Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-23 00:00:00

Позивач [PERSON] , звертаючись з позовом до суду, просить встановити факт проживання позивача та відповідача у період з 01 жовтня 2010 року до 31 липня 2018 року однією сім`єю без реєстрації шлюбу; визнати спільною сумісною власністю [PERSON] та [PERSON] квартиру [ADDRESS] ; здійснити поділ майна подружжя та визнати за позивачем [PERSON] право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS] . Позивач мотивує свої вимоги тим, що з 01 жовтня 2010 року до 31 липня 2018 року сторони проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу, мали спільне господарство, накопичували спільний бюджет та сплачували спільні витрати, купували майно для спільного користування, та у цей період народилась спільна донька [PERSON] , [INFO] . У період спільного проживання без реєстрації шлюбу відповідачем було придбано квартиру [ADDRESS] , за кошти позивача та відповідача, а право власності на квартиру [ADDRESS] було зареєстровано 02.08.2019 року за відповідачем [PERSON] . Оскільки спірна квартира була придбана у період проживання з відповідачем за особисті кошти позивача, останній вважає, що квартира є спільною сумісною власністю сторін, тому вважає за необхідне здійснити її поділ, що є підставою звернення позивача з даним позовом до суду. 20.11.2020 року ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнання права спільної сумісної власності на квартиру та визнання права власності на Ѕ частину квартири, постановлено розгляд справи проводити у порядку загального позовного провадження. (а.с. 187-189) 20.11.2020 рокуухвалою Дніпровського районного суду м. Києва заяву позивача [PERSON] про забезпечення позову, подану в межах цивільної справи за позовом [PERSON] до [PERSON] про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнання права спільної сумісної власності на квартиру та визнання права власності на Ѕ частину квартири, - залишено без задоволення. (а.с. 190-192) 17.12.2020 року ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва підготовче засідання закрито, та справу призначено до судового розгляду по суті. (а.с. ) Представник позивача [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав, що містить зміст позовної заяви. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав, що містить зміст позовної заяви, та пояснень, наданих його представником в судовому засіданні. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про день, час та місце судового розгляду справи повідомлена належним чином, доказів поважності причини своєї неявку суду не надала. Вислухавши пояснення представника позивача [PERSON] , позивача [PERSON] , надавши оцінку показанням свідків, дослідивши матеріли справи, оцінивши наявні у справі докази, наведені сторонами доводи, суд приходить до наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється порядку іншого судочинства. Судом встановлено, що 28.08.2012 року між ТОВ «КзУА «Валприм», ТОВ «ІДЦ «Глобал» та [PERSON] укладено Договір купівлі-продажу облігацій № БВ-160/12-4 та 28.08.2012 року між ТОВ «Нео Віта» та [PERSON] укладено Договір про участь у будівництві об`єкту нерухомості № Б-1410/219, щодо продажу, оплати, передачі у власність [PERSON] облігацій на квартиру/квартири [ADDRESS] . (а.с. 69-76, 77-78, 79-85, 86) У сторін спірних правовідносин[PERSON] та [PERSON] [INFO] народилась спільна дитина [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про народження, виданим Святошинським районним у м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві від 14 листопада 2018 року, актовий запис № 17.06. (а.с. 11, 19-22) 31.08.2013 року між ТОВ «КзУА «Валприм» та [PERSON] укладено Попередній договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] , із встановленим графіком погашення планових платежів. (а.с. 87-94) 20.12.2013 року між [PERSON] та ТОВ «Спорт-Стар», та 22.12.2013 рокуміж [PERSON] та ТОВ «Спорт-Стар» укладено Договори про надання спортивно-оздоровчих послуг. (а.с. 30-31, 33-34) 09.06.2015 рокута 04.10.2017 рокуміж ТОВ «КзУА «Валприм» та [PERSON] укладено Договори про внесення змін і доповнень до Попереднього договору купівлі-продажу квартири, якими сторони погодили дату укладення Основного договору до 01.11.2017 року, після чого до 01.11.2019 року. (а.с. 95-96, 97-98) Згідно Довідки, виданої [PERSON] 06.09.2018 року № 34, його дитина [PERSON] , 2013 року народження, дійсно відвідує дошкільний навчальний заклад № 192 управління освіти Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації з 01.09.2016 року, вносив плату за харчування дитини у листопаді 2017 року, грудні 2017 року, лютому 2018 року, квітні 2018 року. (а.с. 24, 25-26) За даними актів від 15.10.2014 року, 13.10.2014 року, Абонентського договору від 27.12.2013 року, рахунків від 34.04.2018 року, останні складено, оплачено [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] . (а.с. 59-65) Згідно Договору про надання фото послуг від 13.12.2017 року, Договору про надання послуг від 13.12.2017 року, Анкети Федерації «Айкі те гатанарю» України в інтересах малолітньої [PERSON] , Договору від 04.09.2017 рокув інтересах малолітньої [PERSON] , складених та укладених [PERSON] , останнім зазначено адресою свого проживання: [ADDRESS] . (а.с. 35-37, 38-42, 45-52, 53-54, 55-57, 58) Згідно Довідки, складеної АТ КБ «ПриватБанк» від 05.09.2018 року та відповідних квитанцій [PERSON] здійснював наступні платежі: 30.05.2016 року - 5 500,00 грн., 01.07.2016 року - 5 500,00 грн., 29.07.2016 року - 38 936,15 грн., 30.08.2016 року - 12 212,00 грн., 26.10.2016 року - 28 736,22 грн., 27.11.2016 року - 13 000,00 грн., 23.02.2017 року - 13 300,00 грн., 30.03.2017 року - 14 000,00 грн., 23.02.2017 року - 13 300,00 грн., 30.03.2017 року - 14 000,00 грн., 21.04.2017 року - 13 500,00 грн., 26.05.2017 року - 13 500,00 грн., 29.06.2017 року - 13 500,00 грн., 27.07.2017 року - 13 500,00 грн., 16.08.2017 року - 13 500,00 грн., 28.09.2017 року - 13 800,00 грн., 27.10.2017 року - 14 900,00 грн., 20.11.2017 року - 14 900,00 грн., 13.12.2017 року - 14 900,00 грн., 29.03.2018 року - 14 900,00 грн., 18.04.18 - 14 000,00 грн. Крім того, на підтвердження оплати позивачем кредитних коштів за договором купівлі-продажу квартири до матеріалів справи долучено квитанції. (а.с. 66, 99-109) 02.08.2019 року на підставі Договору купівлі-продажу № 3525 від 02.08.2019 року здійснено реєстрацію права власності за [PERSON] на квартиру загальною площею 46,2 кв.м. за адресою: [ADDRESS] . (а.с. 67-68) Згідно Акту, складеного ТОВ «Комфорт Таун» від 11.01.2019 року, сусідами-свідками підтверджено, що [PERSON] дійсно проживав за адресою: [ADDRESS] з грудня 2013 року по кінець червня 2018 року. (а.с. 23) За даними Звіту про оцінку майна, складеного ТОВ «Апрайсел ЮА» від 28.09.2020 року вартість квартири за адресою: [ADDRESS] - становить 2 103 100,00 грн. (а.с. 110-125) Крім того, на підтвердження спільного проживання із [PERSON] позивачем долучено до позовної заяви фотокартки. (а.с. 137-165) Згідно із ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст.ст. 77-80 Цивільного процесуального кодексу України. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Свідком може бути кожна особа, якій відомі будь-які обставини, що стосуються справи. (ч. 1 ст. 69, ст. 76 Цивільного процесуального кодексу України) Відповідно до ч. 1 ст. 90 Цивільного процесуального кодексу України, показання свідка - це повідомлення про відомі йому обставини, які мають значення для справи. Не є доказом показання свідка, який не може назвати джерела своєї обізнаності щодо певної обставини. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] показала, що вона є подругою сім'ї позивача та відповідача, позивач є хрещеним батьком її дитини. З відповідачем свідок познайомилась у 2010 році, тобто з часу, коли сторони почати проживати разом. Сторони спірних правовідносин проживали спільно однією сім'єю, були гарною, щасливою парою, мають спільну дитину, яка народилась у 2013 році, свідок спілкувалась із сторонами приблизно раз на два-три місяці, навідувалась до них додому, де сторонами вівся спільний побут, придбавалися спільні речі. Свідок показала, що позивач та відповідач вели спільний побут, мали спільний намір на придбання квартири в ЖК «Комфорт-Таун». Після переїзду відповідача на заробітки до Польщі, позивач разом із малолітньою донькою жили в квартирі ЖК «Комфорт-Таун» по [ADDRESS] , яку сторони спільно придбали. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] показала, що вона є матір`ю позивача [PERSON] . Свідок пояснила, що сторони познайомились восени 2010 року, почали спільно проживати у квартирі на б-рі Лепсе, у 2013 році у них народилась спільна донька. Сторони були гарною парою, кохали один одного, планували спільне подальше життя, разом придбали квартиру «Комфорт-Таун» по [ADDRESS] , спільними коштами зробили ремонт в квартирі, купили необхідні меблі. Після народження дитини, свідок переїхала у спірну квартиру, оскільки позивач вимушений був заробляти кошти на утримання родини, відповідач після народження дитини також пішла працювати, після чого у 2015 році поїхала на заробітки до Польщі, а свідок допомагала глядіти та виховувати їх спільну з позивачем доньку. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] показала, що позивач є її племінником, із відповідачем вона познайомилась у 2010 році. Сторони жили разом, створили спільний побут, були гарною парою, мають спільну малолітню доньку. На придбанні квартири в ЖК «Комфорт-Таун» наполягала саме відповідач, пропри те, що квартири ЖК «Комфорт-Таун» є досить дорогими. Позивач та відповідач постійно працювали, щоб своєчасно сплати внески за квартиру, а свідок, разом із матір`ю позивача [PERSON] допомагають доглядати та виховувати спільну малолітню дитину сторін даного спору. Відповідач у 2015 році виїхала на заробітки до Польщі, приїздить додому досить рідко, позивач також вимушений працювати на декількох роботах, щоб у відсутність відповідача забезпечувати їх спільний побут, матеріально забезпечувати та виховувати спільну дитину. Відповідно до частини другої статті 3 Сімейного кодексу України, сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. За положеннями частини другої статті 21 Сімейного кодексу України проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя. Згідно зі статтею 74 Сімейного кодексу України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об`єктом права спільної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою, поширюються положення Глави 8 цього Кодексу. Отже, проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу є спеціальною (визначеною законом, законною) підставою для виникнення у них деяких прав та обов`язків, зокрема права спільної сумісної власності на майно. Визнання майна таким, що належить на праві спільної сумісної власності жінці та чоловікові, які проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою, відбувається шляхом встановлення факту проживання однією сім`єю, ведення спільного побуту, виконання взаємних прав та обов`язків. Згідно із частиною четвертою статті 368 Цивільного кодексу України майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім`ї, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі. Ураховуючи викладене, особам, які проживають однією сім`єю без реєстрації шлюбу, на праві спільної сумісної власності належить майно, набуте ними за час спільного проживання або набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти. Вирішуючи питання щодо правового режиму такого майна, суди зазвичай встановлюють факти створення (придбання) сторонами майна внаслідок спільної праці, ведення спільного господарства, побуту, виконання взаємних прав та обов`язків, з`ясовують час придбання, джерело набуття (кошти, за які таке майно було набуте), а також мету придбання майна, що дозволяє надати йому правовий статус спільної сумісної власності. Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Верховного Суду України від 23 вересня 2015 року у справі № 6-1026цс15 майно, з яким погодився Верховний Суд у постанові від 10 жовтня 2018 року у справі № 367/7714/16, у постанові від 04 вересня 2019 року у справі № 204/8558/14-ц, набуте під час спільного проживання особами, які не перебувають у зареєстрованому шлюбі між собою, є об`єктом їхньої спільної сумісної власності, якщо: 1) майно придбане внаслідок спільної праці таких осіб як сім`ї (при цьому спільною працею осіб слід вважати їхні спільні або індивідуальні трудові зусилля, унаслідок яких вони одержали спільні або особисті доходи, об`єднані в майбутньому для набуття спільного майна, ведення ними спільного господарства, побуту та бюджету); 2) інше не встановлено письмовою угодою між ними. У зв`язку із цим суду під час вирішення спору щодо поділу майна, набутого сім`єю, слід установити не лише факт спільного проживання сторін у справі, а й обставини придбання спірного майна внаслідок спільної праці. Під час застосування положень статті 74 Сімейного кодексу України, яка регулює поділ майна осіб, що проживають у фактичних шлюбних відносинах, судам необхідно врахувати, що правило зазначеної норми поширюється на випадки, коли чоловік та жінка не перебувають у будь-якому іншому шлюбі і між ними склалися усталені відносини, що притаманні подружжю. Відповідно до статті 63 Сімейного кодексу України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК України, частина третя статті 368 ЦК України), відповідно до частин другої, третьої статті 325 ЦК України можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Згідно із ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст.ст. 77-80 Цивільного процесуального кодексу України. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 Цивільного процесуального кодексу України). Відповідно до ч. 1 ст. 77 Цивільного процесуального кодексу України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Таким чином, належними вважатимуться докази, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення сторін або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Вони мають належати до складу підстав позову або підстав заперечень проти нього і характеризуватися значущістю для визначення спірних правовідносин та зумовленістю цих фактів нормами матеріального права. Аналізуючи наявні в матеріалах справи докази, ураховуючи пояснення учасників справи та показання свідків,

Outcome: approved