Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася з позовом до суду та свої вимоги мотивує тим, що 15.10.2005 р. вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від спільного проживання мають сина [PERSON], [INFO] Позивач зазначає, що підставою для розірвання шлюбу є ті обставини, що подружні стосунки між ними припинені, сім'я розпалася із-за відсутності між ними взаємопорозуміння. У зв'язку з цим позивач просить суд розірвати шлюб. Позивач - відповідач, [PERSON] у підготовче судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву, в якій просила розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Зустрічну позовну заяву [PERSON] визнала у повному обсязі. Відповідач - позивач, [PERSON] у підготовче судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, в якій просив розглядати справу за позовом [PERSON] без його участі, позов визнав у повному обсязі. Подав до суду зустрічний позов в якому просив стягнути з [PERSON] на його користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], оскільки останній проживає разом з ним та знаходиться на його утриманні. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України,- за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 15.10.2005 року (а.с.3). Від спільного проживання у сторін є син [PERSON], [INFO] (а.с.4). Спільне життя між сторонами не склалось, шлюбні відносини припинено. Таким чином, між сторонами склалися цивільно-правові відносини, які регулюються Сімейним кодексом України. Згідно ст. ст. 105, 110 СК України суд вважає необхідним цей шлюб розірвати. За змістом ст. 180 СК України,- батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (ч. 3 ст. 181 СК України). Відповідно до ст. 182 СК України,- при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Вимогами ч.1 ст.183 СК України узгоджено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 191 СК України,- аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. З акту від 06.11.2018 р. підписаного [PERSON] та [PERSON] вбачається, що [PERSON] проживає разом з батьком [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с.19). З урахуванням вищезазначених обставин, та враховуючи те, що позивач - відповідач [PERSON] є фізично здоровою, працездатною особою, інших осіб на утриманні у позивача - відповідача немає; також, у справі відсутні докази про наявність у [PERSON] захворювань, та враховуючи визнання зустрічного позову позивачем - відповідачем [PERSON], а тому суд вважає необхідним стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, до повноліття дитини, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 26.11.2018 р. Згідно ч. 1 ст. 142 ЦПК України,- у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Таким чином, оскільки відповідач до початку розгляду справи по суті визнав позовні вимоги, суд вважає за необхідне повернути позивачеві з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову даного характеру, тобто 352 грн. 40 коп. Інші 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову даного характеру у сумі 352 грн. 40 коп., згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача - позивача [PERSON] на користь позивача. Згідно вимог ст. 141 ЦПК України суд стягує з позивача - відповідача [PERSON] на користь держави судовий збір у сумі 704 грн. 80 коп. так як відповідач - позивач [PERSON] звільнений від сплати судового збору за подання зустрічного позову про стягнення аліментів.

Outcome: approved