Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом про визнання за нею в порядку спадкування за законом права власності на спадкове майно, яке залишилося після смерті її чоловіка [PERSON]. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що, 04 вересня 2004 року помер чоловік Позивача, [PERSON]. [PERSON] був головою двору в с. Городжів по вул.. Шостаки, 12. Станом на 30.06.1990 року двір належав до суспільної групи робітничий двір, про що свідчить виписка з погосподарської книги по особовому рахунку № 859. [PERSON] розпорядження належним йому майном після його смерті не залишив. За життя останній належним чином не оформив права власності на житловий будинок по вул. Шостаки, 12 в с. Городжів Жовківського р-ну Львівської області. Даний будинок було збудовано в 1947 році. Через ряд змін в законодавстві Позивач не може оформити своє право власності на не має можливості переоформити таке право в нотаріальній конторі. Після смерті чоловіка залишився один спадкоємець, а саме Позивачка. Вона зверталася до державної нотаріальної контори про прийняття спадщини, однак нотаріус в усній формі їй відмовила у видачі свідоцтво про право на спадщину за законом. Позивачка в судове засідання не прибула, однак подала заяву, просить справу розглядати у її відсутності, позов підтримує повністю, просить такий задовольнити. Представники відповідача та третьої особи в судове засідання не зявилися, хоча про час та місце розгляду справи були належно повідомлені. Однак, відповідачем [PERSON] сільською радою та третьою особою Жовківською державною нотаріальною конторою надіслано до суду листи про відсутність заперечень проти позовних вимог позивачки та розгляд справи у відсутності їх представників, а тому суд вважає за можливе розгляд справи провести у відсутності сторін на підставі поданих позивачем доказів. Відповідно до ст.. 197 ЦПК України, фіксація судового засідання за допомогою технічного запису не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, зясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] належить задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено наступне. 04 вересня 2004 року помер [PERSON], що стверджується свідоцтвом про смерть 1-СГ № 347070 вид 07.09.2004р. Згідно виписки з погосподарської книги від 24.11.2015 року № 199 [PERSON] є головою двору в с. Городжів по вул.. Шостаки, 12, також членом двору була [PERSON]. Станом на 30.06.1990 року двір належав до суспільної групи робітничий двір, про що свідчить виписка з погосподарської книги по особовому рахунку № 859 видана [PERSON] сільською радою 24.11.2015р. [PERSON] розпорядження належним йому майном після його смерті не залишив, що підтверджується довідкою [PERSON] сільської ради від 18.03.2008р. № 706. За життя останній належним чином не оформив права власності на житловий будинок по вул. Шостаки, 12 в с. Городжів Жовківського р-ну Львівської області. Відповідно до технічного паспорта на житловий будинок, будинок по вул. Шостаки, 12 в с. Городжів було збудовано в 1947 році. Довідкою відділу реєстрації актів цивільного стану Жовківського РУЮ від 14.04.2005 року № 207\\03\\50 стверджується, [PERSON] є дружиною померлого [PERSON]. З пояснень Позивача наведених в позовній заяві вбачається, що через ряд змін в законодавстві останній не може оформити своє право власності на та має можливості переоформити таке право в нотаріальній конторі. Після смерті чоловіка залишився один спадкоємець, Позивач. Рішенням про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень від 21.01.2016 року № 27894776 стверджується, що Позивач зверталася до реєстраційної служби для реєстрації права власності та їй було відмовлено. Відповідно до довідки виданої [PERSON] сільською радою від 18.03.2008 року № 705 [PERSON] проживала разом зі своїм чоловіком до дати його смерті і вели спільне господарство. Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. В погосподарських книгах при визначенні року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку. Незважаючи на внесення записів у по господарські книги, більшість громадян своє право власності в БТІ не оформили. Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України від 01.07.2004р. «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсним у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрації, передбаченої цим Законом, за таким умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло законодавство, що не передбачало обов»язкової реєстрації таких прав. Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства України, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок. Із пояснень Позивача наведених в позовній заяві вбачається, що останній звертався до державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак нотаріус в усній формі відмовила у видачі свідоцтво про право на спадщину за законом. Відповідно до п. 4.18 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України затвердженого наказом МЮ України від 22.02.12 № 296\\5 за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз»яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Відповідно до ст. 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину. Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття такого права власності не встановлена судом. Згідно ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред»явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв'язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог [PERSON].

Outcome: approved