Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-06 00:00:00

Позивач [PERSON] предявила до суду позов до [PERSON], [PERSON], [PERSON], треті особи [PERSON] сільська рада Тернопільського району Тернопільської області, приватний нотаріус Тернопільського районного нотаріального округу [PERSON], про визнання права власності на 1/5 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який розташований по вулиці Садовій, 3 в селі Дубівці Тернопільського району Тернопільської області, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], який помер 17 грудня 1994 року. Обґрунтовує позов тим, що зазначений житловий будинок господарськими будівлями та спорудами належав на праві власності колгоспному двору у складі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], головою якого був [PERSON]. Після смерті її чоловіка [PERSON] відкрилася спадщина на належну йому 1/5 частину вказаного житлового будинку. Будучи спадкоємцем за законом, позивач спадщину прийняла, оскільки постійно проживала зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, однак у видачі їй свідоцтва про право на спадщину за законом відмовлено у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на вказаний житловий будинок. З цих підстав позивач позбавлена можливості реалізувати свої спадкові права в нотаріальному порядку, тому просила суд визнати за нею право власності на спірне нерухоме майно. За клопотанням представника позивача судом замінено неналежних відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON] на [PERSON] та залучено в якості співвідповідача [PERSON] сільську раду Тернопільського району Тернопільської області. В судове засідання представник позивача [PERSON] [PERSON] подала заяву, згідно з якою позовні вимоги підтримала та просила розглядати справу в її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання подала заяву, згідно з якою не заперечила проти задоволення позову, просила розглядати справу в її відсутності. Представник відповідача [PERSON] сільської ради в судове засідання подав заяву, відповідно до якої проти задоволення позову не заперечив, просив розглядати справу в його відсутності. Третя особа приватний нотаріус Тернопільського районного нотаріального округу [PERSON] в судове засідання подала заяву, згідно з якою просила розглядати справу в її відсутності. За вказаних обставин, з урахуванням вимог ст. 169 ЦПК України, суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній доказів, у відсутності сторін та третьої особи. Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, установив такі обставини: Як убачається з виписки із погосподарської книги №24 від 25 січня 2017 року, виданої [PERSON] сільською радою Тернопільського району, будинковолодіння, яке знаходиться по вулиці Садовій, 3 в с. Дубівці Тернопільського району, рахується за колгоспним двором, членами якого станом на 01 липня 1990 року були: голова двору [PERSON], який помер 17 грудня 1994 року), [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] 17 грудня 1994 року [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ИД №199585 від 02 лютого 2016 року, актовий запис №18 відділу державної реєстраціх актів цивільного стану Тернопільського районного управління юстиції у Тернопільській області. Після його смерті відкрилася спадщина належне йому майно. Згідно з ч. 1 ст. 1268 УК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Як убачається із позовної заяви, позивач з заявою про відмову від прийняття спадщини до нотаріальної контори не зверталася.\~ Як слідує з постанови про відмову увчинені нотаріальної дії від 20 квітня 2017 року, на момент смерті [PERSON] залишилося спадкове майно. Спадкоємцем, який прийняв спадщину за законом, є його дружина [PERSON] Маючи намір отримати свідоцтво про право на спадщину, [PERSON] звернулася до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, однак постановою державного нотаріуса Тернопільської районної нотаріальної контори [PERSON] від 20 квітня 2017 року, їй відмовлено у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON], у звязку з відсутністю документа, що посвідчує право власності спадкодавця на належну йому 1/5 частку у праві власності на вказаний житловий будинок. Згідно з ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. З посиланням на зазначені норми закону позивач звернулася до суду за захистом її прав у судовому порядку. Вирішуючи питання про те, чи дійсно [PERSON] за життя належала 1/5 частина спірного житлового будинку, суд виходить із наданих доказів. Так, відповідно до виписки із погосподарської книги №24 від 25 січня 2017 року, виданої [PERSON] сільською радою Тернопільського району, згідно з якою будинковолодіння, яке знаходиться по вулиці Садовій, 3 в с. Дубівці Тернопільського району, рахується за колгоспним двором, членами якого станом на 01 липня 1990 року були: голова двору [PERSON], який помер 17 грудня 1994 року, [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] Пленум Верховного Суду України в п. 6 постанови №20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» роз'яснив, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Судом установлено, що житловий будинок з належними до нього надвірними будівлями по вулиці Садовій, 3 в с. Дубівці Тернопільського району належав колгоспному двору, членами якого були [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], що підтверджується матеріалами справи. Відтак, [PERSON] за життя належала 1/5 частина вказаного будинку. Відповідачі права позивача на спірне майно не заперечують. Однак, оскільки відсутній документ, що посвідчує право власності [PERSON]М на належну йому 1/5 частку у праві власності на вказаний житловий будинок, це стало перешкодою в оформленні позивачем своїх спадкових прав у нотаріальному порядку, зокрема шляхом отримання у нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину. Аналізуючи в сукупності досліджені докази, встановлені ними обставини та визначені відповідно до них правовідносини сторін, враховуючи вимоги закону, які до них застосовуються, суд приходить до переконання про порушення прав позивача, які підлягають до захисту шляхом задоволення її позовних вимог визнання за [PERSON] права власності на 1/5 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по вулиці Садовій, 3 у селі Дубівці Тернопільського району, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 368, 370, 1226, 1223, 1268 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved