Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-21 00:00:00

Позивач [PERSON] у грудні 2014 року звернувся до Першотравневого районного суду м.Чернівці з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. Посилався на те, що він є основним наймачем квартири [ADDRESS]. Крім нього за вказаною адресою зареєстрована і його колишня дружина [PERSON] Разом з тим, відповідачка ще у 1990 року виїхала з України на постійне місце проживання до Німеччини. Протягом цього часу [PERSON] жодного разу не навідувалась до квартири №10 та в ній за вказаний період часу не проживала. Зазначає, що реєстрація місця проживання відповідачки [PERSON] в квартирі створює йому ряд перешкод. Зокрема, відповідачка не приймає участі у витратах по утриманню квартири в частині сплати всіх передбачених комунальних платежів, які нараховуються відповідно до кількості зареєстрованих мешканців у квартирі. Вказана обставина суттєво впливає на його фінансове становище. У звязку із цим, просив позов задовольнити та визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням квартирою №10 у будинку №51 по вул.О.Кобилянської в м.Чернівці. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений судом про місце та час розгляду справи. Від нього через канцелярію суду надійшла заява в якій він просив слухати справу у його відсутність. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просила їх задовольнити. У разі неявки в судове засідання відповідачки, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не зявилася, незважаючи на те, що належним чином була повідомлена про час і місце розгляду справи через публікацію в пресі оголошення. Причину своєї неявки суду не повідомила. Згідно вимог ч.4 ст.169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ст.224 ч.1 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи зазначені вище вимоги закону, а також те, що позивач не заперечував проти розгляду справи у відсутність відповідачки, суд вважає, що по справі слід постановити заочне рішення. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав: Так, судом встановлено, що позивач [PERSON] є основним квартиронаймачем квартири [ADDRESS], що підтверджується довідкою про склад сім»ї від 12.02.2015 року (а.с.22). Відповідно до ч.2 статті 64 ЖК України до членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Згідно довідки про склад сім»ї, у спірній квартирі окрім позивача зареєстрована також його колишня дружина [PERSON] (а.с.22,23). Статтею 71 ЖК України передбачено, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, то цей термін може бути продовжений наймодавцем, а у разі спору - судом. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у постанові «Про деякі питання, які виникають в практиці застосування судами ЖК України» № 2 від 12.04.1985р., у справах про визнання наймача або членів його сім'ї такими, що втратили право користування житловим приміщенням, необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені терміни. У разі поважності причини відсутності (знаходження у відрядженнях, у осіб, що потребують догляду і т.д.), суд може подовжити пропущений термін. Як вбачається із актів КЖРЕП №9 від 17 грудня 2002 року, 08 серпня 2003 року, 19 лютого 2008 року та 12 лютого 2015 року, складених у присутності понятих, відповідачка [PERSON] у №10 по вул.О.Кобилянської, 51 в м.Чернівці більше двох років не проживає (а.с.5-6,9,24). При цьому судом не було здобуто належних та допустимих доказів з приводу того, що відповідачка відсутня у спірній квартирі з поважних причин і їй створювалися перешкоди у користуванні житлом. Статтею 72 ЖК України визначено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки провадиться в судовому порядку. Таким чином, дослідивши та проаналізувавши в сукупності письмові докази, враховуючи наведені вище норми закону, а також фактичні обставини справи, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог [PERSON] щодо визнання [PERSON], такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Outcome: approved