Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-15 00:00:00

Позивач [PERSON], який зареєстрований за адресою: [ADDRESS], Україна звернувся до Лисичанського міського суду з позовом до [PERSON], яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS], Україна про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що [PERSON] є власником будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS]. Даний будинок належить позивачу на праві власності на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом. В даному будинку зареєстровано три особи, але фактично проживають дві - позивач та [PERSON]. [PERSON] в 2013 році виїхала до Російської Федерації, де отримала громадянство і повертатись до міста не буде. На сьогоднішній день позивач має намір продавати будинок, але для того щоб здійснити продаж будинку йому необхідно виписати всіх мешканців. Метою звернення до суду є отримання рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, для успішної реалізації його права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Просить суд визнати [PERSON], яка народилась [INFO] року, такою, що втратила право користування житловим приміщенням, яке розташоване за адресою: [ADDRESS] Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав до суду письмову заяву, в якій просив справу розглядати за його відсутності. Проти ухвалення заочного рішення не заперечував, зазначивши, що наслідки його ухвалення йому розяснені та зрозумілі. Відповідач [PERSON] в судові засідання, призначені на 30 листопада 2017 року, 16 січня 2018 року не зявилась, причин неявки не повідомила, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином за адресою місця реєстрації у встановленому законом порядку, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення № 9310005741647 та № 9310005808121, які повернулись на адресу суду за закінченням встановленого строку зберігання. Клопотань про відкладення розгляду справи чи розгляд справи за її відсутності до суду не надходило. Згідно з п. 2 ст. 128 ЦПК України, у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності учасників справи за такою адресою вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручено їм належним чином. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки [PERSON] була належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання, не зявлялася в судові засідання без повідомлення причин та не подала відзив, а [PERSON] не заперечує проти заочного вирішення справи, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справ, а матеріали, що є у справі, достатніми для цього.\~ Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов наступного. 15.12.2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VIII від 03.10.2017 року, яким ЦПК України викладено в новій редакції. Згідно з пп.9 п.1 Розділу XIII Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Стаття 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4.11.1950 року, підписаної від імені України 9 листопада 1995 року та ратифікованої Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року закріплює, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: заяви особи або її законного представника; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою; свідоцтва про смерть; паспорта або паспортного документа, що надійшов з органу державної реєстрації актів цивільного стану, або документа про смерть, виданого компетентним органом іноземної держави, легалізованого в установленому порядку; інших документів, які свідчать про припинення: підстав для перебування на території України іноземців та осіб без громадянства; підстав для проживання або перебування особи у спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту; підстав на право користування житловим приміщенням. Згідно з копією паспорта серії [NUMBER], виданого 09 грудня 1998 року Лисичанським МВ УМВС України в Луганській області, [PERSON], [INFO], уродженець міста Лисичанськ, Луганської області, зареєстрований за адресою: [ADDRESS] /а.с. 2-3/. Згідно з копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 23 травня 1977 року Лисичанським міським відділом РАЦС Ворошиловградської області, [PERSON] народилась [INFO] року, про що зроблено відповідний запис за № 734. Батьком дитини записаний [PERSON], а матірю [PERSON]./а.с.26/ Згідно з копією свідоцтва про шлюб [NUMBER], виданого 16 лютого 2013 року Тушинським відділом РАЦС Управління РАЦС Москви, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, про що зроблено запис № 243. Прізвище дружини після реєстрацію шлюбу [PERSON]./а.с.27/ Згідно з копією паспорта серії [NUMBER], виданого ОУФМС Росії по Московській області по Волоколамському муніціпальному району, [PERSON], [INFO], уродженка міста Лисичанськ Луганської області, зареєстрована за адресою [ADDRESS] Згідно з копією свідоцтва про право власності на спадщину за заповітом від 28 жовтня 2008 року, зареєстрованого в реєстрі за [NUMBER] спадкове майно, яке складається з житлового будинку [ADDRESS], належить [PERSON] /а.с.4/ Згідно з копією свідоцтва про право власності на спадщину за заповітом від 28 жовтня 2008 року, зареєстрованого в реєстрі за № 3-2937, спадкове майно, яке складається з земельної ділянки для обслуговування жилого будинку і господарських будівлі площею 0,0451 гектарів в межах згідно з планом, яка розташована у [ADDRESS], належить [PERSON] /а.с.5/ Згідно з витягом про державну реєстрацію прав № 21133246 від 03.12.2008 р., наданим Лисичанським комунальним підприємством «Бюро технічної інвентаризації», реєстраційний номер 24740243, право власності на будинок [ADDRESS], зареєстроване за [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину, реєстр № 3-2937 від 28.10.2008 року, посвідченого Лисичанською ДНК, розмір частки 1/1./а.с.6/ Згідно з довідкою Відділу адміністратинвих послуг Лисичанської міської ради № 7722 від 27.07.2017 року до складу зареєстрованих за адресою: [ADDRESS] входять [PERSON], [INFO] власник, [PERSON] [INFO] року народженн донька, [PERSON] [INFO] дружина./а.с.7/ Згідно з довідкою голови вуличного комітету від 27.07.2017 року за адресою: [ADDRESS] зареєстрована [PERSON], [INFO], але на теперішній час за даною адресою не мешкає з 2013 року./а.с.8/ Відповідно до виписки з домової книги, [PERSON], [INFO], зареєстрована за адресою:\~ [ADDRESS] з 18.01.2017 року /а.с.31,32/. Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] не мешкає в будинку, який належить [PERSON] та розташований за адресою: [ADDRESS] з 2013 року, проте наявність реєстрації відповідача будинку позивача обмежує майнові права останнього. Крім того, в матеріалах справи міститься заява від 13.12.2017 року від імені [PERSON], де зазначено, що вона є громадянкою Російською Федерації з 06.12.2016 року та зареєстрована за адресою: [ADDRESS] їй відомо, що в провадженні Лисичанського міського суду перебуває позовна заява її батька [PERSON] до неї про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, проти задоволення позову не заперечує, просить суд задовольнити позовні вимоги (а.с.33). Проте суд оцінює її критично, оскільки вона надана до суду особисто позивачем у справі. За таких обставин, суд вважає, що доводи, викладені позивачем на підтвердження своїх вимог, знайшли своє підтвердження в ході судового засідання, відповідач дійсно не проживає у будинку за адресою: [ADDRESS], з 2013 року, тобто понад 1 рік, у звязку з чим наявні підстави для задоволення позову.

Outcome: approved