Азот» за період з 11.12.2015р. по 01.08.2016р. складає в загальному розмірі 9792,64грн., що складається з: 9102,50грн. сума основної заборгованості за навчання у навчальному закладі; 172,82грн. 3%річних; 517,32грн. інфляційні нарахування. З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що відповідач [PERSON] дійсно не виконав зобовязання за індивідуальним договором №36/УЦ-53 від 14.06.2012р. на навчання. При цьому суд зауважує, що посилання відповідача [PERSON] на ту обставину, що він пропрацював на підприємстві більше 3,5 роки не можуть бути взяті судом до уваги, адже умовами вищевказаного договору чітко встановлений строк з якого починається відлік трирічного терміну працювання на підприємстві, а саме момент закінчення навчання з 30.06.2013р., а [PERSON] звільнився з підприємства позивача 10.12.2015р., тобто з порушенням встановлених договором строків. Посилання відповідача [PERSON] на те, що він підписав вищевказаний договір під тиском, також не можуть бути взяті судом до уваги адже відповідач [PERSON] підписав даний договір, що свідчить про вільне волевиявлення сторін, доказів на спростування цього сторонами суду не було надано. Та крім того, суд зауважує, що наявність на утриманні відповідача [PERSON] непрацездатних осіб у відповідності до положень чинного законодавства України не є підставою для звільнення останнього від відповідальності за порушення зобовязання. За таких обставин, суд приходить до висновку, що обставини викладені позивачем в обґрунтування позовних вимог знайшли своє підтвердження в матеріалах справи, а тому позов підлягає задоволенню. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача [PERSON] підлягають стягненню на користь позивача [PERSON] «СО «Азот» пропорційно до розміру задоволених вимог витрати по оплаті судового збору в сумі 1378грн., сплата якого документально підтверджена платіжним дорученням в матеріалах справи.

Outcome: approved