Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-05 00:00:00

Позивач [PERSON] через свого представника звернувся до суду із позовом до ПАТ АБ «Укргазбанк»про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії, в якому з урахуванням уточнення просить суд: визнати неправомірними дії ПАТ АБ «Укргазбанк» щодо неповідомлення його про зміну адреси Оболонського відділення № 52 АБ «Укргазбанк», зобов'язати відповідача в особі Оболонського Відділення № 52 повідомити письмово [PERSON] про нову адресу Оболонського відділення № 52 АБ «Укргазбанк» та визнати неправомірними дії банку щодо вимоги дострокового повернення всієї суми кредиту у розмірі 31 421,30 доларів США за кредитним договором № 36/08/840 від 18.04.2008 згідно претензії б/н від 10.10.2014. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що 18 квітня 2008 року між відповідачем ПАТ «Укргазбанк» та [PERSON] було підписано кредитний договір, відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредит в сумі 45 000,00 доларів США на строк з 18 квітня 2008 року по 18 квітня 2028 року зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 13,3% річних. 18 січня 2008 року між ПАТ «Укргазбанк»та позивачем був підписаний договір поруки, згідно з умовами якого поручитель поручається перед кредитором за виконання позичальником зобов'язань по кредитному договору від 18 квітня 2008 року, у свою чергу банк зобов'язується у випадку зміни адреси або банківських реквізитів в 3-денний строк інформувати поручителя про це в письмовій формі. На момент укладення договору поруки Оболонське відділення № 52 АБ «Укргазбанк», де відбувалося підписання Договору поруки, знаходилося за адресою: м. Київ, вул. Тимошенка, 18. На даний час Оболонське відділення № 52 АБ «Укргазбанк» знаходиться в м. Києві по вул. Тимошенка, 21, корп. 4. Тобто всупереч умовам договору поруки відповідач будь-яких письмових повідомлень про зміну адреси позивачу не надіслав. 13 жовтня 2014 року на адресу позивача відповідачем було направлено претензію від 10.10.2014 про повернення заборгованості по кредиту в розмірі 31 421,30 доларів США. На думку [PERSON], зазначена претензія є протиправною, оскільки ПАТ АБ «Укргазбанк» у лютому 2014 року звернулося до Подільського районного суду м. Києва з позовними вимогами до [PERSON] та [PERSON] про дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором, чим змінило строк виконання зобов'язання за кредитним договором. Тому позивач вважає, що порука за вказаним договором поруки припинилася ще в серпні 2014 року після спливу шестимісячного строку з дня настання строку виконання зобов'язання за кредитним договором. 27 листопада 2017 року позивач доповнив підстави позову, зазначивши, що прострочена заборгованість по кредиту становить 174,77 доларів США, що є меншою ніж обов'язковий 1-місячний платіж по кредиту (187,50 дол. США). Прострочена заборгованість по процентам становить 347,93 доларів США, що приблизно відповідає розміру нарахованих процентів лише за 1 місяць жовтень 2014 року (347,45 дол. США). Орієнтований щомісячний платіж по кредиту та відсоткам складає 600,00 доларів США. У зв'язку з чим відправлення претензії, на його думку, було передчасним, а умови договору не передбачали передчасного повернення всієї суми кредиту. Окрім того у серпні 2017 року третя особа по справі [PERSON] звернулася до суду із самостійними вимогами щодо предмета спору та просила визнати неправомірними дії відповідача щодо вимоги дострокового повернення поточної суми кредиту у розмірі 30 562,50 доларів США за кредитним договором № 36/08/840 від 18.04.2008 згідно претензії б/н від 10.10.2014. Свої позовні вимоги [PERSON] обґрунтовує також тим, що відправлення претензії відповідачем було передчасним, а умови договору не передбачали передчасного повернення всієї суми кредиту. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги з урахуванням уточнення підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити з метою усунення порушень прав його довірителя. Представник відповідача ПАТ АБ «Укргазбанк»у судовому засіданні у позовах просив відмовити з тих підстав, що банк виконує свої обов'язки належним чином і підстав для визнання його дій протиправними немає. Представник третьої особи [PERSON]у судовому засіданні позовні вимоги свого довірителя підтримав та просив їх задовольнити. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що у задоволенні позовних вимог [PERSON] та [PERSON] необхідно відмовити у зв'язку з наступним. 18 квітня 2008 року між ПАТ АБ «Укргазбанк» та [PERSON] укладено кредитний договір, за яким ПАТ АБ «Укргазбанк» надав [PERSON] кредитні кошти у розмірі 45 000,00 доларів США під 13,3 % річних, на строк до 18.04.2028, шляхом перерахування на поточний рахунок позичальника № 2620060547.840 відкритий в Оболонському відділенні № 52 ВАТ АБ « Укргазбанк», МФО 320478 (а.с.9-14). Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України кредитодавець зобов'язується за кредитним договором надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. За приписами ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти) у такій самій сумі у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою та змінюваною. Тип процентної ставки визначається договором. Розмір процентів, тип процентної ставки, (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозиції, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. 18 січня 2008 року між банком та [PERSON] було укладено договір поруки, відповідно до якого [PERSON] як поручитель зобов'язується перед кредитором за виконання позичальником зобов'язань по кредитному договору № 36/08/840 від 18.04.2008. Відповідно до умов договору поруки поручитель несе солідарну відповідальність з позичальником перед банком в разу порушення виконання зобов'язань по кредитному договору (а.с.15-17). Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 03 червня 2015 року вирішено стягнути солідарно з [PERSON], [PERSON] на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» заборгованість за кредитним договором від 18.04.2008 № 36/08/840 в розмірі 31 813 доларів 59 центів США та 13 971,13 гривень (а.с.74-77). Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 17 листопада 2015 року та ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11 травня 2016 року вищевказане рішення Оболонського районного суду м. Києва залишено без змін (а.с.78-85). Зокрема рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 03 червня 2015 року встановлено, що [PERSON] отримала від банку у кредит грошові кошти у розмірі 45 000 доларів США на споживчі потреби. [PERSON] допустила неналежне виконання умов укладеного договору, внаслідок чого виникла заборгованість, яка станом на 04.11.2014 складає 31 813,59 доларів США та 13 971,13 гривень (а.с.74-77). За приписами ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Рішенням Європейського суду з прав людини від 25.07.2002 у справі за заявою № 48553/99 «Совтрансавто-Холдінг» проти України», а також рішенням Європейського суду з прав людини від 28.10.1999 у справі за заявою № 28342/95 «Брумареску» проти Румунії» встановлено, що «існує усталена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів. Беручи до уваги вищенаведені обставини, суд приходить до однозначного висновку, що стягнута рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 03 червня 2015 року заборгованість з [PERSON] та [PERSON] є належною та такою, що не підлягає сумніву. А відтак, враховуючи той факт, що стягнута судом сума заборгованості розрахована, виходячи з норм кредитного договору та договору поруки, суд вважає недоцільним та неможливим визнавати неправомірними дії ПАТ АБ «Укргазбанк» щодо вимоги дострокового повернення всієї суми кредиту у розмірі 31 421,30 доларів США за кредитним договором № 36/08/840 від 18.04.2008 згідно претензії б/н від 10.10.2014 та відповідно зміни банком строку виконання основного зобов'язання. Частиною 2 ст. 16 ЦК України перераховані способи захисту цивільних прав та інтересів. Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. У Рішенні Конституційного Суду України від 1 грудня 2004 року №1-10/2004 визначено, що охоронюваний законом інтерес треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об'єктивного і прямо не опосередкований у суб'єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об'єктом судового захисту та інших засобів правової охорони для задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності та іншим загально-правовим засадам. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорення. Позовна вимога [PERSON] про визнання неправомірними дії ПАТ АБ «Укргазбанк» щодо неповідомлення його про зміну адреси Оболонського відділення № 52 та зобов'язання відповідача повідомити письмово [PERSON] про нову адресу Оболонського відділення № 52 не передбачена ст. 16 ЦК України та не є такою, яка може бути задоволена в розумінні цивільно-правового законодавства. Позивач [PERSON] не надав суду достатніх правових обґрунтувань та необхідних доказів, що неповідомлення його банком щодо зміні адреси відділення порушило його права як боржника та поручителя та призвело до виникнення заборгованості. На підставі викладеного, ст. 15, 16, 1049, 1050, 1054, 1056-1 ЦК України, ст. 55 Конституції України,

Outcome: dismissed