Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-25 00:00:00

Позивач вимоги мотивує тим, що з 16.01.1985 по 25.06.2009 року працював у ПАТ «Сумське НВО ім. М.В. Фрунзе». Під час роботи отримав профзахворювання у зв'язку з чим зазнав 85% втрати професійної працездатності та йому встановлено ІІ групу інвалідності. Причиною професійного захворювання, згідно акту розслідування, є довготривалий вплив шкідливих виробничих факторів. У зв'язку з цим зазнав моральної шкоди, яку пов'язує з фізичними стражданнями від втрати здоров'я. Рішенням суду вже було стягнуто 6500 грн. за 65 % втрати працездатності. За 20 % втрати працездатності моральна шкода не відшкодовувалося. Тому суму грошового відшкодування моральної шкоди оцінює у 6 000 грн. і просить стягнути з відповідача саме таку суму грошового відшкодування. В судове засідання позивач не з'явився. Представник відповідача позов не визнав та зазначив, що позивачем не надано доказів на підтвердження моральної шкоди. Сам позивач неефективно користувався засобами індивідуального захисту, погодився на роботу у шкідливих умовах. Вважає, що позивач пропустив трьохмісячний строк звернення до суду. Тому просив відмовити у задоволенні позову. Суд, заслухавши учасників розгляду, які з'явилися, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований але підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивач з 16.01.1985 по 25.06.2009 року працював у ПАТ «Сумське НВО ім. М.В. Фрунзе»./а.с.4-5/ Під час роботи у зв'язку з впливом шкідливих умов виробництва та нехтуванням особистими засобами захисту позивач зазнав профзахворювання. Так зокрема встановлені основний діагноз «Хронічне обструктивне захворювання легень токсико-пилової етнології третьої стадії у фазі нестійкої ремісії. Дискензія бронхів першої стадії. Емфізема легень другої стадії. Легеева недостатність. Хронічне легеневе серце. Легенева Недостатність. Хронічна рецедивуюча попереково-крижова радікулопатія з правостороннім кореневим синдромом, деформуючий спондилез, функціональна нестабільність, з вираженим мязево-тонічним алогічним синдромами, зі значним порушенням опорно-кінетичної функції хребта і нижніх кінцівок. Нейросенсорна приглухуватість зі значним зниженням слуху(четверта ступінь)». Причиною профзахворювання стало порушення законодавства про охорону праці, що були допущені адміністрацією цеху №16 ПАТ «Сумське НВО ім. М.В. Фрунзе» та сам позивач про що зазначено у актах розслідування хронічного профзахворювання №45 від 19.05.2009 року./а.с.11-12/ У зв'язку з профзахворюванням при повторному огляді 09.07.2014 року МСЕК позивачу встановлено 85 % стійкої втрати працездатності та встановлено другу групу інвалідності. Зокрема внаслідок професійного захворювання встановлено безтерміново втрату працездатності ХОЗЛ 40%, радікулопатія -20%, приглухуватість 25% , 26.07.2009 року встановлено 80 % втрати працездатності та встановлено другу групу інвалідності /а.с. 21-30/ Рішенням Ковпаківського районного суду м.Суми від 15.02.2013 року у справі за позовом [PERSON] до ПАТ «Сумське НВО ім. М.В. Фрунзе»,третя особа Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та профзахворювань України в м.Суми, про відшкодування моральної шкоди, справа №592/61/13-ц, позов задоволено частково. Так стягнуто з відповідача 6500 грн. грошового відшкодування моральної шкоди з у в'язку з спричиненням шкоди здоров'ю, за діагнозами ХОЗЛ та приглухуватість. Наявність профзахворювання радікулопатії спричинило моральної шкоди позивачу, що полягає у стражданнях від втрати здоров'я. Йому необхідно вживати заходів з медичної реабілітації, необхідності стаціонарного, медикаментозного та санаторного лікування. Втрата здоров'я погано вплинуло на самопочуття позивача, він відчуває страждання від втрати здоров'я. Віз захворювання на туговухість втратив слух, що вплинуло на нормальне спілкування з оточуючими. Важко дихати, відчуває біль у попереку, обмежений у рухах. Від цього у позивача змінився звичний уклад життя. З встановленого вбачається, що спірні правовідносини є трудовими і врегульовані ст.ст. 153, 158, 173, 237-1 КЗпП України, відповідно до положень яких працівник має право на безпечні умови праці, а роботодавець зобов'язаний їх забезпечити. Працівник має право на грошове відшкодування моральної шкоди у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань. Відповідно до ст. 268 ЦК України позовна давність не поширюється на вимогу про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я. При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди суд враховує суть позовних вимог, характер діяння особи та обсяг страждань (душевних, психічних), яких зазнав позивач, характер немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення), час та зусилля, які витратив позивач при захисті своїх інтересів. При цьому суд виходе із засад розумності, виваженості та справедливості. Суд враховує і поведінку позивача при отриманні професійного захворювання, те що він добровільно погодився на роботу в шкідливих умовах на підприємстві. І за таких обставин суд прийшов до переконання, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди становить 2500 грн.. Тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути в рахунок відшкодування моральної шкоди саме цю суму. В іншій частині слід відмовити за необґрунтованістю. З урахуванням викладеного заперечення представника позивача, щодо недоведеності моральної шкоди та пропуску позовної давності, є необґрунтованими. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір за ставкою на час подачі заяви( ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір»). На підставі викладеного і

Outcome: partial