Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-31 00:00:00

позивач Акціонерне товариство «ДТЕК Донецькі електромережі» звернулось до суду із позовом до відповідача [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за електричну енергію в сумі 2 564 гр. 40 коп. та судовий збір в сумі 2 102 грн. В обґрунтування позовних вимог представник Івашова Е.Ю. зазначила, що між АТ «ДТЕК Донецькі електромережі» та [PERSON] виникли цивільні правовідносини, які підтверджуються конкретними обставинами, а саме: з боку позивача - це постачання на об`єкт відповідача, який розташовано за адресою: [ADDRESS] електроенергії, контроль її споживання шляхом зняття показів приладу обліку, а з боку Відповідача - це, зокрема, споживання електроенергії, оплата спожитої електричної енергії. З метою належного обліку вказаних правовідносин позивачем на ім`я відповідача відкрито особовий рахунок № [NUMBER] . Позивач належним чином виконував свої зобов`язання з постачання відповідачу електричної енергії, тоді як відповідач не в повному обсягу сплачував спожиту електричну енергію, в зв`язку з чим станом на 01.01.2019 року утворилась заборгованість в розмірі 2564 гр. 40 коп. Враховуючи викладене, представник позивача звернулась до суду та просила стягнути з відповідача заборгованість за спожиту електричну енергію та витрати зі сплати судового збору в сумі 2 102 грн. Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 23 квітня 2020 року було відкрито провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву. Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 03 серпня 2020 року в зв`язку запереченням відповідачем позовних вимог, суд перейшов до розгляду справи за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 12 листопада 2020 року підготовче провадження у справі було закрите, призначений судовий розгляд. Представник позивача Івашова Є.Ю. в судове засідання не з`явилась. Від неї до суду надійшла заява, згідно якої вона просила справу розглянути у її відсутність, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити у повному обсязі. Відповідач згідно наданої заяви позовні вимоги визнала в повному обсязі. У зв`язку з неявкою сторін та у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Зокрема, ч. 1 ст. 11 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Згідно із ч. 1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (стаття 80 ЦПК України). Судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відносини з постачання фізичним особам електричної енергії регулюються статтею 714 ЦК України, статтями 24-27 Закону України «Про електроенергетику», «Правилами користування електричною енергією для населення» (ПКЕЕН), затвердженими постановою Кабінету Міністрів України за № 1357 від 26 липня 1999 року, норми яких діяли на час виникнення спірних правовідносин, «Методикою визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією», затвердженою постановою НКРЕ від 04 травня 2006 року № 562. Відповідно до статті 26 Закону України «Про електроенергетику», споживання енергії можливе лише на підставі договору з енергопостачальником. Споживач енергії несе відповідальність за порушення умов договору з енергопостачальником та Правил згідно із законодавством України. Споживач енергії зобов`язаний додержуватися вимог нормативно-технічних документів та договору про постачання енергії. Безпечну експлуатацію енергетичних установок споживача та їх належний технічний стан забезпечує сам споживач. З матеріалів справи вбачається, що відповідач є споживачем електричної енергії за адресою: [ADDRESS] , особовий рахунок № [NUMBER] . Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем 30.05.2018 року було укладено договір про користування електричною енергією, відповідно до умов якого Енергопостачальник бере на себе зобов`язання надійно постачати Споживачеві електричну енергію у необхідних йому обсягах відповідно до потужності електроустановок Споживача, з гарантованим рівнем надійності, безпеки і якості, а Споживач зобов`язується оплачувати одержану електричну енергію за обумовленими тарифами (цінами) у терміни, передбачені цим договором (а.с.6-7). За вимогами п.42 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року № 1357, норми якого діяли на час виникнення спірних правовідносин, (далі- Правил) споживач електроенергії зобов`язаний оплачувати спожиту електроенергію та здійснювати платежі відповідно до умов договору та Правил користування електричною енергією, вносити плату за спожиту електричну енергію виключно на поточний рахунок із спеціальним режимом використання енергопостачальника в уповноваженому банку. Згідно ч.1 ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. За ч.ч.4, 5 ст. ст. 319, 322 ЦК України власність зобов`язує, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом, і не може використовувати право власності на шкоду правам та інтересам суспільства. Отже, відповідач є споживачем послуг, які надаються Акціонерним товариством «ДТЕК Донецькі електромережі», а відтак зобов`язаний утримувати належний технічний стан електроустановок. Згідно статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. В силу ст. 509 ЦК України зобов`язанням є право відношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана здійснити на користь іншої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, виплатити гроші та ін.) або утриматися від певної дії, а кредитор від боржника має право вимагати від боржника виконання його зобов`язання. Відповідно до статті 68 Житлового кодексу України споживачі зобов`язані своєчасно вносити плату за комунальні послуги. Суду не надано та не зазначено про існування достовірних доказів того, що відповідач відмовлявся від споживання послуг у встановленому порядку, чи звертався до позивача щодо проведення перерахунку у разі можливої відсутності тривалий час в квартирі та не споживання послуг або з претензіями щодо невиконання ним зобов`язань щодо постачання послуг, або надання неякісних послуг. Позивач належним чином виконував свої зобов`язання з постачання відповідачу електричної енергії, тоді як відповідач не в повному обсягу сплачував спожиту електричну енергію, в зв`язку з чим станом на 01.01.2019 року утворилась заборгованість в розмірі 2 564 гр. 40 коп., що підтверджується доданим до позову розрахунку заборгованості (а.с.8). Вище приведені обставини та факти у їх сукупності надають суду можливість зробити висновок про те, що в ході судового розгляду справи представником позивача було обґрунтовано доведені ті обставини, на які вона посилалася як на підстави своїх вимог. З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що вимоги Акціонерного товариства «ДТЕК Донецькі електромережі» підлягають задоволенню, а тому стягує з відповідача на його користь заборгованість в розмірі 2 564 гр. 40 коп. На підставі ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на корить позивача судові витрати в сумі 2102 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved