Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-26 00:00:00

Позивач [PERSON] у вересні 2018 р. звернувся до суду з позовом до ТОВ «Страхове товариство «Домінанта», в якому просив стягнути з відповідача страхове відшкодування у розмірі 37769,78 грн. та суму сплаченого судового збору в розмірі 704,80 грн. Позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, що 28 липня 2017 р. на перехресті вул. Тахіаташської та вул. Вологодської в м. Харкові сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], та автомобіля [NUMBER], який належить позивачу [PERSON]. Вказана ДТП сталася з вини [PERSON], що підтверджується постановою Київського районного суду м. Харкова від 22.08.2017 р. У результаті зазначеної дорожньо-транспортної пригоди був пошкоджений належний позивачу автомобіль [NUMBER]. Цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу «ВАЗ 2106», д.н.з. [NUMBER], на момент ДТП, була застрахована на підставі договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії АК/ 2573768 від 19.02.2017 р. страховою компанією: ТДВ «СТ «Домінанта» (код ЄДРПОУ: 35265086). 01.08.2017 р. відповідача було повідомлено про ДТП. 12.09.2017 р. відповідачу була подана заява про виплату страхового відшкодування. Позивач зазначає, що у результаті ДТП йому була завдана майнова шкода в розмірі 25165,60 грн., що підтверджується Звітом про оцінку колісного транспортного засобу № 10/05/2018 від 14.08.2017 р. Страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого за шкоду, заподіяну майну, відповідно до договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії АК/ 2573768 від 19.02.2017 р. становила 100000,00 грн. Франшиза відповідно до договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії АК/ 2573768 від 19.02.2017 р. становила 0,00 грн. Відповідач страхове відшкодування не виплатив та не прийняв вмотивованого рішення у здійсненні такого відшкодування. На підставі викладеного, позивач звернувся до суду з позовом за захистом своїх прав та просить стягнути з відповідача суму страхового відшкодування у розмірі 37769,78 грн., яка складається з: 25165,60 грн. - завдана майнова шкода, 5721,20 грн. - пеня, 521,00 грн. - 3% річних, 1361,98 грн. - інфляційне збільшення боргу. Ухвалою суду від 10 вересня 2018 року, відкрито спрощене позовне провадження в цивільній справі за позовом [PERSON] до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта» про стягнення страхового відшкодування за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. У наданий в ухвалі час від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін. Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Відповідачу було надано 15-ти денний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження подати відзив на позов, однак відповідач не подав до суду відзив на позовну заяву, будь-яких заяв чи клопотань, тому відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Згідно вимог ч. 1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд, враховуючи вимоги ст. 280 ЦПК України, вважає за можливе ухвалити по справі заочне рішення. Вивчивши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. З матеріалів справи судом встановлено, що 28 липня 2017 р. на перехресті вул. Тахіаташської та вул. Вологодської в м. Харкові сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля [NUMBER] (д.н.з. [NUMBER]), під керуванням водія [PERSON], та автомобіля [NUMBER], який належить позивачу [PERSON]. Так, вбачається, що 28.07.2017 р. о 15 год. 55 хв. за адресою: м. Харків, на перехресті вул. Тахіаташської та вул. Вологодської, [PERSON] керуючи автомобілем ВАЗ 2106, р.н. [NUMBER], при виїзді на перехресті не надав переваги у русі автомобілю [NUMBER], який рухався з правого боку, та допустив з ним зіткнення. Автомобілі отримали механічні пошкодження. Як вбачається з довідки УПП в Харківській області ДПП від 13.04.2018 р. № 3391-41-14/02-2018, учасником вказаної ДТП був транспортний засіб ВАЗ 2106 VIN [NUMBER], який на момент ДТП був знятий з обліку та мав н.з. [NUMBER], а 14.09.2017 р. згідно облікових даних баз Національної автоматизованої інформаційної системи ГСЦ МВС України був поставлений на облік з н.з. [NUMBER]. Відповідно до постанови Київського районного суду м. Харкова від 22 серпня 2017 р., вказана дорожньо-транспортна пригода сталася з вини водія транспортного засобу автомобіля марки ВАЗ 2106, н.з. [NUMBER] (н.з. [NUMBER]), [PERSON], який вчинив правопорушення, передбачене ст. 124 КупАП. Зазначеною постановою суду від 22.08.2017 р., [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та піддано адміністративному стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі 340 грн. Постанова набрала законної сили. Постановою Пленуму Верховного Суду України за №14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення» (з наступними змінами) передбачено, що відповідно до принципу безпосередності судового розгляду рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в тому судовому засіданні, в якому ухвалюється рішення. Згідно з положеннями ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом, а отже, виходячи з даних правил, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, якою встановлена вина притягнутої до адміністративної відповідальності особи, є обов'язковою для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову, з питань щодо того, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, вина [PERSON] встановлена та в порядку ст. 82 ЦПК України доказуванню не підлягає. Встановлено, що у результаті зазначеної дорожньо-транспортної пригоди був пошкоджений належний позивачу автомобіль [NUMBER], що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] Цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу «ВАЗ 2106»,VIN [NUMBER], д.н.з. [NUMBER], на момент ДТП, була застрахована на підставі договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії АК/ 2573768 від 19.02.2017 р. страховою компанією: ТДВ «СТ «Домінанта» (код ЄДРПОУ: 35265086). Вбачається, що 01.08.2017 р. [PERSON] звернувся до ТДВ «Страхове товариство «Домінанта» з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду. 12.09.2017 р. [PERSON] звернувся до ТДВ «Страхове товариство «Домінанта» з заявою про виплату страхового відшкодування. Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до Звіту № 10/05/18 про оцінку колісного транспортного засобу від 28.07.2017 р., вартість матеріального збитку, завданого позивачу пошкодженням транспортного засобу - автомобіля [NUMBER], складає 25165,60 грн. Позивач зазначив, що на даний час страхове відшкодування йому відповідачем не виплачено та не прийнято вмотивованого рішення у здійсненні такого відшкодування. Згідно ст. 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого. Відповідно до п. 22. 1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Згідно ст. 28 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов'язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу. Згідно п. 34.2 ст. 34 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбаченихстаттею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов'язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Відповідно до п. 34.3 ст. 34 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» якщо представник страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) не з'явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов'язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження). Згідно п. 35.1 ст. 35 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику заяву про страхове відшкодування. Відповідно до п. 36.1 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ),

Outcome: partial