Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-24 00:00:00

Позивач в березні 2016 року звернувся до суду з вище вказаним позовом, в якому, з урахуванням збільшених в ході розгляду справи позовних вимог, просив стягнути з відповідача на його користь матеріальну шкоду (збитки), заподіяну внаслідок пошкодження транспортного засобу в ДТП, у розмірі 36149,05 грн., витрати на стоянку автомобіля та розібрання його для проведення експертизи у розмірі - 1734 грн., витрати на проведення дослідження спеціаліста в розмірі 650 грн. та судові витрати. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просить їх задовольнити, пояснивши, що внаслідок ДТП, винуватцем котрої визнаний відповідач, автомобіль позивача був пошкоджений і йому було завдано майнової шкоди на суму 64413,00 грн., з них страховою компанією відшкодовано 28263,95 грн., залишок збитків просить стягнути з відповідача. Крім того, витрати на проведення експертного дослідження становлять 650 грн., на підготовку автомобіля до дослідження та стоянку - 1734,00 грн. Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечив, зазначивши, що відповідач вже передав частину коштів в рахунок оплати відшкодування збитків (7000 грн.), крім того, відповідач не був присутній при складанні акта огляду автомобіля, на основі котрого проводилось визначення вартості завданих збитків як страховою компанією, так і спеціалістом за замовленням позивача. Він не був присутній і при самому експертному дослідженні, тому не міг робити своїх зауважень. Йому не відомо, чи дійсно необхідною є повна заміна тих деталей, які вказані в накладній від 2.09.2014 року, і пошкоджених деталей, на заміну яких вони придбані, йому не передано. Вимоги заявлені через два роки після ДТП, а за цей час автомобіль міг зазнати ще й інших пошкоджень. Крім того, звертає увагу, що не підлягають стягненню витрати на стоянку автомобіля, оскільки відсутній доказ їх оплати; витрати на проведення дослідження не є судовими витратами, тому теж не підлягають стягненню. Просить в позові відмовити в повному обсязі. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду справи, про причини неявки не повідомив. За таких обставин суд вважає за можливе розгляд справи провести за відсутності представника третьої особи в судовому засіданні. Заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити частково з наступних мотивів. Постановою Хмельницького міськрайонного суду від 4.03.2014 року у справі № 686/4136/14-п встановлено, що 23.02.2014 року [PERSON], керуючи автомобілем «Шкода», д/н [NUMBER], в м. Хмельницький по вул. Пілотська під час проїзду регульованого перехрестя з вул Трудовою, виконуючи маневр лівого повороту, не надав перевагу в русі автомобілю «Фольксваген», [NUMBER], який рухався в зустрічному напрямку, внаслідок чого допустив зіткнення. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. [PERSON] визнано винним у скоєнні за вказаних обставин правопорушення, передбаченого ст. 124 КупАП. Позивачеві як власнику автомобіля «Фольксваген», [NUMBER], що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER], було завдано майнової шкоди, що виразилась в пошкодженні належного йому автомобіля. Відповідно до звіту № 83 про оцінку автомобіля [NUMBER], складного ФОП [PERSON] 12.08.2014 року, копія котрого наявна у справі, матеріальний збиток, завданий власникові даного автомобіля в результаті його пошкодження при ДТП, складає 41693,95 грн. ТДВ «СТДВ «Глобус», якою застраховано цивільно-правову відповідальність відповідача як власника автомобіля [NUMBER], було виплачено позивачеві страхове відшкодування в сумі 28263,95 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 4701 від 22.08.2014 року, котре міститься в оглянутій судом цивільній справі № 686/19969/14-ц за позовом [PERSON] до СК «Глобус VIG» про стягнення суми страхового відшкодування, полісом № АВ/9989882, випискою по картковому рахунку позивача від 26.08.2014 року, копії котрих наявні у справі, а також не оспорюється ніким зі сторін. Однак для повного покриття суми збитків даної суми недостатньо. У відповідності до ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно ч. 1 ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Верховний Суд України в постанові від 20.01.2016 року у цивільній справі № 6-2808цс15 висловив правову позицію, згідно котрої право потерпілого на відшкодування шкоди її заподіювачем є абсолютним і суд не вправі відмовити в такому позові з тих підстав, що цивільно-правова відповідальність заподіювача шкоди застрахована. У разі задоволення такого позову заподіювач шкоди не позбавлений можливості пред'явити майнові вимоги до страхової компанії, з якою ним укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Таким чином, завдана позивачеві внаслідок ДТП шкода 13430,00 грн. як різниця між сумою збитків за звітом та виплаченим страховим відшкодуванням підлягає відшкодуванню заподіювачем шкоди - відповідачем. Заперечення відповідача про його відсутність при визначенні вартості збитків суд до уваги не бере, оскільки йому було роз'яснено судом право заявити клопотання про призначення експертизи, чим він скористатись не побажав, отже, письмового доказу у вигляді звіту автотоварознавчого дослідження, що був наданий позивачем, не спростував. Вартість стоянки автомобіля та розборки машини для експертизи в сумі 1734,00 грн., зазначена в рахунку-фактурі від 4.08.2014 року, вартість ремонту автомобіля, зазначена в рахунку-фактурі від 9.06.2014 року та акті виконаних робіт від 1.12.2014 року в сумі 36213,00 грн., стягненню не підлягають, оскільки відсутній належний доказ сплати вказаних в даних документах сум і самі вказані рахунки та акт не містять відмітки про факт оплати. Вартість придбаних нових деталей, зазначена в накладній № 565 від 2.09.2014 року на суму 28200 грн., також стягненню не підлягає, оскільки у наданому позивачем звіті автотоварознавчого дослідження зазначено про наявність коефіцієнту зносу автомобіля і, таким чином, його деталей, отже, збиток має визначатись з урахуванням зносу, що і зроблено при визначенні суми збитків в звіті. Кошти на оплату послуг автотоварознавця в сумі 650 грн. стягненню не підлягають, оскільки ані збитками від ДТП, ані судовими витратами по справі не є. Судові витрати у справі складаються з судового збору в сумі 551,20 грн. і у відповідності до ст. 88 ЦПК України з огляду на часткове задоволення позову підлягають компенсації частково - пропорційно до задоволених позовних вимог, а саме в сумі 192,11 грн. (551,20 грн. сплаченого судового збору х 13430 грн. присуджених коштів : 38533,05 заявлених до стягнення коштів = 192,11 грн. судового збору до стягнення). На підставі наведеного,

Outcome: partial