Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася з позовом до суду, в якому просить суд винести рішення яким усунути їй перешкоди в користуванні квартирою [ADDRESS] та передачі ключів від даної квартири та вселити її до спірної квартири. Свої вимоги мотивує тим, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом їй належить ? частини квартири №93, що розташована в буд.9 по вул..Кибальчича в м.Києві. Інша частина ? частини квартири належить відповідачу по справі [PERSON] На даний час в спірній квартирі проживає відповідач по справі [PERSON] разом зі своєю родиною, вона позбавлена можливості користуватися своїм майном так - як не може потрапити до спірної квартири без згоди відповідача та членів його родини, також, відповідач змінив замки на вхідних дверях, крім того позивач має намір вселитися до спірної квартири. В судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали, підтвердивши наведені в позові доводи, додатково пояснивши, що відповідач створює перешкоду позивачу у її праві володіння, користування, та розпорядження належної їй на праві власності частиною квартири, а тому її право підлягає захисту в суді, щодо вселення в спірну квартиру, то позивач в судовому засіданні підтвердила той факт, що на даний час вона забезпечена житлом та не має наміру щодо вселення в спірну квартиру, а має намір здійснити відчуження спірного майна та бажає щоб її частку викупив відповідач по справі. В судовому засіданні представник відповідача позов не визнала та пояснила, що позивачу ніхто ніяких перешкод не чинить, остання може вільно зайти до квартири, замки у вхідних дверях спірної квартири відповідач не міняв, ключі від квартири є у позивача, тому права позивача як співвласника спірного майна відповідачем не порушувалися та не обмежувалися, в зв»язку з чим позовні вимоги [PERSON] не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду. Суд, заслухавши пояснення учасників судового процесу, пояснення свідків, дослідивши матеріали справи встановив наступне: Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом [PERSON] на праві власності належить 1/2чавстини квартири [ADDRESS], що складається з 3 -х кімнат загальною площею 69,1 м.кв., житлова площа 42.5 м.кв. Відповідно до довідки ф.3 в квартирі [ADDRESS] наданий час зареєстровані відповідач по справі [PERSON] та його неповнолітні дочки [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] . Згідно до ст.. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Даною спірною квартирою, що перебуває у спільній частковій власності позивача та відповідача користується, розпоряджається ( проживає ) відповідач по справі разом з членами своєї родини. Статтею 3 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст.. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно) яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ст.. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливає місце проживання та місце знаходження майна. Згідно ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власника забезпечується рівні умови здійснення своїх прав. Згідно до ст.. 321 ЦК України, право власності є непорушним . Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Також статтею 358 даного Кодекесу визначено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Якщо договір між співвласниками про порядок володіння та користування спільним майном відповідно до їхніх часток у праві спільної часткової власності посвідчений нотаріально, він є обов'язковим і для особи, яка придбає згодом частку в праві спільної часткової власності на це майно. Як убачається з матеріалів перевірки, що були здійснені Дніпровським управлінням поліції ГУНП у м.Києві між позивачем та відповідача виникають конфлікті ситуації щодо користування спірною квартирою в зв'язку з відсутностью у позивача вільного доступу до спірної квартири №93. В статті 383 ЦК України зазначено, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім»ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Згідно ст.. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод в здійсненні ним права користування і розпорядження своїм майном. Також статтею 11 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. На підставі викладеного суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду так як діями відповідачів порушується право позивача на володіння та користування своїм майном . Що стосується позовної вимоги щодо вселення [PERSON] до спірної квартири, то в цій частині позовні вимоги позивача не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду , так як позивач в судовому засіданні повідомила, що вона не має наміру проживати в спірній квартирі , а бажає, щоб їй було надано вільний доступ до її майна. За вимог ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. З огляду на викладене суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню. Питання судових витрат суд вирішує у відповідності до вимог ст..88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: partial