Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-02 00:00:00

Позивач [PERSON] через свого представника адвоката [PERSON] звернувся з цим позовом до відповідача, в якому просить визнати за ним право власності на 1/3 частку квартири № 25, проспект Вольського, 5 в селі Оброшино Пустомитівського району Львівської області, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], який помер 30 березня 2006 року. Свої вимоги позивач мотивує тим, що він разом із матірю [PERSON] та вітчимом [PERSON] являються співвласниками квартири № 25, проспект Вольського, 5 в селі Оброшино Пустомитівського району Львівської області. Мати позивача, [PERSON] Іванівна до часу своєї смерті проживала разом із цивільним чоловіком [PERSON] у квартирі №25, проспект Вольського, 5 в селі Оброшино Пустомитівського району Львівської області. 25 лютого 2003 року [PERSON] померла, а згодом 30 березня 2006 року помер і вітчим позивача [PERSON] Натомість, позивач [PERSON] з січня 2001 року постійно проживав разом із ними, у тому числі і на момент смерті [PERSON], у зазначеній вище квартирі. При цьому, спадкоємець [PERSON] протягом більше пяти років проживав однією сімєю зі спадкодавцем [PERSON] як пасинок з вітчимом, вони вели спільне господарство, мали взаємні права та обовязки, позивач утримував спадкове майно, сплачував за нього комунальні послуги тощо. Відтак, [PERSON] вважаючи себе спадкоємцем четвертої черги за законом, який прийнявспадщину після смерті [PERSON], а оригінал правовстановлюючого документа (свідоцтва про право власності) на квартиру було втрачено, що унеможливлює реалізацію прав позивача на спадкування в нотаріальному порядку, а тому просить суд задоволити заявлені ним позовні вимоги. В судове засідання позивач та його представник не зявилися, однак представник позивача адвокат [PERSON] подав до суду заяву про розгляд справи у відсутності позивача, а позовні вимоги підтримує. Відповідач - Оброшинська сільська рада Пустомитівського району Львівської області у судове засідання явку свого повноважного представника не забезпечила. Проте від відповідача надійшла письмова заява, у якій просить суд розглядати цивільну справу без участі представника сільської ради, а проти задоволення позовних вимог не заперечують. Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Проаналізувавши матеріали цивільної справи, суд приходить до висновку, про задоволення позову з наступних підстав. Статтею 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно норми статті 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Судом встановлено, що спірна квартира № 25 на проспекті Вольського, 5 в селі Оброшино Пустомитівського району Львівської області, загальною площею 44,8 кв.м., належить на праві спільної сумісної власності позивачу [PERSON], [PERSON] та [PERSON], що стверджується копіями Свідоцтва про право власності на квартру від 20.08.2002 року та Витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно від 27.08.2003 року, що долучені до справи. 25 лютого 2003 року [PERSON] померла, що стверджується Свідоцтвом про смерть від 27.02.2003 року, копія якого є в матеріалах справи. В силу ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. При цьому, як вбачається із заявленого позову, предметом спору в цій справі є 1/3 частка зазначеної вище квартири, що належить [PERSON]. 30 березня 2006 року [PERSON] помер, про що вбачається з Актового запису про смерть № 2189 від 30.03.2006 року, копія якого наявна в справі. Як вбачається із Довідки Оброшинської сільської ради № 1539 від 23.09.2016 року, копія якої долучена до справи, позивач [PERSON] постійно проживав із січня 2001 року, разом із спадкодавцем [PERSON], у тому числі на момент його смерті 30.03.2006 року, у квартирі № 25 на проспекті Вольського, 5 в селі Оброшино Пустомитівського району Львівської області, а також вони вели спільне господарство. З матеріалів справи вбачається, що спадкодавець [PERSON] за життя своїм майном на випадок смерті не розпорядився, а тому спадкування здійснюється спадкоємцями за законом, почергово відповідно до вимог ст. 1258 ЦК України. Позивач є єдиним спадкоємцем четвертої черги за законом майна померлого в розумінні норми, яка передбачена ст. 1264 ЦК України. Згідно ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Відповідно до пункту 4 ЦК України щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. З роз'яснень, викладених у п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7 вбачається, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Зазначений п'ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім'єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім'єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім'ї, тощо. У відповідності до положень ст.ст. 1268, 1269 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. При цьому, судом встановлено, що відсутні інші спадкоємці, які б подали заяву про прийняття спадщини чи постійно проживали зі спадкодавцем, окрім самого ж позивача [PERSON], який прийняв спадщину після смерті [PERSON] в розумінні норми ч. 3 ст. 1268 ЦК України. За вказаних вище обставин, беручи до уваги те, що позивач [PERSON] проживав зі спадкодавцем [PERSON] однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини, те, що позивач прийняв спадщину після смерті спадкодавця, відсутність заперечень з боку відповідача на позовні вимоги заявлені позивачем та ухвалення рішення на користь позивача не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів третіх осіб, суд прийшов до висновку, що заявлені позивачем вимоги є законними і обгрунтованими, а тому підлягають до задоволення.

Outcome: approved