Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-12 00:00:00

Позивач АТ КБ «Приватбанк» звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що 08.12.2011 року між АТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] укладено договір, згідно якого остання отримала кредит у розмірі 8000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Відповідач свої зобов`язання за кредитним договором не виконала, а тому станом на 31.10.2019 року виникла заборгованість за кредитом в розмірі 330353,17 грн. Згідно законодавства кредитодавець на свій розсуд може вимагати від боржникак будь яку частину суми заборгованості, а тому заборгованість до стягнення становить 126637,60, яка складається із: заборгованості за кредитом - 7906,06 гривень та заборгованості по відсотках за користування кредитом в період з 08.12.2011 року по 29.06.2018 року. Зважаючи на вищевикладене, просить суд стягнути із відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором у розмірі 126637,60 грн. 05.03.2020 року до суду від представника відповідача [PERSON] до суду надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого останній вказує на те, що відомості в анкеті - заяві, наданій позивачем не відповідають дійсності. Так, анкета заява - заява не містить жодної інформації, яка є істотною для укладення кредитного договору, а саме відсутня відмітка, яка б підтверджувала вибір певного виду платежу та розмір бажаного кредитного ліміту, відсутня відмітка про ознайомлення відповідача із змістом та умовами заяви, а також важливим є те, що підпис у заяві особи - відповідачки по справі не відповідає її підпису. Відповідачці не відомо, яким саме чином її персональні дані були використані під час підписання кредитного договору, оскільки у вказаний період 2011 року перебувала за кордоном у Греції, куди виїхала у 2008 року та перебувала до 2012 року. Оскільки анкета - заява оформлена неналежним чином та не містить підпису відповідача, просить суд у задоволенні позовних вимого відмовити у повному обсязі. 16.04.2020 року до суду надійшла відповідь на відзив представника банк, згідно якої банк вказує на те, що клієнт - відповідачка по справі під час підписання кредитного договору надала для ідентифікації своєї особи копію паспорта та копію ідентифікаційного коду, їх достовірність вона підтвердила своїм підписом. Підписавши заяву, позичальник дає згоду на те, що він ознайомлений та йому добре зрозумілі умови та тарифи даного договору. Отримавши кредит, остання протягом дії кредитного договору сплачувала щомісячні платежі, що підтверджується розрахунком заборгованості. Що стосується стягнення неустойки, нарахування пені та строків позовної давності, Банк діяв в межах законодавства. 13.05.2020 року до суду від представника відповідача [PERSON] надійшло заперечення на відповідь на відзив, в якому вказує на те, що додані Банком документи у відповіді на відзив, подані з порушенням норм цивільно-процесуального законодавства, оскільки порушені строки подачі таких документів до справи. Крім цього, вказані докази є сумнівними та суперечливими. В судове засідання представник позивача не з`явився, однак надав суду заяву про розгляд справи у відсутність представника позивача, позовні вимоги підтримує, підтверджує обставини, викладені в позовній заяві та просить суд позов задовольнити. Представник вiдповiдача [PERSON] в судове засідання не з`явився, однак надав суду відзив на позовну заяву, згідно якого позовні вимоги не визнає та просить суд відмовити у позові. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають. Так, згідно викладених позивачем позовних вимог відповідач [PERSON] отримала кредит в розмірі 8000 грн із сплатою відсотків за користування кредитом шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку 08.12.2011 року. При цьому судом встановлено, що надана позивачем анкета-заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку не містить будь-яких відомостей щодо конкретного отриманого банківського продукту, в тому числі й щодо розміру кредиту та його умов, а містить лише персональні дані відповідачки. Разом з тим, представником відповідача до відзиву надано докази, а саме фотокопії паспорта громадянина України для виїзду за кордон, з яких вбачається, що [PERSON] 01.08.2008 року виїхала за межі України та перебувала там станом на 08.12.2011 року, що унеможливлювало укладення нею кредитного договору. Відповідно до частини першої статті 1054 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом статей 525, 526 ЦК України зобов`язання мають виконуватися належним чином згідно з умовами договору та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Згідно зі статтею 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Договір є обов`язковим для виконання сторонами(стаття 629 цього Кодексу). Частиною другою статті 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до частини першої статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. З огляду на досліджені докази, суд приходить до висновку про неукладення кредитного договору між сторонами, внаслідок чого у сторін не виникало жодних цивільних прав та обов`язків. Відтак, вимоги АТ КБ «Приватбанк» про стягнення з [PERSON] на підставі статей 526, 629, 1054 ЦК України заборгованості за кредитним договором, який є неукладеним, не підлягають задоволенню. На пiдставi викладеного,

Outcome: dismissed