Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-26 00:00:00

Позивач [PERSON] у вересні 2018 року звернувся у суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. У позові вказав, що з 06\~серпня 2011\~року перебуває\~у зареєстрованому\~шлюбі з\~відповідачем,\~від шлюбу\~дітей не\~мають.\~Наданий час сімя сторін фактично розпалась. Підставою для розпаду сімї стали різниця характерів та відсутність взаєморозуміння, шлюбні відносини між нами припинено з травня 2016 року, сторони проживають окремо, відповідач створила нову сімю. Позивач примиритися категорично не бажає, просить шлюб розірвати. Позивач у судове засідання не зявився, до суду надав заяву у якій просив справу слухати у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, примиритися категорично не бажає. Відповідач у підготовчому судовому засіданні вказала що не бажає розривати шлюб з підстав наявності у неї кредитних зобовязань виконання яких має бути покладено на позивача, просити строк на примирення не бажає, спільних дітей з позивачем не має. На розгляд справи по суті у судове засідання відповідач не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення та телефонограма. Відповідно до вимог ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ст.ст. 12, 81 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб виникає спір. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши всі зібрані по справі докази у їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з огляду на наступне. Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Згідно зі ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1)\~чи мали\~місце обставини\~(факти),\~якими обґрунтовувалися\~вимоги та\~заперечення,\~та якими\~доказами вони\~підтверджуються; 2)\~чи є\~інші фактичні\~дані,\~які мають\~значення для\~вирішення справи,\~та докази\~на їх\~підтвердження; 3)\~які правовідносини\~сторін випливають\~із встановлених\~обставин; 4)\~яка правова\~норма підлягає\~застосуванню до\~цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або\~в позові\~відмовити; 6)\~як розподілити\~між сторонами\~судові витрати; 7)\~чи є\~підстави допустити\~негайне виконання\~судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. Судом установлено, що факт перебування сторін у шлюбі підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим 06 серпня 2011 року Пирятинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління у Полтавській області (а.с. 6). Від шлюбу сторони дітей не мають. При розгляді справи про розірвання шлюбу судом було всебічно з'ясовано взаємостосунки сторін, дійсні мотиви розірвання шлюбу. Відповідно до Протоколу № 7 до Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод зі змінами, внесеними Протоколом № 11 стаття 5, про рівноправність кожного з подружжя кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обовязками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей. Згідно ст.\~105\~Сімейного кодексу\~України (далі СК України) шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч. 2 ст.\~112\~СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вказав позивач та відповідач (у підготовчому судовому засіданні), вони не бажають в подальшому проживати у зареєстрованому шлюбі. Згідно ч. 1 ст.\~24\~СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається, а тому, збереження шлюбу між сторонами на паритетних засадах неможливе, вжиття судом заходів щодо примирення буде суперечити інтересам подружжя та моральним засадам суспільства. Згідно ч. 2 ст.\~114\~СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст.\~115\~Сімейного кодексу\~України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved