Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-09 00:00:00

Позивач в особі представника за довіреністю [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON], [PERSON] про солідарне стягнення з відповідачів заборгованості за кредитним договором в розмірі 193236,56 гривень. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що 06 березня 2008 року між позивачем та [PERSON] укладено кредитний договір № 142 ЗН/08-9, за умовами якого позивач надав відповідачу кредит в сумі 31700 доларів США, що на момент укладання договору за курсом НБУ еквівалентно сумі 160085 гривень, зі сплатою 13,5 % річних, які на підставі додаткового договору від 30 липня 2009 року було збільшено до 16 % річних, з щомісячною сплатою за обслуговування кредиту суми в розмірі 112,06 гривень та кінцевим терміном погашення до 05 березня 2012 року, який в подальшому подовжено до 05 березня 2016 року згідно додаткового договору від 23 квітня 2009 року. В якості забезпечення належного виконання позичальником своїх зобовязань за кредитним договором, між банком та [PERSON] укладено договір поруки від 06 березня 2008 року, за умовами якого поручитель зобовязується нести солідарну майнову відповідальність перед банком за виконання позичальником у повному обсязі зобовязання за кредитним договором щодо сплати заборгованості в розмірі наданого кредиту, нарахованих за користування кредитом відсотків, неустойки, а також інших грошових зобовязань, що випливають з кредитного договору. 04 квітня 2011 року Артемівським міськрайонним судом Донецької області ухвалено рішення, яким стягнуто з відповідачів заборгованість за кредитним договором у розмірі 282650,07 гривень, з яких: 229880,26 гривень заборгованість за кредитом; 38898,85 гривень заборгованість за відсотками; 13870,96 гривень штраф за несвоєчасне повернення кредиту. Оскільки відповідачі не усунули порушення умов кредитного договору, не повернули кредит та не сплатили проценти за користування ним, станом на 25 квітня 2016 року заборгованість за кредитним договором складає 475886,63 гривень, з яких: 229880,26 гривень заборгованість за кредитом; 231586,02 гривень заборгованість за відсотками; 14420,35 гривень плата за пропуск платежів. Враховуючи, що рішенням суду від 04 квітня 2011 року стягнуто з відповідачів заборгованість, позивач просить стягнути різницю не стягнутої заборгованості, яка утворилась станом на 25 квітня 2016 року, та становить 193236,56 гривень, з яких: 192687,17 гривень заборгованість за відсотками; 549,39 гривень плата за пропуск платежів. Представник позивача до судового засідання не зявився, надавши суду клопотання про розгляд справи за вказаною позовною заявою без присутності представника позивача, зазначивши, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідачі в судове засідання не зявились за невідомою суду причиною, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином судовими повістками, які були направлені відповідно до ч. 5\~ст. 74 ЦПК України\~на адресу за місцем їх останньої реєстрації. Від них не надійшло заперечень на позовну заяву, клопотань про відкладення слухання справи або про розгляд справи за їх відсутності, тому враховуючи, що позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення, суд відповідно до ч. 1 ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України вважає необхідним розглянути справу на підставі наявних у справі доказів з ухваленням заочного рішення по справі. На підставі ч. 2\~ст. 197 Цивільного процесуального кодексу України, у звязку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що 06 березня 2008 року між позивачем та [PERSON] укладено кредитний договір № 142 ЗН/08-9, за умовами якого банк надав відповідачу кредит у розмірі 31700 доларів США, що складає еквівалент 160085 гривень за курсом НБУ на момент укладання договору, на поточні потреби строком до 05 березня 2012 року з виплатою 13,5 % річних та сплатою щомісячної плати за обслуговування кредиту в розмірі 112,06 гривень (а.с. 3-10, 11-12, 13-14). 12 листопада 2008 року між позивачем та [PERSON] укладено додаткову угоду № 1 до Договору № 142 ЗН/08-9 від 06 березня 2008 року, згідно якої сторони домовились викласти пункт 1,4 Договору від 06 березня 2008 року в іншій редакції та встановити плату за користування кредитними коштами в розмірі 14 % річних (а.с. 15). Додатковим договором № 6 до Кредитного договору № 142 ЗН/08-9 від 06 березня 2008 року збільшено строк користування кредитними коштами, встановлений п. 1.3 Основного договору, до 05 березня 2016 року (а.с. 20). 06 березня 2008 року між позивачем та [PERSON] укладено договір поруки, відповідно до якого поручитель зобовязується нести солідарну майнову відповідальність перед банком за виконання позичальником у повному обсязі зобовязання за кредитним договором щодо сплати заборгованості в розмірі наданого кредиту, нарахованих за користування кредитом відсотків, неустойки, а також інших грошових зобовязань, що випливають з кредитного договору (а.с. 33-34). Позивач має право на здійснення валютних операцій, про що свідчать Генеральна ліцензія на здійснення валютних операцій від 05 липня 2013 року № 35-2 (а.с. 49) та Додаток до Генеральної ліцензії на здійснення валютних операцій від 05 липня 2013 року № 35-2 (а.с. 51-52). Заочним рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 04 квітня 2011 року ухвалено про солідарне стягнення з [PERSON] та [PERSON] на користь ВАТ «ВіЕйБі Банк» суми боргу 282650,07 гривень та судових витрат у сумі 1820 гривень (а.с. 52-53). В той же час, з матеріалів справи вбачається, що [PERSON] свої зобов'язання за договором не виконала. Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором № 142ЗН/08-9 станом на 24 квітня 2016 року за [PERSON] обліковується загальна заборгованість в розмірі 193236,56 гривень, з яких: 192687,17 гривень заборгованість за відсотками; 549,39 гривень плата за пропуск платежів (а.с. 35-37). Відповідно рішення Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 20 березня 2015 року № 63 розпочата процедура ліквідації ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ВСЕУКРАЇНСЬКИЙ [PERSON]» з відшкодуванням з боку Фонду гарантування вкладі фізичних осіб коштів за вкладами фізичних осіб з 20 березня 2015 року та призначено Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ВСЕУКРАЇНСЬКИЙ [PERSON]» [PERSON] строком на 1 рік з 20 березня 2015 року по 19 березня 2016 року включно (а.с. 42). Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 22 лютого 2016 року № 213 продовжено строки здійснення процедури ліквідації ПАТ «ВіЕйБі Банк» на два роки до 19 березня 2018 року включено та повноваження ліквідатора ПАТ «ВіЕйБі Банк» [PERSON] строком на два роки по 19 березня 2018 року включно (а.с. 43). Відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців № 21407356 ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «ВСЕУКРАЇНСЬКИЙ [PERSON]» знаходиться за адресою: 04119, м. Кив, вул. Дегтярівська, буд. 27 Т, особою, уповноваженою представляти юридичну особу, вчиняти від імені юридичної особи дії 3 24 листопада 2014 року є Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ВСЕУКРАЇНСЬКИЙ [PERSON]» [PERSON] (а.с. 45-51). Статтею 627 Цивільного кодексу України (далі ЦК України)\~встановлено, що відповідно до\~статті 6 ЦК\~сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з\~\~урахуванням\~\~вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до\~ст. 526 ЦК України\~зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог\~ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до\~ст. 629 ЦК України\~договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до\~ст. 1048 ЦК України\~кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до\~ст. 1049 ЦК України\~позичальник зобов'язаний повернути позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1\~ст. 546 ЦК України\~виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Відповідно до\~ст. 553 ЦК України\~за\~\~договором\~\~поруки\~\~поручитель\~\~поручається\~\~перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед\~\~ кредитором\~\~за\~\~порушення зобов'язання боржником. Відповідно до\~ст. 554 ЦК України\~у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Статтею 543 ЦК України передбачено, що у разі солідарного обовязку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обовязку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, як беруть участь у справі. З огляду на викладене, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити, оскільки відповідачі належним чином не виконали зобовязання за договором № 142 ЗН/08-9 від 06 березня 2008 року, внаслідок чого виникла відповідна заборгованість перед позивачем, що підтверджується представленими суду письмовими доказами. Оскільки ухвалою суду від 13 січня 2017 року заяву позивача про відстрочення сплати судового збору задоволено та відстрочено позивачу сплату судового збору до ухвалення судового рішення по справі, задовольняючи позов, суд, у відповідності до положень ст.ст. 82, 88 ЦПК України, стягує з відповідачів на користь держави судові витрати, повязані з розглядом справи, у вигляді судового збору на загальну суму 2899,55 гривень, тобто по 1449,78 гривень з кожного.

Outcome: approved