Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-06 00:00:00

Позивач [PERSON] просить розірвати шлюб між ним та відповідачкою [PERSON], який зареєстрований 30.09.1987 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Червоноградського міського управління юстиції Львівської області, актовий запис № 525. В обґрунтування позовних вимог позивач покликався на те, що їх сімейне життя не склалося. Останні роки між ними постійно виникали сварки, непорозуміння, що призвело до втрати почуття поваги та любові один до одного. Більше року вони разом не проживають, фактично їх сімя розпалась остаточно, примирення між ними неможливе, тому вирішив шлюб розірвати. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, покликаючись на викладені в позовній заяві обставини та просить їх задовольнити. Відповідачка [PERSON], будучи належним чином повідомленою про час і місце судового розгляду, на виклик суду не зявилася, про причину неявки не повідомила, тому суд відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України розглянув справу заочно за її відсутності на підставі наявних у ній доказів. Заслухавши пояснення позивача, перевіривши матеріали справи, суд приходить до висновку, що неявка відповідачки не є перешкодою для розгляду справи, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів про права та взаємовідносини сторін, і позов слід задовольнити, ухваливши заочне рішення. В судовому засіданні встановлено, що сторони уклали шлюб 30.09.1987 року, який був зареєстрований у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Червоноградського міського управління юстиції Львівської області, актовий запис № 525 /а.с. 3/. Сімя фактично розпалася, а шлюб існує тільки формально, так як більше року сторони не підтримують подружні відносини, не ведуть спільного господарства, разом не проживають. Розлад у сімї є стійким і тривалим. Поновлювати сімейні стосунки та миритися сторони не бажають. Неявка відповідачки в судове засідання свідчить про її байдуже ставлення до сімї та шлюбу. Статтею 51 Конституції України та ч. 1 статті 24 СК України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно до ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як розяснено в п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сімї державою полягає, зокрема в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Аналізуючи наведені докази, встановивши дійсні мотиви розлучення та зясувавши фактичні взаємини подружжя, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим і недоцільним, суперечило б інтересам сторін, а тому позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved