Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-26 00:00:00

Позивач [PERSON] предявила до суду позов до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 05 березня 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції відповідно до актового запису за №258. В обгрунтування заявлених вимог покликається на те, що від шлюбу 12 серпня 2011 року народилася дочка [PERSON], 06 березня 2015 року народився син [PERSON] . Однак, їх сімейне життя не склалося через різні погляди на сімейне життя та обов»язки . За таких обставин вона та відповідач не підтримують подружніх та сімейних стосунків, разом не проживають, не ведуть спільного господарства. З цих підстав просить шлюб розірвати, оскільки перебування у шлюбі суперечить її інтересам, що мають істотне значення . Ухвалою судді від 15 лютого 2019 року у цивільній справі відкрите провадження та призначене підготовче судове засідання на 27 березня 2019 року . Відповідач відзиву на позов не подавав. Позивач [PERSON] у підготовчому судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримала та просила задоволити їх у повному обсязі, проти примирення заперечувала. Вказала, що понад півтора року разом із відповідачем не проживає та не підтримує ніяких стосунків, не веде спільного господарства, тому просить шлюб розірвати . Відповідач [PERSON] у підготовчому судовому засіданні заявлені позовні вимоги визнав , вказав, що впродовж тривалого часу він разом із позивачкою не проживає та не підтримує сімейних відносин , не заперечував щодо розірвання шлюбу . Просив ухвалити рішення у підготовчому судовому засіданні. Судом установлено : Позивач [PERSON] (дошлюбне прізвище Садихова ) [PERSON] та відповідач [PERSON] зареєстрували шлюб 05 березня 2011 року, про що зроблено актовий запис за № 258 відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції, яким 05 березня 2011 року видане Свідоцтво про шлюб серії 1-ИД № 072464. Від шлюбу сторін 12 серпня 2011 року народилася дочка [PERSON] та 06 березня 2015 року народився син [PERSON]. Через відсутність порозуміння та різні погляди на життя, понад півтора року сторони разом не проживають , не підтримують сімейних стосунків та не ведуть спільного господарства. Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, приходить до переконання,що позов підлягає до задоволення виходячи із наступних підстав : Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно із вимогами ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Натомість позивачем\~зазначено,\~що перебування\~у шлюбі\~суперечить її\~ інтересам,\~що мають\~істотне значення. Відповідно до вимог ст. 112 Сімейного кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з роз'ясненнями, викладеними у п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя, суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. При цьому , передбачене ч. 1 ст. 111 Сімейного кодексу України вжиття судом заходів щодо примирення подружжя застосовується у випадку відсутності згоди одного з них на розірвання шлюбу за ініціативою однієї зі сторін або суду , відповідно до вимог ч. 7 ст. 240 УПК України у формі зупинення розгляду справи і призначення подружжю - сторонам строку для примирення,який не може перевищувати 6 місяців . Статтею 51\~Конституції України\~передбачено,\~що шлюб\~ґрунтується на\~вільній згоді\~жінки і\~чоловіка.\~Кожен із\~подружжя має\~рівні права\~і обов'язки\~у шлюбі\~та сім'ї. За вказаних обставин, суд приходить до переконання, що сімя сторін фактично розпалася і шлюб носить формальний характер. Таким чином, суд, оцінивши всебічно, повно, об»єктивно та безпосередньо досліджені докази у справі , прийшов до переконання , що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу сторін є таким, що суперечить інтересам позивача, що мають істотне значення, тому відповідно до вимог ст.112 Сімейного кодексу України, шлюб підлягає до розірвання, відтак позов [PERSON] підлягає до задоволення . Також, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України із відповідача на користь позивача підлягають до стягнення понесені судові витрати зі сплати судового збору при зверненні до суду із позовною заявою. На підставі наведеного та статтями 4, 5, 89, 141, 200 , 206, 263, 264, 265,268, 352, 354-356 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

Outcome: approved