Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-18 00:00:00

Позивач АТ КБ «ПриватБанк» просить стягнути з відповідача [PERSON] як спадкоємця [PERSON] , який помер [INFO] , на його користь заборгованість за кредитним договором № б/н від 18.08.2008 в розмірі 7961,31 грн. станом на 04.12.2019та судові витрати по справі. Обґрунтування позовних вимог. Відповідно до\~договору № б/н від 18.08.2008 [PERSON] отримав кредит у розмірі 5100,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Позичальник підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» і «Тарифами Банку» складають між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. При укладенні Договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України. АТ КБ «Приватбанк» свої зобов`язання за Договором виконав у повному обсязі, а саме: надав позичальнику кредит у розмірі, встановленому Договором. Позичальник зобов`язання за вказаним договором не виконав, у зв`язку з чим станом на 04.12.2019 останній має заборгованість у розмірі 7961,31 грн. [INFO] позичальник [PERSON] помер. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України відповідач [PERSON] є спадкоємцем померлого [PERSON] , оскільки на час відкриття спадщини постійно проживав разом зі спадкодавцем, та прийняв спадщину, до складу якої, в тому числі, входять кредитні зобов`язання померлого позичальника, так як відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України відповідач не відмовився від спадщини у строки, передбачені цивільним законодавством, а відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. 30.09.2019 відповідачу направлено лист-претензію з вимогою сплатити заборгованість позичальника, однак жодних дій на погашення заборгованості відповідачем не вчинено. Наведені обставини стали підставою для звернення до суду з позовом про стягнення заборгованості. Процесуальні рішення, ухвалені по справі: Ухвалою судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області Гули Л.В. від 21.04.2020 позовну заяву Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості залишено без руху, позивачу надано десятиденний термін для усунення недоліків з дня вручення ухвали /а.с. 57/. Ухвалою судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області Гули Л.В. від 05.06.2020 відкрито провадження у цивільній справі, яку розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін /а.с. 66/. Зміст відзиву на позовну заяву та відповіді на відзив. 26.06.2020 відповідачем [PERSON] подано суду відзив на позову заяву, який останній мотивує тим, що його батько [PERSON] помер [INFO] , після смерті якого не залишилось жодного спадкового майна. Разом з батьком вони проживали у його бабусі [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , який вона успадкувала після смерті [PERSON] . Знаючи, що батько не залишив жодного спадкового майна, з моменту його смерті він не звертався і не мав наміру звертатись до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, а відтак свідоцтво про право на спадщину він не отримував та відповідальність за борги батька нести не може /а.с. 73-76/. 22.07.2020 на адресу суду представником позивача [PERSON] подано відповідь на відзив, в обґрунтування якого остання покликається на те, що відповідач [PERSON] на момент відкриття спадщини постійно проживав разом із спадкодавцем [PERSON] , а тому останній прийняв спадщину, до складу якої входять, в тому числі, кредитні зобов`язання померлого позичальника. Спадкування обов`язків відбулося відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, так як відповідач не відмовився від спадщини у передбачені цивільним законодавством шестимісячний строк з дня відкриття спадщини. При цьому, представник позивача зазначила, що в силу положень ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Позиція учасників процесу. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, не заперечує проти проведення судом заочного розгляду справи у разі виникнення обставин, передбачених ч. 1 ст. 280 ЦК України. Відповідач [PERSON] 19.10.2020 подав суду заяву, в якій просить справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги заперечує та просить суд відмовити в їх задоволенні. У зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу в порядку ст.\~247\~ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, зважаючи на те, що судом були застосовані всі можливі заходи, передбачені законом, для забезпечення доказів у справі та їх витребування, враховуючи вимоги ст. 6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, відповідно до якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків, суд вважає, що справу слід вирішити в межах тих доказів, які були отримані в ході судового розгляду, а також на підставі наявних письмових доказів, які містяться у матеріалах справи. Слід зазначити, що дотримуючись принципів змагальності та диспозитивності судового процесу, оцінивши докази з точки зору належності, допустимості та достатності, суд дійшов висновку, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] була підписана анкета-заява про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у ПриватБанку № б/н від 18.08.2008, згідно з якою позичальник отримав кредитний ліміт у розмірі 1000,00 грн. на кредитну карту «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» /а.с. 20/. Відповідно до Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» пільговий період до 55 днів (пільгова ставка діє за умови погашення до 25 числа місяця, наступного за датою виникнення заборгованості); базова відсоткова ставка в місяць (нараховується на залишок заборгованості) 2,5%, далі за тратами, здійсненими з 01.09.2014, 2,9%, за тратами, здійсненими з 01.04.2015, 3,6%; обов`язковий щомісячний платіж 5% від заборгованості, але не менше 100 грн. та не більше залишку заборгованості; пеня за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів: пеня = 0,24% від суми загальної заборгованості (нараховується за кожен день прострочення кредиту) + 50 грн. щоразу, коли виникає прострочення за кредитом або процентами на суму від 100 грн.; пеня = 0,24% від суми загальної заборгованості (нараховується за кожен день прострочення кредиту) + 100 гривень щоразу, коли виникає прострочення за кредитом або процентами на суми від 100 грн. другий місяць поспіль і більше /а.с. 21/. Пунктом 1.1.2.1.2 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що позичальник зобов`язується вчасно здійснювати оплату банківських послуг відповідно до Тарифів банку, здійснювати погашення заборгованості у строки та в розмірах, визначених Договором /а.с. 26/. Відповідно до п. 2.1.1.8.1 Умов та правил надання банківських за несвоєчасне виконання клієнтом будь-якого грошового зобов`язання за цим Договором Банк має право нараховувати пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період за який сплачується пеня, від суми несвоєчасного виконаного грошового зобов`язання за кожний день простроченого зобов`язання /а.с. 38 на звороті/. З розрахунку заборгованості за договором № б/н від 18.08.2008, укладеним між АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] , судом встановлено, що станом на 04.12.2019 заборгованість останнього перед банком становить 7961,31 гривень /а.с. 12-19/. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , актовий запис № 265, виданого Стрийським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, [PERSON] помер [INFO] /а.с. 41/. 11.02.2019 за вих. № SAMDN50OTC001074140 Стрийській державній нотаріальній конторі направлено претензію кредитора з проханням повідомити, чи заводилась спадкова справа після смерті боржника; включити кредиторські вимоги АТ КБ «ПриватБанк» в спадкову масу, про що зробити запис в книзі обліку спадкових справ; повідомити спадкоємців померлого про наявність заборгованості перед Банком в розмірі 7961,31 грн. та надіслати на адресу Банку чи електронну пошту звернення із заявою про прийняття чи відмову від прийняття спадщини, видачу свідоцтва про право на спадщину спадкоємця померлого боржника та відомості про осіб, які подали заяву про прийняття або відмову від прийняття спадщини після смерті боржника, а також, які вже прийняли спадщину /а.с. 44/. 29.03.2019 за вих. № 929/01-16 завідувачем Стрийською державною нотаріальною конторою Костур У.Т. АТ КБ «ПриватБанк» повідомлено, що за даними алфавітної книги обліку спадкових справ ними не заведено спадкову справу та із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] ніхто не звертався. Для того, щоб згідно претензії завести спадкову справу після смерті [PERSON] , їм необхідно перевірити наявність заведених спадкових справ і заповітів, що коштує 102, 00 грн., і тому АТ КБ «ПриватБанк» слід сплатити вказану суму згідно з доданою квитанцією. Стосовно п. 3 претензії АТ КБ «ПриватБанк» повідомлено, що відповідно до ст. 8 Закону України «Про нотаріат» нотаріус не має права розголошувати відомості, отримані під час вчинення нотаріальної дії або звернення до нотаріуса заінтересованої особи, в тому числі про особу, її майно, особисті майнові та немайнові права і обов`язки тощо /а.с. 45/. Відповідно до паспорта громадянина України серії [NUMBER] відповідач [PERSON] з 23.02.1999 зареєстрований за адресою: [ADDRESS] /а.с. 40/. Згідно з відомостями, наданими відділом АДР Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області, [PERSON] , [INFO] , з 07.11.2018 зареєстрований за адресою: [ADDRESS] /а.с. 65/. 16.09.2019 за вих. № SAMDN50OTC001074140 відповідачу [PERSON] надіслано лист-претензію, згідно з якою позивач пред`явив до відповідача свої вимоги за кредитними зобов`язаннями позичальника [PERSON] /а.с. 46/ Відповідно до відповіді Територіального сервісного центру 4645 регіонального сервісного центру МВС у Львівській області за вх. № 17950 від 13.10.2020 на запит суду за вих. № 14508/20 від 01.10.2020 згідно з даними Єдиного державного реєстру транспортних засобів станом на 09.10.2020 відсутні зареєстровані транспортні засоби на праві приватної власності за [PERSON] . При вирішенні позовних вимог судом підлягають застосуванню наступні норми законодавства. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є невід`ємною частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд. Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5\~ЦПК України кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. В силу положень ч. 1 ст.\~13\~ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.\~89\~ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Статтею 627\~ЦК України передбачено, що відповідно до ст.\~6\~цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України). Відповідно до частин першої та другої статті 1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Статтею 1268\~ЦК України визначено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно ч. 2 ст.\~1282\~ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. Відповідно до пункту 189 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 03 березня 2004 року № 20/5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 03 березня 2004 року за № 283/8882, нотаріус за місцем відкриття спадщини в строк, установлений статтею 1281 ЦК України, приймає претензії від кредиторів спадкодавця. Претензії мають бути заявлені у письмовій формі і прийняті незалежно від строку настання права вимоги. Згідно з п. 4.2 Глави 9 цієї ж Інструкції доказом родинних та інших відносин спадкоємців зі спадкодавцем є: свідоцтва органів реєстрації актів цивільного стану, повний витяг з реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису, копії актових записів, копії рішень суду, що набрали законної сили, про встановлення факту родинних та інших відносин. Відповідно до частини 4 ст.\~263\~ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Як зазначив Верховний Суд у постановах від 21 серпня 2019 року в справі № 320/6489/16-ц, від 06 листопада 2019 року в справі № 333/2129/17, за змістом наведених вище норм матеріального права задоволення вимог кредитора спадкоємцями має відбуватись у межах вартості отриманого ним у спадщину майна. Тобто, у спадкоємців боржника обов`язок перед позикодавцями (кредиторами) спадкодавця виникає лише у межах, передбачених статтею 1282 ЦК України, вартості майна, одержаного у спадщину. У разі неотримання від спадкодавця у спадщину жодного майна, особа не набуває статусу спадкоємця, і як наслідок, у неї відсутній обов`язок задовольнити вимоги кредитора померлої особи. При вирішенні спору про стягнення зі спадкоємця коштів для задоволення вимог кредитора встановленню підлягають обставини, пов`язані із з`ясуванням кола спадкоємців, належності спадкодавцю будь-якого рухомого чи нерухомого майна, вартості отриманого спадкоємцями майна та дотримання кредитором законодавчо визначеного строку пред`явлення вимоги до спадкоємців боржника. Таким чином, у разі смерті спадкодавця спадкоємці, які прийняли спадщину і не відмовились від її прийняття, замінюють його особу у всіх правовідносинах, що існували на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті спадкодавця. При цьому відповідальність спадкоємця обмежена вартістю отриманого у спадок майна. Оцінка доказів судом та висновки суду за результатами розгляду справи. Відповідно до ст. 81 ЦПК України на сторін покладено обов`язок доказування і подання доказів. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Реалізація принципу змагальності в цивільному процесі та доведення перед судом переконливості своїх вимог шляхом надання доказів є однією з основних засад судочинства (стаття 129 Конституції України). Пленум Верховного Суду України у пункті 11 постанови «Про судове рішення у цивільній справі» від 18.12.2009 № 11 роз`яснив, що у мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, котрі мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку усіх доказів. Надані позивачем докази суд визнає неналежними, оскільки ці докази не містять у собі інформацію щодо предмета позовних вимог, вони логічно не пов`язані з тими обставинами, які підтверджують наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором, Так, як на підставу для задоволення позовних вимог позивач покликається на той факт, що відповідач [PERSON] , який є сином позичальника, на момент смерті боржника [PERSON] проживав разом з ним за адресою: [ADDRESS] , а тому відповідач прийняв спадщину, до складу якої входять, у тому числі, кредитні зобов`язання померлого позичальника. Спадкування обов`язків відбулося відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, та як відповідач не відмовився від спадщини у передбачені цивільним законодавством строки, а саме: протягом шести місяців від дня відкриття спадщини. Однак позивачем у позовній заяві не зазначено обсягу спадкового майна померлого позичальника [PERSON] , а відтак не надано доказів того, що вартість спадкового майна еквівалентна або перевищує суму заявлених вимог. Крім того, житловий будинок [ADDRESS] , в якому відповідач проживав разом з позичальником, на праві приватної власності належить бабусі відповідача [PERSON] , який вона успадкувала після смерті [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину від 06.06.1995 та Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, а спадкового майна після смерті [PERSON] не залишилось. Доказів протилежного позивачем суду не надано і таких у судовому засіданні не здобуто. Окрім того, з відповіді Територіального сервісного центру 4645 регіонального сервісного центру МВС у Львівській області від 09.10.2020 судом встановлено, що згідно з даними Єдиного державного реєстру транспортних засобів станом на 09.10.2020 відсутні зареєстровані транспортні засоби на праві приватної власності за [PERSON] , [INFO] , що спростовує твердження позивача про наявність автомобіля у володінні позичальника. На підставі наведеного, враховуючи те, що позивачем не надано, а судом не здобуто доказів на підтвердження наявності та об`єму спадкового майна після смерті [PERSON] , у межах вартості якого спадкоємець останнього несе відповідальність перед кредитором, суд дійшов висновку про необґрунтованість позову АТ КБ «Приватбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості, оскільки відповідач, не отримавши від спадкодавця у спадщину жодного майна, не набув статусу спадкоємця, і як наслідок, у нього відсутній обов`язок задовольнити вимоги кредитора померлого позичальника [PERSON] , а тому в задоволенні позовних вимог слід відмовити в повному обсязі. Відповідно до ст.\~141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що судом відмовлено в задоволенні позову, тому витрати, пов`язані з розглядом справи, слід віднести на рахунок позивача. Згідно з ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення.

Outcome: dismissed