Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-16 00:00:00

Позивач [PERSON] патрульної поліції звернувся до суду з позовом до [PERSON] Тамазієвича, третя особа - Товариство з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта», в якому просить стягнути з [PERSON] Тамазієвича на користь [PERSON] патрульної поліції матеріальну шкоду в розмірі 7058,20грн., заподіяну внаслідок дорожньо транспортної пригоди . В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 25.04.2017р. близько 21-50 години на перехресті вул. Танкопія та вул. Харківських Дивізій у м. Харкові сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Audi А-4 Quattro, д.н. LU4896Y, під керуванням [PERSON], та автомобіля TOYOTA PRIUS, державний номерний знак 11 3603, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 26.05.2017 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10200 з позбавленням права керування транспортним засобом строком на один рік. Автомобіль «TOYOTA PRIUS», державний номерний знак 11 3603, належить [PERSON] патрульної поліції. Цивільно-правова відповідальність винного водія застрахована ТДВ «СТ «ДОМІНАНТА». На підставі Закону України «Про обовязкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» до ТДВ «СТ «ДОМІНАНТА» були надані відповідні документи для отримання суми страхового відшкодування на проведення ремонту пошкодженого в ДТП автомобіля. Останній документ наданий до страхової компанії 06.07.2017. На даний час страхове відшкодування не виплачено. Згідно рахунку на оплату № 3369 від 12.10.2017 загальна сума шкоди, заподіяної позивачу, внаслідок пошкодження автомобіля TOYOTA PRIUS, державний номерний знак 11 3603 складає 7058,20 коп. Представник позивача надав суду заяву з проханням розглянути справу у їх відсутність, позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити. Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідач у судове засідання не зявився, хоча про час, дату та місце слухання справи повідомлявся у встановленому законом порядку за місцем реєстрації, про що свідчить конверт, який повернувся на адресу суду із зазначенням причини повернення за закінченням терміну зберігання, причини неявки суду не повідомляв, відзив на позовну заяву не надходив,\~а тому суд за згодою позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч.3 ст.128 ЦПК України судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Згідно ч.5 ст.128 ЦПК України, судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за пять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення завчасно. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК Україна, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасним існуванням умов, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України, відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно ст.282 ЦПК України, за формою і змістом заочне рішення повинно відповідати вимогам, встановленим статтями 263 і 265 цього Кодексу, і, крім цього, у ньому має бути зазначено строк і порядок подання заяви про його перегляд. Відповідно до ст.283 ЦПК України, відповідачам, які не зявилися в судове засідання, направляється копія заочного рішення в порядку, передбаченому статтею 272 цього Кодексу. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 3\~ст 12 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно\~ст. 81 ЦПК України\~докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Загальними засадами диспозитивності цивільного судочинства, встановленими\~ст. 13 ЦПК України\~передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до\~ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групі доказів). Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов Харківського національного університету внутрішніх справ до [PERSON] про стягнення заборгованості по оплаті за навчання підлягає задоволенню. У ході судового розгляду встановлено, що 25.04.2017р. близько 21-50 години на перехресті вул. Танкопія та вул. Харківських Дивізій у м. Харкові сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Audi А-4 Quattro, д.н. LU4896Y, під керуванням [PERSON], та автомобіля TOYOTA PRIUS, державний номерний знак 11 3603, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Фрунзенського районного суду м.Харкова від 26 травня 2017 року [PERSON] Тамазієвича (справа 645/2126/17, провадження 3/645/1057/17) притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130, ст. 124 КУпАП, та та накладено адміністративне стягнення у межах ч.1 ст. 130 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік. Ч.6 ст. 82 ЦПК України передбачає, що вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обовязковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено вирок, ухвала або постанова суду., лише в питанні чи мали місце дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Згідно рахунку на оплату № 3369 від 12.10.2017 загальна сума шкоди, заподіяна автомобілю «TOYOTA PRIUS, державний номерний знак 11 3603 складає 7058,20 коп. Автомобіль «TOYOTA PRIUS, державний номерний знак 11 3603 належить [PERSON] патрульної поліції Національної поліції України. Цивільно-правова відповідальність винного водія застрахована ТДВ «СТ «ДОМІНАНТА». На підставі Закону України «Про обовязкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» до ТДВ «СТ «ДОМІНАНТА» були надані відповідні документи для отримання суми страхового відшкодування на проведення ремонту пошкодженого в ДТП автомобіля. Останній документ наданий до страхової компанії 06.07.2017. На даний час страхове відшкодування не виплачено. Згідно з ч.1 ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, заподіяна майну фізичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала. На підставі ч.2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності) володіє транспортним засобом, використання якого створює підвищену небезпеку. На підставі ст.1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. У абз. 1 п. 4 Ухвали Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування збитку» з подальшими змінами і доповненнями від 8 липня 1994 р. № 7, від 30 вересня 1994 г. № 11(далі по тексту ППВС України № 6) вказано, що джерелом підвищеної небезпеки належить визнавати яку-небудь діяльність, здійснення якої створює підвищену вірогідність спричинення шкоди через неможливість контролю за нею людиною. Майнова відповідальність за шкоду, заподіяну діями таких джерел, повинна наступати як при цілеспрямованому їх використанні, так і при мимовільному прояві їх шкідливих особливостей. У абз. 2 і 3 п. 4 ППВС України № 6 вказане, що під власником джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, які здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки через право власності, повного господарського ведення, оперативного управління або по інших підставах (договори оренда, довіреність і т.п.). Не вважається власником джерела підвищеної небезпеки і не несе відповідальність за збиток перед потерпілим особу, яка управляла джерелом підвищеної небезпеки через трудові відносини з власником цього джерела (шофер, машиніст, оператор і т.п.). Відповідно до ст. 22.1. Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобі» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує в установленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті ДТП життю, здоровю, майну третьої особи. Згідно ст. 29 зазначеного Закону, у звязку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, повязані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому діючим законодавством України. Згідно ч.3 ст. 386 ЦК України право на відшкодування шкоди, завданої майну фізичної особи є власник. Таким чином, суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача в частині відшкодування відповідачем спричиненої йому матеріальних збитків в сумі 7058 грн. 20 коп. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного і

Outcome: approved