Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-22 00:00:00

Позивач [PERSON], який діє в інтересах малолітнього сина [PERSON], звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просить : визнати [PERSON] такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, а саме квартирою за адресою: [ADDRESS]. В обґрунтування позову навів наступне. Він позивач [PERSON] проживає разом з сином [PERSON] за адресою: м. Феодосія, вул. Желябова, 24. Відповідач [PERSON] зареєстрована та не проживає в квартирі за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Тесленка, 6/26. Дана квартира належить на праві власності малолітньому сину позивача [PERSON]. Позивач несе всі витрати по утримання даної квартири, сплаті комунальних послуг. Утримує сина. Відповідач залишила дитину з позивачем, не спілкується з ними, не сплачує комунальних послуг, що нараховуються на її ім'я. Згідно ст. 71 ЖК України, якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору судом. Від відповідача жодної заяви про подовження строку реєстрації не надходило. Необхідно зазначити, що відповідач по справі не пред'являє жодних претензій щодо квартири, та сам факт не проживання вже протягом більше року за вказаною адресою, свідчить про те, що відповідач знайшов інше постійне місце проживання, та повністю забезпечений житловими умовами. На сьогоднішній день достовірно відомо, що немає жодної поважної підстави, з переліку тих, які передбачені ст. 71 ЖК України для можливості збереження за відповідачем житлового приміщення. Згідно ст. 157 ЖК України, членів сім'ї власника житлового будинку (квартири) може бути виселені у випадках, передбачених ч. 1 ст. 116 цього Кодексу. Виселення проводиться у судовому порядку без надання іншого жилого приміщення. Відповідач по справі не проживає за вказаною адресою вже тривалий час, а саме з січня 2015 року, що підтверджується актом від 09 березня 2016 року. На відповідача нараховуються комунальні платежі, які позивач вимушений сплачувати. Неможливим є оформлення субсидії, або що. Згідно ст. 153 ЖК України, у разі тимчасової відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається наймане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених ч. 1, п. 1 і 5 ч. 3 і ч. 4 ст. 71 цього Кодексу. У відповідності зі ст. 167 ЖК України наймач жилого приміщення в будинку (квартирі), що належать громадянинові на праві приватної власності, вправі за згодою членів сім'ї в будь-який час розірвати договір найму. У разі вибуття наймача та членів його сім'ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім'я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім'ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття. Тимчасова відсутність наймача та членів його сім'ї не звільняє їх від виконання обов'язків за договором найму жилого приміщення. Відповідно до ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. В зв'язку з вищенаведеним відповідач у відповідності з нормами ЦК України може бути визнаний таким, що втратив право користування житловим приміщенням. У судовому засіданні представник позивача позов підтримала повністю, підтвердивши зміст позовної заяви. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений, про причини неявки в судове засідання заяв не надавав, від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, у зв'язку з чим, на підставі ст. 224 ЦПК України, за згодою представника позивача, судом проведено заочний розгляд справи. Свідок [PERSON] у судовому засіданні дала показання, з яких вбачається, що знає обидві сторони по справі, стосунки нормальні. Проживає у спірній квартирі з серпня 2015 року з дозволу позивача, якого знає з шкільних років. Відповідач жодного разу не була в квартирі. Вселитися в квартиру відповідач не намагалася. Про те, що відповідача хто не будь виганяв би з квартири, їй невідомо. У судовому засіданні безпосередньо дослідженні наступні письмові докази: паспорт (а.с.6-7), свідоцтво про народження (а.с.9), договір (а.с.10-11), витяг (а.с.12, 13), довідка (а.с.14,15), акт (а.с.16), довідки (а.с.17,18), поліс (а.с.19). Суд оцінюючи, відповідно до ст. 212 ЦПК України всебічно, повно, обєктивно та безпосередньо досліджені наявні у справі докази, вважає, що у судовому засіданні встановлені наступні факти та обставини. У судовому засіданні встановлено, що малолітньому [PERSON] на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS]. У вказаній квартирі зареєстровані малолітній [PERSON] та відповідач [PERSON], яка є матірю позивача. Відповідач у вказаній квартирі не проживає без поважних причин понад 1 рік. Вказані обставини підтверджуються поясненнями представника позивача, показаннями свідка, свідоцтвом про народження (а.с.9), договором (а.с.10-11), витягом (а.с. 13), довідками (а.с.14,15), актом (а.с.16). Відносини між сторонами регулюються нормами ЦК України. Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Судом встановлено, що відповідач відсутня у спірній квартирі понад один рік без поважних причин, що є підставою для визнання її такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Тесленка, 6/26. Вислухавши представника позивача, свідка, дослідивши матеріали справи, суд на підставі ст. 10 ЦПК України, згідно якої кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, та ст. 11 ЦПК України, згідно якої цивільні справи розглядаються в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, вважає, що позов підлягає повному задоволенню. Згідно зі ст. 88 ЦПК України, з відповідача слід стягнути на користь позивача витрати по сплаті судового збору в сумі 551 грн. 20 коп.

Outcome: approved