Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначила наступне. З 08 листопада 1997 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають повнолітню доньку [PERSON] , [INFO] Спільне життя між сторонами не склалося через різні погляди на подружні відносини, спільне життя та ведення спільного господарства. З 2014 року сторони спільно не проживають. Позивач вважає, що возз`єднання сім`ї неможливо, тому підтримувати сімейні відносини сенсу немає. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 18 січня 2021 року позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження на 16 лютого 2021 року 10.00 год. У судове засідання сторони, повідомлені своєчасно та належним чином, не з`явилися подали заяви про розгляд справи без їх участі. Відповідач у своїй заяві позовні вимоги визнав, зазначив, що спір про поділ майна між сторонами відсутній, просив позов задовольнити. Оскільки сторони у судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису згідно зі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснюється. Судом встановлено, що з 08 листопада 1997 року [PERSON] (до шлюбу [PERSON] ), [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , перебувають у зареєстрованому Балашовським міським відділом РАГС Саратовської області шлюбі, про що вчинено актовий запис за № 578 Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно зі ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст.110 Сімейного Кодексу України). Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, у відповідності до ст. 110 СК України, яка передбачає можливість пред`явлення одним з подружжя позову про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них. Аналізуючи докази у справі, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Відповідно до ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 2 ст. 115 Сімейного кодексу України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. У зв`язку із задоволенням основної вимоги, з відповідача на користь позивача відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, необхідно стягнути судовий збір у розмірі 840, 80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved