Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-16 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] , через представника адвоката Куцоконь В.В., звернулася до суду з позовом до Старосинявської селищної ради, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про визнання недійсним державного акту на право приватної власності на землю про визнання недійсним державного акту на право приватної власності на землю. В обґрунтування позову позивач зазначає, що вона має право на Ѕ частку у праві спільної часткової власності на житловий будинок [ADDRESS] . Це право вона отримала на підставі рішення Старосинявського районного суду від 17.12.1987 року у справі за її позовом до [PERSON] про поділ житлового будинку як спільного майна подружжя, право власності зареєстровано в Хмельницькому БТІ 21.01.1988 року. Право на іншу Ѕ частки мав [PERSON] , який помер [INFO] , після його смерті в порядку спадкування та поділу спадкового майна це право набули відповідачі [PERSON] з часткою ј у праві власності на будинок, [PERSON] та [PERSON] з частками по 1/8. На ім?я [PERSON] 24.09.1994 року Старосинявською селищною радою видано Державний акт на право приватної власності на землю та йому було передана у приватну власність вся земельна ділянка площею 0,23 га по [ADDRESS] , на якій розташовано згаданий будинок, в тому числі 0,05 га для обслуговування житлового будинку та 0,18 га для ведення особистого підсобного господарства. При цьому, було порушено права іншого співвласника будинку позивача [PERSON] на володіння, користування та приватизацію земельної ділянки у розмірі пропорційному її частці у праві власності на домоволодіння та користування будинком. Тому позивач, з метою захисту своїх прав просить відповіднодо вимог ст.. 152 ЗК України Державний акт на право приватної власності на землю серії ХМ № 00008 від 24.05.1994 року на земельну ділянку площею 0,10 га, для обслуговування житлового будинку, який виданий [PERSON] , визнати недійсним. Ухвалою Старосинявського районного суду від 14 вересня 2021 року підготовче провадження у справі закрито та призначено розгляд справи по суті. У\~судовому засіданні\~ представник позивача \~ адвокат\~Куцоконь В.В. позовні\~вимоги підтримав в повному обсязі, позов просив задовольнити. Представник відповідача Старосинявської селищної ради у судове засідання не з`явився, однак подав заяву про розгляд справи без участі представника. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, однак попередньо направив до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнав у повному обсязі та не заперечив щодо задоволення позовних вимог. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, хоча про час і місце розгляду справи повідомлена судом належним чином, відзив на позов не подавала, клопотань не заявляла, про причини неявки суд не повідомила. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши учасників судового провадження, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, з огляду на наступне. Як встановлено судом та вбачається із матеріалів справи, на підставі рішення Старосинявського районного суду від 17 грудня 1987 року про поділ майна подружжя позивач [PERSON] є власником 1/2 частини житлового будинку з надвірними прибудовами [ADDRESS] , а власником іншої 1/2 частини є [PERSON] (а.с. 7-9) Право власності на 1/2 частину житлового будинку з надвірними прибудовами [ADDRESS] на підставі вказаного рішення суду зареєстровано за [PERSON] Хмельницьким БТІ 21.01.1988 року за реєстровим номером 724. (а.с. 9 зв.) Згідно повідомлення Хмельницького БТІ №730885 від 04.08.2021 року право власності на будинок [ADDRESS] зареєстровано за в частці по Ѕ за [PERSON] на підставі рішення суду від 17.12.1987 та за [PERSON] на підставі свідоцтва від 18.09.1981. (а.с.10) Згідно рішення Старосинявської селищної ради народних депутатів від 15.10.1993 року №8 передано у приватну власність безоплатно земельну ділянку для обслуговування будинку по [ADDRESS] [PERSON] . (а.с.19) На підставі вказаного рішення на ім?я [PERSON] 28.09.1994 року видано державний акт на право приватної власності на землю ХМ № 00016, згідно якого йому передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,23 га для обслуговування житлового будинку в розмірі 0,05 га, ведення особистого підсобного господарства 0,18 га., державний акт зареєстровано в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 10. (а.с.17) Рішенням №2 сесії Старосинявської селищної ради від 21.09.1992 року вул. Червоноармійська в смт Стара Синява була перейменована на вул. Сковороди, що підтверджується довідкою № 3590 від 26.10.2017 року, виданою виконкомом Старосинявської селищної ради. [PERSON] помер [INFO] , що стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданим 23.11.2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Старосинявського районного управління юстиції у Хмельницькій області. Згідно матеріалів спадкової справи №209-2015 року, відкритої після смерті [INFO] [PERSON] , судом встановлено, що державним нотаріусом Старосинявської державної нотаріальної контори видано свідоцтва про право на спадщину за заповітом, спадщина складається з Ѕ частки у праві власності на житловий будинок [ADDRESS] . Спадкоємцями зазначеного майна померлого [PERSON] (Ѕ частки будинку) є [PERSON] в Ѕ частці, [PERSON] та [PERSON] , який помер [INFO] , в ј частці кожен. (а.с. 125, 126) Як встановлено з матеріалів спадкової справи №16/2020 відкритої після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , спадкоємці [PERSON] та [PERSON] уклали договір про поділ спадщини із внесеними змінами. 03.12.2020 року [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/8 частку у праві власності на житловий будинок [ADDRESS] . Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна індексний номер 274895513 від 15.09.2021 року, право власності на житловий будинок з господарськими будівлями за адресою [ADDRESS] зареєстровано за: [PERSON] 1/8 частка на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом 1677, виданого 03.12.2020 року; [PERSON] ј частка на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом 1117, виданого 05.11.2020 року; [PERSON] 1/8 частка на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом 1120, виданого 05.11.2020 року. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Стаття 16 Цивільного кодексу України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Так, згідно ч.ч. 1, 2 ст. 6 ЗК України 1990 року (чинного на час видачі державного акту) громадяни України мають право на одержання безоплатно у власність земельних ділянок для: ведення селянського (фермерського) господарства; ведення особистого підсобного господарства; будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель (присадибна ділянка); садівництва; дачного і гаражного будівництва. Передача розташованих на території міст земельних ділянок у власність громадян належала до відання міських Рад народних депутатів (ст.ст. 10, 17 ЗК України 1990 року, ст.ст. 19, 35, 42 чинного на час передачі ділянки Закону України «Про місцеві Ради народних депутатів та місцеве і регіональне самоврядування»). Відповідно до цільового призначення всі землі України поділяються на: землі сільськогосподарського призначення; землі населених пунктів (міст, селищ міського типу і сільських населених пунктів); землі промисловості, транспорту, зв`язку, оборони та іншого призначення; землі природоохоронного, оздоровчого, рекреаційного та історико-культурного призначення; землі лісового фонду; землі водного фонду; землі запасу (ч. 1 ст. 2 ЗК України 1990 року). Громадянам за рішенням сільської, селищної, міської Ради народних депутатів передаються у власність або надаються в користування земельні ділянки для будівництва та обслуговування індивідуальних жилих будинків, господарських будівель, гаражів і дач. Частинами першою, другою\~статті 30 ЗК України 1990 року\~передбачено, що при переході права власності на будівлю і споруду разом з цими об`єктами переходить у розмірах, передбачених\~статтею 67 цього кодексу, і право власності або користування земельною ділянкою без зміни її цільового призначення і, якщо інше не передбачено у договорі відчуження-будівлі та споруди. При переході права власності громадян на жилий будинок і господарські будівлі та споруди до кількох власників, а також при переході права власності на частину будинку у разі неможливості поділу земельної ділянки між власниками без шкоди для її раціонального використання земельна ділянка переходить у спільне користування власників цих об`єктів. Порядок розпорядження і використання земельних ділянок громадянам, яким жилий будинок, господарські будівлі і споруди належать на праві спільної (часткової або сумісної) власності, врегульовано ст. 42 ЗК України 1990 року. Згідно цієї норми громадяни, яким жилий будинок, господарські будівлі та споруди і земельна ділянка належать на праві спільної сумісної власності, використовують і розпоряджаються земельною ділянкою спільно. Отже, у [PERSON] та [PERSON] у зв`язку із виникненням у 1988 році спільної часткової власності на житловий будинок [ADDRESS] ) виникло і спільне (часткове) користування земельною ділянкою, на якій він був розміщений, тому земельна ділянка могла бути приватизована обома співвласниками житлового будинку. Проте, земельна ділянка у 1993 році була передана у власність [PERSON] з порушеннями, оскільки її передача відбулася без встановлення кола осіб, які мали на неї право (співвласниками житлового будинку [ADDRESS] ). Отже, орган місцевого самоврядування, використовуючи надані йому чинним на той час Земельним кодексом України повноваження на передачу у власність громадян земельних ділянок, допустив порушення ст.ст. 6, 17, 42, 56, 67 ЗК України 1990 року. Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Також відповідно до\~ст. 21 ЦК України, суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Вказана норма кореспондується із\~ст. 152 ЗК України, відповідно до якої, захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів. Відповідно до правової позиції, яка викладена в постанові Верховного суду України від 22 травня 2013 року в справі № 6-33цс13, державні акти на право власності на земельні ділянки є документами, що посвідчують право власності й видаються на підставі відповідних рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень. У спорах, пов`язаних із правом власності на земельні ділянки, недійсними можуть визнаватися як зазначені рішення, на підставі яких видано відповідні державні акти, так і самі акти на право власності на земельні ділянки. Визнання недійсними державних актів на право власності вважається законним, належним та окремим способом поновлення порушених прав у судовому порядку. Враховуючи вищенаведене, а також те, що відповідачі визнали позовні вимоги, що не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб, суд приходить до висновку, що права позивача підлягають до захисту шляхом визнання недійсним Державного акту на право приватної власності на землю серії ХМ 00016, виданий Старосинявською селищною Радою народних депутатів 28.09.1994 р. [PERSON] на земельну ділянку площею 0,23 га, що розташована по [ADDRESS] . На підставі викладеного,

Outcome: approved