Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-30 00:00:00

Позивач [PERSON] (транспортне) страхове бюро України (МТСБУ) звернулось до Києво-Святошинського районного суду Київської області з даним позовом, мотивуючи його тим, що відповідач [PERSON] 03 жовтня 2012 року о 16.20 год. рухаючись у м. Києві по пр. Повітрофлотський, керуючи автомобілем [NUMBER] не вибрав безпечну дистанції та здійснив зіткнення з автомобілем [NUMBER], що призвело до пошкодження транспортних засобів, чим порушив ст. 124 [PERSON]. На дату скоєння цієї пригоди водій [PERSON] не мав чинного договору обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Вина [PERSON] у скоєнні вищезазначеної ДТП підтверджується постановою Соломянського районного суду м. Києва від 07.11.2012 р. В результаті зазначеної ДТП був пошкоджений автомобіль [NUMBER], що належить [PERSON] Вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу, відповідно до висновку № 185 про оцінку автомобіля [NUMBER] та складає 6080,76 грн. Зазначена шкода особисто винуватцем ДТП не була відшкодована потерпілій особі. Власник пошкодженого автомобіля з метою отримання відшкодування звернувся до [PERSON] (транспортного) страхового бюро України з відповідною заявою до якої було додано копію полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобі № АВ/4115594 з терміном дії з 08.07.2012 р. до 07.07.2013 р. У звязку з настанням події, передбаченої п. 41.1 ст. 41 Закону, МТСБУ 13 лютого 2013 р. здійснило виплату відшкодування потерпілій особі в розмірі 5067,33 грн. Тому, на підставі ст. 1191 ЦК України та п. 38.2.1 ст. 38 Закону «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», позивач просив прийняти рішення яким стягнути з відповідача кошти в розмірі понесених витрат 5067,33 грн. та витрати на правову допомогу в розмірі 2000,00 грн., та покласти на відповідача витрати по оплаті судового збору. Представник позивача направив заяву, в якій просив розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Представник відповідача проти задоволення позову заперечувала просила в позові відмовити. Суд, заслухавши пояснення представника відповідача, перевіривши матеріали справи, та зібранні в ній докази, знаходить, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, 03.10.2012 року о 16 год. 20 хв. [PERSON] на пр. Повітрофлотському 12/6 в м. Києві керуючи автомобілем [NUMBER] не вибрав безпечної дистанції та здійснив зіткнення з автомобілем [NUMBER], що призвело до пошкодження транспортних засобів, чим порушив п. 13.1 ПДР України. Згідно постанови Соломянського районного суду м. Києва від 07.11.2012 р. [PERSON] у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 [PERSON]. Ч. 4 ст. 61 Цивільного процесуального кодексу України передбачено,що постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, що набрала законної сили є обов'язковою для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. На дату скоєння цієї пригоди водій [PERSON] не мав чинного договору обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. В результаті зазначеної ДТП був пошкоджений автомобіль [NUMBER], що належить [PERSON] Вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу, відповідно до висновку № 185 про оцінку автомобіля [NUMBER] та складає 6080,76 грн. Зазначена шкода особисто винуватцем ДТП не була відшкодована потерпілій особі. Власник пошкодженого автомобіля з метою отримання відшкодування звернувся до [PERSON] (транспортного) страхового бюро України з відповідною заявою до якої було додано копію полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобі № АВ/4115594 з терміном дії з 08.07.2012 р. до 07.07.2013 р. У звязку з настанням події, передбаченої п. 41.1 ст. 41 Закону, МТСБУ 13 лютого 2013 р. здійснило виплату відшкодування потерпілій особі в розмірі 5067,33 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 1/1-18935 від 12.02.2013 р. Згідно ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до п.п. «а» п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Відповідно до ч. 1 ст. 11 та ст. 60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача в частині стягнення з відповідача відшкодування витрат повязаних з виплатою страхового відшкодування в сумі 5067,33 грн. Посилання представника відповідача що між сторонами виник спір щодо відшкодування збитків в порядку суброгації, а не в порядку регресу, в звязку з чим перебіг строку позовної давності починає обчислюватися з моменту виникнення страхового випадку, тобто, з 03 жовтня 2012 року, а тому в позові необхідно відмовити, суд не приймає виходячи з наступного. Головною відмінною ознакою регресу від суброгації є те, що нове зобовязання при суброгації не виникає, а відбувається лише заміна кредитора. При цьому зобовязання, що виникло між страхувальником та боржником, залишається чинним для страховика, який стає у ньому новим кредитором боржника. При регресі ж не відбувається заміни сторони, а виникає нове зобовязання. В тому числі, стаття 38 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачає, що МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону. Стаття 84 ЦПК України визначає що витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. Так, відповідно до статті 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративним справах» від 20.12.2011 розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Водночас, суд зауважує, що правовідносини між адвокатом або фахівцем у галузі права та клієнтом визначаються цивільно-правовою угодою. З огляду на зазначене, підставою для відшкодування судових витрат на правову допомогу є, зокрема, наявність належних та допустимих доказів щодо взаємозв'язку між сплаченими позивачем фахівцю в галузі права коштами та наданою йому правовою допомогою на підставі відповідного договору, який стосується безпосередньо з підготовкою процесуальних документів та супроводження даної судової справи. Враховуючи те, що позивачем не надано доказів сплати грошових коштів виконавцю відповідно до контракту про надання правової допомоги, суд не вбачає правових підстав для стягнення з відповідача витрат на правову допомогу. В силу ст. 88 ЦПК України судові витрати, які складаються з судового збору, суд покладає на відповідача. Відповідно до ст.ст. 1187, 1190, 1991 Цивільного кодексу України, Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», та

Outcome: partial