Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-05 00:00:00

Позивач [PERSON] через свого представника звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому просила визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений 16.10.2018 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною зареєстрований у реєстрі за № 1656, яким запропоновано звернути стягнення на нерухоме майно, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що належить на праві власності [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ). В обґрунтування своїх вимог [PERSON] зазначила, що вчинений виконавчий напис не відповідає вимогам чинного законодавства з огляду на те, що нотаріусом не було з`ясовано безспірність вимоги на час вчинення нею виконавчого напису 16 жовтня 2018 року. Проте рішенням Оболонського районного суду м. Києва суду від 23.01.2012 вже стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитом в розмірі 829 350 (вісімсот двадцять дев`ять тисяч триста п`ятдесят) грн. 11 коп., шляхом продажу 3-х кімнатної [ADDRESS] ПАТ КБ «ПриватБанк» з укладенням від імені [PERSON] договору купівлі продажу будь яким способом з іншою особою покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності. Окрім того, право вимоги за Договором про іпотечний кредит відносно позивача у відповідача виникло ще в липні 2011 року, проте останній звернувся до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису тільки у жовтні 2018 року, тобто після спливу трирічного строку позовної давності. Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити. Представник відповідача АТ КБ «ПриватБанк» у судове засідання не з`явився, про час та місце повідомлявся належним чином, надав відзив на позов, якому в задоволенні позовних вимог просив відмовити у повному обсязі з тих підстав, що виконавчий напис нотаріуса від 16.10.2018 № 1656 є правомірним. Строки давності відповідачем при звернені до нотаріуса не пропущені. Третя особа приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна у судове засідання не з`явилася, про час та місце судового засідання повідомлялася належним чином, надала заяву про розгляд справи без її участі. Третя особа Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Корольов Михайло Андрійовичу судове засідання не з`явився, про час та місце повідомлявся належним чином. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності осіб, які беруть участь у ній, але не з`явилися. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов необхідно задовольнити у зв`язку з наступним. Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна 16 жовтня 2018 року здійснила виконавчий напис № 1656 про звернення стягнення на нерухоме майно - квартира, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що належить на праві власності [PERSON] , реєстраційний номер облікової картки платника податків за даними Державного реєстру фізичних осіб - платників податків - [NUMBER] , місце проживання, [ADDRESS] , дата народження - [INFO] , місце народження -м. Донецьк, місце роботи - фізична особа - підприємець. Зазначене нерухоме майно на підставі договору іпотеки №К2Х6GI0000001671, посвідченого 20.11.2007 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Журавльовою Л.М. зареєстрований в реєстрі за №843, передане в іпотеку Акціонерному товариству Комерційний банк «Приватбанк», (код платника податків за Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України - 14360570, місцезнаходження: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. ІД, МФО 305299), яке є правонаступником Закритого акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк». У зазначеному виконавчому написі заборгованість за кредитом визначена в розмірі - 505 201, 10 грн. На виконання згаданого виконавчого напису Приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Корольов Михайло Андрійович27 серпня 2020 року відкрив виконавче провадження ВП № 62899724. За приписами статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» встановлено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Відповідно до п. 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172, для одержання виконавчого напису подаються: оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості згідно з Переліком. Така правова позиція викладена, зокрема, в постанові Верховного Суду від 10 жовтня 2018 (справа № 466/6825/14-ц). Проте рішенням Оболонського районного суду м. Києва суду від 23.01.2012 вже стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитом в розмірі 829 350 (вісімсот двадцять дев`ять тисяч триста п`ятдесят) грн. 11 коп., шляхом продажу 3-х кімнатної [ADDRESS] ПАТ КБ «ПриватБанк» з укладенням від імені [PERSON] договору купівлі продажу будь яким способом з іншою особою покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності. Як вбачається з вищенаведеного, заборгованість, яка вказана у виконавчому написі, не є безспірною, оскільки на час вчинення виконавчого напису судом уже розглядався спір про розмір заборгованості в порядку позовного провадження, що є підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Аналогічну правову позицію підтримав Верховний Суд, розглядаючи справу № 519/77/18. До того ж відповідно до п. 5.2.4 Договору №К2Х6GI0000001671 від 20.11.2007, Кредитор (ПриватБанк) має право вимагати від Позичальника дострокового повернення суми кредиту в частині або в цілому, сплати відсотків, за його користування, та інших платежів, що належать до сплати за цим Договором, у випадку невиконання або неналежного виконання Позичальником будь-яких зобов`язань за цим Договором або за Іпотечним Договором. Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 23.01.2012 стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитом в розмірі 829 350,11 грн, яка визначена банком станом на 27.07.2011. Таким чином право вимоги за Договором про іпотечний кредит відносно позивача у відповідача виникло ще в липні 2011 року, проте останній звернувся до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису тільки у жовтні 2018 року, тобто після спливу трирічного строку давності. До того ж відповідно до ч. 4 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду або виконавчого напису нотаріуса, або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. З наведеної норми Закону України «Про іпотеку» вбачається, що відповідач вже скористався правом на стягнення з [PERSON] по Кредитному договору № К2Х6GI0000001671 від 20.11.2007. Згідно зі ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. На підставі зазначеного, оцінюючі зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що пред`явлені позовні вимоги є обґрунтованими, доведеними та підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст. 133, 141 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1 261,20 грн. На підставі ст. 18, 262 ЦК України, ст. 33 Закону України «Про іпотеку», ст. 87-89 Закону України «Про нотаріат»,

Outcome: approved