Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-06 00:00:00

Позивач [PERSON] пред'явив до суду позов до відповідача [PERSON] про визнання його таким, що втратив право користування житлим приміщенням, а саме кімнатою № 322 в буд. 35 по вул. Збаразька у м. Тернопіль та зобовязання відділ ВГІРфО Тернопільського МВ УМВС України в Тернопільській області зняти останнього з реєстрації місця проживання за вказаною адресою. [PERSON] обґрунтовано тим, що 14 червня 1999 року позивачу було видано ордер № 322 на право зайняття кімнати № 322 у будинку № 35 (гуртожитку) по вул. Збаразька у м. Тернополі. Відповідно до довідки про склад сімї № 3389, виданої 26 вересня 2016 року ПП «Тернопількомсервіс», у даній кімнаті зареєстровані [PERSON] та [PERSON], однак відповідач з 10 червня 2015 року фактично проживає за кордоном та з цього часу в зазначеній квартирі не проживав. Внаслідок відсутності відповідача за вказаною адресою понад один рік, у позивача виникають труднощі із сплатою комунальних послуг, які надмірно нараховуються на відповідача. З цих підстав позивач просить суд визнати [PERSON] таким, що втратив право на користування жилим приміщенням, кімнатою № 322 в буд. 35 по вул. Збаразька у м. Тернополі та зобовязати відділ ВГІРфО Тернопільського МВ УМВС України в Тернопільській області зняти останнього з реєстрації місця проживання за вказаною адресою. В судове засідання позивач [PERSON] подав заяву, згідно з якою заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просить розглянути справу в його відсутності. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, до суду не з'явився, не повідомивши про причини неявки. Заяви про розгляд справи за його відсутності не подавав. За вказаних обставин суд приходить до переконання, що згідно з ч. 4 ст. 169, ч. 1 ст. 224 ЦПК України слід ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач згідно з поданою ним письмовою заявою не заперечив проти такого вирішення справи, та відповідно до вимог ст. 225 ЦПК України судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив такі обставини: На підставі рішення житлово-побутової комісії Тернопільського МВ УМВСУ в Тернопільській області від 27 листопада 1997 року № 4/1-352, [PERSON] 14 червня 1999 року було видано ордер № 322 на право зайняття кімнати № 322 загальною площею 18 кв.м. в буд. № 35 по вул. Збаразька в м. Тернополі Відповідно до довідки № 3389, виданої 26 вересня 2016 року ПП «Тернопількомсервіс», у кімнаті № 322, буд. № 35 по вул. Збаразька у м. Тернополі, з 21 лютого 1995 року зареєстровані [PERSON], [INFO], та [PERSON],[INFO]. Згідно акту №09/2, складеного 30 вересня 2016 року та затвердженого директором ПП\~«ТернопільКомСервіс», [PERSON] з 09 червня 2015 року виїхав за кордон і не проживає за адресою: [INFO], кім. 322, м. Тернопіль, про що стверджують сусіди: [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Відповідно до ч. 1\~ст. 71 ЖК УРСР\~при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Випадки, у яких жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім'ї понад шість передбачені ч. 3 ст. 71 ЖК УРСР. Відповідно до\~ ст.\~72 ЖК УРСР\~визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Згідно п. 10\~Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12 квітня 1985 року «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України»\~у справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст.71 ЖК), необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім'ї тощо) суд може продовжити пропущений строк. При цьому судом не здобуто жодних доказів про поважність причин відсутності відповідача у спірному приміщенні понад шість місяців. За вказаних обставин судом установлено, що відповідач [PERSON] відсутній у кімнаті № 322, буд. № 35 по вул. Збаразька у м. Тернопіль понад шість місяців без поважних на це причин, тому відповідно до ч. 1\~ст. 71 ЖК УРСР втратив право на користування спірним житлом. Разом з тим, вимоги позивача про примусове зняття відповідача з реєстраційного обліку у вказаному приміщенні та зобовязання відділ ВГІРфО Тернопільського МВ УМВС України в Тернопільській області зняти останнього з реєстрації місця проживання за вказаною адресою, до задоволення не підлягають, виходячи з наступних підстав. Так, відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи, крім інших підстав, здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою Згідно абз. 3 п. 34 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (наприклад, статті 71, 72, 116, 156 ЖК УРСР; стаття 405 ЦК), а саме від вирішення однієї із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення; про позбавлення права користування жилим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою. Таким чином, рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, є підставою для зняття такої особи з реєстрації місця проживання. Відповідно до ст. 88 ЦПК України\~із відповідача [PERSON] в користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 551,20 гривень. На підставі наведеного, відповідно до ст. ст. 71, 72 ЖК УРСР,

Outcome: partial