Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-04 00:00:00

Позивач [PERSON], як спадкоємець за заповітом, звернуласья до суду з позовом до Пришибської сільської ради Шишацького району, вказуючи на те, що після смерті її батька [PERSON], який помер [INFO] та з якою вона разом проживала на день його смерті, залишилося спадкове майно у вигляді земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 5,34 га, яка розташована на території Жоржівської сільської ради Шишацького району Полтавської області та належала померлому на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії Р1№ 521553, виданого Жоржівською сільською радою 28 лютого 2003 року за реєстровим номером 528. З метою отримання свідоцтва про право власності на спадщину позивач звернулась до Шишацької державної нотаріальної контори, проте у видачі відповідного свідоцтва їй було відмовлено через те, що спадкова ділянка не внесена до бази даних Державного земельного кадастру, а також нею втрачено оригінал Державного акту на землю. З огляду на вищевикладене позивач звертається до суду за захистом своїх прав та просить визнати за собою право власності на вищевказане спадкове майно. Позивач в попереднє судове засідання не з'явилась. Особливою умовою угоди № 422 від 04 лютого 2015 року, укладеної між позивачем та адвокатом [PERSON] є участь представника у судових засіданнях без участі позивача. Представник позивача в попереднє судове засідання не з'явився, надав до суду письмову заяву про підтримання позовних вимог в повному обсязі та розгляд справи без його участі. Просив долучити до матеріалів справи в якості доказів витяг зі спадкового реєстру та газету «Сільське життя» за 20 лютого 2015 року. Представник відповідача - Пришибської сільської ради Шишацького району Полтавської області в судове засідання не з'явився, на адресу суду надіслав заяву про визнання позову та розгляд справи за його відсутності. Згідно ч. 4 ст. 130 ЦПК України, при визнанні позову відповідачем у попередньому судовому засіданні ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 ЦПК України. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити в попередньому судовому засіданні. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи та інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, є безумовним, а отже позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, виходячи з наступного. Ст. 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 346 ЦК України однією із підстав припинення права власності є смерть власника. Згідно статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до судової практики та положень Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» відповідачами у справах даної категорії при відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Згідно п. «г» ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. [INFO] у с. Пришиб Шишацького району Полтавської області помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER], виданим Пришибською сільською радою Шишацького району Полтавської області 27 листопада 2002 року, актовий запис № 18 (а.с. 11). Після його смерті залишилось спадкове майно у вигляді земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 5,34га, вартістю 214440,08 грн., яка розташована на території Жоржівської сільської ради Шишацького району Полтавської області та належала померлому [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 № 521553, виданого Жоржівською сільською радою Шишацького району 28 лютого 2003 року за № 528 (а.с.15-16). Померлий [PERSON] залишив заповіт, посвідчений 15 лютого 2000 року секретарем Пришибської сільської ради Шишацького району Полтавської області Рябчун Л.П., згідно якого заповідав все своє майно доньці - [PERSON], яка відповідно до вимог ст. 549 ЦК УРСР прийняла спадщину, фактично вступивши у володіння спадковим майном, оскільки згідно довідки Пришибської сільської ради від 15.11.2013 № 262 проживала з померлим разом однією сім'єю до дня його смерті. В той же час відомості щодо наявності інших спадкоємців, які прийняли спадщину чи претендують на неї у Спадковому реєстрі відсутні (а.с.15, 19, 31). Постановою нотаріуса Шишацької районної державної нотаріальної контори Голубицької Н.І. від 06 лютого 2015 року № 10/01-16 у видачі спадкоємцю [PERSON] свідоцтва про право власності на спадщину за заповітом після померлого [INFO] її батька [PERSON] відмовлено, в зв'язку з тим, що спадкова земельна ділянка не внесена до бази даних Державного земельного кадастру та відсутністю оригінала державного акту на землю (а.с.20). Наявність обставин, що стали підставою для відмови нотаріусом у вчиненні нотаріальних дій підтверджуються листом відділу Держземагенства у Шишацькому районі Полтавської області від 28.01.2015 № 29-1628-0.3-144/2-15 та фактом звернення позивача з оголошенням про втрату Державного акту на землю до редакції місцевої газети «Сільське життя» (а.с.18, 32-33). Таким чином, фактично успадкувавши вищевказану земельну ділянку шляхом прийняття спадщини, спадкоємець [PERSON] позбавлена можливості оформити її на своє ім'я та здійснити подальшу державну реєстрацію права власності щодо неї, що є перешкодою для реалізації нею права власності на вищевказане спадкове майно. Відповідно до приписів ст. 41 Конституції України та ст.ст. 316, 319, 321 ЦК України правом власності є право особи на майно, яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Право власності є непорушним. Ніхто не може протиправно бути позбавлений його права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст. ст. 55, 124 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюєтся або не визнається іншою особою. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги є обґрунтованими, доведеними, а отже підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved