Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування, в якому зазначила, що [INFO] померла її мати - [PERSON] . Після її смерті залишилася спадщина у виді ј частки квартири [ADDRESS] . Спадкоємцями першої черги після смерті матері є позивач, її батько [PERSON] та брат - [PERSON] . Позивач та батько фактично прийняли спадщину, оскільки на день смерті були зареєстрованими зі спадкодавцем, але спадщину не оформили. Брат спадщину не прийняв та приймати її не збирається. [INFO] помер [PERSON] . Після його смерті залишилось спадкове майно у виді ј частки квартири [ADDRESS] , що належала йому на праві власності, а також у виді 1/8 частки зазначеної квартири, яку батько фактично прийняв після смерті [PERSON] , але не встиг оформити. Спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] є позивач та [PERSON] , який спадщину не прийняв та приймати не збирається, про що склав відповідну заяву. 07 квітня 2020 року позивач звернувся до державного нотаріуса Першої покровської державної нотаріальної контори, який виконує обов`язки державного нотаріуса Авдіївської державної нотаріальної контори, із заявами про прийняття спадщини, а брат звернувся із заявою про те, що на спадщину він не претендує, із продовженням строку для прийняття спадщини до суду звертатися не буде. 11 квітня 2020 року державним нотаріусом Першої покровської державної нотаріальної контори, який виконує обов`язки державного нотаріуса Авдіївської державної нотаріальної контори було надано дві постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, мотивуючи свої відмови тим, що нотаріус не може отримати інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно шляхом безпосереднього доступу до нього, оскільки така інформація відсутня в даному реєстрі. Заявником також не надано відомості, що містяться на паперовому носії інформації, а саме: будь-яка архівна довідка з реєстрових книг, ведення який здійснювало Державне комунальне підприємство Бюро технічної інвентаризації м. Донецька, так як на теперішній час БТІ розміщено на тимчасово окупованій території України. На підставі вищевикладеного, позивач просить суд визнати за ним право власності на Ѕ частку квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , та після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . В підготовче судове засідання позивач не з`явився, надав до суду заяву з проханням розглядати справу у його відсутність. Відповідач [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи , надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, в якій зазначив, що позовні вимоги визнає в повному обсязі. Представник відповідача - ВЦА м. Авдіївка Донецької області - в підготовче судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, в якій зазначив, що не заперечує проти задоволення позовних вимог. Суд, дослідивши матеріали справи , приходить до наступних висновків. Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно із копією свідоцтва про право власності на житло від 09 березня 1996 року, виданого виконавчим комітетом Авдіївської міської Ради Народних депутатів, квартира [ADDRESS] належить [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] в рівних частках. [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 03 червня 2006 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Авдіївського міського управління юстиції Донецької області. [INFO] помер [PERSON] , відповідно до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 05 січня 2008 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Авдіївського міського управління юстиції Донецької області. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Частиною 1 ст. 1261 ЦК України визначено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У відповідності до копії свідоцтва про одруження [NUMBER] , виданого 29 липня 1961 року Очеретинською селищною радою Сталінської області, [PERSON] є чоловіком [PERSON] . Згідно з копією свідоцтва про народження [NUMBER] , виданого 06 липня 1962 року Авдіївським міським бюро ЗАГС Донецької області, [PERSON] є сином [PERSON] та [PERSON] . Як вбачається з копії свідоцтва про народження [NUMBER] , виданого Авдіївським міським бюро ЗАГС Донецької області, [PERSON] є дочкою [PERSON] та [PERSON] . [INFO] [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] , після чого дружині присвоєно прізвище [PERSON] , згідно із копією свідоцтва про укладення шлюбу [NUMBER] , виданого 29 серпня 1992 року Авдіївським міським бюро ЗАГС Донецької області. Частиною 3 ст. 1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. [PERSON] як спадкоємець за законом, звернулася до державного нотаріуса Авдіївського міського нотаріального округу із заявою про прийняття спадщини. [PERSON] подав заяву про відмову від прийняття спадщини. Як передбачено п.4.18 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, який затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року №296/5, якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, нотаріус отримує інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно шляхом безпосереднього доступу до нього. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. З матеріалів справи вбачається, що постановами державного нотаріуса Першої покровської державної нотаріальної контори, який виконує обов`язки державного нотаріуса Авдіївської державної нотаріальної контори, від 11 квітня 2020 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] та [PERSON] , оскільки нотаріус не може отримати інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно шляхом безпосереднього доступу до нього, оскільки така інформація відсутня в даному реєстрі. Заявником також не надано відомості, що містяться на паперовому носії інформації, а саме: будь-яка архівна довідка з реєстрових книг, ведення який здійснювало Державне комунальне підприємство Бюро технічної інвентаризації м. Донецька, так як на теперішній час БТІ розміщено на тимчасово окупованій території України. Таким чином, судом встановлено, що позивач звернувся до нотаріуса для отримання свідоцтва про права на спадщину та не отримав його через відсутність даних про державну реєстрацію нерухомого майна. Згідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право власності на спадок видається за письмовою заявою спадкоємцями, які прийняли спадок в порядку встановленим цивільним законодавством; у разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадок особа може звернутись в суд за правилами позовного провадження. Відповідно до ст. 328 Цивільного кодексу України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із угод. Згідно з статтею 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Передумовою для застосування ст.392 ЦК України є відсутність іншого, окрім судового, шляху для відновлення порушеного права. Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] прийняла спадщину після смерті [PERSON] та [PERSON] та звернулась до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтв про право на спадщину за законом, однак у встановленому порядку не отримала їх та не має можливості підтвердити право власності крім як шляхом звернення до суду. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved