Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-20 00:00:00

Позивач [PERSON] подав до Кельменецького районного суду позовну заяву у якій просить ухвалити рішення яким розірвати шлюб між ним, [PERSON] [INFO], мешканцем [ADDRESS] та [PERSON] [INFO], мешканкою [ADDRESS], який зареєстрований 26.11.2007 року, відділом реєстрації актів цивільного стану Кельменецького РУЮ чернівецької області за актовим записом №101. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи. Позивач [PERSON] надав до суду заяву, в якій просить розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. Судом досліджені наступні докази: свідоцтво про шлюб між [PERSON] та [PERSON], видане 26 листопада 2007 року на бланку серії [NUMBER], копія свідоцтва про народження [PERSON] виданого 26 квітня 2012 року на бланку серії [NUMBER], копія свідоцтва про народження [PERSON] виданого 07 червня 2010 року на бланку серії [NUMBER], копія свідоцтва про народження [PERSON] виданого 16 лютого 2009 року на бланку серії [NUMBER], копії довідок № 415 від 10 лютого 2014 року виданих Нелиповецькою сільською радою Кельменецького району Чернівецької області. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON], дошлюбне прізвище Безверхня, зареєстрували шлюб 26 листопада 2007 року, у відділі реєстрації актів цивільного стану Кельменецького районного управління юстиції Чернівецької області, про що був зроблений актовий запис за №101. Сторони мають малолітніх дітей [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Позивач не бажає підтримувати подружні відносини із відповідачкою і наполягає на розірванні шлюбу, в адресованій суду заяві не погоджується на примирення. Вказані обставини стверджуються дослідженими судом доказами. Суд вважає, що подальше збереження шлюбу порушує передбачене ст.56 Сімейного кодексу України право дружини та чоловіка на особисту свободу. Згідно ч.3, ч.4 ст.56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч.1, ч.2 та ч.3 ст.55 Сімейного кодексу України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. В порушення ст.60 ЦПК України відповідачка не надала суду жодного доказу, який би підтверджував можливість примирення. Крім того відповідачка не надала суду доказів, що між ним та позивачем дійсно існують сімейні відносини як між подружжям. Враховуючи наведене, зважаючи на те, що позивач категорично заперечує проти збереження сім'ї, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, а тому позовні вимоги [PERSON] слід задовольнити. На підставі п. 4 ч.2 ст.18, ст.ст. 24,55, 56, 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved