Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернуся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про витребування майна з чужого незаконного володіння. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилався на те, що 09.12.2004 року ним було придбано автомобіль марки «LexusGS 430», державний номер [NUMBER], 2002 року випуску. У березні 2005 року позивачем спірний автомобіль було зареєстровано в органах МРЕВ ДАІ ГУ УМВС України в Одеській області та отримано свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] від 09 березня 2005 року. У липні 2008 року позивач передав власний автомобіль у користування [PERSON] на підставі довіреності від 18.07.2008 року, яка була посвідчена приватним нотаріусом [PERSON] з терміном дії на три роки. На початку листопада 2009 року позивачу стало відомо, що [PERSON] без його згоди надав його автомобіль у користування третій особі, а саме [PERSON]. Разом з автомобілем було передано свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та була оформлена довіреність. На вимогу позивача довіреність видана на ім'я [PERSON] була скасована [PERSON] 19.11.2009 року, але автомобіль не був повернутий. Оскільки [PERSON] на вимоги позивача про повернення автомобіля ніяк не реагував, 09.08.2010 року ним було скасовано довіреність на його ім'я. До цього часу автомобіль позивачу не повернуто та незаконно використовується всупереч його волі, як власника даного автомобіля. На цей час позивач є єдиним власником автомобіля, оскільки цей автомобіль ним не відчужувався та не продавався. Жодних правочинів ним відносно цього майна не здійснювалось. Неодноразові звернення до відповідачів з вимогою про повернення йому автомобіля ні до чого не призвели. Відповідачі ухиляються від зустрічей та виконання його законних вимог. Тому, позивач вимушений звернутися з цим позовом за захистом своїх законних прав та інтересів. [PERSON] надав до суду заперечення на позов, в якому просить відмовити в задоволенні позову [PERSON], посилаючись на те, що [PERSON] 18 липня 2008 року передав належний йому на підставі Свідоцтва про реєстрацію ТЗ [NUMBER], виданий МРЄВ-1 ДАІ ГУ-УМВС України в Одеській області 09.03.2005 р., легковий автомобіль (седан) марки «LexusGS 430», державний номер [NUMBER], 2002 року випуску, об'єм двигуна 4300 куб. см В, шасі (кузов, рама, коляска) [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], зареєстрований МРЕВ-1 ДАІ ГУ - УМВС України в Одеській області 09.03.2005 р. про що свідчить довіреність. Цією довіреністю [PERSON] уповноважив [PERSON] представляти його інтереси перед третіми особами в компетентних органах та органах ДАІ України, СТО, АЗС з питань експлуатації та обслуговування, а також розпорядження (продажу, обміну, здачі в оренду, застави, страхування, зняття з обліку в органах ДАІ, крім дарування), з правом тимчасового виїзду за кордон. Також надав таке право як підписання договору купівлі-продажу цього автомобіля і отримання грошей за нього. Окрім цього повноваження за цією довіреністю можуть бути передані шляхом передоручення третім особам. Таким чином, між [PERSON] та [PERSON] виникли правовідносини щодо представництва, які регулюються Главою 17 Цивільного кодексу України. Таким чином, [PERSON], ознайомившись с повноваженнями [PERSON] посвідченими нотаріально, здійснив покупку вищезазначеного автомобіля і передав кошти саме [PERSON], сума коштів була заздалегідь оговорена з ним. Після цього став добросовісним власником цього автомобіля згідно ст. 316 Цивільного кодексу України, розпорядився їм на власний розсуд, згідно ст. 12 ЦК України. На даний час автомобіль не знаходиться у володінні [PERSON] Позов, пред'явлений до особи, в незаконному володінні якої це майно перебувало, але в якої на момент розгляду справи в суді його немає, не може бути задоволений. Таким чином, в заявленому позові [PERSON] є неналежним відповідачем. [PERSON] звернувся до суду з зустрічним позовом до [PERSON], треті особи: [PERSON], [PERSON], про визнання права власності на автомобіль марки «LexusGS 430», державний номер [NUMBER], 2002 року випуску, об'єм двигуна 4300 куб. см В, шасі (кузов, рама, коляска) [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], та відмовити в задоволені позову [PERSON], обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 20.07.2009 року [PERSON] придбав у [PERSON] автомобіль марки «LexusGS 430», державний номер [NUMBER], власником якого згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER], виданого МРЕВ -1 ДАІ ГУ УМВС України в Одеській області від 09.03.2005 року перебував [PERSON] При продажі [PERSON] зазначеного автомобілю [PERSON] діяв на підставі довіреності від 07.11.2008 року, яку він отримав у порядку передоручення від [PERSON], діючого в інтересах [PERSON], на підставі довіреності від 18.07.2008 року, посвідченої приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстраційним номером у реєстрі нотаріальних дій 1721, що підтверджується витягом про реєстрацію в Єдиному реєстрі довіреностей № 8829178 від 07.11.2008 року. Відповідно зазначеної довіреності від 07.11.2008 року [PERSON], діючий в інтересах [PERSON], уповноважив [PERSON], [PERSON] та [PERSON] представляти інтереси [PERSON] перед третіми особами в компетентних органах та органах ДАІ України, СТО, АЗС з питань експлуатації та обслуговування, а також розпорядження (продажу, обміну, здачі в оренду, застави, страхування, зняття обліку в ДАІ, крім дарування), з правом тимчасового виїзду за кордон. Крім того, [PERSON], діючий в інтересах [PERSON], надав право [PERSON], [PERSON] та [PERSON] подавати від імені [PERSON] заяви до відповідних установ, одержувати довідки та інші необхідні документи, розписуватися за нього, підписати договір купівлі-продажу, міни, оренди, застави, отримати належні [PERSON] гроші, укладати угоди про відшкодування заподіяної шкоди, бути представником в органах митниці та органах ДАІ. Таким чином, ознайомившись з повноваженнями [PERSON], діючого в інтересах [PERSON] на підставі нотаріально посвідченої довіреності від 07.11.2008 року, [PERSON] було здійснено придбання вищезазначеного автомобілю. На час придбання [PERSON] у [PERSON] заз наченого автомобілю він перебував у технічно несправному стані, що не дало йому можливості використовувати його за призначенням та потягло за собою значні матері альні витрати, пов'язані з відновленням його робочого стану, а саме, заміною двигуна автомобілю, капітальний ремонт його ходової та повне пофарбування автомобіля, витрати по якій склали близько 60000,0 гривен. У зв'язку з цим, 20.07.2009 року [PERSON] був укладений з [PERSON] у домашніх умовах договір купівлі - продажу зазначеного автомобілю та проведений з ним повний розрахунок. Зазначений договір купівлі-продажу автомобілю ним не збережений, так як закінчився трирічний термін позовної давності, на протязі якого [PERSON] або [PERSON] мали законне право вимагати від нього повернення придбаного ним автомобілю. Також відсутня у нього довіреність від [PERSON] на розпорядження ним придбаного у нього автомобілю, так як на час закінчення ним капітального ремонту зазначеного автомобілю відповідно до Закону України «Про деякі зміни до законодавства України відносно зменшення державного регулювання у сфері автоперевозок» № 3565-VІ від 05.07.2011 року вона не вимагається під час керування транспортним засобом, зареєстрованим на інше прізвище, у зв'язку з чим він її не вимагав у [PERSON] 19.05.2013 року йому стало відомо, що належний йому автомобіль, на підставі ухвали Малиновського районного суду м. Одеси від 11.10.2012 року, оголошений у розшук з передачею його на зберігання на арешт-майданчик органів ДАІ УМВС України в Одеській області до рішення суду по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] та [PERSON] про витребування майна з чужого незаконного володіння. Спірний автомобіль вибув від [PERSON] за його власною волею, який добровільно, на підставі нотаріально посвідченої довіреності від 18.07.2008 року, передав у розпорядження [PERSON] зазначений автомобіль разом з свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу; у зазначеній довіреності від 18.07.2008 року [PERSON] уповноважив [PERSON] представляти його, [PERSON], інтереси перед третіми особами в компетентних органах та органах ДАІ України, СТО, АЗС з питань експлуатації та обслуговування, а також розпорядження (продажу, обміну, здачі в оренду, застави, страхування, зняття обліку в ДАІ, крім дарування), з правом тимчасового виїзду за кордон. [PERSON], також надав право [PERSON] подавати від його, [PERSON], імені заяви до відповідних установ, одержувати довідки та інші необхідні документи, розписуватися за нього, підписати договір купівлі-продажу, міни, оренди, застави, отримати належні [PERSON] гроші. Також [PERSON] своєю довіреністю від 18.07.2008 року дозволив [PERSON] передоручати повноваження надані ним [PERSON] третім особам; таким чином твердження [PERSON], що [PERSON] без його згоди передав авто мобіль у користування третім особам безпідставні та спростовуються тим об'ємом повноважень, які передбачені довіреністю від 18.07.2008 року; [PERSON], став власником спірного автомобіля через [PERSON], який діяв в інтересах [PERSON], на підставі довіреності від 07.11.2008 року, яку він отримав у порядку передоручення від [PERSON], діючого в інтересах [PERSON], на підставі довіреності від 18.07.2008 року; між [PERSON], [PERSON] та [PERSON] виникли правовідносини щодо представництва, відповідно яких поведінка [PERSON] та [PERSON] регулювалась відповідно повноважень наданих їм [PERSON] на підставі довіреностей від 07.11.2008 року та 18.07.2008 року, в який виражена його воля та які передбачали їх право вчинити від імені [PERSON], якого вони представляли, правочин стосовно відчуження автомобілю з отриманням грошей. З урахуванням вищевикладеного [PERSON] на законних підставах вважає себе власником автомобілю на підставі добросовісного придбання майна. Таким чином вимоги [PERSON], щодо витребування майна, а саме, зазначеного автомобілю, з чужого незаконного володіння не мають під собою правових підстав, так як його відчуження відбулось за його, [PERSON], волевиявленням, в межах повно важень, наданих ним у дорученнях від 18.07.2008 року та 07.11.2008 року. У наступному судовому засіданні позивачем [PERSON] були уточнені позовні вимоги до [PERSON], треті особи: [PERSON], [PERSON] про витребування майна з чужого незаконного володіння, а також просив відмовити у задоволенні зустрічного позову [PERSON] посилаючись на таке. На даний час його автомобіль перебуває у володінні [PERSON] Вказівки [PERSON] про правомірність володіння автомобілем є незаконними, оскільки автомобіль йому було передано без його волевиявлення та без його згоди, також поза його волі автомобіль було передано [PERSON] Жодним належним доказом не підтверджуються вказівки [PERSON] на оплатне придбання автомобіля у [PERSON] Не надано належних доказів стосовно оформлення договору купівлі-продажу його автомобіля. Автомобіль не знімався з обліку та не реєструвався на іншу особу, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію автомобіля за яким на цей час власником цього автомобіля є [PERSON] Незаконними діями відповідачів порушені його права власника майна. На цей час він позбавлений можливості володіти користуватися та розпоряджатися власним майном. У наступні судові засідання [PERSON], його представник не з'явилися, повідомлялися належним чином. Третя особа: [PERSON] у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся в установленому законом порядку, поважних причин неявки в судове засідання суду не представив. Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 04 липня 2014 року зустрічний позов [PERSON] до [PERSON], треті особи: [PERSON], [PERSON], про визнання права власності залишено без розгляду та продовжено провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON], треті особи: [PERSON], [PERSON] про витребування майна з чужого незаконного володіння. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити із задоволенням позову. Судом встановлені такі фактичні обставини на підставі представлених письмових доказів. Судом встановлено, що 09 грудня 2004 року [PERSON] придбав автомобіль марки «LexusGS 430», державний номер [NUMBER], 2002 року випуску, двигун [NUMBER], об'єм двигуна 4300 куб. см В, шасі (кузов, рама, коляска) [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], про що свідчить свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER], виданого МРЕВ -1 ДАІ ГУ УМВС України в Одеській області від 09 березня 2005 року. 18 липня 2008 року [PERSON] передав власний автомобіль марки «LexusGS 430», державний номер [NUMBER], у користування [PERSON] на підставі довіреності посвідченої приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON] 18.07.2008 року за реєстровим №1721, з терміном дії на три роки, тобто до 18 липня 2011 року. Відповідно до довіреності, посвідченої приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON] 07.11.2008 року за реєстровим №2841, вбачається, що [PERSON], який діяв від імені [PERSON], на підставі довіреності, посвідченої приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON] 18.07.2008 року за реєстровим №1721 уповноважив [PERSON], [PERSON], [PERSON] представляти інтереси [PERSON] перед третіми особами в компетентних органах та органах ДАІ України, СТО, АЗС з питань експлуатації та обслуговування, а також розпорядження (продажу, обміну, здачі в оренду, застави, страхування, зняття обліку в ДАІ, крім дарування), з правом тимчасового виїзду за кордон. Разом з автомобілем марки «LexusGS 430», державний номер [NUMBER], було передано свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] виданого МРЕВ -1 ДАІ ГУ УМВС України в Одеській області від 09 березня 2005 року. 19 листопада 2009 року на вимогу [PERSON] довіреність видана на ім'я [PERSON], [PERSON], [PERSON] була скасована [PERSON], але спірний автомобіль не був повернутий. Оскільки [PERSON] на вимоги [PERSON] про повернення автомобіля ніяк не реагував, 09 серпня 2010 року було скасовано довіреність на його ім'я. Враховуючи, що звернення [PERSON] до відповідачів про повернення автомобіля ні до чого не призводили, він звернувся із заявою до органів ДАІ УМВС України в Одеській області, які не надали жодного результату, про що свідчить лист від 05 серпня 2011 року за вх. № 7/7066 та заява від 01 вересня 2011 року. Судом встановлено, що позивач є єдиним власником автомобіля «LexusGS 430», державний номер [NUMBER], оскільки спірний автомобіль ним не відчужувався (не продавався), тобто жодних правочинів не здійснювалось. Згідно із ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним. Відповідно до ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно зі ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 387 Цивільного кодексу України, власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Згідно із ч. 1 ст. 321 Цивільного кодексу України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Таким чином, суд вважає за необхідне зобов'язати [PERSON] повернути [PERSON] належний на праві власності автомобіль марки «LexusGS 430», державний номер [NUMBER], 2002 року випуску, двигун [NUMBER], об'єм двигуна 4300 куб. см В, шасі (кузов, рама, коляска) [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER], виданого МРЕВ -1 ДАІ ГУ УМВС України в Одеській області від 09.03.2005 року.

Outcome: approved