Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася з позовом до ПАТ «КЗРК» про відшкодування моральної шкоди спричиненої смертю члена сім'ї. В обґрунтуванні своїх позовних вимог, позивач посилається на те, що переносить моральні страждання та переживання по вині підприємства - відповідача, в зв'язку зі смертю батька - [PERSON], який помер [INFO], внаслідок професійного захворювання. І з смертю батька, позивач втратила саме найцінніше, що у неї було любов, турботу та підтримку. Саме працюючи на підприємстві - відповідача її батько отримав професійне захворювання, що в результаті призвело до його смерті. З моменту смерті [PERSON] по теперішній час, вона переносить моральні страждання та переживання. До сих пір не може повірити та усвідомити в те що трапилося, для неї це є самою значною втратою та горем. Моральних страждань та переживань спричиняє те, що порушений привичний спосіб їх сімейного життя, втрата одного із членів сім'ї вимагає додаткових зусиль для організації життя. Причинену моральну шкоду оцінює в розмірі 50 000 гривень, та просить стягнути з підприємства - відповідача на її користь. Позивач, у судовому засіданні, вимоги підтримала в повному обсязі, посилаючись на ті самі підстави. Відповідач - представник Публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» - Мордвінкін С.В. у судовому засіданні позов не визнав, просив суд у його задоволенні відмовити, з тих підстав, що позивачем не надано доказів на підтвердження факту моральних страждань, та те, що саме з вини відповідача їй завдано моральної шкоди. Вислухавши сторони, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню за таких підстав. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] з 1946 року по 1996 рік працював на різних посадах Відкритого акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» на сьогодні дане підприємство змінило назву на Публічне акціонерне товариство «Криворізький залізорудний комбінат» (а.с.11-12). В 1962 року [PERSON] було встановлено професійне захворювання та втрата працездатності 45% з 1992 року, відповідно до довідки МСЄК (а.с.15). [PERSON] помер [INFO], відповідно довідки про причинний зв'язок смерті з професійним захворюванням або каліцтвом від 12 червня 2013 року, встановлений причинний зв'язок з професійним захворюванням (а.с.16, 5). Позивач по справі [PERSON] - донька померлого [PERSON], зазначене підтверджуються свідоцтвом про народження (а.с.8). Позивач не проживала разом з померлим, але підтримувала з ним теплі та родинні стосунки. Суд, не приймає доводи представника відповідача по запереченню позову до уваги, так як зазначені доводи спростовуються нормами цивільного права, а саме. Стаття 1168 ЦК України вказує на те, що маральна шкода завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її дружини, батькам, дітям. Відповідно до ч.1 ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків. Суд, враховуючи положення ст. 1172 ЦК України, вважає, відповідачем за даним позовом є саме відповідач - Публічне акціонерне товариство «Криворізький залізорудний комбінат», оскільки згідно до ч.2 ст. 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Внаслідок професійного захворювання та в подальшому смерті члена родини, позивачу заподіяні моральні й фізичні страждання, що спричинили погіршення реалізації її фізичних можливостей, погіршилися відносини з оточуючими людьми, змінився звичний спосіб життя, спричинені й інші негативні наслідки морального та психологічного характеру, тобто позивачу заподіяна моральна шкода. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що, до суду звернувся належний позивач до належного відповідача та з вини відповідача, порушували норми з безпеки праці та не забезпечили безпечні умови роботи, що призвело до втрати працездатності внаслідок професійного захворювання, а в подальшому - смерті [PERSON], чим позивачу, була спричинена моральна шкода. Відповідно до ст. 1167 Цивільного Кодексу України, встановлено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала та згідно з ст. 1168 ЦК України моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), дітям (усиновленим). Позивач моральні страждання оцінює у 50 000 гривень. Суд, вважає, що розмір моральної шкоди слід встановити у меншому розмірі ніж зазначає позивач, а саме у сумі 7 000 гривень, вказана сума стягується з відповідача в рахунок відшкодування моральних страждань. Визначаючи розмір моральної шкоди, суд взяв до уваги роз'яснення п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової» шкоди» відповідно до якого розмір відшкодування моральної (немайнової шкоди) суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач характеру немайнових витрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема суд врахував характер і тривалість страждань, стан здоров'я потерпілого, тяжкість захворювання істотність вимушених змін у їхніх життєвих і виробничих стосунках, конкретних обставинах що наступили. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь держави судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: partial