Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-09 00:00:00

Позивач [PERSON] , звертаючись до суду з позовом до Київської міської клінічної лікарні № 3, просить визнати протиправним та скасувати наказ Головного лікаря Київської міської клінічної лікарні № 3 від 30.08.2019 року № 183 про оголошення догани заступнику головного лікаря з терапевтичної допомоги [PERSON] , мотивуючи свої вимоги тим, що 17.07.2019 року Департамент охорони здоров`я Виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) видав Наказ № 818 «Про проведення перевірки стану надання медичної допомоги у відділеннях Київської міської клінічної лікарні № 3, та Наказом № 818 було створено Комісію з перевірки організації та якості надання медичної допомоги хворим у відділеннях Київської міської клінічної лікарні № 3. Комісією було складено Довідку за результатами перевірки організації надання медичної допомоги в Київській міській клінічній лікарні № 3. 30.08.2019 року Головний лікар Київської міської клінічної лікарні № 3 видав Наказ № 183, відповідно до якого позивачу [PERSON] оголошено догану. Разом з тим, позивач вважає Наказ № 183 про оголошення їй догани протиправним, що є підставою звернення позивача з даним позовом до суду. 11 листопада 2019 року ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом [PERSON] до Київської міської клінічної лікарні № 3 про визнання протиправним та скасування наказу, та постановлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідач Київська міська клінічна лікарня № 3, отримавши 20 листопада 2019 року ухвалу про відкриття провадження у справі, подав письмовий відзив на позовну заяву, відповідно до якого проти позову заперечує, вказуючи на те, що оспорюваний позивачем наказ прийнято керівником Лікарні на підставі Результатів перевірки організації та якості надання медичної допомоги хворим у відділеннях Київської міської клінічної лікарні № 3, які є негативними саме щодо роботи заступника головного лікаря з терапевтичної допомоги [PERSON] . Крім того, відповідачем зауважено, що апаратна нарада, на якій було запропоновано позивачу надати письмові пояснення щодо встановлених Комісією обставин, проводилася 23 серпня 2019 року, тобто у Акті про вимогу надання пояснень від 26 серпня 2019 року наявна описка щодо дати його складання. (а.с. 131-133) Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 10 грудня 2019 року клопотання позивача [PERSON] та її уповноваженого представника про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін, подане в межах розгляду цивільної справи за позовом [PERSON] до Київської міської клінічної лікарні № 3 про визнання протиправним та скасування наказу, - залишено без задоволення. Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, приймаючи до уваги письмові заяви сторін щодо предмета спору, суд приходить до наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється порядку іншого судочинства. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини й основних свобод, ратифікованої Верховною Радою України 17.07.1997 року, кожний при вирішенні питання про його цивільні права і обов`язки має право на відкритий і справедливий судовий розгляд незалежним і безстороннім судом. Складовою частиною справедливого судочинства є доступ до судової процедури з усіма атрибутами контролю за порушеннями при звільненні з роботи з боку працедавців - власників та керівників господарських товариств, підприємств, установ, організацій. Статтею 43 Конституції України проголошено право кожної людини на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, які він вільно обирає або на яку вільно погоджується, та закріплено гарантії реалізації права на працю, що включає право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижче від визначеної законом. Судом встановлено, що Наказом Київської міської клінічної лікарні № 3 № 120-к від 04.03.2008 року [PERSON] лікаря-анестезіолога ПІТ інфарктного відділення переведено на посаду виконуючої обов`язки заступника головного лікаря з терапевтичної допомоги, тимчасово на 2 місяці з 04.03.2008 року до 04.05.2008 року. (а.с. 91) Наказом Київської міської клінічної лікарні № 3 № 230-к від 05.05.2008 року [PERSON] - в.о. заступнику головного лікаря з терапевтичної допомоги продовжено роботу на посаді виконуючої обов`язки заступника головного лікаря з терапевтичної допомоги з 05.05.2008 року, тимчасово на 2 місяці. (а.с. 92) Наказом Київської міської клінічної лікарні № 3 № 327-к від 23.06.2008 року [PERSON] - в.о. заступника головного лікаря з терапевтичної допомоги переведено працювати на постійну роботу на посаді заступника головного лікаря з терапевтичної допомоги з 23.06.2008 року. (а.с. 93) 03.09.2018 року заступником головного лікаря з терапевтичної допомоги [PERSON] ознайомлено з посадовою інструкцією заступника головного лікаря з терапевтичної допомоги (адміністративно-управлінський персонал) Київської міської клінічної лікарні № 3, яка містить завдання та обов`язки, а також підстави відповідальності заступника головного лікаря з терапевтичної допомоги КМКЛ № 3. (а.с. 64-70) Наказом Департаменту охорони здоров`я Виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) № 818 від 17.07.2019 року з метою перевірки стану надання спеціалізованої медичної допомоги хворим у відділеннях Київської міської клінічної лікарні № 3 створено комісію з перевірки організації та якості надання медичної допомоги хворим у відділеннях Київської міської клінічної лікарні № 3 (далі - Перевірка) та затверджено її персональний склад. (а.с. 12; 13-15) Згідно Довідки за результатами перевірки організації надання медичної допомоги в Київській міській клінічній лікарні № 3 Комісією встановлено наступні порушення, зокрема, у відділеннях терапевтичного профілю та неврологічних не дотримується норматив площ, передбачених на 1 ліжко, часто пацієнти розміщуються в коридорах при наявності в лікарні щоденно від 50 до 100 вільних ліжок, що свідчить про нераціональне використання ліжкового фонду; відсутні пропозиції заступника головного лікаря з терапевтичної допомоги щодо оптимізації ліжкового фонду лікарні відповідно до потреб населення в наданні видів медичної допомоги; відділення інтенсивної терапії не відповідає вимогам, що унеможливлює надання медичної допомоги відповідно до стандартів; через обмеження кисневого постачання неможливе проведення респіраторної терапії; відсутня дихальна апаратура середнього або експертного класу; оцінити реальну потребу в устаткуванні для проведення інтенсивної терапії сепсису неможливо у зв`язку із перебуванням на ліжках для інтенсивної терапії значної кількості пацієнтів, які не потребують інтенсивної терапії чи нагляду; повноцінне проведення респіраторної терапії неможливе через відсутність належної дихальної апаратури; в терапевтичному відділенні відсутня кімната для збору харкотіння. (а.с. 56) Згідно Довідки з результатами перевірки організації надання медичної допомоги в Київській міській клінічній лікарні № 3 Комісією рекомендовано: Головному лікарю Київської міської клінічної лікарні № 3 оптимізувати ліжковий фонд лікарні та кадровий потенціал відповідно до потреб населення в наданні видів медичної допомоги; забезпечити надання якісної медичної допомоги відповідно до стандартів надання медичної допомоги з дотриманням Ліцензійних умов провадження медичної практики; забезпечити створення належних умов для перебування пацієнтів у відділеннях лікарні; переглянути посадову інструкцію заступника головного лікаря з хірургічної допомоги, а також інших працівників та привести їх у відповідність до вимог нормативних документів. (а.с. 57) 15.08.2019 року Головним лікарем Київської міської клінічної лікарні № 3 прийнято Наказ № 174 «Про організацію медичного забезпечення мешканців та гостей міста Києва під час заходів з нагоди відзначення Дня Прапора та 28-ї річниці незалежності України» та встановлено Графіки роботи співробітників Лікарні, які будуть працювати в святкові та вихідні дні: 24.08.2019 року, 25.08.2019 року, 26.08.2019 року. (а.с. 75, 76, 77-79, 80) Згідно Листа головного лікаря Київської міської клінічної лікарні № 3 від 18.10.2019 року № 1716, 26.08.2019 року було проведено апаратну нараду за участю Головного лікаря, заступників головного лікаря, керівників структурних підрозділів та інших працівників КМКЛ № 3, на якій проведено Аналіз встановлених за результатами Перевірки у Довідці від 20.08.2019 року № 061-8143/03 порушень, розглянуто шляхи усунення виявлених порушень та запропоновано надати пояснення заступнику головного лікаря з хірургічної допомоги, заступнику головного лікаря з терапевтичної допомоги та керівникам структурних підрозділів. Спеціальна комісія для Аналізу порушень організації надання медичної допомоги не створювалась і відповідних розпорядчих документів про створення спеціальної комісії для Аналізу порушень організації надання медичної допомоги не видавалось. (а.с. 72) 26.08.2019 року у вихідний день на апаратній нараді за відсутності обов`язку присутності на робочому місці заступника головного лікаря з терапевтичної допомоги [PERSON] . Головним лікарем Київської міської клінічної лікарні № 3 Іващенком П.Б., заступником головного лікаря [PERSON]., лікарем-методистом [PERSON] . складено «Акт про вимогу надання пояснень», яким засвідчено факт вимоги надати письмові пояснення стосовно матеріалів перевірки Департаменту охорони здоров`я м. Києва, викладених у Довідці від 20.08.2019 року № 061-8143/03 від заступника головного лікаря з хірургічної допомоги [PERSON] та заступника головного лікаря з терапевтичної допомоги [PERSON] (а.с. 73, 74) 30.08.2019 року Головним лікарем Київської міської клінічної лікарні № 3 прийнято Наказ № 183, яким заступнику головного лікаря з хірургічної допомоги Київської міської клінічної лікарні № [PERSON]., заступнику головного лікаря з терапевтичної допомоги Київської міської клінічної лікарні № 3 [PERSON] оголошено догану та зобов`язано останніх надати до 05.09.2019 року пропозиції щодо ефективного використання ліжкового фонду лікарні. Наказ мотивовано тим, що відповідно до наказу Департаменту охорони здоров`я Виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) № 818 від 17.07.2019 року «Про проведення перевірки стану надання медичної допомоги у відділеннях Київської міської клінічної лікарні № 3» було проведено перевірку організації та стану надання медичної допомоги в лікарні. Проведений аналіз порушень організації надання медичної допомоги свідчить про неналежне виконання посадових обов`язків та проведення контролю за роботою підпорядкованих структурних підрозділів з боку заступника головного лікаря з хірургічної допомоги [PERSON], заступника головного лікаря з терапевтичної допомоги [PERSON] та завідувачів структурних підрозділів. (а.с. 11) Разом з тим, Листом Департаменту охорони здоров`я Виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) від 29.10.2019 року № 061-10425/10 зауважено, що відповідно до пункту 1 Контракту від 03.11.2017 року № 124, укладеного між Головним лікарем Київської міської клінічної лікарні № 3 та Департаментом охорони здоров`я Виконавчого органу Київської міської ради (КМДА), Керівник зобов`язався безпосередньо і через адміністрацію закладу охорони здоров`я здійснювати поточне управління (керівництво) закладом, у тому числі, забезпечувати належний рівень медичного обслуговування населення, ефективну діяльність закладу, раціональне обслуговування населення, ефективну діяльність закладу, раціональне використання і збереження закріпленого за закладом майна, раціональний добір кадрів, створювати умови для забезпечення належного рівня медичного обслуговування населення, а орган управління майном зобов`язався створювати належні умови для матеріального забезпечення і організації праці керівника. (а.с. 71) Крім того, з метою ефективного управління якістю медичної допомоги та забезпечення підвищення рівня контролю за якістю медичної допомоги наказом МОЗ України від 28 вересня 2012 року № 752, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 28 листопада 2012 року за № 1996/22308, затверджено Порядок контролю якості медичної допомоги. (а.с. 94; 95; 96-100) Згідно положень Порядку, контроль якості надання медичної допомоги здійснюється шляхом застосування методів зовнішнього та внутрішнього контролю якості медичної допомоги, самооцінки медичних працівників, експертної оцінки, клінічного аудиту, моніторингу системи індикаторів якості, атестації/сертифікації відповідно до вимог чинного законодавства України та законодавства Європейського Союзу. Внутрішній контроль якості надання медичної допомоги здійснюється керівництвом закладів охорони здоров`я та/або медичними радами закладів охорони здоров`я в межах повноважень, визначених законодавством, зокрема шляхом контролю за кваліфікацією лікарів, молодших спеціалістів з медичною освітою та професіоналів з вищою немедичною освітою, які працюють у закладі охорони здоров`я; самооцінки медичних працівників; організації надання медичної допомоги у закладі охорони здоров`я; моніторингу реалізації управлінських рішень; моніторингу дотримання структурними підрозділами закладу охорони здоров`я стандартів у сфері охорони здоров`я, клінічних протоколів; моніторингу системи індикаторів якості медичної допомоги; вивчення думки пацієнтів щодо наданої медичної допомоги. Зовнішній контроль якості надання медичної допомоги здійснюється органами державної виконавчої влади в межах повноважень, визначених законодавством, зокрема шляхом контролю за дотриманням ліцензійних умов провадження господарської діяльності з медичної практики, проведення акредитації закладів охорони здоров`я, атестації лікарів, молодших спеціалістів з медичною освітою, професіоналів з вищою немедичною освітою, які працюють у системі охорони здоров`я, проведення клініко-експертної оцінки якості та обсягів медичної допомоги. Контроль якості надання медичної допомоги здійснюється за такими складовими: структура, процес та результати медичної допомоги; організація надання медичної допомоги; контроль за реалізацією управлінських рішень; відповідність кваліфікаційним вимогам медичних працівників, у тому числі керівників закладів охорони здоров`я; вивчення думки пацієнтів щодо наданої медичної допомоги; забезпечення прав та безпеки пацієнтів під час надання їм медичної допомоги. Контроль якості наданої медичної допомоги проводиться у випадках смерті пацієнтів, первинного виходу на інвалідність осіб працездатного віку, розбіжності встановлених діагнозів, недотримання закладами охорони здоров`я стандартів медичної допомоги (медичних стандартів), клінічних протоколів, табелів матеріально-технічного оснащення, а також у випадках, що супроводжувалися скаргами пацієнтів та/або близьких осіб, які доглядають за пацієнтами, шляхом клініко-експертної оцінки якості та обсягів медичної допомоги. Відповідно до ст. 139 Кодексу законів про працю України, працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержуватися трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір. Відповідно до ст. 147 ст. 139 Кодексу законів про працю України, за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана; 2) звільнення. Законодавством, статутами і положеннями про дисципліну можуть бути передбачені для окремих категорій працівників й інші дисциплінарні стягнення. Ознакою порушення трудової дисципліни є наявність проступку в діях або бездіяльності працівника. Дисциплінарний проступок визначається як винне невиконання чи неналежне виконання працівником своїх трудових обов`язків. Складовими дисциплінарного проступку є дії (бездіяльність) працівника; порушення або неналежне виконання покладених на працівника трудових обов`язків; вина працівника; наявність причинного зв`язку між діями (бездіяльністю) і порушенням або неналежним виконанням покладених на працівника трудових обов`язків. Недоведеність хоча б одного з цих елементів виключає наявність дисциплінарного проступку. Разом з тим, саме на роботодавця покладається обов`язок доказування фактів винного вчинення працівником дисциплінарного проступку. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати всі обставини, з яких вчинено проступок. Для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності в обов`язковому порядку має бути встановлена провина, як одна із важливих ознак порушення трудової дисципліни. При відсутності вини працівник не може бути притягнутий до дисциплінарної відповідальності. Згідно норм чинного трудового законодавства діє принцип презумпції невинуватості. Тобто не можна працівника притягнути до дисциплінарної відповідальності, доки не доведена роботодавцем його вина, і працівник не зобов`язаний сам доводити свою невинуватість. Принцип презумпції невинуватості випливає із змісту ст. 138 КЗпП України, яка передбачає обов`язок роботодавця доводити наявність умов, серед них і вини працівника, для притягнення такого працівника до матеріальної відповідальності. Перед тим як ухвалювати рішення про застосування до працівника догани, роботодавець має провести розслідування та зібрати достатньо доказів, які свідчили б про факт вчинення працівником дисциплінарного проступку. Такими доказами можуть слугувати різноманітні документи: доповідні записки інших працівників; письмові свідчення свідків; повідомлення державних органів, що здійснюють контроль і нагляд за додержанням законодавства, зокрема у сфері використання найманої праці; висновки фахівців; письмові пояснення самих порушників тощо. Порушенням трудової дисципліни є невиконання або неналежне виконання з вини працівника покладених на нього трудових обов`язків, що проявилися в порушенні: правил внутрішнього трудового розпорядку; посадових інструкцій; положень, наказів та розпоряджень власника (керівника), якщо вони мають законний характер. У цих спірних правовідносинах суд виходить із важливості дотримання принципів належного врядування та унеможливлення свавільного використання дискреційних повноважень, які систематизовано в Рекомендаціях СМ /Rec (2007) 7 щодо належного управління. Отже, керівник як посадова особа, яка наділена відповідно до законодавства повноваженнями, що мають вплив на права та інтереси людей, має діяти відповідно до закону в межах норм, що окреслює його повноваження. Роботодавець не повинен діяти свавільно (Рекомендація щодо належного управління СМ /Rec (2007) (стаття 2). Залежно від змісту і характеру прав і обов`язків, що належать роботодавцю (керівнику), його правове становище визначається наявністю нормотворчої влади (прийняття локальних нормативних актів), адміністративно-диспозитивної влади (видання обов`язкових для виконання розпоряджень з приводу виконання трудових обов`язків), дисциплінарної влади (застосування заохочень, заходів дисциплінарної та матеріальної відповідальності). Зміст рішень, прийнятих відповідною посадовою особою, а також порядок їх ухвалення мають ґрунтуватися на законі. Роботодавець при виконанні адміністративних повноважень повинен діяти лише в чітко окреслених межах. Він не має діяти упереджено або його дії не мають сприйматися як такі. (Рекомендації СМ /Rec (2007)7 щодо належного управління (стаття 4), Рекомендація № R (2000) 6 щодо статусу посадових осіб в Європі (Принцип 13). Під час ухвалення відповідного рішення роботодавець має враховувати всі фактори, що стосуються цього рішення, при чому кожен фактор підлягає ретельному аналізу. Фактори, що не є ревалентними, повинно виключити з розгляду. На процес ухвалення адміністративного рішення не мають впливати особисті інтереси або упереджене ставлення посадової особи, яка ухвалює рішення. Слід уникати будь-яких проявів упередженості. Частиною 14 ст. 149 ст. 139 Кодексу законів про працю України передбачено, що перед застосуванням дисциплінарного стягнення від порушника трудової дисципліни роботодавцем вимагається письмове пояснення. Це є доконечною процедурою. Якщо її не дотримано, в органа, що розглядатиме трудовий спір, будуть підстави для скасування наказу роботодавця про накладення дисциплінарного стягнення на порушника. Відмова порушника трудової дисципліни надати письмове пояснення не є перешкодою для застосування до нього дисциплінарного стягнення. Якщо порушник трудової дисципліни відмовляється надати письмове пояснення, складається відповідний акт у довільній формі, в якому зазвичай указуються обставини порушення, прізвище, ім`я та по батькові особи, яка вчинила його, де, коли та за яких обставин його вчинено, які наслідки воно мало. Зазначається також, що порушникові було запропоновано надати письмове пояснення, але він відмовився його надати. Акт підписує посадова особа, яка склала цей акт, та не менше ніж два інших працівники (інші особи), які є свідками порушення і відмови порушника дати вказане пояснення. Таким чином фіксується як факт вчинення конкретним працівником дисциплінарного проступку, так і факт відмови надання ним письмового пояснення. Якщо ж факт дисциплінарного проступку підтверджено іншими доказами, зокрема поясненнями інших свідків, а також відповідними документами, а потребується лише зафіксувати факт відмови порушника надати письмове пояснення з приводу вчинення ним цього проступку, складається відповідний акт про таку відмову, який підписують особи, що є свідками такої відмови. Так, статтею 147 Кодексу законів про працю України визначено, що за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана; 2) звільнення. Отже, чинним законодавством роботодавцю (керівнику) при обранні виду стягнення до працівника надано певний ступінь дискреційності щодо суті рішень, котрі він має ухвалювати, даючи йому змогу обирати з кількох юридично прийнятних рішень найбільш відповідне на його думку. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, а також обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку (ст. 149 Кодексу законів про працю України). Таким чином, в силу ст.ст. 147-149 Кодексу законів про працю України роботодавець має право застосовувати до працівника дисциплінарне стягнення за винне невиконання або неналежне виконання працівником покладених на нього трудових обов`язків. За кожний проступок до працівника може бути застосоване тільки одне дисциплінарне стягнення. Поряд з дисциплінарним стягненням до порушника трудової дисципліни можуть бути застосовані інші заходи правового впливу, наприклад, попередження, повне або часткове позбавлення премії чи винагороди за результатами роботи за рік. Якщо невиконання чи неналежне виконання з вини працівника покладених на нього трудових обов`язків продовжувалось, не дивлячись на накладення дисциплінарного стягнення, допускається застосування до нього нового дисциплінарного стягнення, у тому числі догана, звільнення. Правова оцінка дисциплінарного проступку проводиться на підставі з`ясування усіх обставин його вчинення, у тому числі з урахуванням письмового пояснення працівника. Трудові спори з питань накладення дисциплінарних стягнень вирішуються в установленому законодавством порядку. Постановою Пленуму Верховного Суду України від 06.12.1992 № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» визначено, що при розгляді справ про накладення дисциплінарних стягнень за порушення трудової дисципліни судам необхідно з`ясовувати, в чому конкретно проявилося порушення, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147-149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарного стягнення, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи враховані обставини, за яких вчинено проступок тощо. Згідно із ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст.ст. 77-80 Цивільного процесуального кодексу України. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 Цивільного процесуального кодексу України). Відповідно до ч. 1 ст. 77 Цивільного процесуального кодексу України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Таким чином, належними вважатимуться докази, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення сторін або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Вони мають належати до складу підстав позову або підстав заперечень проти нього і характеризуватися значущістю для визначення спірних правовідносин та зумовленістю цих фактів нормами матеріального права. Відповідно до частини першої статті 13 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Аналізуючи наявні в матеріалах справи докази, ураховуючи положення норм діючого трудового законодавства України, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для визнання протиправним та скасування наказу Головного лікаря Київської міської клінічної лікарні № 3 від 30.08.2019 року № 183 про оголошення догани заступнику головного лікаря з терапевтичної допомоги [PERSON] , - з огляду на наступне. Так, судом встановлено, що оспорюваним Наказом № 183 від 30.08.2019 року в межах дискреційних повноважень Головним лікарем притягнуто позивача, яка займає посаду заступника головного лікаря з терапевтичної допомоги Київської міської клінічної лікарні № 3, до дисциплінарної відповідальності із застосуванням дисциплінарного стягнення у вигляді догани, мотивуючи Наказ тим, що за результатами перевірки стану надання медичної допомоги у відділеннях Київської міської клінічної лікарні № 3, яка проведена відповідно до Наказу Департаменту охорони здоров`я від 17.07.2019 року № 818, встановлено порушення організації надання медичної допомоги, аналіз яких свідчить про неналежне виконання посадових обов`язків та проведення контролю за роботою підпорядкованих структурних підрозділів з боку, зокрема, позивача, тому окрім оголошення догани, позивачу наказано надати до 05.09.2019 року пропозиції щодо ефективного використання ліжкового фонду. Таким чином, аналіз оскарженого Наказу свідчить про те, що проступком позивача, за який її притягнуто до дисциплінарної відповідальності, є порушення організації надання медичної допомоги та неналежний контроль за роботою підпорядкованих структурних підрозділів, які полягають у ненаданні позивачем Головному лікарю лікарні пропозицій щодо ефективного використання ліжкового фонду лікарні. Разом з тим, посадова інструкція заступника головного лікаря з терапевтичної допомоги Київської міської клінічної лікарні № 3 від 03.09.2018 року не містить у переліку повноважень надання пропозицій Головному лікарю лікарні щодо ефективного використання ліжкового фонду лікарні, із зазначенням періоду часу та/або обставин, за настанням яких заступник головного лікаря зобов`язана вносити такі пропозиції. Крім того, підставою для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності та застосування догани згідно оскаржуваного Наказу № 183 від 30.08.2019 року є «порушення організації надання медичної допомоги» із посиланням на результати перевірки, які Комісією викладені у Довідці, що має виключно рекомендаційний характер, та ці рекомендації не містять у своєму переліку застосування до працівників лікарні дисциплінарних стягнення, в тому числі у вигляді догани. При цьому, вказуючи підставою для винесення догани - «порушення організації надання медичної допомоги» у Наказі не зазначено, які дії чи бездіяльність позивача призвели до порушення організації надання медичної допомоги та в чому це порушення полягає, в той час як згідно пункту 1 Контракту № 124 від 03.11.2017 року, укладеного між Головним лікарем КМКЛ № 3 та Департаментом охорони здоров`я, обов`язки із забезпечення належного рівня медичного обслуговування населення покладено саме на керівника Лікарні, який зобов`язався безпосередньо і через адміністрацію Лікарні здійснювати таке забезпечення, однак в матеріалах справи відсутні докази притягнення керівника Лікарні до відповідальності за порушення організації надання медичної допомоги, які встановлено за результатами перевірки стану надання медичної допомоги у відділеннях КМКЛ № 3 та які стали підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності позивача, як одного із заступників керівника Лікарні, попри те, що згідно пункту 1 Контракту № 124 від 03.11.2017 року організація надання медичної допомоги є першочерговим обов`язком керівника Лікарні, який, відповідно, мав до проведення Перевірки здійснювати огляд підрозділів ввіреної йому Лікарні на наявність порушень в організації надання медичної допомоги населенню, в тому числі і щодо ефективного використання ліжкового фонду лікарні. Однак в матеріалах справи відсутні будь-які докази організації та проведення керівником Лікарні локальних перевірок, виявлення порушень керівництвом Лікарні та притягнення винних осіб, в тому числі позивача, до відповідальності за такі порушення ще до проведення досліджуваної у даному провадженні Перевірки, - що також не було ураховано відповідачем при застосуванні до позивача такого виду відповідальності як оголошення догани, в той час як керівник має приймати рішення та діяти з дотриманням принципів належного врядування та унеможливлення свавільного використання дискреційних повноважень, які систематизовано в Рекомендаціях СМ /Rec (2007) 7 щодо належного управління. Таким чином, відповідачем не доведено факту порушення позивачем трудової дисципліни, не зазначено, які дії та/або бездіяльність позивача порівняно із діями інших працівників/адміністрації Лікарні призвели до порушення та в чому полягає таке порушення, що позбавляє суд можливості встановлення причинного зв`язку між діями (бездіяльністю) і порушенням, за наявності останніх. При цьому відповідачем не надано жодного доказу на підтвердження факту правомірності оскаржуваного Наказу № 183 від 30.08.2019 року, в той час як саме на роботодавця покладається обов`язок доказування фактів винного вчинення працівником дисциплінарного проступку. Відповідно до положень ч. 1, 3 ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до Київської міської клінічної лікарні № 3 про визнання протиправним та скасування наказу, є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення в повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 133 Цивільного процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. (ч. 1 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України) В порядку статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, ураховуючи задоволення позову, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню документально підтверджений сплачений судовий збір у розмірі 768,40 грн.

Outcome: approved