Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-17 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] звернулася у Придніпровський районний суд м. Черкаси з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Свої позовні вимоги мотивує тим, що від цивільного шлюбу мають доньку - [PERSON], [INFO], про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Придніпровському району міста Черкаси реєстраційної служби Черкаського міського управління юстиції зроблено відповідний запис за № 1341 від 04.11.2014 року, серія І-СР №203384, яка на даний момент проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Добровільно про сплату аліментів з відповідачем домовитись не вдалося. \~ \~ \~ \~На підставі вищевикладеного просить суд, - стягнути з [PERSON] на свою користь аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], у розмірі 3000 грн. щомісячно з урахуванням індексації, до досягнення донькою повноліття. Ухвалою суду від 26 грудня 2018 у справі відкрито провадження та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Сторонам визначено строк для подання заяв по суті справи. 08 лютого 2019 року, на виконання вимог ст. 278 ЦПК України, відповідач [PERSON] надав до суду письмовий відзив на позовну заяву, який мотивовано тим, що він ніколи не ухилявся від утримання доньки і добровільно без будь-якого примусу, за домовленістю з позивачем постійно перераховував кошти на вказаний [PERSON] банківський рахунок. Зазначив, що він є фізичною особою підприємцем і його дохід за 2018 рік склав 82500 гривень, тож вважає, що повинен сплачувати аліменти, виходячи з свого заробітку. Крім того, вказує, що він одружений вдруге, і допомагає своїй дружині [PERSON] утримувати її доньку Петрову Дар*ю Олексіївну, [INFO], також змушений утримувати своїх хворих батьків, надавати їм матеріальну допомогу в оплаті їх лікування. Згоден сплачувати аліменти в розмірі 1500 грн. щомісячно. В судовому засіданні позивач - [PERSON] позовні вимоги підтримала та просила задовольнити заявлені позовні вимоги у повному обсязі. Додатково суду пояснила, що вона працює неофіційно і її дохід складає близько 4000 грн. в місяць, проте цих коштів не вистачає на утримання доньки, якій чотири роки і вона потребує більшого матеріального забезпечення для повноцінного розвитку. Не погодилась із пропозицією відповідача на розмір аліментів 1500-1800грн. щомісяця. В судовому засіданні відповідач [PERSON]Р та його представник адвокат [PERSON] позовні вимоги визнали частково, вказуючи, що [PERSON] не оспорює своє батьківство щодо доньки [PERSON] і від самого її народження допомагав утримувати доньку, про що є відповідні квитанції про перерахування коштів. Дійсно, донька проживає з матірю і він не заперечує проти утримання доньки, проте сума аліментів 3000 грн. є для нього непосильною та надто завищеною, оскільки він перебуває в іншому шлюбі, де на його утриманні перебуває теж донька дружини. Крім того, зазначає, що він допомагає своїм батькам з витратами на їх лікування. Його дохід в місяць за 2018 рік склав близько 6000-7000 грн. і він має можливість сплачувати аліменти в сумі 1800 грн. щомісячно. Заслухавши пояснення позивача, відповідача та його представника, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи в їх сукупності, всебічно, повно та обєктивно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено у судовому засіданні, що [PERSON] та [PERSON] мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується даними свідоцтва про народження ([PERSON] І-СР № 203384 від 04.11.2014). Батьком дитини записаний відповідач. Спору щодо батьківства між сторонами немає. Судом також встановлено, що сторони разом не проживають і їхня спільна дитина проживає з матірю. Позивач не має можливості самостійно утримувати неповнолітню дитину. Крім того, при прийнятті рішення по справі, суд враховує той факт, що відповідач є працездатним, є фізичною особою-підприємцем (свідоцтво про державну реєстрацію ФОП від 29.01.2008 року, свідоцтво про сплачу єдиного податку серія Ж №561411), працює та отримує регулярний дохід (податкова декларація ФОП за 2018 рік), має іншу сім*ю (свідоцтво про шлюб серія 1-ОК №210421, актовий запис №1004 від 17.12.2016 року); надавав кошти позивачеві на утримання дочки, про що свідчать квитанції Приватбанк, з чим погодилась і сама позивач. Також суд враховує його думку про часткове визнання заявлених позовних вимог в сумі 1800 грн. Відповідно до ст. 55 Конституції України та ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України). Способи захисту визначені Сімейним Кодексом України. Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ч. ч. 3, 4 ст. 77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України). Згідно із ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Частиною першою ст. 12 вказаного Закону визначено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989\~року, - держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Аліменти це обовязок утримання у визначених законом випадках одним членом сімї інших, які потребують цього. За положеннями ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобовязані піклуватися про здоровя дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. За приписами ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 181 СК України, способи виконання батьками обовязку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Статтею 182 СК України визначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я\~та матеріальне\~становище дитини; стан\~здоров'я\~та матеріальне\~становище платника\~аліментів; наявність\~у платника\~аліментів інших\~дітей,\~непрацездатних чоловіка,\~дружини,\~батьків,\~дочки,\~сина; наявність\~на праві\~власності,\~володіння та/або\~користування у\~платника аліментів\~майна та\~майнових прав,\~у тому\~числі рухомого\~та нерухомого\~майна,\~грошових коштів,\~виключних прав\~на результати\~інтелектуальної діяльності,\~корпоративних прав; доведені\~стягувачем аліментів\~витрати платника\~аліментів,\~у тому\~числі на\~придбання нерухомого\~або рухомого\~майна,\~сума яких\~перевищує десятикратний\~розмір прожиткового\~мінімуму для\~працездатної особи,\~якщо платником\~аліментів не\~доведено джерело\~походження коштів; інші\~обставини,\~що мають\~істотне значення.\~Розмір аліментів\~має бути\~необхідним та\~достатнім для\~забезпечення гармонійного\~розвитку дитини. Мінімальний\~гарантований розмір\~аліментів на\~одну дитину\~не може\~бути меншим,\~ніж 50\~відсотків прожиткового\~мінімуму для\~дитини відповідного\~віку. Мінімальний\~рекомендований розмір\~аліментів на\~одну дитину\~становить розмір\~прожиткового мінімуму\~для дитини\~відповідного віку\~і може\~бути присуджений\~судом у\~разі достатності\~заробітку (доходу)\~платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Крім того,\~суд за\~заявою одержувача\~визначає розмір\~аліментів у\~твердій грошовій\~сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період (ч.ч. 1, 2 ст. 184 СК України). За положеннями ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. При визначенні розміру аліментів враховуються такі доходи платника аліментів як: основна заробітна плата, усі види доплат і надбавок до заробітної плати, премії та винагороди, пенсії, стипендії, допомоги по безробіттю, дивіденди та інші доходи, що передбачені Постановою Кабінету Міністрів України від 26 лютого 1993 року № 146 «Про перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб». Законом України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» визначено, що прожитковий мінімум для дітей вікoм до 6 років становить: з 1 січня 2019 року 1626 гривень, з 1 липня - 1699 гривень, з 1 грудня - 1779 гривень. Отже, встановлені під час розгляду справи обставини, наявні та досліджені докази не дають суду підстав для повного задоволення заявлених позовних вимог. Враховуючи працездатність відповідача, розмір доходів, наміри утримувати спільну з позивачем дитину, часткове визнання ним позову, а також принцип рівності прав та обовязків батьків щодо дитини, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги частково, визначивши розмір аліментів 1800 грн. 00 коп. щомісяця, що є достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. При цьому, доводи відповідача про утримання ним дитини його дружини, жодним чином не підтверджені. На основі повно і всебічно зясованих обставин, на які посилався позивач, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний звязок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про можливість часткового задоволення позовних вимог, а саме, - слід стягувати з [PERSON] на користь [PERSON], аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO] в розмірі 1800 грн. 00коп. щомісячно, що підлягає індексації відповідно до закону, починаючи з 07.12.2018 року до повноліття дитини. В іншій частині позовних вимог необхідно відмовити. Як на думку суду, таке рішення є справедливим і таким, що постановлене виключно в інтересах неповнолітньої дитини. Відповідно до положень ст. п. 1 ч.1 ст. 430 ЦПК України, рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає до негайного виконання. Крім того, з відповідача слід стягнути судовий збір у дохід держави в сумі 704 грн. 80\~коп., як передбачено ст. 141 ЦПК України та Законом України «Про судовий збір». На підставі викладеного та

Outcome: partial