Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-12 00:00:00

Позивач - [PERSON] звернулася з позовом про стягнення з відповідача - [PERSON] аліментів на утримання малолітньої дитини - [PERSON], [INFO], в розмірі ? частки заробітку (доходу) відповідача щомісяця, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що сторони проживали у зареєстрованому шлюбі, від якого у сторін народилася спільна дитина - [PERSON], [INFO]. Шлюб між сторонами розірвано 05.03.2009 року, про що Дніпровським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві вчинено актовий запис №190. Після розірвання шлюбу дитина залишилася проживати з матір»ю. Спільної домовленості про матеріальне утримання дитини сторони не досягли, фактичне місцезнаходження і проживання відповідача позивач не знає, добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини відповідач не надає, що у сукупності і стало підставою для звернення позивачки до суду з позовом про стягнення аліментів. Підтримавши позовні вимоги з вищенаведених підстав, позивач просила їх задовольнити, у випадку неявки відповідача в судове засідання не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце судових засідань у справі розгляду справи повідомлявся судом відповідно до вимог ст. 74 ЦПК України, в тому числі й шляхом надання оголошення про його виклик в пресі, - вважається належним чином повідомленим про розгляд справи. Згідно ст. 224 ЦПК України, суд, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За згодою позивача суд ухвалив про заочний розгляд справи, - на підставі наявних доказів. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх тверджень або заперечень, крім обставин, передбачених ст.. 61 цього Кодексу. З наданих позивачем доказів судом встановлено, що сторони є батьками [PERSON], [INFO] (а.с. 3). Шлюб між сторонами розірвано 05.03.2009 року, про що Дніпровським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві вчинено актовий запис №190 (а. с. 2) Після розірвання шлюбу сторін дитина залишилася проживати з позивачем за адресою: [ADDRESS]. Доводи позивача про те, що відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, не спростовані належними і допустимими доказами. Згідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Враховуючи положення ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України, - при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1)стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2)стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3)наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, доньки, сина; 4)інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи те, що відповідач є батьком дитини, має обов'язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття, в матеріалах справи відсутні докази того, що відповідач є непрацездатною особою, розмір аліментів слід визначити у ? частці від його щомісячного заробітку (доходу), починаючи з дня звернення позивача до суду (18.05.2015 р.) і до досягнення дитиною повноліття. За таких обставин, позов про стягнення аліментів підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача необхідно стягнути судовий збір в розмірі 243, 60 грн. у дохід держави, оскільки позивач при зверненні до суду була звільнена від їх сплати.

Outcome: approved