Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-09 00:00:00

Позивач [PERSON] у позові просила визнати відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням у будинку № 76 по вул. Богуна в м.Ніжині, який належить їй на підставі договору дарування від 29.08.2008 року, мотивуючи тим, що відповідач не проживає в будинку без поважної причини з 20.10.2013 року. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала та пояснила, що будинок № 76 по вул. Богуна в м.Ніжині їй 29.08.2008 року подарувала її бабуся [PERSON], а відповідач [PERSON] вселився в будинок, як член сім»ї, після реєстрації 18.10.2008 року шлюбу. Сімейне життя з відповідачем не склалося і 18.10.2013 року він з сім»ї та з будинку добровільно пішов, а 20.10.2013 року забрав з будинку свої особисті речі. Дату 18.10.2013 року вона пам»ятає, так як в цей день була річниця їх з відповідачем весілля і до них повинні були прийти гості, але з зазначеної причини вона прийом гостей скасувала. Відповідач віддав їй ключі від будинку. В січні 2014 року він, зламавши двері, з будинку самовільно забрав мікрохвильову піч, пральну машину і пилосос і з зазначеного часу в будинок не з»являвся, участі в оплаті комунальних послуг не приймав. Їй відомо, що в нього є інша сім»я. 22.05.2015 року шлюб між ними розірвано. Інших належних йому особисто речей, а також майна, яке було б спільним сумісним майном подружжя, в будинку немає. Вселитися відповідач у будинок не намагався. Ніякі домовленості з відповідачем щодо його проживання в будинку не укладалися. Третя особа [PERSON] у судове засідання не з»явилася, але надала заяву, в якій справу просила розглянути за її відсутності та зазначила, що проти задоволення вимог позивача не заперечує. Третя особа [PERSON] викликався в судове засідання за зареєстрованим місцем проживання, але судова повістка повернулась неврученою з відміткою пошти «за закінченням терміну зберігання». Як пояснила позивач, [PERSON] це її батько, що він лише зареєстрований у будинку за однією з нею адресою, але фактично в ньому тривалий час не проживає і місце його проживання ні їй, ні її рідним та близьким невідоме. За таких обставин та відповідно до ч.5 ст.74 ЦПК України [PERSON] вважається таким, що про час розгляду справи повідомлений. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з»явився, а судові повістки повернулися неврученими з відмітками пошти «за закінченням терміну зберігання». І так як відповідно до ч.5 ст.74 ЦПК України відповідач вважається таким, що про час розгляду справи повідомлений, то суд, з врахуванням думки позивача та відповідно до ст.224 ЦПК України, визнав можливим заочний розгляд справи. Свідок [PERSON] пояснила, що вона проживає по сусідству з позивачем [PERSON] у [ADDRESS] і може підтвердити, що відповідач за спірною адресою не проживає протягом 2014-2015 років та що в нього фактично є інша сім»я. Заслухавши пояснення позивача, свідка, дослідивши письмові докази, суд приходить до слідуючого висновку. Жилий будинок №76 по вул. Богуна в м.Ніжині належить на праві власності позивачу [PERSON] на підставі договору дарування від 29.08.2008 року, зареєстрованого в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно 06.10.2008 року (копія договору на а.с. 10-11), оригінал якого оглядався в судовому засіданні. Як видно з копії рішення Ніжинського міськрайонного суду від 22.05.2015 року на а.с.8-9, сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 18.10.2008 року. Відповідно довідки Ніжинського УДМС в Чернігівській області від 04.09.2015 року на а.с.17 відповідач зареєстрований у [INFO] з 30.10.2012 року, тобто, він був зареєстрований у будинку та проживав у ньому як член сім»ї позивачки, а тому відповідно до вимог ч.1 ст.405 ЦК України мав право на користування зазначеним житлом. Та обставина, що відповідач, ще будучи членом сім»ї власника житла, тобто, позивачки [PERSON], припинив проживати в будинку без поважної причини і не проживає в ньому понад рік, підтверджується також показаннями свідка [PERSON] Рішенням Ніжинського міськрайонного суду від 22.05.2015 року, копія якого на а.с.8-9, шлюб між сторонами розірвано, про що свідчить і відмітка у паспорті позивачки, копія якого на а.с.14 зв. бік. Статтею 156 ЖК надається право членам сімї власника житлового будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, право користуватися цим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їхньому вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. Якщо немає угоди між власником будинку (квартири) і колишнім членом його сімї про безоплатне користування житловим приміщенням плата, за користування житловим приміщенням у будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сім»ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім»ї без поважної причини понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла. Посилання позивачки на відсутність домовленості з відповідачем щодо користування жилим приміщенням у будинку спростування належними доказами в судовому засіданні не знайшли. За встановлених обставин позовні вимоги позивачки суд вважає обґрунтованими, доведеними належними доказами, тому їх слід задовольнити. Відповідно до ст.88 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача понесені нею судові витрати в розмірі 243 грн.60 коп. (квитанція на а.с. 2 - у розмірі, дійсному та фактично сплаченому на момент звернення позивача до суду).

Outcome: approved