Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду і просить стягнути з відповідача [PERSON] на її користь матеріальну шкоду (збитки), заподіяну їй внаслідок пошкодження транспортного засобу в дорожньо-транспортній пригоді, що становить 333653 гривні 96 копійок та складається з різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодування) 249653,96 грн., а також витрат повязаних з використанням орендованого автомобіля 84000 грн.; стягнути моральну шкоду в розмірі 20000 гривень 00 копійок; стягнути витрати на проведення експертного дослідження в розмірі 1000 грн.00 коп. та судові витрати. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримали. Пояснили, що страхова компанія МТСБ України виплатила позивачу 50000 страхового відшкодування матеріальних збитків, але насправді пошкодження автомобіля оцінені спеціалістом значно дорожче. Так, згідно звіту спеціаліста, зробленого на її замовлення матеріальний збиток становить 299653,96 грн. Крім цього, позивач змушена була орендувати інший автомобіль для того щоб возити дитину до школи та виконувати завдання по роботі. Її витрати на оренду автомобіля склали 84000 грн.. Підчас ДТП в автомобілі був її девятирічний син І хоч ніхто фізично не постраждав вона пережила сильний душевний стрес та страх. Автомобіль вона купила за три дні до аварії, довго збирала кошти на нього і тепер з вини відповідача не користується власним транспортом протягом тривалого часу, потерпає значні незручності, її звичний ритм життя порушився. Відповідач добровільно не відшкодував навіть частини збитку, хоч спочатку обіцяв все відшкодувати, тому ремонт зупинений. В момент ДТП відповідач був в стані сильного алкогольного спяніння, однак суд закрив ту справу, а позивач не оспорювала таке рішення, оскільки так, вона змогла отримати хоч якусь виплату від страхової компанії. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав. Звіт, який зробила позивачка вважає неправильним, оскільки залучений нею спеціаліст не може бути цілком незалежним, виконуючи замовлення клієнта та в угоду йому. На замовлення страхової компанії було зроблено оцінку матеріального збитку незалежним спеціалістом і ця сума є меншою. Саме з цієї суми позивачу було виплачено 50000 грн. страхового відшкодування, а тому цей висновок треба брати за основу. Витрати на оренду автомобіля вважає такими що не належать до матеріальних збитків позивача, оскільки вона не довела необхідність користування ним. Сам по собі договір оренди представник вважає нікчемним, так як він не посвідчений нотаріально та укладений між двома фізичними особами, що суперечить поняттю договору прокату. Розмір моральної шкоди вважає недоведеним жодним доказом. Представник третьої особи-Моторного (транспортного) страхового бюро України в судове засідання не зявився про день, час та місце слухання справи повідомлений належним чином. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. 13 вересня 2015 року, близько 14.00 год. водій [PERSON], керуючи автомобілем [NUMBER], по вул. Героїв Дніпра в м. Переяслав-Хмельницький Київської області, порушуючи вимоги п.п.11.1,12.1,13.1, ПДР України, на заокругленні дороги виїхав на смугу зустрічного руху де допустив зіткнення з автомобілем [NUMBER] під керуванням водія [PERSON], який рухався в зустрічному напрямку. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. Відповідно до постанови Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 29 жовтня 2015 року [PERSON] був визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, у звязку з чим на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн. Встановлено, що відповідач керував автомобілем на підставі посвідчення водія КХС № 403451 та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу «Ford Mondeo» СХТ №229015 на імя дружини [PERSON] з відміткою про право користування відповідачем (а.с.19, 22,23). 14 вересня 2015 року позивач [PERSON] звернулась до Моторного (транспортного) бюро України з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду, а 12 листопада 2015 року із заявою про виплату страхового відшкодування. Відповідно до ст.13 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» №1961-ІУ від 1 липня 2004 року , учасники бойових дій та інваліди війни, що визначені законом, інваліди І групи, які особисто керують належними їм транспортними засобами, а також особи, що керують транспортними засобами, належним інваліду І групи, у його присутності, звільняються від обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності на території України. Відшкодування збитків від дорожньо-транспортної пригоди, винуватцями якої є зазначені особи, проводить МТСБУ у порядку, визначеному цим Законом. Відповідно до ч.1 статті 22 цього закону у разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати , МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи. Страховик або МТСБУ відповідає в межах страхової суми(ліміту). Відповідно до ст.9 вказаного Закону, розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50000 гривень, що є максимальним розміром. 17 грудня 2015 року, згідно Наказу МТСБУ №6302 від 08 грудня 2015 року на користь позивача [PERSON] перераховано страхову виплату в розмірі 50000 грн. Відповідно до ст. 1194 ЦК України, особа яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобовязана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Згідно ст.29 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», передбачено, що у звязку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, повязані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. За правилами ч.2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно звіту №219 про оцінку автомобіля [NUMBER] від 06 жовтня 2015 року, проведеного товариством з обмеженою відповідальністю «Український експертний центр «Експерт-Сервіс Авто» на замовлення МТСБУ, вартість відновлювального ремонту транспортного засобу становить 253570 грн. 74 коп. Порівнявши звіт № 3233 про незалежну оцінку з визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу від 18 вересня 2015 року, проведеного на замовлення позивача (а.с.36-62) та звіт проведений на замовлення МТСБУ, суд бере за основу при вирішенні спору сторін звіт №219 про оцінку автомобіля [NUMBER] від 06 жовтня 2015 року ( а.с. 123-155) проведеного товариством з обмеженою відповідальністю «Український експертний центр «Експерт-Сервіс Авто» на замовлення МТСБУ. Цей звіт є більш переконливим, повним та зрозумілим суду. Він зроблений незалежним оцінювачем, який має більший стаж оцінювальної діяльності. Сума матеріального збитку за даними оцінювача в будь-якому разі перевищує ліміт страхового відшкодування. Таким чином, неповернута сума збитків з урахуванням перерахованих позивачу страхову виплату в розмірі 50000 грн. складає 203570 грн.74 коп. (253570 грн. 74 коп.-50000 грн.00 коп.) Відповідно до ч.1 ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Відповідно до п.1,2 ч.2 ст.23 ЦК України, моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сімї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з пошкодженням її майна. Відповідно до ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала за наявності її вини. Відповідно до ч.3 ст.23 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Цивільний позов в частині стягнення моральної шкоди підлягає частковому задоволенню. При цьому суд приймає до уваги наступне: в автомобілі позивача під час дорожньо-транспортної пригоди перебував її малолітній син [PERSON], [INFO], що не спростовує відповідач, і це стало причиною неабиякого душевного хвилювання позивача за стан здоровя дитини; позивач і сама отримала стрес під час зіткнення двох джерел підвищеної небезпеки та тривалий час мала і має душевні переживання, у звязку з пошкодженням автомобіля, який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу придбала 09.09.2015, тобто за пять днів до ДТП; непридатність автомобіля до експлуатації створює для позивача значні незручності та порушує звичний ритм життя. Враховуючи вищевикладене суд визначає розмір моральної шкоди - 15000 грн., що відповідає обставинам справи та вимогам розумності і справедливості. В задоволенні вимог про стягнення збитків, повязаних з орендою автомобіля в розмірі 84000 грн.00 коп. слід відмовити, виходячи з наступного. Статтею 22 ЦК України визначено вичерпний перелік матеріальних збитків, якими є: втрати, яких особа зазнала у звязку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Відповідно до ст. 799 ЦК України договір найму транспортного засобу укладається у письмовій формі. Договір найму транспортного засобу за участю фізичної особи підлягає нотаріальному посвідченню. Позивач надала суду договір оренди транспортного засобу, який укладений між фізичними особами 14 вересня 2015 року. Вказаний договір оренди нотаріально не посвідчений, отже при його укладенні порушені вимоги чинного законодавства, а тому він є недопустимим доказом в розумінні ч.2 ст. 59 ЦПК України. Інших доказів в підтвердження витрат, які позивач зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права, а саме: користуватись транспортним засобом, суду не надано. Крім того, витрати повязані з орендою транспортного засобу фізичною особою в приватних цілях не є прямою шкодою за наслідками ДТП. Ця обставина враховується судом при визначенні розміру моральної шкоди, як затрачені позивачем зусилля для відновлення звичного ритму життя та комфорту. Позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір у розмірі 3833 грн. 74 коп., який підлягає стягненню з відповідача відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України. На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Outcome: partial