Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-23 00:00:00

Позивач, [PERSON], пред»явила до суду позов до КП ««Київпастранс» та ПАТ «УСК ««Гарант-Авто», з урахуванням збільшення позовних вимог від 29.05.2014 р., про стягнення матеріальної шкоди у сумі 344453 грн. 12 коп. і страхового відшкодування в сумі 50000 грн., у зв'язку з дорожньо-транспортною пригодою. Обгрунтовує позовні вимоги тим, що 02.10.2012 р. приблизно о 14.20 год. на 59 км автодороги Київ-Чоп сталася ДТП за участю автобуса ЛАЗ А191, державний номер [NUMBER], належного КП «Київпастранс», під керуванням водія, [PERSON], та автомобіля «Lexsus GX 460», державний номер [NUMBER], власником якого є вона, під керуванням її чоловіка, [PERSON], що призвело до пошкодження транспортного засобу. Постановою Дергачівського районного суду Харківської області від 21.12.2012 р. адміністративне провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП відносно [PERSON] закрито, за відсутності доказів. Постановою Святошинського районного суду м. Києва від 29.01.2013 р. винним у вчиненні ДТП за ст.124 КУпАП визнаний водій автобуса ЛАЗ А191, [PERSON], який порушив п. 10.4 ПДР України. Відповідно до висновку експертного авто - товарознавчого дослідження від 14.11.2012 р. № 183А, складеного ТОВ «Експерт Клас», вартість матеріального збитку, заподіяного власнику автомобіля «Lexsus GX 460», державний номер [NUMBER] внаслідок ДТП станом на 02.10.2012 р. склала суму 304506 грн. 28 коп.. Крім того, поряд з матеріальним збитком у сумі 304506 грн., з відповідача у порядку ст. 22 ЦК України підлягають стягненню витрати на проведення авто - технічного дослідження по встановлення розміру збитку в сумі 650 грн.. Належний відповідачу, КП «Київпастранс», автобус ЛАЗ А 191, державний номер [NUMBER], застрахований ПАТ «УСК ««Гарант-Авто» за полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АВ/4650752, з лімітом відповідальності за шкоду, заподіяну майну, в розмірі 50000 грн. на одну особу, яку страховик має відшкодувати. З урахуванням збільшення розміру позовних вимог, ліміту відповідальності страховика за страховим полісом, з КП «Київпастранс», підлягає відшкодуванню шкода в сумі 344453 грн. 12 коп. (393803 грн.12 коп. + 650 грн. - 50000 грн.). Позивач просила стягнути на її користь з КП «Київпастранс» матеріальну шкоду в сумі 344453 грн. 12 коп., з ПАТ «УСК ««Гарант-Авто» - страхове відшкодування в сумі 50000 грн., а також розподілити судові витрати. Відповідач, КП «Київпастранс» позовні вимоги не визнав, у письмових запереченнях зазначив, що автобус ЛАЗ А 191, державний номер [NUMBER], яким керував водій, [PERSON], і вчинив зіткнення з належним позивачу автомобілем «Lexsus GX 460», д.н. [NUMBER], був застрахований ПАТ «УСК «Гарант-Авто», і за законом страхових у межах ліміту відповідальності у розмірі 50000 грн. повинен здійснити страхове відшкодування потерпілій особі. Вважає, що зазначений у звіті № 183А від 14.11.2012 р. матеріальний збиток у сумі 304506 грн. 28 коп. завищений. Представник підприємства не був присутній при огляді пошкодженого автомобіля «Lexsus GX 460», тому на даний час неможливо встановити фактичний дійний розмір шкоди. Відповідач, ПАТ «УСК «Гарант-Авто», позовні вимоги у частині стягнення страхового відшкодування в сумі 50000 грн. визнав, зазначив, що полісом АВ/4650752 передбачений ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну, в сумі 50000 грн., за нульовою франшизою. У судовому засіданні представник позивача на підставі довіреності, [PERSON], підтримав уточнені позовні вимоги у повному обсязі з тих же підстав, просить задовольнити. Представник відповідача, КП «Київпастранс», на підставі довіреності, Герасимчук С.Ю., проти позову заперечує, в задоволенні просить відмовити, вважає розмір матеріальної шкоди, визначений висновком судової авто - товарознавчої експертизи від 15.04.2014 р., призначеної за їх клопотанням, завищеним, у зв»язку з неправильним застосуванням регіонального коефіцієнта, та з тим, що пошкоджений автомобіль «Lexsus GX 460», державний номер [NUMBER] позивачем проданий, і неможливо вирішити питання про передачу після відшкодування збитків підприємством пошкоджених вузлів і агрегатів, які не можуть використовуватись за призначенням, але має певну цінність. Представник відповідача ПАТ «УСК «Гарант-Авто» в судове засідання не з'явився, про час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, про свідчать розписки у матеріалах справи, причини неявки не повідомив. Третя особа, [PERSON], в судове засідання не з'явився, причини неявки не повідомив, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином. Суд, заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позовні вимоги підтверджені та підлягають задоволенню з наступних підстав. За загальним правилом, відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових(службових) обов'язків ( ч. 1 ст. 1172 ЦК України). Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Суд установив, що 02.10.2012 р. приблизно о 14.20 год. на 59 км автодороги Київ -Чоп водій автобуса ЛАЗ А191, державний номер [NUMBER], належного КП «Київпастранс», [PERSON], під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків, виконуючи розворот не з крайнього лівого положення, не надав перевагу в русі автомобілю «Lexsus GX 460», державний номер [NUMBER], який рухався в зворотному напрямку, власником якого є позивачка, під керуванням її чоловіка, [PERSON], здійснив зіткнення з цим автомобілем, що призвело до пошкодження транспортних засобів, внаслідок ДТП позивач отримала тілесні ушкодження ( а. с. 12, 16). Постановою Святошинського районного суду м. Києва від 29.01.2013 р., що набрала законної сили, водій автобуса ЛАЗ А191, [PERSON], за порушення п. 10.4 ПДР України визнаний винним у вчинення ДТП за ст.124 КУпАП, провадження в справі закрито у зв'язку з закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст.38 КУпАП (а.с.16) Відносно другого учасника ДТП, [PERSON], постановою Дергачівського районного суду Харківської області від 21.12.2012 р., що набрала законної сили, провадження в справі про адміністративне правопорушення за ст.124 КУпАП закрите за відсутності події та складу правопорушення ( а. с. 13). Відповідно до положень ч. 4 ст. 61 ЦПК України постанова у справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчиненні вони цією особою. Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 4 постанови від 01.03.2013 р. № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» роз»яснив, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов'язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Вирішуючи питання про особу, відповідальну за шкоду, заподіяну майну позивачки, суд ураховує, що у ДТП визнаний винним водій, [PERSON], який перебував у трудових відносинах з відповідачем, при керуванні автобусом ЛАЗ А191 під час виконання своїх трудових (службових) обов'язків, і допустив порушення ПДР України, що ніким не оспорюється. Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до п. п. 4, 5, 9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27.03.1992 р. № 6, не вважається власником джерела підвищеної небезпеки і не несе відповідальності за шкоду перед потерпілим особа, яка управляє джерелом підвищеної небезпеки на підставі трудових відносин з власником цього джерела (водій). Відповідальність юридичної особи настає лише у випадках, коли особа, з вини якої заподіяно шкоду, перебуває з даною організацією в трудових відносинах і шкоду заподіяно нею у зв'язку з виконанням трудових обов'язків. Таким чином, відповідальність за відшкодування матеріальних збитків перед позивачем має нести саме КП «Київпастракнс» на підставі ст. ст. 1166, 1172, 1187, 1188 ЦК України. Первісно, 14.11.2012 р., після проведення технічного огляду пошкодженого транспортного засобу, за участі представників позивачки, [PERSON], та ПАТ «УСК «Гарант-Авто», [PERSON], від 12.10.2012 р., експертом ТОВ «Експерт-Клас» складено висновок експертного авто - товарознавчого дослідження від 14.11.2012 р. № 183А, відповідно до якого вартість матеріального збитку, заподіяного власнику автомобіля «Lexsus GX 460», державний номер [NUMBER] внаслідок ДТП станом на 02.10.2012 р. склала суму 304506 грн. 28 коп. ( а. с. 17-59). Представник відповідача, КП «Київпастранс», заперечуючи проти позову з тих підстав, що розмір шкоди, заподіяної в ДТП, завищений, заявила клопотання про судову авто - товарознавчу експертизу, проведення якої доручено Державному НДЕКЦ МВС України. Відповідно до висновку № 19/15-8 судової авто - товарознавчої експертизи від 15.04.2014 р. експерта Державного НДЕКЦ, ринкова вартість транспортного засобу марки «Lexsus GX 460», кузов № [NUMBER], державний номер [NUMBER], 2011 р. виготовлення, станом на 14.11.2012 р. складає 517430 грн. 85 коп.. Вартість матеріального збитку ( шкоди), завданої власнику транспортного засобу марки «Lexsus GX 460», номер кузова, номерний знак [NUMBER], 2011 р. виготовлення, станом на 14.11.2012 р. може складати 380688 грн. 79 коп.. Вартість матеріального збитку ( шкоди), завданої власнику транспортного засобу марки «Lexsus GX 460», номер кузова, номерний знак [NUMBER], 2011 р. виготовлення, станом на 15.04.2014 р. може складати 393803 грн. 12 коп. ( а. с. 157-192). Перелік складових частин (вузлів і агрегатів) транспортного засобу марки «Lexsus GX 460», номер кузова , номерний знак [NUMBER], 2011 р. виготовлення, пошкоджених у наслідок ДТП від 02.10.2012 р., які потребують ремонту та підлягають заміні, зазначені в дослідницькій частині цього висновку ( у дефектній відомості) (а. с. 169-171). Представник відповідача, КП «Київпастранс», заявила клопотання про передачу відповідачу запасних частин, вузлів і агрегатів, які мають певну цінність, але не можуть бути використані за призначенням і потребують заміни ( всього наведено 65 позицій) (а. с. 210, 211). Суд вважає твердження представника відповідача про певну матеріальну цінність пошкоджених внаслідок дорожньо-транспортної пригоди деталей автомобіля позивача, які мають бути поверненні підприємству, безпідставними, ураховуючи наступне. Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у абз. 2 п. 14 постанови від 01.03.2013 р. № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» роз»яснив, що ухвалюючи рішення про стягнення на користь потерпілого відшкодування вартості майна, що не може використовуватись за призначенням, але має певну цінність, суд з урахуванням принципу диспозитивності, тобто за заявою заподіювача шкоди, одночасно повинен вирішити питання про передачу цього майна після відшкодування збитків особі, відповідальній за шкоду. З урахуванням вимог абз. 2 п.14 постанови Пленуму від 01.03.2013 р. відповідач має право на отримання пошкоджених деталей, які підлягають заміні, проте за умови, коли ці деталі мають певну цінність. Представник відповідача, стверджуючи, що деталі автомобіля марки «Lexsus GX 460», які підлягали заміні через пошкодження, отримані внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, наведені у висновку експертизи від 15.04.2014 р. ( у дефектній відомості - 59 найменувань ) та у клопотанні ( 65 найменувань), мають певну матеріальну цінність, що доказово не підтвердив, будь-яких клопотань з цього приводу під час розгляду справи не заявляв, у справі відсутні дані про їх наявність. Відповідно до вимог ч. ч.1, 2 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних і юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами на власний розсуд. Відтак, суд дійшов висновку про недоведеність матеріалами справи посилань на те, що зазначені представником відповідача деталі представляють матеріальну цінність. Проте, як з»ясувалось, та підтверджено повідомленням торгівельної фірми «Автолюбитель» Київського району м. Харкова від 15.11.2012 р. № 6/755741, пошкоджений автомобіль марки «Lexsus GX 460», номерний знак [NUMBER], 15.11.2012 р. позивачем був проданий на підставі договору купівлі-продажу за оціночною вартістю 255613 грн. 26 коп. ( а. с. 221). Як визначено висновком судової авто-товарознавчої експертизи від 15.04.2014 р., ринкова вартість автомобіля марки «Lexsus GX 460», 2011 р. виготовлення, станом на 14.11.2012 р. складає 517430 грн. 85 коп., оціночна вартість пошкодженого у ДТП автомобіля марки «Lexsus GX 460», 2011 р. виготовлення, на момент продажу станом на 15.11.2012 р. склала 255613 грн. 26 коп., вартість матеріального збитку ( шкоди), завданого позивачу станом на 14.11.2012 р. може складати 380688 грн. 79 коп., а станом на 15.04.2014 р. - суму 393803 грн. 12 коп. ( а. с. 157-192). Представник позивача підтримує уточнені позовні вимоги від 29.05.2014 р., виходячи з вартості матеріального збитку ( шкоди) станом на 15.04.2014 р. в сумі 393803 грн. 12 коп., що з урахуванням оціночної вартості з продажу пошкодженого автомобіля марки «Lexsus GX 460» у розмірі 255613 грн. 26 коп. складає суму 649416 грн. 38 коп., яка значно перевищує ринкову вартість такого автомобіля в сумі 517430 грн. 85 коп., тобто на суму 131985 грн. 53 коп.. Опитаний у судовому засіданні експерт, [PERSON], показав, що не ревізував раніше проведене авто - товарознавче дослідження від 14.11.2012 р., а вирішував поставлені в ухвалі суду питання за матеріалами цивільної справи відповідно до вимог [PERSON] товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів за допомогою програмного забезпечення «Audatex» версії «AudaNet» з урахуванням корегування курсу валют і вартості нормо-години ремонтно-відновлювальних робіт, із застосуванням корегуючого регіонального коефіцієнту, в тому числі при визначенні ринкової вартості транспортного засобу з використанням Бюлетенів автотоварознавця № 67, Донецьк, жовтень 2012 та № 76, Донецьк, квітень 2014 тощо. Представники сторін від проведення повторної авто-товарознавчої експертизи відмовились, і кожен з них, наполягаючи на своїй позиції без наведення вагомих аргументів, не піддали сумніву висновок експертизи від 15.04.2014 р.. Проте, відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2, ч. 3 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. У відповідності до ч. 2 ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України N 6 від 27.03.1992 р. «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, обчислюється виходячи із реальної вартості втраченого майна або вартості виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі, на момент розгляду справи. Така шкода може бути визначена експертним шляхом. Відповідно до ч. 1 ст. 64 ЦПК України письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяг із них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи. Представник позивача не надав доказів понесення позивачем витрат, необхідних для відновлення пошкодженого у ДТП автомобіля, навпаки, як встановлено судом, позивач продала пошкоджений автомобіль за оціночною вартістю в сумі 255613 грн. 26 коп., при тому до вирішення спірних питань, пов»язаних з відшкодуванням шкоди. Отже,

Outcome: partial