Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-25 00:00:00

Позивач Виконавчий комітет Апостолівської міської ради звернувся до суду з позовом до [PERSON] в якому просить позбавити відповідача батьківських прав відносно її дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей в розмірі 1/2 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду з позовною заявою і до досягнення дітьми повноліття, на користь осіб на утриманні яких будуть діти. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідач [PERSON] не виконує своїх батьківських обов`язків по відношенню до дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , які залишилися без батьківського піклування, їх вихованням та утриманням не займається. Зазначає, що сім`я [PERSON] разом з дітьми зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . 25.06.2020 року Служба у справах дітей виконавчого комітету Металургійної районної у місті ради звернулася з листом № 856 до виконавчого комітету Апостолівської міської ради про підтвердження місця проживання родини [PERSON] за адресою: [ADDRESS] та розгляду питання постановки її на облік. Вказує, що відповідно до листа КЗ «Апостолівський центр соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді» від 10.07.2020 року № 1021 встановлено, що в [ADDRESS] проживає без реєстрації одинока мати [PERSON] , [INFO] зі своїми дітьми: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Сім`ю поставлено на облік в КЗ «Апостолівський центр соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді». Позивач зазначає, що 09.07.2020 року, 14.09.2020 року, 16.09.2020 року було проведено обстеження житлово-побутових умов за місцем мешкання відповідачки [PERSON] , в помешканні було виявлено порушення санітарно-гігієнічних норм проживання, відсутність продуктів харчування, не належне опалення, наявність сторонніх осіб, які перебували з дітьми. Під час обстеження фактичного місця проживання було виявлено, що [PERSON] має низький виховний потенціал, виконувала свої батьківські обов`язки в неповній мірі, часто відпускала малолітніх дітей віком 5 та 3 роки на прогулянку без супроводу дорослих. Відповідачка не працює та не отримує державну соціальну допомогу на дітей з серпня 2020 року, тому кошти на утримання дітей відсутні. Фінансову допомогу [PERSON] надавали знайомі, оскільки у сім`ї відсутні родичі. Позивач вказує, що дітей було вилучено із сім`ї за заявою відповідачки [PERSON] до налагодження матеріального становища сім`ї та покращення житлово-побутових умов. Позивач вказує, що виконавчим комітетом Апостолівської міської ради прийнято рішення від 23.02.2021 року №20 про затвердження висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Позивач вважає, що вищевикладені факти свідчать про неналежне виконання [PERSON] своїх батьківських обов`язків, що несуть пряму загрозу життю та здоров`ю дітей та є підставою для задоволення позовних вимог про позбавлення її батьківських прав. Ухвалою суду від 27.04.2021 року по даній справі відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 06.07.2021 року по даній справі закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав зазначених у позовній заяві, просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала в повному обсязі. Пояснила суду, що вона є матір`ю малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Відповідач зазначила, що вона винаймала будинок в [ADDRESS] , де проживала разом з дітьми. Вказала, що у неї на праві власності є житло в [ADDRESS] , проте вказаний будинок на даний час перебуває в аварійному стані та непридатний для проживання в ньому. В той час, коли вона проживала за вказаною адресою в м.Апостолове до неї навідалися працівники соціальної служби та обстежили житлово-побутові умови, вказали їй про неналежні умови для проживання дітей та відсутність в достатній мірі продуктів харчування. Після чого, запропонували їй віддати дітей до КЗ «Апостолівський центр соціально-психологічної реабілітації дітей «Надія», де зараз перебувають її діти. Просить не позбавляти її батьківських прав та зазначила, що вона намагається змінити своє матеріальне становище. На даний час вона фактично проживає з чоловіком у м.Кривому Розі, в однокімнатній квартирі, який не заперечує, щоб з ними проживали її діти. Зазначила, що на даний час вона влаштувалася на роботу в торгівельний центр «Ашан», прибиральницею, буде намагатися знайти додаткову роботу, щоб заробляти більше коштів на утримання дітей. Наразі соціальну допомогу на дітей перераховують в заклад, де перебувають діти в розмірі 9200 грн. Відповідач вказала, що у неї інших родичів, окрім дітей немає. Її батько помер, коли їй було 7 років, мати померла, коли їй було 22 роки, на даний час також померла її бабуся. Їй ніхто не надає допомогу та вона немає підтримки. Дітей в КЗ «Апостолівський центр соціально-психологічної реабілітації дітей «Надія» вона відвідує часто, проте декілька разів вона не ставила свій підпис в журналі відвідувань. На даний час вона дуже сумує за дітьми. Просила в задоволенні позовних вимог відмовити. Представник третьої особи - Служби у справах дітей виконавчого комітету Апостолівської міської ради в судове засідання не з`явилася надала заяву про розгляд справи за її відсутності, підтримує висновок щодо доцільності позбавлення [PERSON] батьківських прав. Свідок [PERSON] пояснила, що вона працює практичним психологом у Апостолівському центрі соціально-психологічної реабілітації дітей «Надія». Зазначила, що 16 вересня 2020 року до Апостолівського ЦСПРД «Надія» працівники служби в справах дітей привезли синів відповідача - [PERSON] та [PERSON] , а згодом [INFO] сама [PERSON] привезла до Апостолівського ЦСПРД «Надія» ще двох дітей, які вже навчалися в школі-інтернат - [PERSON] та [PERSON] . Діти відповідача відповідають віковим критеріям за своїм розвитком. Перебувають на даний час в Апостолівському ЦСПРД «Надія», у своїх групах, старші діти навчалися в школі. Свідок повідомила, що вона, як психолог спілкувалася з відповідачем та їй відомо, що [PERSON] виховувала бабуся, батьки відповідача померли, коли вона була дитиною, [PERSON] навчалася в школі-інтернат. Після смерті бабусі відповідач втратила житло, [PERSON] відноситься до соціально незахищених верств населення, має низький рівень комунікативних здібностей. Свідок вважає, що [PERSON] любить своїх дітей, але відповідач не здатна забезпечити їх усім необхідним. [PERSON] відвідувала своїх дітей в ЦСПРД «Надія» 14.10.2020 року, 24.10.2020 року, 16.12.2020 року. При відвідуванні 24.06.2021 року привезла дітям торт, фрукти, інші ласощі. При цьому відповідач повідомила соціальним працівникам, що вона працює в м.Кривий Ріг, офіційно не працевлаштована, житла у неї немає, ознак зловживання алкогольними напоями у неї не було. При цьому, [PERSON] обнімала та цілувала дітей, говорила, що їх любить. Відповідач прислухалася до порад працівників ЦСПРД «Надія», проте зауважила, що у неї немає житла. Свідок вважає, що [PERSON] не в змозі виконувати повноцінно свої батьківські обов`язки у зв`язку з індивідуальними особливостями її особистості. При цьому, свідок зазначила, що рівень розвитку дітей відповідає їх віку. Вважає, що [PERSON] необхідна соціальна допомога. Судом встановлено, що [PERSON] народилася [INFO] , матір`ю якої є [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , [PERSON] народився [INFO] , матір`ю якого є [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , [PERSON] народився [INFO] , матір`ю якого є [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , [PERSON] народився [INFO] , матір`ю якого є [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с. 9, 12, 15, 18). Згідно довідок № 58, 57, 56 від 22.04.2016 року виконавчого комітету Дзержинської районної у місті ради та довідки № 695 виконавчого комітету Металургійної районної у місті ради встановлено, що діти [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] (а.с.10, 13, 16, 19). Згідно листа служби у справах дітей виконавчого комітету Металургійної районної у місті ради від 25.06.2020 року № 856 встановлено, що дана служба зверталася до виконавчого комітету Апостолівської міської ОТГ з проханням підтвердити інформацію про місце проживання родини [PERSON] в м. Апостолове та розглянути питання постановки сім`ї на облік (а.с.20). Відповідно до листа КЗ «Апостолівський центр соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді» від 11.12.2020 року №305 встановлено, що дана служба зверталася до Апостолівської міської ради з проханням розглянути на засіданні опікунської ради питання стосовно безвідповідального батьківства [PERSON] відносно її дітей (а.с.21). Відповідно до листа № 1621 від 10.07.2020 року виконавчого комітету Апостолівської міської ради начальникові Служби у справах дітей виконавчого комітету Металургійної районної у місті ради повідомлено, що було здійснено обстеження житлових умов сім`ї [PERSON] за адресою [ADDRESS] та встановлено, що за даною адресою проживає [PERSON] зі своїми малолітніми дітьми [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] .. Будинок відповідачкою орендується, проводиться ремонт. У зв`язку з ремонтними роботами сім`я часто ночує у бабусі, яка проживає за адресою: [ADDRESS] . Сім`я проживає за рахунок коштів державної допомоги, яка надається як сім`ї з дітьми та одинокій матері. Сім`ю поставлено на облік в КЗ «Апостолівський центр соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді» (а.с.22). З акту обстеження житлово-побутових умов від 09.07.2020 року вбачається, що при проведенні обстеження житлово-побутових умов сім`ї [PERSON] , яка проживає без реєстрації за адресою [ADDRESS] , разом з дітьми [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , встановлено, що в помешканні проводиться ремонт, будинок орендується. Сім`я часто ночує та харчується у бабусі, яка проживає за адресою: [ADDRESS] . (а.с.27). З акту обстеження житлово-побутових умов від 14.09.2020 року вбачається, що при проведенні обстеження житлово-побутових умов сім`ї [PERSON] , яка проживає без реєстрації за адресою [ADDRESS] , разом з дітьми [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , встановлено, що помешкання орендоване, дві кімнати в занедбаному стані. Пічне опалення в напівзруйнованому стані. Наявні продукти харчування, але в дуже малій кількості. Зі слів дітей вони не голодні, мали занедбаний вигляд (брудний одяг). У [PERSON] та [PERSON] на руках наявні синці, зі слів дітей їх б`є дядько [PERSON] і вони його бояться. Постільна білизна відсутня. На момент обстеження з двома найменшими дітьми знаходився сторонній чоловік пенсійного віку, який за проханням [PERSON] доглядав за дітьми. У помешканні як і раніше незадовільні умови проживання, антисанітарні умови (а.с.26). З акту обстеження житлово-побутових умов від 16.09.2020 року вбачається, що при проведенні обстеження житлово-побутових умов сім`ї [PERSON] , яка проживає без реєстрації за адресою [ADDRESS] , разом з дітьми [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , встановлено, що помешкання орендоване, дві кімнати в занедбаному стані. Пічне опалення в напівзруйнованому стані. З меблів є два дивани, журнальний столик та сервант старого зразка, посуду дуже мало. Стіни в кімнатах облущені, брудні, водопостачання, ванна кімната та вбиральня в приміщенні відсутні. Наявні продукти харчування, але в дуже малій кількості. Візуально діти худощаві, мають здоровий вигляд, добре одягнені, але брудні, на руках мають синці, постільна білизна відсутня. На момент обстеження розпочато ремонт в житловому приміщенні. Двох малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] вилучено з сім`ї за заявою матері, а двох дітей мати зобов`язалася самостійно привезти 18.09.2020 року до КЗ АЦСПРД «Надія». Під час процесу вилучення дітей стало відомо, що мати відпустила [PERSON] та [PERSON] на дитячий майданчик по сусідній вулиці, як виявилося діти зникли і ніхто їх не бачив. Пошуки дітей продовжувалися приблизно 20 хв., після чого дітей було знайдено та доставлено до КЗ АЦСПРД «Надія». Під час моніторингового виїзду в сім'ю виявлено, що орендоване житло в незадовільному стані, не відповідає вимогам та є небезпечним для життя дітей (а.с.23). З актів про відсутність сім`ї від 10.11.2020 року, 09.12.2020 року вбачається, що під час інспектування сім`ї [PERSON] для надання послуги консультування стосовно покращення житлово-побутових умов, проведення бесіди стосовно відповідального батьківства, ведення здорового способу життя та для проведення перевірки житлово-побутових умов [PERSON] була відсутня, на повідомлення не відреагувала, зі слів власника орендованого помешкання, відповідачка в помешканні давно не проживає, влаштувалася на роботу в м. Кривий Ріг (а.с.24,25). Згідно довідки КЗ «Апостолівський центр соціально-психологічної реабілітації дітей «Надія» № 28/21 від 28.01.2021 року встановлено, що [PERSON] , [INFO] , з 16.09.2020 року перебуває в закладі КЗ «АЦСПРД «Надія». Мати [PERSON] відвідувала сина: 14.10.2020 року, 24.10.2020 року, 06.12.2020 року (а.с.28). Відповідно до довідки КЗ «Апостолівський центр соціально-психологічної реабілітації дітей «Надія» № 27/21 від 28.01.2021 року встановлено, що [PERSON] , [INFO] , з 16.09.2020 року перебуває в закладі КЗ «АЦСПРД «Надія». Мати [PERSON] відвідувала сина: 14.10.2020 року, 24.10.2020 року, 06.12.2020 року (а.с.29). Згідно довідки КЗ «Апостолівський центр соціально-психологічної реабілітації дітей «Надія» № 25/21 від 28.01.2021 року встановлено, що [PERSON] , [INFO] , з 18.09.2020 року перебуває в закладі КЗ «АЦСПРД «Надія». Мати [PERSON] відвідувала доньку: 14.10.2020 року, 24.10.2020 року, 06.12.2020 року (а.с.30). Відповідно до довідки КЗ «Апостолівський центр соціально-психологічної реабілітації дітей «Надія» № 26/21 від 28.01.2021 року встановлено, що [PERSON] , [INFO] , з 18.09.2020 року перебуває в закладі КЗ «АЦСПРД «Надія». Мати [PERSON] відвідувала сина: 14.10.2020 року, 24.10.2020 року, 06.12.2020 року (а.с.31). Згідно листа Криворізького міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді виконавчого комітету Криворізької міської ради від 31.12.2020 року № 01-08/121, адресованого директору КЗ «Апостолівський центр соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді» встановлено, що 31 грудня 2020 року фахівець соціальної служби відвідала [PERSON] за адресою [ADDRESS] . З`ясовано, що [PERSON] перебуває в квартирі знайомих, планує її винаймати. В однокімнатній квартирі відсутні умови для утримання дітей, газова колонка перебуває в аварійному стані. Зі слів [PERSON] вона не працює, на обліку в центрі зайнятості не перебуває, фінансово та матеріально не забезпечена. Вважає за неможливе на даний час повернення дітей матері [PERSON] (а.а.34). Відповідно до листа КЗ «Апостолівський центр соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді» від 27.01.2021 року №25 встановлено, що директор закладу звернувся до Апостолівської міської ради з проханням розглянути питання стосовно безвідповідального батьківства [PERSON] стосовно її малолітніх дітей (а.с.32). З витягу із протоколу № 1 засідання опікунської ради при виконавчому комітеті Апостолівської міської ради від 02.02.2021 року вбачається, що опікунська рада вважає доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] по відношенню до дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (а.с. 38-39). Згідно висновку опікунської ради при виконавчому комітеті Апостолівської міської ради прийнято рішення про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , відносно дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (а.с. 35-36). Рішенням виконавчого комітету Апостолівської міської ради №20 від 23.02.2021 року затверджено висновок опікунської ради при виконавчому комітеті Апостолівської міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] (а.с. 37). Суд, заслухавши представника позивача та відповідача, свідка, дослідивши письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність у їх сукупності, приходить до висновку, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити, виходячи з наступного. Згідно ст.51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Положеннями ст.5 Сімейного кодексу України передбачено , що держава охороняє сім`ю, дитинство, материнство, батьківство, створює умови для зміцнення сім`ї. Держава створює людині умови для материнства та батьківства, забезпечує охорону прав матері та батька, матеріально і морально заохочує і підтримує материнство та батьківство. Держава забезпечує пріоритет сімейного виховання дитини. Відповідно до ч.7 ст.7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Згідно ч.ч. 1-5 ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.3 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою ВР № 789-XII від 27.02.1991 року (далі-Конвенція) в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Статтею 9 Конвенції визначено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Відповідно до ст.18 Конвенції зметою гарантування і сприяння здійсненню прав, викладених у цій Конвенції, держави-учасниці надають батькам і законним опікунам належну допомогу у виконанні ними своїх обов`язків по вихованню дітей та забезпечують розвиток мережі дитячих установ. Згідно ст.27 Конвенції держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч.ч1,2 ст.11 Закону України «Про охорону дитинства» сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Згідно ч.1 ст. 14 Закону України «Про охорону дитинства» діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду, що набрало законної сили. Відповідно до ч.4 ст.155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом Згідно з ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину із пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; 3) жорстоко поводяться із дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засудженні за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Відповідно до ч.ч.3,4 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них. Під час ухвалення рішення про позбавлення батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім`ї (особи) у разі здійснення такого супроводу. Право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав відповідно до ст. 165 СК України мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. У пунктах 15 та 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» (далі - Постанова Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року) роз`яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначенні фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Таким чином, позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позивач посилається на те, що відповідач [PERSON] не виконує своїх батьківських обов`язків по відношенню до дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , їх вихованням та утриманням не займається. Судом встановлено, що позивач на підтвердження своїх позовних вимог надав суду висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно її малолітніх дітей, рішення виконавчого комітету про затвердження вказаного висновку, акти обстеження житлово-побутових умов відповідача, які обґрунтовані незадовільними побутовими умовами проживання відповідача. Проте, зазначені докази не підтверджують свідомого нехтування відповідачем своїми батьківськими обов`язками, а тому вони не можуть вважатися належними, допустимими та достатніми доказами, що свідчать про винну поведінку [PERSON] , як матері малолітніх дітей. Наведені обставини свідчать про недоведеність позивачем факту умисного ухилення [PERSON] від виконання своїх батьківських обов`язків, що за правилами ч. 1 ст. 164 СК України є визначальним при вирішенні позовів про позбавлення батьківських прав. При цьому, незадовільні побутові умови, відсутність житла, на думку суду є обставиною, що свідчить про існування об`єктивних перешкод для реалізації відповідачем її батьківських обов`язків, що спричинило неналежне піклування про малолітніх дітей, проте це не зумовлює підстав для позбавлення [PERSON] батьківських прав. Вирішення вказаних проблем, на думку суду, можливе за допомогою менш радикальних засобів, не вдаючись до роз`єднання сім`ї, наприклад, забезпеченням цільової фінансової підтримки та соціальним консультуванням. Однак, із досліджених в ході судового розгляду доказів не вбачається обставин того, що орган опіки та піклування намагався надавати допомогу відповідачу у здійсненні нею батьківських обов`язків відносно її дітей. В ході судового розгляду також встановлено, що відповідач дійсно перебуває у скрутному матеріальному становищі, у неї відсутні родичі, як б могли надати їй моральну та матеріальну допомогу та підтримку. [PERSON] бажає виховувати дітей, намагається створити для них умови проживання, проти позбавлення їх батьківських прав заперечує, тобто має інтерес щодо участі у вихованні доньки та синів. Таким чином, виходячи з небайдужості матері до малолітніх дітей, суд вважає, що перевагу у даному випадку слід надати саме інтересам дітей. Твердження позивача про наявність підстав для позбавлення батьківських прав не підтверджено в судовому засіданні достатніми доказами. Крім того, факт свідомого нехтування відповідачем своїми батьківськими обов`язками спростовано показаннями свідка [PERSON] , яка пояснила, що вона працює практичним психологом у Апостолівському центрі соціально-психологічної реабілітації дітей «Надія» та вона, як психолог спілкувалася з відповідачем. Свідок зробила висновок, що [PERSON] відноситься до соціально незахищених верств населення, любить своїх дітей, але відповідач не здатна забезпечити дітей усім необхідним та не в змозі виконати повноцінно свої батьківські обов`язки у зв`язку з індивідуальними особливостями її особистості. При цьому, свідок зазначила, що рівень розвитку дітей відповідає їх віку. Вважає, що [PERSON] необхідна соціальна допомога. З вищедосліджених доказів судом встановлено, що відповідач відвідує своїх дітей в КЗ Апостолівський центр СПРД «Надія» та просить повернути їй дітей. При розгляді судом спорів щодо позбавлення батьківських прав відповідно до ч.ч. 4-6 ст. 19 СК України обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою, який подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Висновок органу опіки та піклування носить рекомендаційний характер, а тому, суд не погоджується з вищевказаним висновком та приймає рішення по справі на підставі всіх встановлених судом фактичних обставин справи та зібраних доказів. Пунктом 18 Постанова Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року передбачено, що зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Ухвалюючи таке рішення, суд має право вирішити питання про відібрання дитини у відповідача і передачу органам опіки та піклування (якщо цього потребують її інтереси), але не повинен визначати при цьому конкретний заклад. Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду як джерело права. У рішенні Європейського суду з прав людини по справі «Мамчур проти України» (заява № 10383/09) від 16.07.2015 року суд зауважив, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (п.100). У рішенні Європейського суду з прав людини по справі «Хант проти України» (заява № 31111/04) від 07.12.2006 року судом наголошено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (п.54). Вирішення питання позбавлення батьківських прав має ґрунтуватися на оцінці особистості відповідача, його поведінки (п.57). У рішенні Європейського суду з прав людини від 18.12.2008 року по справі «Савіни проти України» (заява № 39948/06) зазначається, що хоча національним органам надається певна свобода розсуду у вирішенні питань щодо встановлення державної опіки над дитиною, вони повинні враховувати що розірвання сімейних зв`язків означає позбавлення дитини її коріння, а це можна виправдати лише за виняткових обставин. Отже, відповідне рішення має підкріплюватися достатньо переконливими і зваженими аргументами на захист інтересів дитини, і саме держава-відповідач повинна переконатися в тому, що було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини. Якщо рішення мотивується необхідністю захистити дитину від небезпеки, має бути доведено, що така небезпека справді існує. При винесенні рішення про відібрання дитини від батьків може постати необхідність врахування цілої низки чинників. Можливо, потрібно буде з`ясувати, наприклад, чи зазнаватиме дитина якщо її залишать під опікою батьків, жорстокого поводження, чи страждатиме вона через відсутність піклування, через неповноцінне виховання та відсутність емоційної підтримки, або визначити, чи виправдовується встановлення державної опіки над дитиною станом її фізичного або психічного здоров`я. З іншого боку, сам той факт, що дитина може бути поміщена в середовище, більш сприятливе для її виховання, не виправдовує примусового відібрання її від батьків. Такий захід не можна також виправдовувати виключно посиланням на ненадійність ситуації, адже такі проблеми можна вирішити за допомогою менш радикальних засобів, не вдаючись до роз`єднання сім`ї, наприклад, забезпеченням цільової фінансової підтримки та соціальним консультуванням (п.п.49, 50). Враховуючи, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків та приймаючи до уваги вищевикладені обставини, зокрема, ставлення [PERSON] до її малолітніх дітей, а також відсутність в її діях свідомого нехтування своїми батьківськими обов`язками, враховуючи охоронювані Конституцією України інтереси дітей та їх права на проживання, утримання і вихованні в сім`ї, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні позову про позбавлення батьківських прав та попередити [PERSON] про необхідність змінити ставлення до виховання малолітніх дітей. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed