Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-03 00:00:00

Позивач [PERSON] районна адміністрація Львівської міської ради звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON], в якому просить визнати відповідача таким, що втратив право користування ліжко-місцем у гуртожитку № 2 на вул. Угорській, у м. Львові. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, на обслуговуванні ЛКП «Житловик-С» перебуває будинок № 2 на вул. Угорській у м. Львові. На підставі рішення виконавчого комітету Львівської ради від 09.03.2007 №139 «Про надання гуртожитку для проживання сімей на вул. Угорській, 2 статусу житлового будинку і передача його у власність територіальної громади м. Львова» даному будинку наданий статус житлового. Ухвалою Львівської міської ради від 29.03.2007 №721 «Про прийняття у власність територіальної громади м. Львова відомчого житлового будинку №2 на вул. Угорській від виробничого об'єднання «Полярон» будинок №2 на вул. Угорській» прийнятий у власність територіальної громади м. Львова. Відповідач зареєстрований у гуртожитку без зазначення номера кімнати з 14.02.1986. Під час проведення комісійного обстеження для проведення інвентаризації паспортного обліку працівниками ЛКП «Житловик-С» виявлено, що відповідач зареєстрований, але фактично не проживає за даною адресою понад шість місяців, що підтверджується актами від 28.12.2015, 27.01.2016, 10.02.2016, 16.03.2016. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі, надала пояснення, аналогічні змісту позовної заяви, просила суд таку задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечила. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи шляхом направлення судових повісток рекомендованими листами з повідомленнями про вручення поштового відправлення за адресою реєстрації місця проживання останнього. Однак, рекомендовані листи з судовими повістками, які направлялися за адресою: м. Львів, вул. Угорська, 2, повернуто Сихівському районному суду м. Львова з відміткою «за закінченням терміну зберігання». Відповідно до п. 99 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Правил надання послуг поштового зв'язку» від 5 березня 2009 року № 270 рекомендовані поштові відправлення, адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою або під час вручення в об'єкті поштового зв'язку вручаються адресату, а у разі його відсутності повнолітньому члену сім'ї, а у разі відсутності адресата або повнолітніх членів його сім'ї до абонентської поштової скриньки адресата вкладається повідомлення про надходження зазначеного реєстрованого поштового відправлення. Згідно з п. 116 вказаних Правил, у разі неможливості вручення одержувачам поштові відправлення, внутрішні поштові перекази зберігаються об'єктом поштового зв'язку протягом одного місяця з дня їх надходження. Пунктом 117 Правил надання послуг поштового зв'язку, поштові відправлення повертаються об'єктом поштового зв'язку відправнику у разі його письмової заяви, письмової відмови адресата від одержання чи закінчення встановленого строку зберігання. Поштові відправлення повертаються також у разі неможливості вручити їх через неправильно зазначену адресу або її відсутність (змита, відірвана чи пошкоджена в інший спосіб) та з інших причин, які не дають змоги оператору поштового зв'язку виконати обов'язки щодо пересилання поштових відправлень. У відповідності до абз. 5 ч. 5 ст. 74 ЦПК України у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за зареєстрованою адресою місця проживання чи перебування, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Враховуючи наведене та беручи до уваги те, що відповідач не з'являвся у відділення поштового зв'язку для отримання рекомендованих листів з судовими повістками, суд приходить до висновку, що відповідач був відсутній за адресою, вказаною в матеріалах справи, що у відповідності до абз. 5 ч.5 ст. 74 ЦПК України розглядається як вручення належним чином судового виклику або судового повідомлення. Крім цього, відповідно до положень ст. 76 ЦПК України судова повістка на ім'я [PERSON] скеровувалась житлово-експлуатаційній організації ЛКП «Житловик-С» для її вручення відповідачу. Згідно з ч. 4 ст. 169, ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення. У судовому засіданні представник третьої особи Львівської міської ради [PERSON] позов підтримала, просила суд такий задовольнити. Представник третьої особи ЛКП «Житловик-С» у судове засідання не зявився, належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи. Суд вирішив розглядати справу за його відсутності. Суд, заслухавши пояснення осіб, що беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, зясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити з таких підстав. Судом встановлено, що гуртожиток, що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Угорська, 2, якому надано статус житлового будинку, є комунальною власністю територіальної громади м. Львова та перебуває на обслуговуванні ЛКП «Житловик-С», що підтверджується рішенням виконавчого комітету Львівської міської ради від 09.03.2007 №139 «Про надання гуртожитку для проживання сімей на вул. Угорська, 2 статусу житлового будинку і передача його у власність територіальної громади м. Львова» та ухвалою Львівської міської ради від 29.03.2007 №721 «Про прийняття у власність територіальної громади м. Львова відомчого житлового будинку №2 на вул. Угорській від виробничого обєднання «Полярон» (а.с. 10, 11). Рішенням виконавчого комітету Львівської міської ради № 490 від 29.04.2011 «Про завершення впорядкування проживання мешканців у будинку № 2 на вул. Угорській» передбачено надання [PERSON] районній адміністрації функції замовника з реконструкції житлового будинку № 2 на вул. Угорській з утворенням 2-х містобудівних одиниць (житловий будинок і гуртожиток). П. 2.3 вказаного рішення передбачено завершення роботи з впорядкування проживання мешканців у будинку № 2 на вул. Угорській (а.с. 12). Згідно з довідкою з місця проживання про склад сімї і реєстрацію від 10.05.2016 № 1089, виданою ЛКП «Житловик-С», [PERSON] зареєстрований у гуртожитку без зазначення номера кімнати з 14.02.1986 (а.с. 5). Як видно з актів, складених комісією ЛКП «Житловик-С» при проведенні інвентаризації паспортного обліку від 28.12.2015, 27.01.2016, 10.02.2016, 16.03.2016, [PERSON] зареєстрований за адресою: [INFO], однак, фактично там не проживає (а.с. 6, 7, 8, 9). Відповідно до ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно з ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Оскільки правовий режим гуртожитків, жилі приміщення яких підлягають приватизації відповідно до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», прирівняний до правового режиму жилих приміщень у будинках державного і громадського житлового фонду, відтак, на мешканців таких гуртожитків у разі їх тимчасової відсутності поширюються норми статей\~71,\~72 ЖК України. З урахуванням подібності правовідносин щодо користування жилою площею в гуртожитку з правовідносинами, що регулюються загальними правилами частини першої\~статті 71 ЖК України, щодо відсутності осіб, які мають право користування жилим приміщенням державного або громадського житлового фонду, положення цих правил про збереження за відсутнім права на жиле приміщення протягом шести місяців слід застосовувати і в разі тимчасової відсутності особи, якій надавалася жила площа для проживання в таких гуртожитках (за відсутності підстав для виселення). Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові, прийнятій за результатами перегляду рішень в порядку п. 1 ч. 1\~ст. 355 ЦПК України, у цивільній справі № 6-1166цс15 від 04.11.2015. Відповідно до положень ст. 360-7 ЦПК України висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених\~пунктами 1 і 2\~частини першої\~статті 355 цього Кодексу, є обовязковим для всіх субєктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.\~\~Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Враховуючи те, що відповідач не проживає в гуртожитку, що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Угорська, 2, без поважних причин понад шість місяців, суд приходить до висновку про те, що останній втратив право користування ліжко-місцем у вказаному гуртожитку. За таких обставин, позов необхідно задовольнити. Крім цього, відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути витрати, повязані зі сплатою судового збору, у розмірі 1 378 грн. На підставі статей 71, 72 ЖК України та

Outcome: approved