Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-18 00:00:00

Позивач [PERSON] (транспортне) страхове бюро України (МТСБУ) звернулось до Києво-Святошинського районного суду Київської області з даним позовом, мотивуючи його тим, що 21.01.2016 року в м. Києві по вул. Жилянська, 41, мала місце дорожньо-транспортна пригода (ДТП) із участю автомобілів «Daewoo», державний № [NUMBER] (водій [PERSON]) та «Suzuki», державний № [NUMBER] (водій та власник [PERSON]). В результаті ДТП, завдані матеріальні збитки, оскільки були пошкоджені транспортні засоби. Відповідно до Постанови Голосіївського районного суду м. Києва від 02.03.2016 року, відповідача визнано винним у вчиненні зазначеної ДТП та притягнено до адміністративної відповідальності. У потерпілого [PERSON] на момент ДТП був чинний поліс обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобі, а у відповідача, такий поліс був відсутній. отже, на момент вчинення ДТП (21.01.2016 року), цивільно-правова відповідальність відповідача, як власника транспортного засобу, не була застрахована. Оскільки винуватець ДТП (відповідач) не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, то після вищезазначеної події потерпілий в ДТП [PERSON], звернувся до позивача із заявою про відшкодування, заподіяної йому у вищезазначеній ДТП. Для підтвердження розміру завданої шкоди потерпілому, Позивач замовив проведення автотоварознавчого дослідження. Так, в результаті цього, підготовлено Звіт № 39/02/16 згідно якого розмір матеріального збитку, що завданий власнику автомобіля «Suzuki», державний № [NUMBER] становить 5\~606,87 грн. Так, Позивач, на підставі Звіту та інших зібраних документів по цій справі, враховуючи вимоги чинного законодавства, здійснив регламентну виплату (страхове відшкодування) потерпілому, в розмірі 5\~606,87 грн. Цей факт підтверджується Наказом № 3227 та платіжним дорученням № 3227рв. Окрім цього, Позивачем було сплачено 550,00 гривень за послуги аварійних комісарів по даній справі, що підтверджується платіжним дорученням № 31/02/16рв та Актом виконаних робіт від 14.03.2016 р. Отже, всього Позивач поніс витрати на суму: 6\~156,87 грн. Тому позивач просив стягнути з відповідача [PERSON] матеріальну шкоду в розмірі 5\~606,87 гривень, витрати за послуги аварійних комісарів в розмірі 550,00 грн. та судові витрати. Представник позивача направив клопотання, в якому просив розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив позов задоволити. Відповідач в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Причин неявки суду не повідомлено. Суд, перевіривши матеріали справи, та зібранні в ній докази, знаходить, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, відповідач [PERSON] 21.01.2016 року об 11 год. 05 хв. в м. Києві по вули Жилянська, 41, керуючи автомобілем [NUMBER], не дотримався безпечної дистанції та здійсним зіткнення з автомобілем [NUMBER], що призвело до пошкодження обох транспортних засобі, чим порушив п. 13.1 ПДР України. Згідно постанови Голосіївського районного суду м. Києва від 02.03.2016 р. у справі № 752/2660/16-п, [PERSON] було визнано винним у вчиненні правопорушення за ст. 124 КУпАП та застосоване адміністративне стягнення. Ч. 4 ст. 61 Цивільного процесуального кодексу України передбачено,що постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, що набрала законної сили є обов'язковою для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. В результаті ДТП, транспортні засоби отримані механічні пошкодження. На дату скоєння ДТП водій [PERSON] не мав чинного договору обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Оскільки винуватець, ДТП (відповідач) не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, то після вищезазначеної події потерпілий в ДТП [PERSON] звернувся до позивача із заявою про відшкодування шкоди, заподіяної їй у вищезазначеній ДТП. Для підтвердження розміру завданої шкоди потерпілому, Позивач замовив проведення автотоварознавчого дослідження. Так, в результаті цього, підготовлено Звіт № 39/02/16 згідно якого розмір матеріального збитку, що завданий власнику автомобіля «Suzuki», державний № [NUMBER] становить 5\~606,87 грн. Так, Позивач, на підставі Звіту та інших зібраних документів по цій справі, враховуючи вимоги чинного законодавства, здійснив регламентну виплату (страхове відшкодування) потерпілому, в розмірі 5\~606,87 грн. Цей факт підтверджується Наказом № 3227 та платіжним дорученням № 3227рв. Окрім цього, Позивачем було сплачено 550,00 гривень за послуги аварійних комісарів по даній справі, що підтверджується платіжним дорученням № 31/02/16рв та Актом виконаних робіт від 14.03.2016 р. Отже, всього Позивач поніс витрати на суму: 6\~156,87 грн. Згідно ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до п.п. «а» п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Відповідно до ч. 1 ст. 11 та ст. 60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача щодо стягнення з відповідача відшкодування витрат повязаних з виплатою страхового відшкодування та витрат за послуги аварійного комісара підлягають до задоволення. В силу ст. 88 ЦПК України судові витрати суд покладає на відповідача. Відповідно до ст.ст. 1187, 1190, 1991 Цивільного кодексу України, Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», та

Outcome: approved