Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Фрунзенського районного суду м. Харкова з позовними вимоги про стягнення з [PERSON] за невиконання попереднього договору купівлі-продажу квартири № б/н від 28.10.2016 року суми заборгованості в розмірі 54156 грн., моральної шкоди в сумі 9200 гривень та судовий збір в розмірі 640 гривень. В обґрунтування заявлених вимог зазначає, що тривалий час донька позивачки та її чоловік підшукували квартиру для подальшої її купівлі. Через деякий час донька повідомила, що знайшла варіант, який їм підходить і вона з чоловіком після перегляду квартири уклала попередній договір купівлі-продажу квартири за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до пункту 5 попереднього договору від 28.10.2016 року [PERSON], як Сторона -1 за договором, отримав від Сторони -2 [PERSON] 25532,70 гривень, що є згідно курсу Національного Банку України на день укладання договору еквівалентом 1000 доларів США. Зазначена сума отримана [PERSON] від [PERSON] до моменту підписання даного договору в повному обсязі. Гроші були надані [PERSON] для сплати обовязкових платежів, які необхідно було сплатити [PERSON] для отримання документів про право власності на своє імя. [PERSON] свої зобовязання щодо підготовки та збирання всіх необхідних документів на квартиру не виконував. Після тривалих переговорів з [PERSON] та його агентством нерухомості позивачка погодилась на переукладання попереднього Договору на своє імя так як грошей на повернення застави у [PERSON] не було і він пообіцяв доробити документи на квартиру в повному обсязі і продати свою квартиру позивачці. 28.10.2016 року між позивачкою та відповідачем було укладено попередній договір і дію договору було обмежено до 16.00 год. 13 січня 2017 року, тобто [PERSON] було надано більше 2 місяців для збору необхідних документів, що було закріплено в п.16 попереднього договору від 28.10.2016 року. Позивачка зазначила, що відповідно до договору, вона стала новим покупцем квартири та виявила своє законне бажання подивитися квартиру і 20.10.2016 року підписала Договір про надання консультативних послуг з купівлі продажу нерухомості з ФОП [PERSON] і була згодна оплатити її послуги. Далі, неодноразові запрошення [PERSON] прийти до нотаріуса і підписати договір купівлі продажу квартири були проігноровані. Позивачкою через приватного нотаріуса [PERSON] були зроблені заяви про те, що нотаріус офіційно запросила [PERSON] до себе для здійснення угоди. Але в призначений день та час, тобто 04.01.2017 р. о 12.00 год. [PERSON] не прийшов, про що нотаріусом було складено свідоцтво про те, що позивачка перебувала в робочому приміщенні приватного нотаріуса [PERSON] До теперішнього часу гроші, які були надані [PERSON] так і не повернуті. З наданої нотаріусом [PERSON] інформації відомо, що [PERSON] необхідні документи на свою квартиру, як обєкт відчуження надав нотаріусу, однак не надав документи про оплату податку в бюджет України, без яких здійснення угоди купівлі продажу неможливо. Позивач зазначає, що відповідно до пункту 6 попереднього договору від 28.10.2016 року зазначено, що якщо Сторона -1 -[PERSON] не виконує своїх зобовязань, то він зобовязаний сплатити протягом трьох робочих днів Стороні 2 [PERSON] штраф в розмірі 100% від суми забезпечення виконання зобовязання. На думку позивача, попередній договір купівлі продажу квартири за адресою: [ADDRESS] не був здійснений з вини [PERSON] Крім того, позивач зазначає, що неправомірними діями з боку відповідача їй була спричинена моральна шкода, яка полягає у появі у неї негативних психосоматичних та психоемоційних змін, залученні значних фізичних, душевних та матеріальних ресурсів, яку вона оцінює у 9200 грн. У звязку з викладеним вона звернулася з позовом до суду. В судовому засіданні представник позивача [PERSON]- [PERSON], який діє на підставі довіреності від 30.01.2017 року підтримав заявлені позовні вимоги, просив позов задовольнити в повному обсязі. Надав у судовому засіданні пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, був повідомлений належним чином про час і місце судового розгляду справи, про що свідчать зворотні повідомлення в матеріалах справи, заперечень не надав. Відповідно до ч.2 ст. 77 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явились в судове засідання без поважних причин. У відповідності до приписів ч. 5\~ст. 74 ЦПК України\~\~ судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. У разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Таким чином, суд вважає, що відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин, причину неявки суду не повідомив, про час і місце судового засідання був повідомлені належним чином . Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи Враховуючи, що у справі маються достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача та, зі згоди позивача, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення присутніх сторін, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, обєктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, приходить до наступного. Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 28.10.2016 року між [PERSON] та [PERSON] укладено попередній договір згідно умов якого, [PERSON] зобовязаний продати та передати [PERSON], а [PERSON] зобовязується купити та прийняти від [PERSON] трикімнатну квартиру номер 37, що знаходиться за адресою: м. Харків, проїзд Стадіонний, будинок №8/3. (а.с. 7). Відповідно до пункту 1 укладеного попереднього договору сторони домовилися, що договір повинен бути укладений та підписаний сторонами до 13.01.2017 року включно. Відповідно до пункту 5 укладеного попереднього договору на підтвердження зобовязання і на забезпечення його виконання Стороною -2 [PERSON] сплачується Стороні -1 [PERSON] сума забезпечення зобовязання в розмірі 25532,70 (двадцять пять тисяч пятсот тридцять дві) гривні 70 копійок, що є згідно курсу Національного Банку України на день укладання договору еквівалентом 1000 (одна тисяча) доларів США 00 центів. Зазначена сума отримана Стороною -1 [PERSON] від Сторони -2 [PERSON] до моменту підписання даного договору в повному обсязі. Відповідно до пункту 6 укладеного попереднього договору, якщо договір купівлі продажу не буде укладено протягом строку, встановленого п.1 договору з вини Сторони -1, та/або документи чи відомості щодо вищезазначеної квартири або права власності на неї Сторони-1 виявляться недостовірними, неправдивими, то сторона -1 зобовязана протягом трьох календарних днів з дня настання зазначеного строку повернути Стороні -2 суму забезпечення виконання зобовязання, отриману за даним договором, та сплатити Стороні -2 штраф в розмірі 100% від суми забезпечення виконання зобовязання, що була отримана нею за даним договором. Згідно відповіді приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу [PERSON] від 13.01.2017 року № 7/01-16 вбачається, що 13 січня 2017 року до 16.00 годин [PERSON] їй були предявлені для огляду всі необхідні документи для можливого вчинення 13 січня 2017 року нотаріальної дії щодо посвідчення договору купівлі продажу нерухомого майна, а саме квартири , що є у власності менш 3 (трьох) років та яка є предметом попереднього договору, укладеного між [PERSON] та вищевказаною особою (зі строком виконання до 16 годин 00 хвилин 13 січня 2017 року), посвідченого нею 28 жовтня 2016 року за реєстровим №1069, окрім: 1) документу про сплату до бюджету податку на доходи фізичних осіб, (обчисленого з ціни, зазначеної у правочині, але не нижче оціночної вартості такого нерухомого майна, визначеної субєктом оціночної діяльності згідно з вимогами нормативно правових актів з оцінки майна та документа про оціночну вартість); 2) документу про сплату до бюджету військового збору, ставка якого становить 1,5 відсотка від обєкта оподаткування доходів, визначених ст.163 Податкового кодексу України (а.с. 13-15). Представник позивача у судовому засіданні пояснив, що позивачка неодноразово повідомляла відповідача про необхідність зявитися до нотаріальної контори для укладення основного договору купівлі-продажу квартири, однак він не зявлявся. На даний час позивач не бажає укладати з відповідачем основний договір купівлі-продажу кватири, у звязку з чим просить суд стягнути з останнього на її користь грошові кошти у розмірі 1000 дол. США, які були сплачені нею з метою забезпечення зобов*язання по укладенню основного договору. Згідно положень ч.ч.1,2\~ст. 635 ЦК України\~попереднім є договір, сторони якого зобовязуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Сторона, яка необгрунтовано ухиляється від укладення договору, передбаченого попереднім договором, повинна відшкодувати другій стороні збитки, завдані простроченням, якщо інше не встановлено попереднім договором або актами цивільного законодавства. Відповідно до\~ст. 526 ЦК України\~зобов*язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч.1\~ст. 546 ЦК України\~виконання зобовязання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Статтею 570 ЦК України\~встановлено, що завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобовязання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом. Таким чином, внесення завдатку як способу виконання зобов*язання може мати місце лише в разі наявності зобов*язання, яке повинно було виникати на підставі договору купівлі-продажу квартири. Оскільки договір купівлі-продажу квартири, який би за своєю формою та змістом відповідав вимогам закону, між сторонами укладений не був, а сторони лише домовилися укласти такий договір в майбутньому, передана позивачкою відповідачу грошова сума у розмірі 1000 дол. США є авансом, який підлягає поверненню позивачці. Зазначене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною у постанові від 13 лютого 2013 року у справі № 6-176ц12. Разом з тим, позивач просить стягнути грошові кошти у сумі еквівалентної 1000 доларів США. Зазначені вимоги задоволенню не підлягають. Як свідчить наданий договір позики передавалась сума у розмірі 25532 грн. 70 коп., про що також у судовому засіданні зазначив позивач по справі, тому підлягає поверненню саме ця сума, що також узгоджується з п. 6 попереднього Договору щодо повернення саме отриманої суми. Також підлягає стягненню з відповідача сума штрафу у розмірі 25532,70 грн., відповідно. Вказане кореспондується із приписами ч. 2 ст. 635 ЦК України, за якою сторона, яка необґрунтовано ухиляється від укладення договору, передбаченого попереднім договором, повинна відшкодувати другій стороні збитки, завдані простроченням, якщо інше не встановлено попереднім договором або актами цивільного законодавства. \~ Як свідчать матеріали справи позивачем умови попереднього договору були виконані у повному обсязі, в той час як відповідач не уклав договір без поважних причин. Що стосується позовних вимог про стягнення моральної шкоди суд зазначає наступне. Згідно зі\~ст. 23 ЦК України\~особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сімї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Відповідно до вимог\~ст. 1167 ЦК України\~моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Як розяснив Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 р. в п. 5 постанови «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», обовязковому зясуванню при вирішені спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювана, наявність причинного зв'язку між шкодою та протиправними діями заподіювана та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з*ясувати чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Представник позивача у судовому засіданні не довів, що відповідачем позивачу заподіяна моральна шкода. Вимога позивача та її звернення до відповідача з вимогою щодо укладення договору та невиконання договору відповідачем, не є підставою для стягнення з нього суми моральної шкоди, оскільки за невиконання договору передбачена відповідальність пунктом 6 Попереднього договору. Тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають. Згідно\~ст. 88 ЦПК України\~з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір у розмірі 640 грн.

Outcome: partial