Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-15 00:00:00

Позивач [PERSON] , її представник за довіреністю [PERSON] звернулися до суду з вищезазначеною позовною заявою та просять визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений 18.06.2020 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бершацьким І.В., реєстровий номер № 6658, судові витрати (витрати на правову допомогу, інші судові витрати) стягнути солідарно з відповідачів. Позовні вимоги обгрунтовано тим, що 18.06.2020 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бершацьким І.В. було вчинено виконавчий напис за реєстровим № 1658 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» заборгованості за кредитним договором № 300479037484001 від 16.07.2012, укладеного між [PERSON] та ПАТ «Дельта банк», правонаступником якого є ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА». На підставі виконавчого напису приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Ванжа О.В. 09.07.2020 винесено постанову про арешт коштів боржника, що містяться на рахунках, відкритих в банках. Вказана постанова надійшла на виконання до АТ КБ «ПРИВАТБАНК». З виконавчим написом позивач не погоджується, оскільки вважав, що між ним та відповідачами відсутні будь-які як договірні, так і позадоговірні відносини. Вважає, що приватний нотаріус не мав права вчиняти такої напис, оскільки не був впевнений у безспірності заборгованості, вчинив його всупереч ст.88 Закону України «Про нотаріат», Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, Постанови КМУ від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса». До того ж, вважає, що заборгованість нарахована кредитором поза межами як загального так і спеціального строку позовної давності. Провадження у справі відкрите ухвалою від 12.08.2020, справу призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження, підготовче засідання було призначене на 10.09.2020 та надалі продовжено. Ухвалою суду від 21.08.2020 було задоволено клопотання позивача про забезпечення позову, зупинено стягнення у виконавчому провадженні № 62506790, що здійснюється приватним виконавцем Ванжою О.В. Ухвалою суду від 10.09.2020 в підготовчому судовому засіданні за клопотанням позивача витребувано докази у приватного нотаріуса належним чином засвідчену копію виконавчого напису та документів, на підставі яких його було вчинено. 22.12.2020 підготовче провадження у справі закрито, справу призначено до судового розгляду. Після отримання позовного матеріалу Відповідачі відзив на позов не подали, від них та від третіх осіб пояснень по суті позовних вимог до суду не надходило. Від приватного нотаріуса жодних клопотань не надходило. Ухвала суду про витребування доказів останнім не виконана. Учасники справи про дату, час та місце її розгляду були повідомлені належним чином, але в судове засідання не з`явилися, будь-яких клопотань від них не надходило. Представник позивача надав заяву про розгляд справи за його відсутності та відсутності позивача, заявлені вимоги підтримав, просив задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. За таких обставин суд вважає можливим провести розгляд справи за відсутності відповідачів та третіх осіб, та ухвалив про заочне рішення відповідно до ст.ст.280-282 ЦПК України. Дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши надані позивачем докази, судом встановлено наступне. \~ \~ \~ \~09.07.2020 Приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Ванжою О.В. винесено постанову про арешт коштів боржника [PERSON] , що містяться на відкритих рахунках в банківських установах (наводяться), а також накладено арешт на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт, крім коштів, на які накладання арешту або звернення стягнення заборонено законом. Яке зазначено в постанові, арешт накладено у виконавчому провадженні ВП № 62506790, при примусовому виконанні виконавчого напису № 6658, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким І.В. про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» заборгованості в розмірі 135\~627,22 грн. за кредитним договором № 300479037484001 від 16.07.2012, укладеного між [PERSON] та ПАТ «Дельта банк», правонаступником якого є ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» /а.с.13-16/. В постанові приватного виконавця зазначено, що строк платежу за кредитним договором від 16.07.2012 настав, боржником допущено прострочення платежів. З вказаної постанови видно, що стягнення заборгованості проводиться за період з 16.11.2018 по 16.06.2020, сума заборгованості становить 135\~227,22 грн., і складається вона із простроченої заборгованості за сумою кредиту 88\~883,57 грн., простроченої заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом 46\~343,65 грн. З врахуванням плати за вчинення виконавчого напису у розмірі 400,00 грн., з боржника підлягає стягненню 135\~627,22 грн., а з урахуванням витрат виконавчого провадження 149\~689,94 грн. /а.с.13-16/. Згідно з довідкою АТ КБ «ПРИВАТБАНК» від 17.07.2020, наданою позивачем, станом на 17.07.2020 [PERSON] має в АТ КБ «ПРИВАТБАНК» картку, на яку отримує пенсію. Також на вказану картку може бути зарахована будь-яка виплата (переказ) /а.с.50/. Витягом з інтернет-банкінгу АТ КБ «ПРИВАТБАНК» підтверджено наявність обмеження за карткою, зокрема зазначено, що на рахунки накладено арешт виконавчою службою/приватним виконавцем /а.с.51/. Викладеним обставинам відповідають правовідносини, що витікають із факту вчинення нотаріусом виконавчого напису. Згідно\~зі ст.18 ЦК України\~нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом.\~\~\~\~\~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~ Відповідно\~до ст.87\~Закону України\~«Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у\~Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому Постановою КМУ від 29.06.99 № 1172. Згідно з п.2 цього Переліку, зі змінами та доповненнями, для одержання виконавчого напису щодо кредитних договорів, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. \~ \~ \~ \~ Підпунктами\~1.1.,1.2\~п.1\~гл.16\~розділу ІІ\~«Порядку вчинення\~нотаріальних дій\~нотаріусами України»,\~затвердженого наказом\~Міністерства юстиції\~України №296/5\~від 22.02.2012,\~встановлено,\~що для\~стягнення грошових\~сум або\~витребування від\~боржника майна\~нотаріуси вчиняють\~виконавчі написи\~на документах,\~що встановлюють\~заборгованість,\~або на\~правочинах,\~що передбачають\~звернення стягнення\~на майно\~на підставі\~виконавчих написів. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більш ніж 3 роки, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більш ніж рік. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається в межах цього строку. Вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує виникнення права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання безспірного зобов`язання боржником. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. Аналіз зазначеної норми Закону свідчить про те, що відповідне право стягувача, по захист якого він звернувся до нотаріуса, повинне існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість боржника перед стягувачем. Отже відповідно до норми цієї статті Закону, обов`язковою умовою вчинення нотаріусом виконавчого напису є безспірність заборгованості боржника, у тому числі й унаслідок цивільно-правової відповідальності. Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої вимоги боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору щодо заборгованості як такого. З огляду на\~наведене\~та з урахуванням приписів ст.ст.15, 16, 18 ЦК України, ст.ст.50, 87,\~88 Закону України «Про нотаріат», суд вважає, що захист цивільних прав шляхом учинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, у судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Для правильного застосування положень ст.ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент учинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час учинення нотаріусом виконавчого напису. Разом з тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 05.07.2017 №6-887цс17. На підставі ст.ст.12,\~13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до\~ст.81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Докази подаються суду сторонами та іншими учасниками справи. Незважаючи на\~застосування судом\~до приватного\~нотаріуса Київського міського\~нотаріального округу\~Баршацького І.В. заходів процесуального примусу у вигляді штрафу, доказів, які витребовував суд, стосовно документів, що були надані стягувачем нотаріусу для вчинення виконавчого напису, суду не надано. Про перехід права вимоги за кредитним договором, укладеним [PERSON] з АТ «АСТРА БАНК», до ПАТ «Дельта банк», а потім до ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» зазначено в постанові приватного виконавця про арешт коштів боржника /а.с.13/. \~ \~ \~ \~ Однак,\~за відсутності\~договорів про\~відступлення прав\~вимоги,\~ акту приймання\~ передавання\~боржників, виписки по рахунку суд не може впевнитися в тому, що ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» отримав право вимоги до [PERSON] . Також суду не було надано доказів того, що боржнику кредитором направлялася письмова вимога про усунення порушень за кредитним договором. Відповідно до п.4.10 Положення «Про організацію операційної діяльності в банках України», затвердженого Постановою НБУ №254 від 18.06.2003 первинні документи складаються на бланках форм, затверджених відповідно до законодавства України. Документування операцій може здійснюватися з використанням бланків, виготовлених банками самостійно, які повинні містити обов`язкові реквізити чи реквізити форм, затверджених відповідно до законодавства України. Відповідно до п.5.5. Положення форма особових рахунків затверджується банком самостійно залежно від можливостей програмного забезпечення. Особові рахунки та виписки з них мають містити такі обов`язкові реквізити: номер особового рахунку; дату здійснення останньої (попередньої) операції; дату здійснення поточної операції; код банку, у якому відкрито рахунок; код валюти; суму вхідного залишку за рахунком; код банку-кореспондента; номер рахунку кореспондента; номер документа; суму операції (відповідно за дебетом або кредитом); суму оборотів за дебетом та кредитом рахунку; суму вихідного залишку. \~ \~ \~ \~Як зазначено\~у п.10\~Узагальнення ВССУ\~від 07.02.2014\~«Про судову\~практику розгляду\~справ про\~оскарження нотаріальних\~дій або\~відмову в\~їх вчиненні»\~належними доказами,\~які б\~підтверджували наявність\~чи відсутність\~заборгованості,\~а також\~встановлювали розмір\~заборгованості,\~могли бути\~первинні документи,\~оформлені відповідно\~до вимог\~ст.9\~Закону України\~від 16.07.1999\~№ 996-XIV\~«Про бухгалтерський\~облік та\~фінансову звітність»\~та Переліку\~документів визначених\~Постановою КМУ\~від 29.06.1999\~№ 1172. Відповідно до пункту 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів для одержання виконавчого напису подаються а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів): б) документи що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Незважаючи на те, що в постанові приватного виконавця зазначено про те, що строк платежу за кредитним договором настав, боржником допущено прострочення платежів, за відсутності виписки з особового рахунку або будь-яких доказів тієї обставини, що [PERSON] сплачувала (або навпаки не сплачувала) борг за кредитом, суд позбавлений можливості з`ясувати чи мав місце сплив строку позовної давності, а відповідно і не має можливості перевірити, чи було дотримано приватним нотаріусом положення ст.88 Закону України «Про нотаріат», згідно з якою виконавчий напис вчинюється, якщо з дня виникнення права вимоги минуло не більш ніж 3 роки. Суд враховує також, що боржник (позивач у справі) фактично не згоден з сумою заборгованості, на яку нотаріусом виданий виконавчий напис, тому вважає, що за умови ненадання доказів відповідачами, надані позивачем докази свідчать про недоведеність суми заборгованості, яка не може бути розцінена, як безспірна. Враховуючи, що в матеріалах справи відсутні належним чином оформлені первинні документи (виписки) за кредитним договором № 300479037484001 від 16.07.2012 та особовим рахунком позичальника (позивача), які б відображали суму проведених операцій по зарахуванню коштів у разі їх надходження від боржника на погашення заборгованості, суд вважає, що у приватного нотаріуса не було підстав для вчинення ним виконавчого напису про стягнення суми заборгованості за цим кредитним договором). Суд також вважає за доцільне врахувати у даному випадку позицію Пленуму Верховного\~Суду України,\~викладену в\~Постанові № 2 від 31.01.1992 «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні», згідно з п.13 якої при вирішення справ пов`язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею відповідно до\~Закону України «Про нотаріат»,\~виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами. Окрім того,\~суд враховує,\~що постановою\~Кабінету Міністрів\~України №\~662\~від 26.11.2014\~було внесенозміни до Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Зокрема Перелік був доповнений новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що виникають з кредитних правовідносин», яким створено можливість вчиняти виконавчі написи на кредитних договорах, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Однак, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі №826/20084/14 визнано незаконним та нечинним розділ «Стягнення заборгованості з підстав, що виникають з кредитних правовідносин». Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 вищевказану постанову залишено без змін. Велика Палата Верховного Суду 20 червня 2018 року відмовила у перегляді ухвали Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017. Тобто, на цей час діє редакція Переліку, затверджена Постановою КМУ від 29.06.1999 № 1172, якою передбачено можливість вчинення виконавчого напису нотаріусу тільки на нотаріально посвідченому кредитному договорі. Саме такої позиції дотримався Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду у своїй постанові від 15.04.2020 у справі № 158/2157/17, провадження № 61-14105 св18. З врахуванням наведеного, оскільки відповідачами не надано суду доказів того, що виконавчий напис вчинений на підставі кредитного договору, який нотаріально посвідчений, суд приймає позицію позивача, який не погоджується із вчиненим у відношенні нього виконавчим написом, який не відповідає вимогам статті 88 Закону України «Про нотаріат» та Постанові Кабінету Міністрів України №1172 від 29.06.1999, оскільки не посвідчений нотаріусом, і вважає, що оспорюваний виконавчий напис не підлягає виконанню. \~ \~ \~ \~ Крім\~того,\~як зазначено\~вище,\~судом встановлено відсутність доказів безспірності заборгованості, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Суд при цьому керується правовими висновками, викладеними в постановах Верховного Суду України від 05.07.2017 №6-887цс17, від 10.10.2018 у справі № 405/1015/17 та Великої Палати Верховного Суду від 27.03.2019 у справі №\~137/1666/16-ц,\~які відповідно\~до ст.13\~Закону України\~«Про судоустрій\~і статус\~суддів» мають\~застосовуватись іншими\~судами до\~відповідних правовідносин.\~ При цьому суд враховує, що доказів на спростування зазначеного відповідачами суду надано не було. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд з урахуванням задоволення позову відповідно до ст.141 ЦПК України,\~вважає за необхідне стягнути з відповідачів на користь позивача понесені судові витрати по справі у розмірі 1261,20 грн. (840,80 грн. - за подання позовної заяви та 420,40 грн. - за подання заяви про забезпечення позову). Відповідно до\~ч.7\~ст.158 ЦПК України\~у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Outcome: approved