Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-27 00:00:00

Позивач [PERSON] (транспортне) страхове бюро України (МТСБУ) 28 січня 2016 року звернувся до суду з заявою, в якій зазначив, що 10.09.2012 року у м.Львові на вул.В.Великого з вини відповідача , який керував автомобілем «Мерседес», номерний знак [NUMBER], була скоєена дорожньо-транспортна пригода. Вина відповідача у скоєнні ДТП підтверджується постановою суда. В результаті ДТП був пошкоджений автомобіль Шевроле, номерний знак [NUMBER], що належав [PERSON] , вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля Шевроле, становить 8956,10 грн. Винуватцем ДТП не була відшкодована спричинена шкода, він не мав чинного договору обовьязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Потерпілий звернувся до позивача з заявою про відшкодування шкоди, позивач здійснив регламентну виплату у розмірі 7463,42 грн. Відповідач відмовився компенсувати позивачу витрати. Просить стягнути з відповідача на свою користь7463,42 грн. та судові витрати. В судове засідання позивач не зьвився, про час та місце розгляду справи був попереджений належним чином, причина неявки суду невідома, надав пиьсмове клопотання про розгляд справи без його участі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, зазначив, що він не винний у скоєнні ДТП, однак він сплатив штраф, що був призначений йому судом за результатом розгляду справи про адміністративне правопорушення. Просив у позові відмовити. Вислухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи та надавши їм оцінку в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з Постанови судді Залізничного районного суду м.Львова від 9 листопада 2012 року [PERSON] 10.09.2012 року о 11.15. год , керуючи автомобілем марки «Мерседес Бенц», номерний знак [NUMBER] в м.Львові по вул.В.Великого Кульпарківська, не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «Шевроле Авео», номерний знак [NUMBER], завдавши технічних пошкоджень, чим порушив вимоги п.13.1 Правил дорожнього руху України і визнаний винним у вчиненні адмінправопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Згідно до ст.41 п. 41.1. Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. 3 грудня 2012 року до позивача з заявою про відшкодування шкоди, спричиної внаслідок ДТП звернувся власник автомобіля «Шевроле Авео», номерний знак [NUMBER] [PERSON] з вимогою відшокдування шкоди, пославшись на відсутність страхового поліса у відповідача [PERSON] Як вбачається з копії поліса обовьязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АВ/2589538 цивільно-правова відповідальність потерпілого застрахована ПАТ «Страхова компанія Універсальна» з 07.01.2012 року по 6.01.2013 року. Матеріальний збиток власнику автомобіля Chevrolet Aveo в результаті ДТП згідно висновку №277 експертного автотоварознавчого дослідження становить 8956,10грн. Позивач сплатив [PERSON] страхове відшкодування згідно наказу від 6.02.2013 року, що підтверджується копією платіжного доручення №641 від 7 лютого 2013 року. Статтею 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Суд не приймає до уваги посилання відповідача на відсутність його вини у скоєнні ДТП, оскільки за положеннями ст..61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини. Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якою ухвалено постанову суду з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Крім того, на підставі ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати. Так як позивач при подачі позовної заяви сплачував судовий збір у розмірі 1378,00грн., дані судові витрати слід стягнути з відповідача на користь позивача. Однак суд відмовіляє позивачу у стягненні витрат з відповідача на правову допомогу у розмірі 1500 грн., оскільки вважає, що надана суду додаткова угода №135 від 20.11.2015 року , укладена між начальником юридичного департаменту МТСБУ та ТЗоВ «ВМ» про надання правової допомоги, не може бути визнана підставою для задоволення цих вимог, так як не є доказом відповідно до вимог Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах». Так , позивач не надав суду належних доказів про те, що ТЗоВ «ВМ» є фахівцем в галузі права, також відсутні докази\~\~про кількість годин, які затрачено для надання правової допомоги\~\~по справі та\~\~доказ сплати витрат на правову допомогу юридичному департаменту МТСБУ , яка визначена ним в розмірі 1500грн. \~За вказаних обставин у суду відсутні підстави для задоволення вимог в частині стягнення на користь позивача витрат за надання\~\~правової допомоги. Таким чином, позов підлягає частковому задоволенню. На підставі ст.ст. 10, 110, 60, 212- 215, 218 ЦПК України, суд

Outcome: partial