Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася з позовом до відповідачів [PERSON] , [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог вказала, що відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 16.09.2021 року їй на праві приватної власності належить квартира, розташована за адресою: [ADDRESS] . У вказаній квартирі зареєстровані відповідачі [PERSON] та [PERSON] , колишні мешканки. На теперішній час відповідачі не проживають у вказаній квартирі понад рік, фактично з 2013 року, їх місце проживання позивачу не відомо. Будь-яких матеріальних витрат щодо квартири відповідачі не несуть. На даний момент реєстрація відповідачів порушує її право власності, вона позбавлена можливості вільно та на власний розсуд користуватися власною квартирою. Просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування жилим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS] .\~ В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги, обґрунтовуючи їх викладеними в позовній заяві обставинами. Відповідачі до судового засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Відповідно до ст.280 ЦПК України суд вважає можливим ухвалити по справі заочне рішення на підставі доказів, що є в матеріалах справи, оскільки відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання, не повідомив причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав. Судом встановлено, що позивач на підставі договору купівлі-продажу квартири від 16.09.2021 є власником квартири [ADDRESS] (а.с.5-6, 7). Згідно довідки Відділу ведення Реєстру територіальної громади Виконавчого комітету Мирноградської міської ради від 05.10.2021 року, в квартирі [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с.11). Згідно з актом №2 від 06.10.2021, складеним Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку «Добробут», [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстровані за адресою: квартира [ADDRESS] , але з 2013 року і по теперішній час фактично не проживають за вказаною адресою (а.с. 10). Свідок [PERSON] пояснила суду, що вона є головою правління ОСББ Добробут в будинку [ADDRESS] . В їхньому будинку в квартирі [ADDRESS] , яка зараз належить позивачу, зареєстровані колишня власниця цієї квартири - [PERSON] та її підопічна [PERSON] , але вони не мешкають в цій квартирі з 2014 року і до теперішнього часу. Свідок [PERSON] пояснила суду, що вона мешкає в будинку [ADDRESS] і є сусідкою позивача. Раніше в їхньому будинку в квартирі [ADDRESS] жили [PERSON] та [PERSON] , які приблизно 7 років тому виїхали із вказаної квартири і з того часу не мешкають там, цю квартиру купила позивач, вона там на теперішній час і мешкає. Відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Таким чином, судом встановлено, що відповідачі не проживають в квартирі [ADDRESS] загалом вже більше семи років, в тому числі весь час після купівлі цієї квартири позивачем. Наявність реєстрації відповідачыв перешкоджає новому власнику квартири у вільному користуванні та розпорядженні квартирою. Тому суд вважає позовні вимоги про визнання відповідачів такими, що втратили право користування жилим приміщенням, обґрунтованими і позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved