Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-12 00:00:00

Позивач, АТ КБ «Приватбанк», звернулося до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] заборгованості у розмірі 14 200,21 грн., яка складається з : 3848,20 грн. - заборгованість за тілом кредита; 3041,72 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредита; 0,00 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками; 5372,99 грн. - нарахована пеня за прострочене зобов`язання; 1050,00 грн. - нарахована пеня за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн., 250,00 грн. - штраф (фіксована частина); 664,30 грн. - штраф( процентна складова), а такод судові витрати у розмірі 1921,00 грн. Позов обґрунтований тим, що між АТ КБ «Приватбанк» та відповідачем, 14.10.2008 була підписана Заява б/н, за умовами якого відповідач отримав кредит у вигляді кредитного ліміту на картковий рахунок у розмірі 4000,00 грн. Позивач зазначає, що ним зобов`язання за договором виконані у повному обсязі, в той час як відповідач свої зобов`язання не виконує, в зв`язку з чим утворилась заборгованість, яка складає 14 200,21 грн. Враховуючи, що відповідач добровільно не погашає заборгованість, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату та час судового розгляду повідомлявся судом завчасно та належним чином. В позовній заяві просив проводити судове засідання без його участі, а також ухвалити заочне рішення. Після цього представником позивача неодноразово подавалися заяви про перенесення судового засідання., однак враховуючи численні неявки, а також заяву про розгляд справи судом без участі позивача, доданої до позовної заяви, суд вважає за необхідне розглянути справу без участі представника позивача. Відповідач в судові засідання не з`являється, про дату та час судового розгляду повідомлялась судом завчасно та належним чином за адресою, повідомленою Відділом обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУ ДМС України в Харківській області, однак конверти повернулися не врученими. Крім того, відповідач,відповідач повідомлялась про судовий розгляд шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на офіційному сайті суду. Виходячи з викладеного, а також враховуючи положення ст. 130 Цивільного процесуального кодексу України суд вважає, що відповідач належним чином повідомлений про дату та час судового розгляду справи, отже суд, з урахуванням положень ч. 4 ст. 280 ЦПК України, за згодою позивача розглядає справу в заочному порядку. Під час розгляду справи судом встановлено наступне. 14 жовтня 2008 року [PERSON] підписала анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку. Позивач стверджує, що за даною заявою, яка разом з умовами та правилами надання банківських послуг складає кредитний договір відповідач отримала кредит з встановленим кредитним лімітом у розмірі 4000,00 грн. Відповідно до п. 1.1.2.1.7 Умов та правил надання банківських послуг клієнт зобов`язаний погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитратами платіжного ліміту, а також сплачувати комісії на умовах, передбачених договором ( відповідно до редакції доданої до позовної заяви). Позивач вказує, що відповідачем зобов`язання за кредитним договором не виконуються, в зв`язку з чим виникла заборгованість, яка станом на 24.07.2019 становить 14 200,21 грн., яка складається з: - заборгованості за тілом кредита - 3848,20 грн.; - заборгованості за простроченим тілом кредита - 3014,72 грн.; - заборгованостість за нарахованими відсотками - 0,00 грн.; - нарахованої пені за прострочене зобов`язання - 5372,99 грн.; - нарахованої пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн.- 1050,00 грн.; - штраф - 250,00 грн. (фіксована частина); - штраф - 664,30 грн -(процентна складова) ; Згідно зі ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. За змістом ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Частиною 6 статті 81 ЦПК України встановлено,що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору (ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України). Разом із тим, позивачем не надано суду належних та допустимих доказів укладення між сторонами договору на отримання кредиту у вигляді кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 4000,00 грн., виходячи з якого розраховані відсотки та штрафні санкції. Анкетою-заявою про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку від 14.10.2008, яка підписана [PERSON] , кредитний ліміт зазначений у розмірі 1000,00 грн., який є значно меншим, ніж зазначений у позові. На підтвердження надання [PERSON] кредиту, позивачем надано розрахунок заборгованості за кредитним договором. Відповідно до ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми);дату складання;назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Таким чином, суд вважає,що розрахунок заборгованості в даному випадку не є належним доказом використання відповідачем кредитних коштів в межах кредитного ліміту на умовах, які вказані в позовній заяві. Відповідно до ч. 1 ст. 83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Частиною 4 статті 83 ЦПК України якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. Однак, всупереч вимогам вказаної норми процесуального законодавства, позивач належних та допустимих доказів виникнення заборгованості у розмірі 14 200,21 грн. у відповідача в розумінні ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» не надав, а також не було вказано на причини неподання доказів у встановлений строк. Ухвалами Люботинського міського суду Харківської області від 19.09.2019 та 08.10.2019 явка представника позивача до суду визнавалась обов`язковою для надання пояснень та обґрунтування заявлених вимог. Копія вказаної ухвали була отримана представником АТ «КБ «Приватбанк» 17.10.2019, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення. Предстаник позивача подав заяву про відкладення судового засідання призначеного на 29.10.2019, у зв`язку з необхідністю подання додаткових доказів. Також,представником позивача подано заяву про відкладення судового засідання призначеного на 13.11.2019, у зв`язку з зайнятістю представника, однак суд не вважає причини неявки поважними. Дії представника позивача містять ознаки зловживання правом, передбачені ст. 44 ЦПК України, в зв`язку з чим, суд розглянув справу за його відсутності. Таким чином, представник позивача правом надати пояснення та докази на їх підтвердження не скористався, тому суд розглянув справу на підставі наявних в ній доказів. Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про те, що в задоволенні позову належить відмовити.

Outcome: dismissed