Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду у квітні 2018 р. з позовом до [PERSON], третя особа Територіальна громада в особі Харківської міської ради про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням в квартирі [ADDRESS]. Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що відповідач [PERSON]-колишній чоловік [PERSON], шлюб з яким розірвано 07.11.2007 р., з того часу за місцем реєстрації не проживає без будь-яких поважних причин, хоча ніяких перешкод йому не вчинялось, залишив квартиру добровільно, пішов з дому зі всіма своїми речами, особистими документами і більш його ніхто не бачив. Позивач посилаються на те, що оскільки відповідач одинадцять років поспіль в квартирі не проживає, житлом не цікавиться, коштів по сплаті за квартиру і комунальні послуги не надає, його речей в квартирі немає, [PERSON] необхідно визнати таким, що втратив право користування жилим приміщенням. В судовому засіданні представник [PERSON]-син [PERSON] позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, пояснивши, що з 2007 р. відповідач з ними не проживає, інформація про його мешкання невідома, звязку з ним ніхто не підтримує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про день , час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку згідно зі ст. 128 ЦПК України, про причини неявки суд не сповістив, відзиву на позов не подав. Оголошення про виклик відповідача в судове засідання розміщено на офіційній сторінці веб-порталу судової влади України. При одночасному існуванні умов, передбачених ч.1 ст. 280 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення. Представник 3 особи-Харківської міської ради в судове засідання не зявився, надав письмові пояснення, в яких проти позову заперечував, стверджуючи, що звертаючись до суду позивачі не надали належних, допустимих та достатніх письмових доказів на підтвердження своїх вимог, відсутній акт, складений балансоутримувачем будинку, не додана інформація щодо звернень [PERSON] до закладів соціального захисту населення з приводу отримання соціальної допомоги або перебування у місцях позбавлення волі ( а.с. 37-41). За клопотанням позивача, ухвалою Жовтневого районного суду м.Харкова від 19.09.2018 р. витребувані докази з Новобаварського районного управління праці та соціального захисту населення, КЗОЗ «Міська лікарня № 24», Головного управління Національної поліції в Харківській області, ПАТ «Укрпошта» ( а.с.29,52). Суд, вислухавши пояснення представника позивача, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи та оцінивши надані докази, приходить до наступного. Спірною є одна кімната житловою пл. 19,7 кв.м. у комунальній квартирі [ADDRESS], надана [PERSON] рішенням виконавчим комітетом Жовтневої ради 19.05.1993 р. № 22 на сімю, що складалась з двох осіб ( наймач та її син [PERSON]В.) згідно ордера серії М № 2675 ( а.с. 7). Довідкою дільниці № 45 Комунального підприємства «Жилкомсервіс» підтверлжено, що в квартирі зареєстровані наймач [PERSON] та її чоловік [PERSON] ( а.с. 8). Як зазначено позивачем в позовній заяві та підтримано представником позивача [PERSON] в ході розгляду справи, відповідач [PERSON] залишив добровільно місце реєстрації у 2007 року і з того часу жодного разу в квартиру не навідувався, нею не цікавився, витрати не ніс, про місце його фактичного проживання не повідомляв. Факт тривалого не проживання [PERSON] за місцем реєстрації у спірній квартирі підтверджується Актом від 31.07.2018 р., складеним за участю сусідів [PERSON], [PERSON]Б.( а.с.32). Допитані , як свідки, в судовому засіданні зазначені особи пояснили, що проживають в комунальній квартирі з 2007 р., відповідача [PERSON] не знають і в квартирі [ADDRESS] він з цього часу не проживав. З довідки Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Новобаварського району Харківської міської ради № 02-26/9332 від 28.09.2018 року вбачається, що [PERSON], [INFO] на обліку в Управлінні, як одержувач державних соціальних допомог , не перебуває. За відомостями Комунального некомерційного підприємства «Міська лікарня № 24» Харківської міської ради № 287 від 28.09.2018 р., на [PERSON] амбулаторна карта в медичному закладі не зареєстрована, за даними медико-статистичних журналів він не числиться, декларацію з фахівцем не укладав. Згідно довідки ПАТ «Укрпошта» № 01-20/386 від 02.10.2018 р., кореспонденція на імя [PERSON] за адресою спірної квартири не надходила, виплат поштових переказів за період з 01.10.2017 р. по 29.09.2018 р. не значиться.Надати інформацію щодо користування послугами поштового звязку за період з січня 2007 р. не має можливості через закінчення терміну зберігання виробничої документації. Суд відхиляє доводи 3 особи про відсутність у позивачів доказів на підтвердження факту непроживання відповідача без поважних причин за місцем реєстрації, оскільки інформація, на яку посилається представник в своїх письмових поясненнях, як на відсутню , витребувана судом за клопотанням позивачів в порядку ст. 84 ЦПК України і долучена до матеріалів справи. Відповідно до статті 47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. У частині четвертій статті 9 ЖК Української РСР визначено, що ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Стаття 71 ЖК Української РСР встановлює загальні правила збереження жилого приміщення за тимчасово відсутніми громадянами. За змістом цієї статті при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймачем, а у разі спору - судом. За приписами статті 72 ЖК Української РСР визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Вичерпного переліку таких поважних причин житлове законодавство не встановлює, в зв'язку з чим указане питання вирішується судом у кожному конкретному випадку, з урахуванням конкретних обставин справи. Аналіз статей 71, 72 ЖК Української РСР дає підстави для висновку, що особа може бути визнана такою, що втратила право користування жилим приміщеннями за двох умов: не проживання особи в жилому приміщенні більше шести місяців та відсутність поважних причин. Поважність причин відсутності особи за місцем проживання визначається судом у кожному конкретному випадку з урахуванням обставин справи та правил статті 89 ЦПК України щодо оцінки доказів. В судовому засіданні доведено, що відповідач [PERSON] з листопада 2007 р. в спірній квартирі не проживає без поважних причин , житловою площею не цікавиться, витрат по оплаті комунальних послуг, які нараховуються виходячи з кількості зареєстрованих в квартирі, не несе, ніяких дій по збереження за собою житлового приміщення на більш тривалий строк, ніж передбачено законом, не здійснювала , перешкод в користуванні квартирою у неї не було. Зiбранi у справi докази та їх належна оцiнка дають підстави для задоволення позовних вимог [PERSON] та визнання відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням в [ADDRESS]. На підставі викладеного і

Outcome: approved