Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-27 00:00:00

Позивач [PERSON] у лютому 2015 року пред'явила до суду позов до відповідача [PERSON], третя особа - служба у справах дітей Тернопільської районної державної адміністрації, про позбавлення відповідача батьківських прав щодо його неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Обгрунтовує позов тим, що до 2013 року перебувала у фактичних шлюбних відносинах із відповідачем та у них народився син. Після фактичного розірвання відносин, дитина залишилась проживати з позивачем та повністю перебуває на її вихованні та утриманні. Відповідач [PERSON] нехтує своїми батьківськими обов'язками, протягом тривалого часу не цікавиться своєю дитиною, не проявляє батьківської турботи, участь у його вихованні не бере, не допомагає матеріально та не сплачує аліменти на його утримання, не цікавиться його життям та не сприяє фізичному та моральному розвитку дитини. В судове засідання позивач [PERSON] подала заяву, згідно з якою позов підтримала, просить його задовольнити, розглянувши справу в її відсутності. Представник третьої особи - служби у справах дітей Тернопільської районної державної адміністрації - Перлюк О.С. в судове засідання подала заяву, згідно з якою вважає позов [PERSON] підставним та просила врахувати висновок служби у справах дітей Тернопільської районної державної адміністрації від 05 травня 2015 року про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо його неповнолітнього сина [PERSON] Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, до суду не з'явився, не повідомивши про причини неявки. Заяви про розгляд справи за його відсутності не подавав. За вказаних обставин суд приходить до переконання, що згідно з ч. 4 ст. 169, ч. 1 ст. 224 ЦПК України слід ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач згідно з поданою нею письмовою заявою не заперечила проти такого вирішення справи та відповідно до вимог ст. 225 ЦПК України судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив такі обставини: Як слідує з свідоцтва про народження серії [NUMBER], [INFO] у сторін народився син [PERSON], актовий запис № 693 Відділу реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області від 02 квітня 2013 року. Як слідує з викладених у позовній заяві обставин, якими позивач [PERSON] обґрунтовує свої позовні вимоги, відповідач з часу фактичного розірвання відносин ухиляється від виконання своїх обов'язків із виховання дитини, зокрема не цікавиться сином, не проявляє батьківської турботи, участі у його вихованні не бере, не допомагає матеріально та не сплачує аліментів на його утримання. Згідно з довідкою про склад сім'ї, виданою ОСББ «Корольова-5» від 19 лютого 2015 року, неповнолітній [PERSON], [INFO], проживає разом із [PERSON] по [ADDRESS]. Як слідує з довідки №283, виданої 20 лютого 2015 року ТОВ «Коменерго-Тернопіль-2», неповнолітній [PERSON], [INFO], зареєстрований [ADDRESS]. Як убачається з довідки про неотримання аліментів №3675/06-34/13, виданої 02 лютого 2015 року начальником Першого відділу державної виконавчої служби Тернопільського міського управління, позивач [PERSON] не отримувала аліменти від [PERSON] у період з 27 жовтня 2014 року по 02 лютого 2015 року. Згідно з довідкою вих. №50404/14/2015 від 19 лютого 2015 року, виданою ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК», [PERSON] працює на посаді начальника юридичного відділу Тернопільської обласної дирекції АБ «УКРГАЗБАНК» та на даний час перебуває у відпустці по догляду за дитиною до 3-ох років. Робоче місце за працівником зберігається. Як установлено з акту обстеження умов проживання, складеного 07 квітня 2015 року комісією служби у справах дітей Тернопільської районної державної адміністрації у складі Перлюк\~О.С., Слук\~С.М., у квартирі [ADDRESS], де проживають позивач [PERSON] зі своїм неповнолітнім сином [PERSON], для дитини відведено окрему кімнату, де наявні усі предмети для розвитку дитини, тепло та просторо. Згідно з довідкою №4, виданою ОСББ «Корольова-5» від 28 квітня 2015 року, [PERSON] одна виховує сина [PERSON] Батько [PERSON] не бере участі у вихованні та утриманні дитини. Як слідує з довідки Тернопільської міської дитячої комунальної лікарні від 24 квітня 2015 року [PERSON] знаходиться на обліку в дитячій поліклініці по [ADDRESS], за останній рік на огляд з дитиною [PERSON] приходить сама. Висновком органу служби у справах дітей Тернопільської районної державної адміністрації від 05 травня 2015 року встановлено доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо неповнолітнього його сина [PERSON], [INFO]. Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до ст.18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Законом України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України (ст.8). Право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом. Дитина має право противитися неналежному виконанню батьками своїх обов'язків щодо неї. Дитина має право звернутися за захистом своїх прав та інтересів до органу опіки та піклування, інших органів державної влади, органів місцевого самоврядування та громадських організацій. Дитина має право звернутися за захистом своїх правта інтересів безпосередньо до суду, якщо вона досягла чотирнадцяти років (ст.152 СК України). У відповідності до п.2 ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України однією з правових підстав для позбавлення батьківських прав є ухилення батька від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. В силу ч.3 ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст.ст. 57-60 ЦПК України. Докази надаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За вказаних обставин судом установлено, що [PERSON] ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню свого неповнолітнього сина [PERSON], зокрема свідомо нехтує своїми батьківськими обов'язками, не займається його вихованням та матеріальним утриманням, не створює умов для його фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. З цих підстав, беручи до уваги інтереси дитини, необхідність умов її нормального розвитку та виховання, відповідно до ст. 164 Сімейного кодексу України, слід позбавити [PERSON] батьківських прав щодо неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 164 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved