Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-18 00:00:00

Позивач [PERSON]С, звернувся до суду з позовною заявою до Канівського міськрайонного відділу ДВС ГУЮ у Черкаській області про зняття арешту з майна. Позов мотивує, тим, що позивачу на праві власності належить квартира №67 за адресою: м. Канів, вул. Шевченка, 47, Черкаської області. У вересні 2017 року він дізнався, що 1/3 частина його майна, зокрема, квартира перебуває під арештом на підставі постанови суду № 3-2520. Він звернувся до відповідача з вимогою скасувати та припинити чинність арешту, але отримав відмову у звязку зі знищенням виконавчого провадження. Арешт накладався виходячи з інформації про прізвище, імя та по-батькові боржника та даних його місця проживання, а інші відомості про боржника відсутні. Первинні документи та архівні записи були знищені у виконавчій службі за строком зберігання. Просить суд зняти арешт накладений на підставі постанови державного виконавця ДВС у м. Каневі та Канівському р-ні від 26.01.2016 на 1/3 частину квартири №67 за адресою: м. Канів, вул. Шевченка, 47, Черкаської області. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, до суду надійшла заява про розгляд справи без його участі, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Представник Канівського міськрайонного відділу ДВС ГУЮ у Черкаській області [PERSON] в судове засідання не зявилася, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, за наявними в справі матеріалами. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовна заява підлягає до задоволення, з наступних підстав. Відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за законом, серія НМЕ №134477 від 13.09.2017, зареєстрованого в реєстрі №1723 (а.с.3) вбачається, що спадкоємцем 2/3 часток в праві власності на квартиру №67, що знаходиться в будинку №47 по вул. Шевченка в м. Каневі Черкаської області, після смерті [PERSON], яка померла 22.12.2014 є її син [PERSON], [INFO]. З Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №97125011 від 13.09.2017 ( а.с.7), вбачається, що позивач [PERSON] є власником двокімнатної квартири [ADDRESS]. З Витягу з Реєстру прав власності на нерухоме майно №26064079 від 13.09.2017 (а.с.5) вбачається, що 01.02.2006 року Канівською державною нотаріальною конторою зареєстровано арешт 1/3 частини квартири [ADDRESS], на підставі постанови 1048 Державної виконавчої служби Канівського міськрайонного управління юстиції від 26.01.2006 (а.с.8). З матеріалів справи вбачається, що постанову державного виконавця ДВС у м. Каневі та Канівському р-ні від 26.01.2016 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження винесено на підставі постанови Канівського міськрайонного суду №3-2520 від 20.10.2005 року (а.с.8). Згідно довідки Канівського міськрайонного ВДВС ГТУЮ у Черкаській області №13819 від 19.10.2017 (а.с.18) вбачається, що виконавче провадження під час виконання якого було накладено арешт на 1/3 частини квартири [ADDRESS], що належить [PERSON] знищено. Єдиний державний реєстр виконавчих проваджень функціонує з 2006, але інформація про виконання постанови Канівського міськрайонного суду №3-2520 від 20.10.2005 року про стягнення з [PERSON] штрафу в ньому відсутня. Відповідно до положень ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до положень ч. 1 ст. 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до положень ч.2 ст. 319 Цивільного кодексу України власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. За таких обставин, суд, вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки дані про стягнення штрафу з [PERSON] за постановою Канівського міськрайонного суду №3-2520 від 20.10.2005 року в ЄДРВП відсутні, накладений арешт на 1/3 частину квартири [ADDRESS] обмежує законні права позивача та унеможливлює право розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд. Враховуючи те, що ні відповідач, ні Канівська державна нотаріальна контора, як реєстратор не має визначених законодавством підстав для зняття за заявою позивача заборони на відчуження об'єктів нерухомого майна, позивач позбавлений можливості реалізувати свої права власника нерухомого майна в інший, крім судового захисту, спосіб. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved