Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-12 00:00:00

Позивач Акціонерне Товариство Комерційний Банк «Приватбанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обгрунтування своїх позовних вимог вказав, що відповідно до укладеного договору б/н від 04.05.2012 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 8000грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач при укладанні договору дав свою згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою Банку. Внаслідок порушення умов договору станом на 30.04.2019 року у відповідача перед позивачем виникла заборгованість у розмірі 292196,97грн., яка складається з : заборгованості за кредитом- 7796,91грн.; заборгованість по відсоткам за користування кредитом - 280680,65 грн.; заборгованість за комісією-3719,41грн. В зв`язку з тим, що кредитодавець на свій розсуд може вимагати від боржника будь-яку частину суми заборгованості, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 123340,44 грн. за кредитним договором б/н від 04.05.2012 року, зокрема: заборгованість за кредитом- 7796,91грн.; 115543,53грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом з 04.05.2012 року по 31.03.2018 року, та понесений судовий збір. В судове засідання представник позивача не з`явився, згідно наданої заяви просив справу слухати без участі представника (а.с.3). Відповідач в судове засідання не з`явився, про день і час слухання справи повідомлявся належним чином, причини своєї неявки суду не повідомив. (а.с.44-45,47-48 ). Суд на підставі ст. 280 ЦПК України виносить заочне рішення по справі, оскільки проти цього не заперечує позивач, а належним чином повідомлений про день і час слухання справи відповідач не з`явився до суду, не повідомив причини своєї неявки в судове засідання, не надав відзив на позовну заяву. Суд, дослідивши матеріали справи і перевіривши їх доказами, приходить до наступного. Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.ст. 81 ЦПК України кожна із сторін зобов`язанна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін виникає спір. Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору б/н від 04.05.2012 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 8000грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач при укладанні договору дав свою згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою Банку (а.с.7-32) Станом на 30.04.2019 року у відповідача перед позивачем виникла заборгованість у розмірі 292196,97грн., яка складається з : заборгованості за кредитом- 7796,91грн.; заборгованість по відсоткам за користування кредитом - 280680,65 грн.; заборгованість за комісією-3719,41грн.(а.с.5-6) Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 123340,44 грн. за кредитним договором б/н від 04.05.2012 року, зокрема: заборгованість за кредитом- 7796,91грн.; 115543,53грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом з 04.05.2012 року по 31.03.2018 року, та понесений судовий збір Згідно зі статті 629 Цивільного кодексу України, договір є обовязковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Пунктом 1 статті 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін), то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до положень частини 1 статті 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно до частини 2 статті 1050 Цивільного кодексу України України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу. Відповідно до ст. 536 ЦК України передбачено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. За таких підстав суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог, зокрема в сумі 123340,44 грн., яка складається: 7796,91грн.- заборгованість за кредитом.; 115543,53грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом з 04.05.2012 року по 31.03.2018 року. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені судові витрати - судовий збір у розмірі 1921,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved