Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-24 00:00:00

Позивач АТ «[PERSON] [PERSON]»звернувся до суду з позовом до відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 33461,80 доларів США, що веквіваленті по курсу НБУ -702897,26 грн. Позивач ПАТ «[PERSON] [PERSON]» в судове засідання свого представника не направив, надавши суду заяву про розгляд справи без участі позивача зазначивши, що проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON], до суду 30 вересня 2015 року та 25 листопада 2015 року не з»явився, повідомлений на останню відому судові адресу, через що судова повістка вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться (ст.77 ЦПК України). Відповідач [PERSON], до суду 30 вересня 2015 року та 25 листопада 2015 року не з»явилася, повідомлена на останню відому судові адресу, через що судова повістка вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться (ст.77 ЦПК України). Відповідач [PERSON], до суду 30 вересня 2015 року та 25 листопада 2015 року не з»явився, повідомлений на останню відому судові адресу, через що судова повістка вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться (ст.77 ЦПК України). Відповідно до ст.224 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення, з урахуванням того, що представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю. Як встановлено судом, 05 серпня 2008 року між ВАТ «[PERSON] [PERSON]», назву якого змінено на ПАТ «[PERSON] [PERSON]» та [PERSON] укладено кредитний договір №014/0026/82/110930. Згідно умов договору банк надав позичальнику кредит у розмірі 53000 дол. США, зі сплатою процентів за користування кредитом 14,35%. Відповідно до п.1.2.1 вищевказаного договору процентна ставка за користування кредитом складає 14,35% річних. Відповідно до п.2.1 договору банк надає позичальнику кредит, а позичальник зобовязується отримати кредит, використати його за цільовим призначенням, повернути суму кредиту, сплатити проценти за користування кредитом та комісії згідно умов договору та тарифів кредитора, а також виконати інші обовязки, визначені цим договором. Відповідно до п.п.6.1, 6.2 договору надання кредиту здійснюється у безготівковій формі шляхом переказу (зарахування) всієї суми кредиту на поточний рахунок після зарахування суми кредиту на поточний рахунок позичальника та сплати позичальником всіх комісій, останній має право самостійно розпоряджатися коштами кредиту відповідно до його цільового призначення, у тому числі дати доручення банку на видачу готівки або на безготівковий перерахунок коштів кредиту. ПАТ «[PERSON] [PERSON]» зі своєї сторони виконав свої зобовязання щодо видачі грошей по кредиту [PERSON] за кредитним договором, що підтверджується випискою по рахунку станом на 05 серпня 2008 року. Відповідно до п.16.3 цього договору за прострочення виконання будь-яких грошових зобовязань за цим договором позичальник сплачує банку пеню в розмірі 1,0 % від простроченої до оплати суми за кожен календарний день прострочення. В забезпечення виконання всіх зобов»язань за кредитним договором між ВАТ «[PERSON] [PERSON]» та [PERSON] укладено договір поруки №014/0026/82/110930 від 05 серпня 2008 року та між ВАТ «[PERSON] [PERSON]» та [PERSON] укладено договір поруки №014/0026/82/110930 від 12 червня 2009 року Згідно п.3.1 договорів поруки кожен окремо із поручителів зобовязався перед банком відповідати за виконання зобовязань, взятих на себе Позичальником, взятих на себе за кредитним договором №014/0026/82/110930 від 15 серпня 2008 року щодо повернення суми кредиту, а саме 53000,00 дол. США, сплати процентів за його користування, комісійної винагороди, неустойки (штрафи, пеня) включаючи збитки, понесені банком за невиконання або неналежне виконання зобовязань позичальником. Відповідно до п.4.1. договорів поруки, сторонами встановлено, що у випадку невиконання чи неналежного виконання боржником взятих на себе зобовязань по кредитному договору, поручитель і боржник несуть солідарну відповідальність перед банком за виконання боргових зобовязань в повному обсязі у відповідності до ч.1,2 ст. 554 ЦК України. 01 квітня 2009 року між банком та [PERSON] було укладено додаткову угоду №1 до кредитного договору, з метою зменшення фінансового навантаження на Позичальника в умовах кризових явищ в економіці України, відповідно до умов якої строк кредиту було збільшено на 104 календарних місяці, внаслідок чого дата остаточного погашення кредиту 05 квітня 2012 року, погоджено новий графік погашення, що є додатком до цієї додаткової угоди. Відповідач [PERSON]своїх зобов'язань за договором належним чином не виконує. Не виконав своїх зобов'язань за договором поруки і поручителі[PERSON], [PERSON] Станом на 04 червня 2015 року сума заборгованості за кредитним договором №014/0026/82/110930 від 05 серпня 2007 року становить 33461,80 дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ складає 702\~897,26 грн, яка складається із: 28262,50 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ 593\~680,97 грн. заборгованість за кредитом; 2244,35 дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ 47144,73 грн. заборгованість по відсоткам; 2954,95 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ 62071,56 грн. розрахована пеня. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст.ст.610, 611 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або невиконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 ЦК України. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст.610 ЦК України, порушення зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання ). Відповідно до ст.554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов*язання забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. На підставі викладеного суд приходить до висновку про задоволення позову, так як [PERSON], [PERSON], [PERSON] порушили зобов'язання, що призвело до настання правових наслідків, встановлених договором або законом, вказаних у ст.611 ЦПК України. Крім того, не виконання позичальником умов кредитного договору є істотним порушенням даного договору, адже АТ «[PERSON] [PERSON]» не отримав відсотки, на які розраховував згідно умов кредитного договору. Судові витрати по справі сплачені позивачем при подачі позовної заяви до суду складають 3 654 гривні. Відповідно ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Також стягнути солідарно з [PERSON], [PERSON], [PERSON] судові витрати сплачені позивачем при подачі позову.

Outcome: approved