Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] громади Дзержинської районної у місті ради, [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно за заповітом та усунення від спадкування, посилаючись на те, що на підставі свідоцтва про право власності на житло від 15 травня 1993 року було встановлено право приватної спільної сумісної власності на квартиру [ADDRESS] за [PERSON] та [PERSON], які перебували у зареєстрованому шлюбі та мешкали у вказаній квартирі. Після смерті дружини [PERSON] 01 жовтня 2010 року отримав свідоцтво про право на спадщину на частку квартири, яка належала дружині, та зареєстрував право власності в Комунальному підприємстві «Криворізьке бюро технічної інвентаризації», номер запису у реєстрі прав власності на нерухоме майно 1-2337. З моменту державної реєстрації [PERSON] став єдиним власником вказаної квартири. Здійснюючи свої права на володіння та користування нерухомим майном 29 листопада 2010 року [PERSON] склав нотаріально посвідчений заповіт, згідно якого заповідав на випадок своєї смерті усе належне йому майно, а також усі майнові права та обов'язки, їй [PERSON] 17 грудня 2010 року [PERSON] помер. У встановлений законодавством 6-тимісячний термін вона звернулася до Третьої Криворізької Державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за заповітом. Постановою державного нотаріуса від 10 серпня 2011 року було відмовлено в отриманні свідоцтва про право на спадщину, яке залишилося після смерті [PERSON] в зв'язку з відсутністю у неї оригіналів правовстановлюючих документі на майно померлого. Нею була проведена незалежна оцінка ринкової вартості квартири, яка переходить у мою власність у порядку спадкування за заповітом. Ринкова вартість вказаної квартири становить 98 284 гривні. В зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів вона не могла отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом і тому 10 жовтня 2011 року звернулася до суду з відповідним позовом. За життя [PERSON] потребував в зв'язку з загальними захворюваннями уваги та піклування з боку інших осіб. Між [PERSON] та [PERSON] повністю були відсутні сімейні стосунки. Стосунки між вказаними особами були настільки неприязними, що між ними було відсутнє будь-яке спілкування. Більш того, зі сторони спадкодавця [PERSON] до сина [PERSON] неприязнь межувала з ненавистю. Він не тільки не бажав спілкуватися зі своїм сином, а навіть будь-який спогад про останнього викликав у спадкодавця бурхливу негативну реакцію. В 2010 році [PERSON] заповідав усе своє майно [PERSON] своєму давнішньому другу. Після того, як спадкодавець повідомив [PERSON] про те, що ним складений заповіт на його користь, приблизно через 1-2 місяці після складання заповіту між [PERSON] та спадкодавцем відбулася розмова, в ході якої [PERSON] сказав спадкодавцю про свій намір після отримання спадщини продати спадкову квартиру, а отримані від продажу кошти повністю або частково передати сину спадкодавця -[PERSON], відповідачу по справі. Звістка про такий намір розпорядитися спадковим майном викликала у спадкодавця бурхливу негативну реакцію. Спадкодавець заявив, що він категорично заперечує можливість успадкування його майна відповідачем по справі і для здійснення свого наміру він відміняє заповіт на користь [PERSON] та складе новий заповіт на користь осіб, які в точності виконають його останню волю. На виконання свого наміру спадкодавець склав новий заповіт на користь неї - [PERSON], тим самим скасувавши попередній заповіт на користь [PERSON] В зв»язку з вищевикладеним позивач просить усунути [PERSON] від права на спадкування за законом на спадкове майно, яке залишилося після смерті [PERSON] та визнати за нею право власності на спадкове майно за заповітом, яке заповідав їй [PERSON], а саме на квартиру [ADDRESS]. Відповідач за первісним позовом [PERSON] звернувся із зустрічним позовом до [PERSON] громади Дзержинської районної у місті ради, [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування за законом, посилаючись на те, що 17 грудня 2010 року помер його батько - [PERSON]. На момент смерті батько був єдиним власником квартири [ADDRESS], зазначена квартира належала йому на підставі свідоцтва про право власності на житло від 15.05.1993 року та свідоцтва про право на спадщину від 01.10.2010 року, яке він отримав після смерті своєї дружини - [PERSON]. У встановлений законом термін він звернувся до Третьої Криворізької державної нотаріальної контори Дніпропетровської області з заявою про прийняття спадщини за законом, оскільки є сином покійного, є пенсіонером за віком та є спадкоємцем першої черги. Але нотаріус відмовила йому у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки батько за життя склав заповіт на користь сторонньої особи - відповідача по справі - [PERSON], про що нотаріус видала йому постанову про відмову у вчинення нотаріальних дій від 10.08.2011 року № 1331\\02-31, в якій зазначила, що при відкритті спадкової справи виявлено наявність заповіту, посвідченого приватного нотаріуса [PERSON] від 29.11.2010 року за реєстровим номером 1122 на все майно на користь [PERSON] , при цьому нотаріус вказала в постанові, що він, син померлого [PERSON], має право на обов'язкову частку в розмірі 1\\2 від всього майна, яке належало померлому Йому було відомо, що батько за життя складав декілька заповітів на різних осіб, оскільки він був людиною похилого віку, інколи його поведінка була неадекватною, він перебував на обліку у лікаря - психіатра, окрім того, батько помер 17 грудня 2010 року , а заповіт було складено 29 листопада 2010 року, тобто через декілька днів після посвідчення заповіту, батько помер, саме через ці обставини в нього виникли сумніви щодо дійсності цього заповіту, тому мною була подана позовна заява про визнання заповіту недійсним, по справі проводилася посмертна судово -психіатрична експертиза, якою було встановлено, що за життя батько мій страждав соматичними хворобами, з приводу яких потребував лікування, але зазначені хвороби не позбавляли його можливості усвідомлювати значення своїх дій, тому ним було прийняте рішення звернутися до суду з заявою про залишення позову без розгляду. Оскільки він є спадкоємцем першої черги за законом та має право на обов'язкову частку у майні, яке належало його батькові та у зв'язку з тим, що нотаріус відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину, він вимушений звернутися до суду з вимогами щодо визнання судом права власності на 1\\2 частину квартири [ADDRESS]. Окрім того в нього відсутні оригінали документів, які підтверджують право власності на зазначену квартиру, тому я не маю можливості отримати спадщину у нотаріуса, оскільки для нотаріусу потрібні оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно. Просить визнати за ним право власності на 1/2 частину квартири № 41 у будинку № 33 по вул. Косіора в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON], померлого 17.12.2010р. Представник позивача за первісним позовом в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві та просив задовольнити їх судом. В зустрічному позові просить відмовити. Представник відповідача за первісним позовом в судовому засіданні проти позову заперечує, зустрічним позов просить задовольнити в повному обсязі, суду пояснила, що про порушення свого права відповідач взнав лише, коли нотаріус надала постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину 10.08.2011 року. [PERSON] хоча і був людиною похилого віку, але майже до останнього дня самостійно пересувався, йому надавала допомогу соціальний працівник, він був забезпеченою людиною, так як був військовим пенсіонером та надавав на зберігання своєму товаришу, на якого робив заповіт [PERSON] 1448 доларів США та 1138 грн. Представник відповідача [PERSON] громади Дзержинської районної у місті ради в судове засідання не з»явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Допитана в судовому засіданні як свідок позивач [PERSON] суду пояснила, що вона кілька місяців доглядала за [PERSON], їй допомагала її матір та чоловік. [PERSON] ніколи не говорив, що в нього є син, ніколи про нього не згадував. Вона готувала йому їжу, права, прибирала, купувала ліки. Кроші [PERSON] їй дава, але коли їх було недостатньо, то вона витрачала свої. Допитані в судовому засіданні свідок [PERSON], [PERSON], [PERSON] дали пояснення, аналогічні поясненням свідка [PERSON] Допитаний в судовому засіданні як свідок відповідач [PERSON] суду пояснив, що з батьком він іноді передзвонювався, питав як його справи, чи потрібна допомога, він відповідав, що нормально, нічого йому не потрібно, але дійсно у нього з батьком були складні стосунки з самого його дитинства, коли його матір вигнала батька з дому за його подружню зраду, з тих пір батько до нього погано ставився, але якщо батькові потрібна була б допомога, то він, як син, не дивлячись ні на що, її надавав би. Суд, вислухавши представника позивача, представника відповідача, свідків, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивача [PERSON] задовольнити частково, зустрічний позов відповідача [PERSON] задовольнити повністю з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] склав заповіт на ім.»я [PERSON] 29.11.2010 року. Помер [PERSON] 17.12.2010 року. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається з квартири [ADDRESS]. І [PERSON] і [PERSON] подали заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини у встановлений законом термін. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 10.08.2011 року і [PERSON] і [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про справо на спадщину, так як не надані правовстановлюючі документи на спадкове майно та суперечкою між спадкоємцями. Правовстановлюючі документи на спадкове майно квартиру [ADDRESS] були надані позивачем лише в судовому засіданні при розгляді даної цивільної справи. Відповідно до ч.5 ст.1224 ЦК України за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, хвороби потребував такої допомоги, а особа, яка претендує на спадщину, за законом могла та була зобов'язана таку допомогу надавати. Суд вважає, що в судовому засіданні даних про те, що [PERSON] ухилявся від надання допомоги спадкодавцю [PERSON] не надано, з урахуванням цього, суд вважає необхідним в цій частині позову позивачу [PERSON] відмовити. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] [INFO], в свідоцтві про народження батьком вказаний [PERSON], тобто на час відкриття спадщини був пенсіонером, тобто є спадкоємцем 1 черги, має право на обов»язкову частку у спадщині, відповідно до ст.. 1241 ЦК України, своєчасно подав заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини, про порушення свого права взнав з постанови про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом 10.08.2011 року, де вказано також про відсутність оригіналів правовстановлюючих документів, які були надані лише в судовому засіданні, тобто суд вважає, що відповідач [PERSON] не пропустив строк позовної давності для звернення до суду. Виходячи з наведеного, що [PERSON] є спадкоємцем 1 черги, має право на обов»язкову частку у спадщині, часта складає ? частину та наявністю заповіту на ім.»я [PERSON], суд вважає необхідним позовні вимоги [PERSON] задовольнити частково. Визнати за [PERSON] право власності на спадкове майно за заповітом після смерті [PERSON], а саме на ? частину квартири [ADDRESS]. В іншій частині позовних вимог [PERSON]М відмовити. Зустрічний позов [PERSON] - задовольнити в повному обсязі. Визнати за [PERSON] право власності на спадкове майно за законом після смерті [PERSON], а саме на ? частину квартири [ADDRESS].

Outcome: partial