Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-21 00:00:00

Позивач в листопаді 2014 року звернувся до суду з позовом до відповідачів Страхового товариства з додатковою відповідальністю «Гарантія» та [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди у зв′язку з ДТП, просив про стягнення з Страхового товариства з додатковою відповідальністю «Гарантія» на його користь 50 000 грн. збитків, завданих пошкодженням ТЗ, а з відповідача [PERSON] 18 881,51 грн. матеріальної шкоди та моральну шкоду в розмірі 20 000 грн., а також просив солідарно стягнути з відповідачів на його користь судовий збір. Свої вимоги мотивував тим, що 23.12.2013 року сталася дорожньо-транспортна пригода між автомобілями «Опель Астра», д/н [NUMBER], яким він керував на момент ДТП та автомобілем «КІА», д\\н [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] Відповідно до постанови Деснянського районного суду м. Києва від 19.02.2014 року винним у даній ДТП визнано відповідача [PERSON], який не врахував дорожню обстановку, повертаючи ліворуч при зеленому світлі основного світлофора не надав дорогу автомобілю позивача, який рухався назустріч та скоїв з ним зіткнення. В результаті дії джерела підвищеної небезпеки - автомобіля «КІА», що належить відповідачу [PERSON] був пошкоджений автомобіль «Опель Астра», д/н [NUMBER], який на праві власності належить позивачу. Відповідач [PERSON] відповідно до поліса №АС/5440865 застрахував цивільно-правову відповідальність власника наземного транспортного засобу «КІА», д/н [NUMBER] в Страховому товаристві з додатковою відповідальністю «Гарантія». Відповідно до висновку №6 від 25.02.2014 року вартість матеріального збитку, завданого позивачу в результаті пошкодження його транспортного засобу в ДТП становить 68 881 грн. 51 коп. Також, подіями, пов′язаними з ДТП, позивачу було завдано моральну шкоду, яку він оцінює в 20 000 грн. та яка полягає в тому, в зв»язку з даною дорожньою пригодою він переніс дуже великі емоційні страждання та поніс витрати, пов»язані з відновленням психічного стану. Так, в результаті ДТП він отримав тілесні ушкодження середньої тяжкості та перебував на стаціонарному лікуванні. Представник позивача в судовому засіданні повністю підтримав вимоги позову та просив суд про його задоволення. Відповідач [PERSON] та представник відповідача Страхового товариства з додатковою відповідальністю «Гарантія» в судове засідання не з»явилися, належним чином повідомлені про день та час розгляду справи, про причини неявки в судове засідання не повідомили. Суд вважає за можливе розглянути справу за їх відсутності за наявності зібраних по справі матеріалів. Відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, проти чого не заперечував також представник позивача в судовому засіданні. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові матеріали справи приходить до наступного висновку. Як було встановлено при розгляді справи, 23.12.2013 року сталася дорожньо-транспортна пригода між автомобілями «Опель Астра», д/н [NUMBER], яким керував на момент ДТП позивач та автомобілем «КІА», д\\н [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] Відповідно до постанови Деснянського районного суду м. Києва від 19.02.2014 року винним у даній ДТП визнано відповідача [PERSON], який не врахував дорожню обстановку, повертаючи ліворуч при зеленому світлі основного світлофора не надав дорогу автомобілю позивача, який рухався назустріч та скоїв з ним зіткнення (а.с.6). В результаті дії джерела підвищеної небезпеки - автомобіля «КІА», що належить відповідачу [PERSON] був пошкоджений автомобіль «Опель Астра», д/н [NUMBER], який на праві власності належить позивачу (а.с.5). Відповідач [PERSON] відповідно до поліса №АС/5440865 застрахував цивільно-правову відповідальність власника наземного транспортного засобу «КІА», д/н [NUMBER] в Страховому товаристві з додатковою відповідальністю «Гарантія» (а.с.7). Відповідно до висновку №6 від 25.02.2014 року вартість матеріального збитку, завданого позивачу в результаті пошкодження його транспортного засобу в ДТП становить 68 881 грн. 51 коп. грн. (а.с. 11-14). Відповідно до ч.1, 2, 5 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правові підставі володіє транспортним засобом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Автомобіль, відповідно до ч.1 ст. 1187 ЦК України - є джерелом підвищеної небезпеки. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Отже, правовідносини між сторонами по справі регулюються Законом України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Закон України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» регулює відносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України. У відповідності до положень ст. 22 Закону у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Згідно зі ст. 28 Закону шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, це, зокрема, шкода, пов'язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. За приписами ст. 29 Закону у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Відповідно до п. 22.1 ст. 22 ЗУ «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди майну третьої особи. Згідно ст. 29 ЗУ «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв»язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов»язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Таким чином, відповідно до законодавства України, Страхове товариство з додатковою відповідальністю «Гарантія» повинно відшкодувати позивачу 50 000 грн. матеріального збитку, в межах ліміту їх відповідальності. Відповідно до ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичною або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Способи відшкодування шкоди, завданої майну потерпілого, передбачені ст.1192 ЦК України, у відповідності до якої з урахуванням обставин справи, суд за вибором потерпілого може зобов»язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки в повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі, відповідно до ч. 2 ст. 1192 ЦК України. Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду цивільних справ за позовом про відшкодування шкоди», шкода заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв»язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. Враховуючи вимоги положення Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та ст. 1194 ЦК України з відповідача [PERSON] підлягає стягненню на користь позивача 18 881грн. 51 коп. - різниця між страховою виплатою і фактичним розміром шкоди. Відповідно до частини 1 статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Позовні вимоги в частині стягнення з відповідачів матеріальних збитків підлягають задоволенню, оскільки є доведеними позивачем в судовому засіданні в повному обсязі. Що стосується вимог позову про стягнення моральної шкоди то судом було встановлено наступне. Згідно зі ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення ії прав, яка може полягати у моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності, інших цивільних прав, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми при настанні інших негативних наслідків. З урахуванням всіх встановлених обставин справи, суд вважає доведеним позивачем в судовому засіданні заподіяння йому моральної шкоди, оскільки вважає, що внаслідок ДТП, що сталася з вини відповідача, позивач отримав тілесні ушкодження середньої тяжкості, пережив сильний нервовий стрес. Крім того, через неможливість користування автомобілем та продовження активного громадського життя, були порушені нормальні життєві зв'язки позивача, ускладнено вирішення багатьох побутових проблем. Враховуючи викладені обставини, характер скоєного відповідачем правопорушення, глибину фізичних і душевних страждань позивача, суд вважає можливим стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача моральну шкоду в розмірі 3.000 грн., частково задовольнивши позовні вимоги в цій частині. Оскільки суд частково задовольняє позовні вимоги позивача, то відповідно до ст.ст. 79, 88 ЦПК України вважає необхідним стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача, пропорційно до розміру задоволених вимог, витрати по сплаті судового збору за позовною вимогою про відшкодування матеріальної та моральної шкоди в сумі 243 грн. 60 коп., та з відповідача Страхового товариства з додатковою відповідальністю «Гарантія» на користь позивача 446 грн. 40 коп. витрат га сплату судового збору. На підставі наведеного,

Outcome: partial