Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-13 00:00:00

Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] звернулися до суду і просять усунути порушення його права власності на колодязь, розташований у його домоволодінні за адресою [ADDRESS], відповідачкою [PERSON], яка без його відому встановила в колодязі навісне обладнання, демонтувала верхнє бетонне кільце, залізний вороток та браму з двома кутниками, завалила підхід до колодязя камінням та гілками, встановила на колодязі власну ляду, яку замкнула на замок, - шляхом зобов'язання останньої демонтувати самовільно встановлене нею насосне обладнання та ляду з замком, прибрати каміння та інші перешкоди, які заважають підходу до колодязя, відновити верхнє бетонне кільце колодязя, залізний вороток та браму. Посилаючись на те, що 04 квітня 2007 року він придбав у [PERSON] житловий будинок в [ADDRESS], який розташований на земельній ділянці площею 0,38 га. що перебуває в комунальній власності. На даній земельній ділянці знаходяться і згідно даного договору купівлі-продажу були набуті ним разом із житловим будинком колодязь № 1. Дане майно було зареєстровано в бюро технічної інвентаризації і на його ім'я був переоформлений технічний паспорт на будинок, в якому зазначено колодязь № 1. Тому вважає що відповідно до ч.2 ст. 328 ЦК України він правомірно на підставі договору купівлі-продажу набув право власності на дане майно. В порушення його прав відповідач [PERSON], яка є власником сусіднього домоволодіння за адресою [ADDRESS] , якій попереднім власником придбаного ним будинку було дозволено брати воду з колодязя, самовільно, порушивши його права як власника без його відома і згоди встановила в колодязі насосне обладнання а також демонтувала верхнє бетонне кільце, залізний вороток та браму з двома кутниками, завалила підхід камінням, встановила залізну ляду, яку замкнула на замок. Всі його звернення до [PERSON] з метою позасудового регулювання нею проігноровані, а звернення до Єрківської селищної ради також результатів не дали. Факт порушення його права на колодязь підтверджується актом депутата Єрківської селищної ради Чмира В.А. від 23.09.2012 року, який складено в присутності мешканців с. Залізнячка. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги та просить його задоволити зазначивши що на даний час він позбавлений можливості користуватися своїм майном яке придбане ним, а саме колодязем, яким він користувався з 2007 року по 2012 рік, оскільки відповідачка зруйнувала на ньому кільце на якому був надпис «[PERSON] 1967 рік», та вчинила зазначені в позові перешкоди. Щодо знаходження даного колодязя на земельній ділянці відповідачки він вважає, що це стало результатом зміни меж земельних ділянок шляхом переставляння паркану зі сторони останньої. Відповідачка [PERSON], та її представник [PERSON], позовні вимоги не визнали, просять відмовити у їх задоволенні так як вважають, що колодязь розташований у домоволодінні [PERSON], за адресою [ADDRESS], є її власністю, який знаходиться на земельній ділянці, яка належить їй на праві власності відповідно Державного акту. При цьому зазначивши що вона народилася в даному домоволодінні в 1950 році. В 1987 році згідно договору дарування їй було подаровано ? частину даного домоволодіння і ? частину в неї було придбано 21.12.2001 року, а даний колодязь було викопано ще в 1964 році [PERSON] і [PERSON] і попередньому власнику яка продала будинок позивачам надавалась згода на користування даним колодязем. Однак на даний час новий власник яким став [PERSON] на її думку безпідставно пред'явив даний позов, оскільки з наданих ним документів хоч і вбачається наявність у його володінні колодязя, однак це не той колодязь на який він претендує, оскільки в технічному паспорті належному йому на будинковолодіння та належному їй технічному паспорті зазначені колодці, які різняться глибиною і кількістю кілець. Також на підтвердження існування в домоволодінні за адресою [ADDRESS] вона посилається на рішення Звенигородського районного суду Черкаської області від 02.03.1994 року за її позовом до [PERSON] про реальний розподіл будинковолодіння предметом поділу якого поряд з іншими будівлями даного будинковолодіння була криниця. Тому вона і її представник просили в позові відмовити. Свідок [PERSON] показала суду , що даний спірний колодязь був викопаний за життя [PERSON] на кільці попереду було зроблено надпис «[PERSON] 1967 рік» і дане будинковолодіння було придбано [PERSON], і криниця знаходилась у домоволодінні [PERSON], яка дозволяла користуватись нею сусідці [PERSON] Після того як [PERSON] померла і хата 2 роки стояла і в хаті ніхто не проживав, [PERSON] скориставшись цим переставила паркан таким чином що криниця опинилась на її території. Свідок [PERSON], яка показала суду , що спірну криницю викопав [PERSON] в 1967 році і на останньому верхньому кільці був зроблений надпис «[PERSON] 1967 рік», при цьому [PERSON] жодного відношення до криниці не мали. І коли колодязь копали [PERSON] жив у с. Сигнаївка. Сімя [PERSON] лише користувалась колодязем, за згодою [PERSON]. Після смерті [PERSON] весною 2013 року син позивачки [PERSON]переставив паркан таким чином, що колодязь опинився на їх території. Свідок [PERSON] показала суду , що дану криницю викопали [PERSON] і [PERSON] на території свого будинковолодіння і за їх життя вони дозволяли користуватись колодязем сусідам які проживають в сусідньому будинковолодінні [ADDRESS]. Однак після смерті [PERSON] паркан переставили таким чином , що криниця залишилася на території [PERSON]. Свідок [PERSON] показав суду , що його батьком є [PERSON] і він проживав з батьком по [ADDRESS], с. Залізнячка Катеринопільського району Черкаської області , і він стверджує , що дану криницю він почав копати в 1964 році і закінчив копати в 1965 році при цьому йому допомагав копати [PERSON], а фінансував будівництво його батько [PERSON] Криниця була викопана на їх території близько 2 м. від межі зі [PERSON]. Паркан ніхто не здвигав Також показав суду , що після прийняття ним спадщини він належний йому ? частину будинку в [ADDRESS] продав своїй сестрі [PERSON] Свідок [PERSON] показала суду , що криницю в дворі по [ADDRESS] копав [PERSON], а її чоловік допомагав і це було в 1964- 1965 роках. Свідок [PERSON] показала суду, що в 1964 році криницю в себе в дворі по [ADDRESS] викопав [PERSON] Аналогічні покази показала суду [PERSON], і [PERSON] яка зазначила час побудови криниці 1963-1964 роки. Свідок [PERSON], показав суду, що він є працівником Звенигородського ВП ЧОО БТІ і надав суду для огляду в судовому засіданні інвентарні справи № 1363/1583 на домоволодіння [ADDRESS] та інвентарну справу № 1245/1585 на домоволодіння [ADDRESS], та відповідні копії до матеріалів справи. При цьому пояснив, що первинна інвентаризація по будинковолодінню по [ADDRESS] була проведена 22.03.1973 року і за даним будинковолодінням рахувався колодязь К. в подальшому було проведено 3 проточні інвентаризації 17.02.1986 року, 05.05.2006 року і 28.02.2007 року і колодязь був в наявності і рахувався за даним будинковолодінням. Щодо домоволодіння за адресою [ADDRESS] показав суду , що відповідно інвентарної справи вбачається, що первинна інвентаризація була проведена 02 квітня 1970 року де було виявлено житловий будинок з пристрой кою ,сарай і погріб, а колодязя не було. При проведенні першої поточної інвентаризації 27.02.1986 року та 23.10.2001 року колодязя не було і лише в 2005 році появився колодязь. Суд вислухавши доводи позивача його представника і відповідачку її представника, показання свідків, вивчивши матеріали справи приходить до слідуючого. В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] відповідно до договору купівлі продажу житлового будинку від 04.04.2007 року, придбав житловий будинок в [ADDRESS], який розташований на земельній ділянці площею 0,38 га., що перебуває в комунальній власності, на даній земельній ділянці знаходиться крім житлового будинку А, колодязь 1 та інші споруди (а.с.6) і даний договір купівлі продажу зареєстрований в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно . Відповідно до технічного паспорта на житловий будинок по [ADDRESS], вбачається, що колодязь №1 рахується за даним будинком (а.с.7-9). Відповідно до копії технічного паспорта будинковолодіння по [ADDRESS] вбачається, що за даним будинковолодінням рахується колодязь №2 (а.с.22-28). Відповідно до державного акту (а.с.29) вбачається , що [PERSON] являється власником земельної ділянки площею 0,1771 га. за адресою с. Залізнячка по [ADDRESS] Катеринопільського району Черкаської області. Відповідно рішення Звенигородського районного суду від 02.03.1994 року вбачається , що предметом поділу будинковолодіння за адресою [ADDRESS] між [PERSON] і [PERSON] була криниця, яка судом була виділена відповідно їм по ? частині (а.с.45). Відповідно до даних інвентарної справи № 1363/1583 на домоволодіння [ADDRESS] вбачається, що первинна інвентаризація по будинковолодінню по [ADDRESS] була проведена 22.03.1973 року і за даним будинковолодінням рахувався колодязь К. в подальшому було проведено 3 проточні інвентаризації 17.02.1986 року, 05.05.2006 року і 28.02.2007 року і колодязь був в наявності і рахувався за даним будинковолодінням. Відповідно до даних інвентарної справи № 1245/1585 на домоволодіння [ADDRESS] вбачається, що первинна інвентаризація була проведена 02 квітня 1970 року де було виявлено житловий будинок з пристрой кою ,сарай і погріб, а колодця не було. При проведенні першої поточної інвентаризації 27.02.1986 року та 23.10.2001 року колодця не було і лише в 2005 році появився колодязь. Відповідно до вимог ч.3 ст. 334 ЦК України право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню виникає у набувача з моменту такого посвідчення, або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору не посвідченого нотаріально дійсним. Тобто позивач [PERSON] відповідно до зазначеного договору купівлі-продажу (а.с.6) набув право власності на зазначене в договорі майно з 07.04.2007 року оскільки даний договір належним чином пройшов державну реєстрацію. А тому ставши власником головної речі будинку А, який розміщений по [ADDRESS] , який розташований на земельній ділянці 0,38 га., яка перебуває в комунальній власності, він став власником приналежними до головної речі будинку А, сарая Б, сарая - прибудови б, сарая В, погрібу П, вбиральні У, колодязя 1. Тому відповідно до ч.1 ст.317 ЦК України позивач [PERSON], як власник має право володіння, користування і розпорядження своїм майном. Відповідно до вимог ч.2 ст. 317 ЦК України на зміст його права власності не впливає місцезнаходження його майна. Відповідно до ч.1 ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні користування, розпорядження своїм майном, а саме колодязем, який перебуває на земельній ділянці відповідачки [PERSON], яка в свою чергу право власності на дане майно в судовому засіданні не довела, оскільки надане нею судове рішення про поділ майна (а.с.45) не є правовстановлюючим документом, а тому за відсутності інших доказів належності їй даного колодязя вона не може вважатися законним власником даного майна, а її доводи з посиланням на підтвердження свого права на колодязь на технічний паспорт її домоволодіння в якому зазначено колодязь не може вказувати її як власника майна, оскільки нею не надано суду правовстановлюючих документів на даний будинок, а технічний паспорт є лише документом який відображає наявні будівлі і не є правовстановлюючим документом. Доводи відповідачки і її представника і показання свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], та [PERSON] про те, що даний колодязь був побудований в 1964-1965 роках не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, оскільки відповідно до матеріалів інвентарної справи будинку по [ADDRESS], вбачається, що при первинній інвентаризації в 1970 році та поточних в 1986 і 2001 роках колодязів при даному будинку не було, а був виявлений лише при проведенні поточної інвентаризації 12.05.2005 року. В свою чергу відповідно до інвентарної справи будинку по [ADDRESS], вбачається, що при проведенні первинної інвентаризації в 1973 році за даним будинком рахувався колодязь і ці дані відповідають показанням свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], які вказували час побудови колодязя в даному будинковолодінні в 1967 році. Відповідно до акту від 23.09.2012 року складеного депутатом Єрківської селищної ради Чмиром В.А. вбачається , що відповідач чинить перешкоди в користуванні криницею позивачу [PERSON] і ці перешкоди заключаються в слідуючому: криниця закрита на замок, і ключі знаходяться в [PERSON], підхід до криниці закиданий камінням і гілками (а.с.5). Тому суд, встановивши, що майно позивача колодязь перебуває на земельній ділянці яка на праві власності належить відповідачці [PERSON] вважає його вимоги задовольнити частково, а саме зобов'язавши останню демонтувати самовільну встановлену ляду із замком, оскільки таке порушення права власності позивача знайшло відображення у відповідному акті (а.с.5). Щодо вимоги про зобов'язання відповідачки демонтувати насосне обладнання то факту такого встановлення не відображено в акті (а.с.5) і не доведено в судовому засіданні іншими належними та допустимими доказами. А також не доведено в судовому засіданні факту пошкодження бетонного кільця колодязя, залізного воротка і брами. Тому такі вимоги не можуть бути задоволені судом. Щодо вимоги позивача про зобов'язання відповідачку прибрати каміння і інші перешкоди, які заважають підходу до колодязя то вони хоч і мають місце і це відображено в акті депутата (а.с.5)., однак такі вимоги не можуть бути задоволені судом виходячи з того, що в судовому засіданні встановлено і визнається сторонами та обставина, що колодязь знаходиться на земельній ділянці право власності на яку має відповідач, а тому такі питання вирішується в порядку передбаченого спорів щодо встановлення земельних сервітутів, що не було предметом розгляду даної справи. На підставі ст. ст. 78, 91, 95, 152,153, 158 ЗК України,

Outcome: partial