Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-11 00:00:00

Позивач [PERSON], яка діє самостійно та як законний представник [PERSON] [INFO], звернулася до суду з зазначеною позовною заявою та зменшуючи розмір позовних вимог 06.04.2017 просила суд визнати за нею [PERSON] та [PERSON] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлої 30.06.2012, право власності,по 1/2 частці за кожним, на земельну ділянку, площею 5,660 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території [PERSON] сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області. В обґрунтування заявлених вимог позивач вказувала, що 30.06.2012 померла її донька та мати малолітнього [PERSON] - [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина на все належне їй майно, в тому числі й на вище вказану земельну ділянку. Спірна земельна ділянка за життя на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ДП № 117278 від 27.03.2003 належала [PERSON], бабі [PERSON] Після смерті [PERSON] 14.08.2003 вказану земельну ділянку успадкував її чоловік [PERSON], отримавши свідоцтво про право на спадщину за законом. Однак, після смерті 30.04.2007 [PERSON], єдиним спадкоємцем за законом була [PERSON], оскільки проживала разом з дідом [PERSON], яка і успадкувала за життя зазначену земельну ділянку в порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України. При зверненні позивача до нотаріальної контори 10.02.2016 із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON], померлої 30.06.2012 у видачі свідоцтва на спірну земельну ділянку їй було відмовлено, у звязку з тим, що право власності на успадковану [PERSON] земельну ділянку за її життя не було зареєстровано згідно законодавства, яке діяло на момент оформлення. Відсутність реєстрації права власності на земельну ділянку за [PERSON] перешкоджає позивачу реалізувати її та малолітнього [PERSON] спадкові права, у звязку з чим, позивач звернулася до суду з вище вказаним позовом. Представник позивачів [PERSON] правом на участь в судовому засіданні не скористався, надав заяву про розгляд справи за його відсутності та відсутності позивачів, позовні вимоги підтримував, просив задовольнити у повному обсязі (а.с.10,181). Представник відповідача [PERSON] сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області надав заяву про розгляд справи за його відсутності, при ухваленні рішення покладалися на розсуд суду (а.с.45). Представники третіх осіб - Управління Держгеокадастру у Криворізькому районі Дніпропетровської області, служби у справах дітей виконкому Тернівської районної у м. Кривому Розі ради, надали заяви про розгляд справи за відсутності представників, при вирішенні справи по суті покладалися на розсуд суду (а.с.46,175,176). В звязку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши письмові матеріали справи, дослідивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 30.06.2012 померла донька [PERSON] та мати [PERSON] - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть останньої від 03.07.2012 (а.с.17). Родинні відносини між померлою та позивачами підтверджуються матеріалами справи, а саме свідоцтвами про народження [PERSON] та [PERSON] (а.с.14,80). Позивач [PERSON], після смерті [PERSON], на підставі рішення виконкому Тернівської районної у місті ради від 19.09.2012, є опікуном малолітнього онука [PERSON], 23.06.2008 (а.с.15). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на все належне їй за життя майно, в тому числі і на земельну ділянку площею 5,660 га, яка розташована на території [PERSON] сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Вказана земельна ділянка на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ДП № 117278 від 27.03.2003 за життя належала [PERSON] (а.с.125). Однак, після смерті останньої 14.08.2003 спірну земельну ділянку успадкував, отримавши свідоцтво про право на спадщину за законом від 05.10.2004 чоловік [PERSON] [PERSON] (а.с.19,20). Згідно з ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла до інших осіб. Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. [PERSON] є спадкоємицею [PERSON] за законом його онукою. Родинні відносини між [PERSON] та [PERSON] підтверджуються матеріалами справи, а саме свідоцтвом про народження [PERSON], [INFO] від 14.05.1985, де зазначено, що її батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с.63) та повним витягом з державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження [PERSON] від 01.06.2016, яким встановлено, що його батьками є [PERSON] та [PERSON] Так, 09.06.1988 [PERSON] помер, а [PERSON], в подальшому, 06.04.1990 уклала шлюб з [PERSON] та змінила прізвищ на «Дубовіченко» (а.с.64,64). Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 1 ст. 1266 ЦК України, внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Враховуючи, вище викладене, суд вважає доведеним те, що [PERSON] є онукою [PERSON] та спадкує ту частку спадщини, яка належала б за законом її батькові [PERSON], якби він був живим на час відкриття спадщини після смерті свого батька [PERSON] Крім того, [PERSON] за життя проживала разом з дідом [PERSON], доглядала за ним, тому спадкує після смерті останнього на підставі ч. 3 ст. 1268 ЦК України (а.с.73). Статтею 1225 ЦК України визначено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ч.5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Матеріалами справи встановлено, що після смерті [PERSON], померлого 30.04.2007 до нотаріальної контори з метою прийняття спадщини ніхто не звертався, спадкова справа не заводилась та свідоцтва про право на спадщину не видавались, про що свідчить лист завідуюча Шостої криворізької державної нотаріальної контори [PERSON] від 03.03.2017 та відповідні інформаційні довідки зі спадкового реєстру (а.с.55,56,164,165). Після смерті [PERSON], померлої 30.06.2012 заведена спадкова справа № 424/2013 (а.с.58-174). З заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] 07.09.2013 до нотаріальної контори звернулася від свого імені та як опікун, в інтересах малолітнього сина [PERSON] [PERSON], [INFO], мати померлої [PERSON] (а.с.63,64,69,70). Положенням ч. 4 ст. 1268 ЦК України, визначено, що малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу. Отже, оскільки син [PERSON] [PERSON], [INFO] є малолітньою особою, то згідно до припису ч. 4 ст. 1268 та ст. 1261 ЦК України вважається таким, що прийняв спадщину. [PERSON] подавши заяву про прийняття спадщини після смерті доньки [PERSON], у строк визначений ст. 1270 ЦК України, враховуючи відсутність заповіту від імені спадкодавця, є спадкоємцем за законом першої черги (ст. 1261 ЦК України) (а.с.59,166). Також, після смерті [PERSON] 12.08.2016 видавались свідоцтва про право на спадщину за законом на імя [PERSON] та [PERSON], по 1/2 частці на кожного, на земельну ділянку площею 5,6200 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території [PERSON] сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, кадастровий номер 1221882000-01-001-1649 та на житловий будинок, який розташований за адресою вул. Корольова, 41, м. Кривий Ріг (а.с.111,168). При зверненні позивача до нотаріальної контори 10.02.2016 із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON], померлої 30.06.2012 у видачі свідоцтва на спірну земельну ділянку їй було відмовлено, у звязку з тим, що право власності на успадковану [PERSON] земельну ділянку за її життя не було зареєстровано згідно законодавства, яке діяло на момент оформлення (а.с.29). Дійсно, як видно з відповіді Управління Держгеокадастру у Криворізькому районі Дніпропетровської області від 07.04.2017 земельна ділянка площею 5,660 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території [PERSON] сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області станом на 31.12.2012 перебуває на праві власності на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ДП № 117278 у [PERSON] (а.с.182). Отже, [PERSON] успадкувавши вказану земельну ділянку, отримавши свідоцтво про право на спадщину за законом 05.10.2004 до відповідних державних органів з метою реєстрації свого права власності на земельну ділянку не звертався (а.с.20). Тому, відсутність реєстрації права власності за [PERSON] та [PERSON] на вище вказану земельну ділянку перешкоджає позивачу отримати свідоцтво про право на спадщину на вказану земельну ділянку в нотаріальній конторі на загальних підставах, тому успадкування вказаної земельної ділянки має здійснюватися в судовому порядку. Згідно з ч. 1 ст. 131 ЗК України, громадяни України мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод. Відповідно до ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. З огляду на викладені обставини та виходячи з положень ч. 5 ст. 1268 ЦК України, відповідно до якої незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, суд вважає за необхідне, визнати за позивачами [PERSON] та [PERSON], [INFO], як за спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON], померлої 30.06.2012, право власності, по 1/2 частці за кожним,на земельну ділянку площею 5,660 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території [PERSON] сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, вартістю станом на 25.03.2016 62404,00 грн. (а.с.28).

Outcome: approved