Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-15 00:00:00

Позивач [PERSON] у червні 2016 року звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Зазначені позовні вимоги обґрунтовує тим, що шлюб зареєстровано 10 червня 1995 року, про що зроблено актовий запис №699 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції. Від шлюбу народилося двоє дітей дочка [PERSON], [INFO], та син [PERSON], [INFO]. Сімейні стосунки з відповідачем не склались, зокрема, через несхожість характерів та поглядів, у звязку із чим, між ними постійно виникають суперечки та сварки. За час спільного проживання з відповідачем, позивач переконалась, що у них немає спільних інтересів. Кожен з них жив своїм життям і не намагався перейняти проблеми іншого. Вже тривалий час вони перестали вести спільне господарство та разом проживати. З цих підстав позивач [PERSON] вважає, що подальше спільне життя і збереження сім'ї стали неможливими та суперечить її інтересам. В судове засідання позивач [PERSON] подала заяву, згідно з якою позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити, розглянувши справу в її відсутності. Не заперечила проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, повторно до суду не з'явився, не повідомивши про причини неявки. Заяви про розгляд справи за його відсутності не подавав. За вказаних обставин суд приходить до переконання, що згідно з ч. 4 ст. 169, ч. 1 ст. 224 ЦПК України слід ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач згідно з поданою нею письмовою заявою не заперечила проти такого вирішення справи, та відповідно до вимог ст.\~225 ЦПК України судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив такі обставини: 10 червня 1995 року сторони вступили у зареєстрований шлюб, про що зроблено актовий запис № 699 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (повторним) серії І-ИД №129390 від 08 липня 2016 року. Від даного шлюбу в подружжя одна неповнолітня дитина син [PERSON], [INFO], що підтверджується перекладом з грецької мови на українську мову витягу з акту цивільного стану про народження хрещення та надання імені від 10 листопада 2006 року, виданого Відділом запису актів цивільного стану Амарусіу м. Афіни Республіки Греція. Як слідує з викладених у позовній заяві обставин, якими позивач [PERSON] обґрунтовує свої позовні вимоги, між сторонами сімейні стосунки не склались, зокрема, через несхожість характерів та поглядів, у звязку із чим, між сторонами постійно виникають суперечки та сварки. За час спільного проживання з відповідачем, позивач переконалась, що у них немає спільних інтересів. Вже тривалий час сторони перестали вести спільне господарство та разом проживати. Сім'я сторін фактично розпалася і шлюб носить формальний характер. За вказаних обставин судом установлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення, тому відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, шлюб підлягає до розірвання. На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 110, 112, ч. 2 ст. 115 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved