Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-09 00:00:00

Позивач [PERSON] у жовтні 2017 року звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить визначити місце проживання малолітньої дитини [PERSON], [INFO], з батьком [PERSON], [INFO]. У обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що від шлюбу з відповідачем він має малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Вже більше пів-року відповідач виїхала за межі України, залишивши малолітню дитину з позивачем. [PERSON] з дитиною проживає в квартирі, яка належить його матері за адресою: [ADDRESS] та у якій створені всі необхідні житлово-побутові та санітарно-гігієнічні умови для проживання малолітньої дитини. Позивач вказує, що він один опікується дитиною, займається її вихованням та забезпечує всім необхідним, дитина знаходиться повністю на його утриманні. Відповідач у свою чергу не надає кошти на утримання доньки та свідомо ухиляється від сплати аліментів. Позивач у судове засідання не з'явився, про час та місце повідомлявся належним чином, його представник надала суду заяву про розгляд справи без їх участі, у якій позовні вимоги підтримала та не заперечувала проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про час та дату розгляду справи була повідомлена належним чином, причини неявки в судове засідання суду не повідомила. Представник третьої особи: Служби у справах дітей Оболонської районної м. Києві державної адміністраціїв судовому засіданні позовні вимоги підтримала. Також представник надала висновок про визначення місця проживання малолітньої [PERSON], [INFO]. Відповідно до положень ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов'язки сторін та те, що представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України та відповідно до ч. 1 ст. 281 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно з свідоцтвом про народження [NUMBER] [PERSON] (відповідач) та [PERSON] (позивач) є батьками [PERSON], [INFO] (а.с.19). Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 26 січня 2018 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 13 лютого 2018 року вирішено стягнути щомісячно з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання [PERSON], [INFO], в розмірі 1/ 4 частини з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30 відсотків від прожиткового мінімуму для дітей даного віку. Згідно з довідкою №50 від 04.10.2017 ОСББ «Фаворит» позивач разом з донькою [PERSON] проживає в квартирі [ADDRESS]. Вищевказана квартира на праві приватної власності належить матері позивача [PERSON], що підтверджується Договором дарування квартири. Відповідно акту обстеження житлово-побутових умов проживання від 03.01.2018, складеного службою у справах дітей Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації, в квартирі створені належні умови для проживання та всебічного розвитку дитини. Батько займається навчанням та вихованням доньки, водить на різні гуртки та наймає тренерів. [PERSON] дуже любить батька і хоче проживати з ним. Вона повідомила, що останній раз маму бачила пів року тому, зараз мама проживає у Китаї, іноді вони спілкуються по Інтернету. Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Згідно з ст. 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Частиною ст. 161 СК України встановлено, що якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Статтями 15, 16 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Малолітня [PERSON] навчається у 4 класі Навчально-виховного комплексу «Спеціалізована школа І ступеня з поглибленим вивченням англійської мови-дошкільний навчальний заклад «Перша ластівка» та є вихованкою відділення гімнастики художньої ДЮСШ № 13 Оболонського району (має ІІ розряд). Згідно податкової декларації платника єдиного податку - фізичної особи-підприємця, [PERSON] за 3 квартали 2017 року отримав дохід у сумі 183 202,07 (приблизно 20 355 грн/місяць). Відповідно до інформаційної довідки про роботу з психологом [PERSON], виданої Центром соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді Оболонського району в місті Києві від 07 лютого 2018 року, у дівчинки діагностована висока ступінь прив'язаності до батька, для дитини він є авторитетом, з ним дівчинка відчуває себе одним цілим, в його присутності їй затишно та комфортно. Про матір дівчинці говорити важко. З висновку Оболонської РДА в м. Києві №104-1277 від 12.02.2018 про визначення місця проживання малолітньої [PERSON], [INFO], судом вбачається, що Оболонська районна в місті Києві державна адміністрація, як орган опіки та піклування, рекомендує визначити місце проживання малолітньої [PERSON], [INFO], з батьком [PERSON]. Відповідно до ч. 4, 5 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов'язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Враховуючи вищенаведені норми законодавства та встановлені факти, беручи до уваги висновок Служби у справах дітей, суд вважає правильним та доцільним задовольнити позов та визначити місце проживання малолітньої дитини [PERSON], [INFO], з батьком [PERSON], [INFO]. На підставі викладеного, ст. 19, 141, 153, 161 СК України, ст. 15, 16 ЗУ «Про охорону дитинства»,

Outcome: approved