Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-18 00:00:00

Позивач [PERSON] пред'явила до суду позов до [PERSON], [PERSON], третя особа - Тернопільська районна державна нотаріальна контора, про визнання права власності на 1/3 частину житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, загальною площею 115,5 кв.м., в тому числі житловою 58,3 кв.м., який розташований по [ADDRESS] Обґрунтовує позов тим, що після смерті її чоловіка [PERSON], померлого 27 вересня 2015 року, відкрилася спадщина на зазначене нерухоме майно. До спадкоємців першої черги за законом, після смерті [PERSON], належать позивач [PERSON] - дружина померлого, та відповідачі [PERSON] - син померлого, [PERSON] - дочка померлого, які відмовились від прийняття спадщини в корить позивача. Будучи спадкоємцем за законом, позивач [PERSON] прийняла спадщину за померлим [PERSON], оскільки постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Однак у видачі їй свідоцтва про право на спадщину за законом відмовлено у зв'язку з відсутністю державної реєстрації права власності на житловий будинок. З цих підстав позивач позбавлена можливості реалізувати свої спадкові права в нотаріальному порядку, тому просила суд визнати за нею право власності на спірне нерухоме майно. В судове засідання представник позивача [PERSON] - [PERSON] подала заяву, згідно з якою позовні вимоги підтримала та просила розглядати справу в її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання подала заяву, відповідно до якої позовні вимоги визнала у повному обсязі, просила розглядати справу в її відсутності. Також зазначила, що дійсно відмовляється від прийняття спадщини після смерті батька в корить [PERSON] Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, не повідомивши про причини неявки. Заяви про розгляд справи за його відсутності не подавав. Представник третьої особи Тернопільської районної державної нотаріальної контори - Осадчук В.Ю. подала до суду заяву про розгляд справи в її відсутності. За вказаних обставин, з урахуванням вимог ст. 169 ЦПК України, суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній доказів, у відсутності сторін та третьої особи. Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, установив такі обставини: Позивач [PERSON] є дружиною [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 31 травня 1986 року, виданим Тернопільським районним ЗАГС. Як слідує з договору купівлі-продажу від 18 липня 1987 року, посвідченого державним нотаріусом Тернопільської районної державної нотаріальної контори, [PERSON] продав, а [PERSON] купив належний [PERSON] жилий будинок з надвірними будівлями в [ADDRESS], який розташований на присадибній земельній ділянці присадибних земель колгоспу «Колос» Тернопільського району. На вказаній земельній ділянці розташований один цегляний будинок, покритий черепицею, загальною площею 40 кв.м., сарай та стодола. [INFO] [PERSON] помер, що стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 29 вересня 2014 року, виданим Настасівською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області. Після його смерті відкрилася спадщина за законом на належне йому майно, в тому числі на 1/3 частину житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, який розташований по [ADDRESS] Згідно з ч. 1 ст. 1268 УК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Як убачається з довідки №1333, виданої 03 листопада 2014 року виконавчим комітетом Настасівської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, померлий [PERSON] був зареєстрований на день смерті по [ADDRESS] Разом з ним на день смерті були зареєстровані та проживали його дружина - [PERSON], син - [PERSON] Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Таким чином, постійно проживаючи разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, в силу ст. 1268 ЦК України України [PERSON] прийняла спадщину за померлим [PERSON] Відповідачі [PERSON], [PERSON], будучи спадкоємцями першої черги за законом відмовилися від прийняття спадщини за померлим [PERSON], про що подали відповідні заяви до Тернопільської районної державної нотаріальної контори, які знаходяться в матеріалах спадкової справи №517-2014р. Маючи намір отримати свідоцтво про право на спадщину, [PERSON] звернулася до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом №1066 від 25 серпня 2016 року, однак постановою державного нотаріуса Тернопільської районної державної нотаріальної контори Осадчук\~В.Ю. від 25 серпня 2016 року №3950/02-14, їй відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/3 частину житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, який розташований по [ADDRESS], у зв'язку з відсутністю державної реєстрації права власності на житловий будинок. 17 серпня 2016 року Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації [PERSON] видано технічний паспорт на житловий будинок по [ADDRESS] За даними інформаційної довідки про технічний стан нерухомого майна, виданої Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації 19 серпня 2016 року №532, станом на 17 серпня 2016 року по обліку бюро будинковолодіння по [ADDRESS] рахується за [PERSON], [PERSON] та [PERSON] - по 1/3 його частині. Загальна площа житлового будинку з жилою прибудовою (рік побудови 1963) становить 115,5 кв.м., житлова - 58,3 кв.м. Станом на 01 січня 2013 року за [PERSON] державна реєстрація права власності вказаного житлового будинку в бюро не проведена. Як убачається з довідки №1481, виданої 10 жовтня 2014 року виконавчим комітетом Настасівської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, будинковолодіння по [ADDRESS], рахується за [PERSON] Станом на 01 липня 1990 року зазначене будинковолодіння було колгоспним двором, членами якого були: голова двору - [PERSON], [PERSON], [PERSON] З наданого суду Настасівською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області витягу з погосподарської книги встановлено, що до членів господарства в селі Настасів, головою якого є [PERSON], [INFO], належали [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. [PERSON] та [PERSON] вибули із вказаного колгоспного двору 27 липня 1978 року на інше місце проживання. Пленум Верховного Суду України в п. 6 постанови №20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» роз'яснив, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 370 ЦК у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, або рішенням суду. В силу вимог ст. 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб'єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу у натурі. Беручи до уваги, що спірний житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами по [ADDRESS] належав колгоспному двору, членами якого були [PERSON], [PERSON] та [PERSON], що підтверджується матеріалами справи, то частка кожного з них у цьому житловому будинку становила 1/3. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідачі - [PERSON], [PERSON] - право позивача [PERSON] на спірне майно не оспорюють. Однак у зв'язку з тим, що померлий [PERSON] за життя не здійснив державної реєстрації права власності на належну частину житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, позивач [PERSON] позбавлена можливості реалізувати свої права шляхом отримання у нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину. Аналізуючи в сукупності досліджені докази, встановлені ними обставини та визначені відповідно до них правовідносини сторін, враховуючи вимоги закону, які до них застосовуються, суд приходить до переконання про порушення прав позивача, які підлягають до захисту шляхом задоволення її позовних вимог - визнання за [PERSON] права власності на 1/3 частину житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, загальною площею 115,5 кв.м., в тому числі житловою 58,3 кв.м., який розташований по [ADDRESS], в порядку спадкування за законом за її померлим чоловіком [PERSON] На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 368, 370, 1226, 1223, 1268 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved