Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-15 00:00:00

Позивач [PERSON] у квітні 2018 року звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини, в якому просила стягнути аліменти на її користь на її утримання у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача, починаючи стягнення з 20.04.2018 року, до досягнення дитиною [PERSON], [INFO], трьох років. В обґрунтування вимог позивач вказала, що з відповідачем [PERSON] вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з 21.04.2015 року. Від вказаного шлюбу мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні; сімейно-шлюбних стосунків сторони не підтримують. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дружини не надає, є працездатним, працевлаштованим, вона здійснює догляд за малолітнім сином, потребує допомоги, тому позивач просить позов задовольнити повністю. Ухвалою суду від 01.06.2018 року відкрито провадження по даній справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 16.08.2018 року до суду надійшло клопотання від позивача [PERSON] про розгляд справи без її участі, позовні вимоги позивач підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про місце та час слухання справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Відповідач не подав відзив. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність позивача та відповідача на підставі наявних у справі даних і доказів. Фіксація судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалась відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач з відповідачем з 21.04.2015 року перебувають в зареєстрованому шлюбі (а.с.8 - ксерокопія свідоцтва про шлюб). Від шлюбу сторони мають спільного сина [PERSON], [INFO], який проживає з матір'ю та знаходиться на її утриманні (а.с.10-11 - договір оренди житла; а.с.9 - ксерокопія свідоцтва про народження). Відповідно до ч.1 ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Згідно з ч.2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ч. 4 ст. 84 СК України право на утримання має вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Таким чином, необхідною умовою утримання дружини, з якою проживає дитина, є можливість чоловіка надавати матеріальну допомогу. Визначаючи розмір аліментів на утримання дружини, суд виходить з того, що відповідач працездатний та працевлаштований, інших утриманців немає. З цих міркувань, виходячи з принципу справедливості та розумності та з урахуванням потреб дружини, можливостей відповідача, суд присуджує кошти (аліменти) на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років у розмірі 1/6 частини від доходу відповідача. Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Доводів про неможливість надання матеріальної допомоги позивачці, відповідач суду не надав, тому є всі підстави для стягнення з нього аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку. Також суд зазначає, що позивач не надала суду доказів на підтвердження того, що відповідач у справі може надавати матеріальну допомогу у визначеному нею розмірі - 1/4 частина всіх видів заробітку (доходу) щомісячно. Тому, суд вважає взадоволенні інших вимог позивачу відмовити за необґрунтованістю. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 704,80 гривень. Згідно ст. 430 ч.1 п.1 ЦПК України зазначене рішення суду підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного та

Outcome: partial