Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-08 00:00:00

Позивач [PERSON] пред`явив до суду позов шляхом подання позовної заяви до [PERSON] , яким просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 10 жовтня 2009 року Мереф`янською міською радою Харківського району Харківської області за актовим записом №143. Від шлюбу позивач та відповідач мають двох малолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] ,. Фактично шлюбні стосунки припинені між сторонами. Причиною розпаду сім`ї є те, що сторони мають різні погляди на життя, різні характери та вони фактично не живуть однією сім`єю. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вищевказану цивільну справу передано в провадження суді Бобко Т.В. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 17 квітня 2020 року провадження у справі відкрито, розгляд справи ухвалено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження та призначено проведення судового засідання. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 09 жовтня 2020 року [PERSON] та [PERSON] наданий строк на примирення - два місяці. Провадження у справі зупинено до закінчення строку на примирення, визначеного судом. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 11 лютого 2021 року провадження у справі відновлено. Позивач у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій просить розглянути справу за його відсутності та задовольнити позовні вимоги. Відповідач у судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнала в повному обсязі, після розірвання шлюбу просила залишити прізвище « [PERSON] ». Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Розглянувши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Сторони перебувають у шлюбі, який був зареєстрований 10 жовтня 2009 року Мереф`янською міською радою Харківського району Харківської області за актовим записом №143, під час державної реєстрації шлюбу відповідач змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] » (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] , видане 210 жовтня 2009 року Мереф`янською міською радою Харківського району Харківської області). Від вказаного шлюбу сторони мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] , (свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане 18 березня 2011 року Мереф`янською міською радою Харківського району Харківської області), та [PERSON] , [INFO] , (свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане 11 січня 2016 року Мереф`янською міською радою Харківського району Харківської області). За змістом положень ч. 1 ст. 24 СК України та ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування їх до збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ст. 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, коли буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і зберігання шлюбу буде суперечити одному з них, інтересам їх дітей, що має суттєве значення. Суд, з`ясувавши причини розірвання шлюбу, фактичні взаємовідносини подружжя, враховуючи ту обставину, що вжиті судом заходи щодо примирення подружжя не дали позитивних результатів, вважає подальше сімейне життя подружжя і збереження сім`ї неможливим. При таких обставинах, суд вважає, що шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідач [PERSON] просить після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] ». Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 840,80 гривень. На підставі викладеного і

Outcome: approved