Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-07 00:00:00

Позивач [PERSON] у липні 2015 р. звернувся до суду з вказаним вище позовом, посилаючись на те, що він працює на посаді заступника начальника відділу з питань надзвичайних ситуацій Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації та має 9 ранг державного службовця. 29.07.2015 р. позивачу стало відомо, що відповідач [PERSON] 28.07.2015 р. звернувся на прийомі громадян до Голови Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації з заявою, де зазначає обставини, що не відповідають дійсності та порочать його звання державного службовця та ганьблять його в очах керівництва та працівників Адміністрації. Так, у своїй заяві відповідачем зазначено, що позивач виключає світло в квартирі [ADDRESS], перебуваючи в стані алкогольного спяніння, викликає міліцію з приводу зясування обставин, на підставі яких у вказаній вище квартирі проживає [PERSON], а також, що 06.06.2015 р. позивач нібито штовхнув [PERSON], внаслідок чого вона впала і зламала ногу. На підставі вищевикладеного позивач просить суд зобовязати відповідача спростувати недостовірну інформацію, що була зазначена ним 28.07.2015 р. в заяві на імя Голови Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації, шляхом подання відповідної заяви. Позивач в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та просив у їх задоволенні відмовити в повному обсязі, у звязку з їх безпідставністю. Суд, заслухавши сторін та дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. В судовому засіданні встановлено, що на підставі Розпорядження Голови Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації № 253-к від 22.05.2015 р. позивач [PERSON] призначений за конкурсом на посаду заступника начальника відділу з питань надзвичайних ситуацій з 22.05.2015 р. та має 9 ранг державного службовця (а.с. 7). Встановлено, що відповідач [PERSON] 28.07.2015 р. звернувся з заявою до Голови Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації, в якій виклав наступні обставини: [PERSON] виключає світло на лічильнику, виганяє бабу з кімнати на вулицю, часто приходить додому в нетверезому стані та викликає міліцію, 06.06.2016 р. штовхнув бабу, внаслідок чого вона впала та зламала ногу (а.с. 8-9). Згідно ч. 1 ст. 277 ЦК України, фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім'ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Відповідно до ч. 2 п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 р. № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи, під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв'язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі. Позивач [PERSON] в обґрунтування позовних вимог зазначає, що взагалі не вживає алкогольні напої, та оскільки є державним службовцем надав Сертифікат про проходження профілактичного наркологічного огляду 10.04.2015 р., відповідно до якого протипоказання на призначення на посаду, повязану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування не виявлено. Строк дії даного сертифікату до 10.04.2017 р. Відповідач [PERSON], в супереч ст. 60 ЦПК України, не надав суду доказів в підтвердження викладених ним у заяві обставин, щодо постійного перебування позивача [PERSON] в стані алкогольного спяніння. У звязку з чим, суд приходить до висновку, що зазначені відповідачем [PERSON] у заяві від 28.07.2015 р. відомості щодо постійного перебування позивача [PERSON] в стані алкогольного спяніння, є недостовірними, а тому підлягають спростуванню. Згідно ч. 4 ст. 277 ЦК України, спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію. Відповідно до п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 р. № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», відповідно до статей 94, 277 ЦК фізична чи юридична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. При цьому, вимоги позову про спросутванні недостовірної інформації, викладеної відподвіачем у своїй заяві від 28.07.2015 р., а саме: «виключає світло в квартирі [ADDRESS], викликає міліцію з приводу зясування обставин, на підставі яких у вказаній вище квартирі проживає [PERSON], а також, що 06.06.2015 р. [PERSON] нібито штовхнув [PERSON], внаслідок чого вона впала і зламала ногу», задоволенню не підлягають, оскільки позивач [PERSON], всупереч ст. 60 ЦПК України, в судовому засіданні не надав жодного доказу в спросутвання вказаних вище відомостей та обставин. Відповідно до ч. 2 ст. 10 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Відповідно до ч. 2 ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Таким чином, враховуючи встановлені в судовому засіданні обставини та дослідженні матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позивач частково довів позовні вимоги, а тому позов підлягає частковому задоволенню.

Outcome: partial