Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-25 00:00:00

Позивач [PERSON] просить визнати відповідачку [PERSON], [INFO], такою, що втратила право користування житловим будинком [ADDRESS]. В обґрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що він зареєстрував відповідачку, колишню дружину його сина, яка проживала разом з ним, у будинку, який належить йому на праві приватної власності згідно свідоцтва на право власності серії [NUMBER], виданого та зареєстрованого Стрийським МБТІ на підставі рішення виконкому Завадівської сільської ради Стрийського району Львівської області № 4 від 31.01.2002 року. Після розірвання шлюбу між його сином та відповідачкою, остання виїхала з м. Стрия Львівської області в м. Мукачево Закарпатської області до своїх батьків. З того часу жодного разу відповідачка по місцю реєстрації не з'являлася. В будинку немає її речей. Вона ніколи не допомагала матеріально утримувати спірне житло та не приймала участі в оплаті комунальних послуг. Більше двох років відповідачка в його будинку не проживає, однак знятися з реєстрації не бажає. Через це він не має можливості отримати субсидію по оплаті комунальних послуг. Крім того, деякі види комунальних платежів він здійснює від кількості зареєстрованих в будинку осіб, що негативно впливає на його матеріальне становище, тому змушений звернутися до суду з даним позовом. Позивач [PERSON] в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, покликаючись на викладені в позовній заяві обставини, просить їх задовольнити, не заперечив проти заочного розгляду справи. Відповідачка [PERSON], будучи належним чином повідомлена про час і місце судового розгляду, на виклик суду не з'явилася, про причину неявки не повідомила, тому суд відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України розглянув справу заочно за її відсутності на підставі наявних у ній доказів. Суд, заслухавши пояснення позивача, розглянувши матеріали справи, дав оцінку зібраним доказам, вважає, що неявка відповідачки не є перешкодою для розгляду справи, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів про права та взаємовідносини сторін і позов слід задовольнити, ухваливши заочне рішення, враховуючи відсутність заперечень позивача проти такого вирішення справи. Згідно зі ст.ст. 3, 4 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених прав, а суд, здійснюючи правосуддя захищає порушені права цих осіб у спосіб, визначений законами України. Відповідно до положень ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд. Перелік можливих способів захисту міститься в ст. 16 ЦК України. Виходячи із загальних положень права власності, власнику належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Скориставшись своїм правом, позивач просить визнати [PERSON] такою, що втратила право на користування житловим приміщенням на підставі ст. 405 ЦК України. Конституцією України (ст. 41) та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 року відповідно до Закону № 475/97-ВР від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу і протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном, закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди відповідно до закону, за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст.ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України). Відповідно до ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров'я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб. Зміст ст. 405 ЦК України передбачає, що члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Право користування житлом втрачає член сім'ї власника у разі відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. В судовому засіданні встановлено, що позивачу [PERSON] на праві приватної власності належить житловий будинок [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом серії [NUMBER] від 28.02.2002 року, виданим Стрийським державним комунальним міжрайонним бюро технічної інвентаризації. Дане свідоцтво видане на підставі рішення виконкому Завадівської сільської ради Стрийського району Львівської області № 4 від 31.01.2002 року. Згідно довідки Завадівської сільської ради № 128 від 09.02.2016 року в будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], зареєстровані, крім позивача, ще відповідачка [PERSON] та онуки [PERSON], [PERSON], які протягом двох років за вказаною адресою не проживають. Цей факт підтверджується також показами свідків [PERSON], 1947 року народження, та [PERSON], 1987 року народження. Відтак, в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] понад один рік не проживає в будинку [ADDRESS] без поважних причин, а тому втратила право на користування вказаним жилим приміщенням.

Outcome: approved