Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася з вищевказаним позовом до Галичанської сільської ради Горохівського району Волинської області, зазначаючи у позовній заяві про те, що 16 травня 2015 року померла її тітка [PERSON], після смерті якої залишилося спадкове майно, а саме земельна ділянка площею 3,5265 га., яка розташована на території Галичанської сільської ради Горохівського району Волинської області та призначена для ведення особистого селянського господарства, згідно із державним актом на право приватної власності на землю серії IV-ВЛ № 016478, виданим 25 березня 2004 року Горохівською районною державною адміністрацією Волинської області. При житті [PERSON] заповіла [PERSON] належний їй на праві особистої власності сертифікат на земельну частку (пай) серії ВЛ № 0177095. Однак після того, як спадкодавець виробила на підставі вищевказаного сертифікату державний акт на право приватної власності на землю серії IV-ВЛ № 016478, останньою не було внесено відповідних змін до заповіту. Оскільки правовстановлюючих документів на майно, яке спадкодавець [PERSON] заповіла позивачу [PERSON], немає, а нотаріальна контора відмовила позивачу у видачі їй свідоцтва про право на спадщину на цю земельну ділянку, то позивач просить визнати за нею право власності на вищевказану земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] У судове засідання представник відповідача Галичанської сільської ради Горохівського району Волинської області не зявився, однак скерував до суду письмове клопотання про розгляд справи без його участі, заявлені позовні вимоги визнає повністю. У судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, однак скерувала до суду письмове клопотання про розгляд справи без її участі, заявлені позовні вимоги підтримує повністю. Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, суд вважає, що даний позов підлягає до задоволення повністю з наступних підстав. Як вбачається із свідоцтва про смерть серії І-ЕГ № 173547, виданого 18 травня 2015 року Галичанською сільською радою Горохівського району Волинської області (а.с.9), [PERSON] померла 16 травня 2015 року в с.Галичани Горохівського району Волинської області і після її смерті відкрилася спадщина. Згідно довідки № 720 від 22 вересня 2016 року, виданої Галичанською сільською радою Горохівського району Волинської області (а.с.10), [PERSON] проживала до 16 травня 2015 року у с.Галичани Горохівського району Волинської області разом із своєю племінницею [PERSON] та після її смерті залишилось спадкове майно, що знаходиться на території вищевказаної сільської ради. Заповіт від імені [PERSON] посвідчувався 05 березня 2002 року. Спадкоємцем майна [PERSON] за заповітом є [PERSON] Згідно з ч.1 ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно з ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно з ч.1 ст.1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. При житті [PERSON] заповіла належний їй сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ВЛ № 0177095 своїй племінниці [PERSON], що вбачається із заповіту, посвідченого 05 березня 2002 року Галичанською сільською радою Горохівського району Волинської області (а.с.8), який в подальшому не скасовувався та не змінювався, що стверджується інформаційною довідкою із реєстру заповітів та спадкових договорів № 45716943 від 09 листопада 2016 року, виданою Горохівською державною нотаріальною конторою (а.с.28). Згідно довідки № 29-305-99.9-2342/2-16, виданої 20 жовтня 2016 року відділом Держземагенства у Горохівському районі Волинської області (а.с.36), [PERSON] взамін сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ВЛ № 0177095 було видано державний акт на право приватної власності на землю серії IV-ВЛ № 016478. Згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії IV-ВЛ № 016478, виданого 25 березня 2004 року Горохівською районною державною адміністрацією Волинської області (а.с.4), [PERSON] передано у приватну власність земельну ділянку площею 3,5265 га., яка розташована на території Галичанської сільської ради Горохівського району Волинської області та призначена для ведення особистого селянського господарства. Матеріалами спадкової справи № 398/2016, заведеної 28 вересня 2016 року Горохівською державною нотаріальною конторою після смерті [PERSON] (а.с.29-35), стверджується, що крім [PERSON], із заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON] до нотаріальної контори ніхто не звертався. Осіб, які мали б право на обовязкову частку у вищезгаданій спадщині, судом не встановлено. Отже, судом встановлено, що позивач [PERSON] є єдиним спадкоємцем, яка відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України прийняла спадщину шляхом постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Як вбачається із постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії Горохівської державної нотаріальної контори від 28 вересня 2016 року (а.с.13), [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку, яка розташована на території Галичанської сільської ради Горохівського району Волинської області, у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів. Відповідно до ч.ч.3, 4 ст.213 ЦК України при тлумаченні змісту правочину беруться до уваги однакове для всього змісту правочину значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів. Якщо буквальне значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів не дає змоги з'ясувати зміст окремих частин правочину, їхній зміст встановлюється порівнянням відповідної частини правочину зі змістом інших його частин, усім його змістом, намірами сторін. Якщо за правилами, встановленими частиною третьою цієї статті, немає можливості визначити справжню волю особи, яка вчинила правочин, до уваги беруться мета правочину, зміст попередніх переговорів, усталена практика відносин між сторонами, звичаї ділового обороту, подальша поведінка сторін, текст типового договору та інші обставини, що мають істотне значення. Отже, судом встановлено, що позивач [PERSON], як спадкоємець померлої [PERSON] за заповітом, має право на спадкування її майна, і хоча останньою не було внесено відповідних змін до заповіту після того, як вона виробила на підставі сертифікату державний акт на право приватної власності на землю, однак із врахуванням волевиявлення спадкодавця та мети правочину суд визнає за позивачем право власності на земельну ділянку площею 3,5265 га., яка призначена для ведення особистого селянського господарства та знаходиться на території Галичанської сільської ради Горохівського району Волинської області, після померлої 16 травня 2015 року [PERSON]. Задовольняючи вищевказаний позов, суд звертає увагу позивача на дотримання статей 162, 164, 167, 174 Податкового кодексу України.

Outcome: approved