Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-29 00:00:00

Позивач Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» звернувся 17.03.2020 року до Оржицького районного суду Полтавської області з вказаним позовом. У позові вказано, що відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт б/н від 22.10.2016 року [PERSON] отримав кредит в розмірі 4973,96 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 13.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючи з 1 по 25 число кожного місяця відповідач надає банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом. Як вказує позивач, відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, у зв`язку з чим станом на 13.01.2020 року виникла заборгованість в сумі 11215 грн. 96 коп., яка складається з наступного: 3692 грн. 97 коп. - заборгованість за кредитом; 1439 грн. 62 коп. - заборгованість по відсотках за користування кредитом, 0,00 грн. заборгованість за комісією, 5022 грн. 14 коп. заборгованість за пенею, а також штраф відповідно до п. 2.2 Генеральної угоди 1061 грн. 23 коп. Посилаючись на вищевикладені обставини позивач просив стягнути з [PERSON] заборгованість у розмірі 11215,96 грн. за кредитним договором № б/н від 22.10.2016 року та стягнути судові витрати. Ухвалою суду від 07.05.2020 року відкрито провадження у справі, справа призначена до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження із повідомленням сторін. У судове засідання представник позивача Гребенюк О. [PERSON] (довіреність №367-К-Н-О від 31.01.2019 року) не з`явився, проте направив до суду клопотання, в якому прохає суд розгляд справи провести за його відсутності. Заявлені позовні вимоги підтримує повністю, не заперечує проти винесення заочного рішення (а.с. 39, 42). Відповідач [PERSON] в судове засідання 30.07.2020 року повторно не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, відзиву щодо позову не подав. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України та винесена відповідна ухвала. Суд ухвалює рішення без проведення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу по справі, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши докази і давши їм належну оцінку, приходить до висновку, що позов Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості підлягає задоволенню частково, виходячи з таких підстав. Судом встановлено, що 22.10.2016 року між позивачем та відповідачем було укладено Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання банківських послуг, згідно умов якого сторони погодили за кредитним договором зменшити розмір заборгованості, яка виникла в період з дати надання позичальнику кредиту, а саме: відсотки на 526,40 грн., комісію на 0,00 грн., пеню на 0,0 грн., штраф на 53,83 грн. Заборгованість за Договором 1 з дати підписання Генеральної угоди складає 5293,95 грн., що підтверджується п.п. 1.1.1, 1.1.2 Генеральної угоди. Відповідно п 1.6 Генеральної угоди всі інші умови договорів, які не суперечать розділу «Реструктуризація заборгованості» даної Генеральної угоди залишаються незмінними. Зі змісту п. 2.1 Генеральної угоди вбачається, що банк надає позичальнику строковий кредит в сумі 4973,96 грн. строком на 12 місяців, з 22.10.2016 року по 31.10.2017 року шляхом встановлення кредитної лінії на платіжну картку для споживчих цілей в сумі 4973,96 грн. в обмін на зобов`язання позичальника на повернення кредиту, сплаті відсотків в розмірі 1,083 % на місяць на суму залишку заборгованості по кредиту в зазначені в Заяві, Умовах та правилах строки. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючи з «1» по «25» число кожного місяця відповідач надає банку грошові кошти (щомісячний платіж) в сумі 444,26 грн. для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, відсотків, а також інших витрат відповідно до Умов та правил. Пунктом 2.2 Генеральної угоди передбачений штраф у розмірі 1061,22 грн. в разі порушення строків погашення заборгованості, починаючи з 32-го дня такого порушення. Згідно п. 2.5 Генеральної угоди позичальник зобов`язується повернути суму кредиту, відсотків, винагороди згідно Генеральної угоди і Умов та правил. Пунктом 2.7 Генеральної угоди передбачено, що датою укладення кредитного договору є дата підписання даної Генеральної угоди. Відповідно п. 2.11 Генеральної угоди позичальник доручає банку здійснювати погашення заборгованості за кредитом в передбачені строки за рахунок коштів, розміщених на будь-якому відкритому в банку рахунку у відповідності з Умовами та правилами. У Генеральній угоді, підписаній сторонами, зазначено, що відповідач погодився, що дана Генеральна угода разом із запропонованими ПАТ КБ «Приватбанк» Умовами та правилами, Тарифами складає між ним та банком кредитний договір (а.с. 8). Згідно\~ст. 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно умов договору та вимог\~Цивільного кодексу. У відповідності до вимог\~ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальнику у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) - (ст.610 ЦК України). У відповідності до вимог\~ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом. Договір є обов`язковим для виконання (ст.629 ЦК України). З розрахунку заборгованості за договором б/н від 22.10.2016 року, який наданий позивачем, вбачається, що позивач нарахував відповідачу (станом на 13.01.2020\~року) заборгованість у розмірі 11215.96 грн., яка, на думку позивача, складається з наступного: 3692,97 грн. - заборгованість за кредитом; 1439,62 грн. заборгованість за відсотками, 5022,14 грн. заборгованість по пені, 1061,23 грн. - штраф відповідно до п. 2.2 Генеральної угоди (а.с. 5-6). Суд приходить до висновку, що відповідач не виконує вищевказані умови кредитного договору б/н від 22.10.2016 року та має заборгованість: 3692,97 грн. - заборгованість за кредитом; 1439,62 грн. заборгованість за відсотками, 5022,14 грн. заборгованість по пені, при цьому суд приймає до уваги розрахунок пені, наданий позивачем. Таким чином в цій частині позов підлягає задоволенню. В свою чергу, позовні вимоги в частині стягнення 1061,23 грн. штрафу відповідно до п. 2.2 Генеральної угоди задоволенню не підлягають, виходячи з наступного. За змістом\~статті 549 ЦК України\~неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Частинами першою, другою\~статті 551 ЦК України\~визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Враховуючи вищевикладене та відповідно до ст.549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у ст.61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Аналогічна правова позиція висловлена у правовому висновку Верховного Суду України, викладеному у постанові від 21.10.2015 р. № 6-2003цс15. Таким чином, тому в даному випадку, одночасне стягнення пені та штрафу буде суперечити викладеній вище забороні подвійної відповідальності. Зважаючи на те, що позовні вимоги суд задовольняє частково, в загальній сумі 10154,73 грн., тобто 90,54%, то з відповідача у відповідності до ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню судовий збір в сумі 1903,15 грн. \~ \~ \~ \~ \~На підставі викладеного та

Outcome: partial