Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-27 00:00:00

Позивач [PERSON] пред'явила до суду позов до відповідача [PERSON] про визнання його таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, - квартирою [ADDRESS]. Обґрунтовує позов тим, що вона є власником зазначеної квартири на підставі договору дарування квартири від 28 жовтня 2014 року, посвідченого приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Кузьмович Н.В. Право власності на квартиру зареєстроване за позивачем, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. Відповідно до даних будинкової книги з 18 червня 1971 року в спірній квартирі зареєстрований відповідач, який протягом останніх десяти років не проживає за зазначеною адресою, будь-які його речі у квартирі відсутні та його постійним місцем проживання є с. Мшанець Теребовлянського району Тернопільської області. Відповідач [PERSON] не повідомляв позивача про причини своєї відсутності у зазначеному житловому приміщенні та вона йому не перешкоджала у доступі до вказаного житла. З цих підстав позивач просить суд визнати [PERSON] таким, що втратив право на користування зазначеним жилим приміщенням. У судове засідання позивач [PERSON] подала заяву, згідно з якою заявлені позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила розглянути справу в її відсутності, не заперечила проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, до суду не з'явився, не повідомивши про причини неявки. Заяви про розгляд справи за його відсутності не подавав. За вказаних обставин суд приходить до переконання, що згідно з ч. 4 ст. 169, ч. 1 ст. 224 ЦПК України слід ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач згідно з поданою нею письмовою заявою не заперечила проти такого вирішення справи, та відповідно до вимог ст. 225 ЦПК України судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив такі обставини: Як слідує з договору дарування квартири від 28 жовтня 2014 року, посвідченого приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Кузьмович Н.В., [PERSON], як дарувальник, передала безоплатно у власність, а [PERSON], як обдарована, прийняла як дарунок двокімнатну квартиру [ADDRESS]. Як убачається з витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 28 жовтня 2014 року, індексний номер витягу 28676955, квартира [ADDRESS] на праві приватної власності належить [PERSON] Як слідує зі свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції, 13 листопада 2014 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб. Прізвище дружини (позивача) після реєстрації шлюбу -[PERSON]. Як установлено з будинкової книги для прописки громадян, що проживають у квартирі [ADDRESS], відповідач [PERSON], [INFO], зареєстрований у даній квартирі з 18 червня 1971 року. Актом від 01 лютого 2016 року, складеним комісією у складі майстрів дільниць - [PERSON], [PERSON], [PERSON], та затвердженим начальником «ДП-3 ЖЕК-13 ЖБК» Савулою\~Р.С., установлено, що [PERSON] у квартирі [ADDRESS] був відсутній, та зі слів сусідів - [PERSON], [PERSON], [PERSON], відповідач [PERSON] за даною адресою не проживає з 28 жовтня 2014 року. Відповідно до ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі його відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до роз'яснень, даних в п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 року № 2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», зі змінами та доповненнями, у справах про визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені законом строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, з особами, що потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім'ї тощо) суд може продовжити пропущений строк. З поданих відповідачем письмових заперечень на позов, слідує, що на переконання відповідача квартира [ADDRESS], є об'єктом спільної сумісної власності подружжя [PERSON] та [PERSON], який помер [INFO]. Після його смерті відкрилася до складу якої входила ? частка у праві спільної сумісної власності на вказану квартиру. Постійно проживаючи разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, відповідач [PERSON] прийняв спадщину за померлим [PERSON], а тому є власником частки у праві власності на спірну квартиру, відтак не може бути позбавлений права користування нею. Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 27 листопада 2015 року, судом відкрито провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON], третя особа - [PERSON], про встановлення факту, що має юридичне значення, визнання права на частку у спільній сумісній власності та визнання недійсним договору дарування. Предметом зазначеного позову було визнання за [PERSON] права на частку у спільній сумісній власності - квартирі [ADDRESS], визнання недійсним договору дарування вказаної квартири. Однак, ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23 червня 2016 року позовну заяву [PERSON] до [PERSON], третя особа - [PERSON], про встановлення факту, що має юридичне значення, визнання права на частку у спільній сумісній власності та визнання недійсним договору дарування залишено без розгляду за заявою [PERSON] Таким чином, судом не встановлено, а відповідачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження права власності на частку у квартирі [ADDRESS]. Також, судом не здобуто жодних доказів про поважність причин непроживання відповідача [PERSON] у квартирі [ADDRESS] більше одного року без поважних причин. У письмових запереченнях на позов відповідач не заперечив факту не проживання у спірній квартирі, жодного доказу з цього приводу не надав. За вказаних обставин судом установлено, що відповідач [PERSON] відсутній у квартирі [ADDRESS] понад один рік без поважних на це причин, тому відповідно до ст. 405 ЦК України втратив право на користування спірним житлом. Відповідно до ст. 88 ЦПК України із відповідача [PERSON] в користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 551,20 гривень. На підставі наведеного, відповідно до ст. ст. 386, 391, 405 ЦК України,

Outcome: approved