Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася з позовом до Супрунівської сільської ради, Полтавського району, Полтавської області, третя особа - Полтавська районна державна нотаріальна контора про визнання права власності на спадкове нерухоме майно, посилаючись на те, що після смерті її чоловіка [PERSON], яка настала [INFO] року, відкрилась спадщина на земельну ділянку, що знаходиться в [ADDRESS]. Вона являється єдиним спадкоємцем за законом на вказану земельну ділянку. У реєстрації права власності на вказане майно йому відмовлено у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів. Враховуючи вказане, просила визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 0,15 га, призначену для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що знаходиться на в [ADDRESS]. В судове засідання представник позивача за довіреністю [PERSON] не з'явився, попередньо надавши суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Представники відповідача Супрунівської сільської ради Полтавського району, та представник третьої особи Полтавської районної державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явилися та подали заяви, в яких просять розглянути справу без їхньої участі, не заперечили проти задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що [INFO] року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 09 вересня 2013 року, виданого Супрунівською сільською радою Полтавського району Полтавської області. Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, яке складається з земельної ділянки площею 0,15 га, призначене для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що знаходиться на в [ADDRESS]. При житті [PERSON] склав заповіт посвідчений секретарем Супрунівської сільської ради 26 грудня 2011 року та зареєстрований в реєстрі за № 574, згідно якого усе належне йому майно, яке знаходиться в [ADDRESS], та з чого б воно не складалося, на яке він матиме право по закону, та усе що належатиме йому по день смерті, за цією ж адресою, заповів дружині [PERSON] . Факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] підтверджується свідоцтвом про народження, виданим Полтавським міським бюро ЗАГС 16 квітня 1963 року та свідоцтвом про шлюб виданим міським палацом шлюбів м. Полтава 24 серпня 1985 року. При зверненні до КП «Полтавський районний центр земельного кадастру» за технічною документацією щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі, яка необхідна для отримання необхідних нотаріусу документів, спеціаліст підприємства пояснила, що запитувані документи отримати не можливо в зв'язку з тим, що в Державних актах на право приватної власності на землю зазначена помилка. А саме, в Державному акті зазначено, що [PERSON], яка мешкає в с. Супрунівка Полтавського району у тому, що на підставі рішення виконавчого комітету Супрунівської сільської ради від 15 грудня 1999 року № 159 їй передається у приватну власність земельна ділянка площею - 0,075 гектарів в межах згідно з планом, тоді як в даному тексті повино бути зазначено, що загальна площа земельної ділянки становить - 0,15 гектарів. В зв'язку з цим та враховуючи, що дану помилку виправити не можливо, оскільки згідно Пункту 2.9 Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право приватної власності на землю, право колективної власності на землю, право власності на землю і право постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди) та договорів оренди землі, затверджена наказом Держкомзему України № 43 від 04.05.1999, що діяла до зміни порядку оформлення та реєстрації правовстановлювальних документів на земельні ділянки, чітко зазначено, що при заповненні державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою усі записи мають бути зроблені державною мовою, чітко і розбірливо. Згідно статті 346 Цивільного кодексу України, право власності припиняється у разі смерті власника. Згідно статті 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно статті 1245 ЦК України, частина спадщини, що не охоплена заповітом, спадкується спадкоємцями за законом на загальних підставах. До числа цих спадкоємців входять також спадкоємці за законом, яким інша частина спадщини була передана за заповітом. Згідно частини 3 статті 1263 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно частини 5 статті 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спащини. Згідно статті 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Судом встановлено, що [PERSON] є єдиним спадкоємцем за заповітом на спадкове майно - земельну ділянку площею 0,15 га, призначену для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що знаходиться на в [ADDRESS]. Визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та охоронювані законом інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved