Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-14 00:00:00

позивач в особі директора Бєліцької Є.М. звернувся з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за освітні послуги у розмірі 17 050 гр. та судових витрат. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 28.07.2016 року [PERSON] звернулася до позивача з заявою дозволити складати їй вступні іспити. Наказом інституту від 12 серпня 2016 року вона була зарахована з 1 вересня 2016 року студенткою першого курсу факультету соціальної та мовної комунікації, заочної форми навчання (платної форми), освітнього ступеня бакалавр, спеціальності 053 Психологія. 24.10.2016 року [PERSON] уклала з інститутом Типовий Договір про надання освітніх послуг між вищим навчальним закладом та фізичною (юридичною) особою. Відповідно до п. 9 Типового Договору загальна вартість освітньої послуги за весь строк навчання становить 34 000 грн. Наказом інституту № 44/2-ст від 31 січня 2019 року [PERSON] була відрахована з числа здобувачів вищої освіти з 31 січня 2019 року через невиконання вимог навчального плану. Відповідно до довідки інституту відповідач сплатила інституту за освітні послуги 9 350 грн. (за 2016-2017 навчальний рік) та 7 600 грн. (за 2017-2018 навчальний рік). Разом відповідач сплатила за освітні послуги 16 950 грн. Враховуючи борг відповідача за 2017-2018 навчальний рік у розмірі 50,00 грн., разом заборгованість відповідача перед інститутом за освітні послуги склала 4 850 грн. Згідно взятих на себе договірних зобов`язань, визначених пунктами 4, 6, 9, 10 Типового Договору відповідач повинна була своєчасно, щомісячно, не пізніше 15 числа кожного місяця вносити встановлену договором плату на рахунок Горлівського інституту іноземних мов Державного вищого навчального закладу «Донбаський державний педагогічний університет» у розмірі 850 грн. Вказує, що будучи зарахованою на платну форму навчання, відповідач не завершила навчання в інституті за вибраним освітнім рівнем весь договірний строк, ігнорувала та не виконувала фінансово-договірну дисципліну, вартість навчання за весь строк інституту не відшкодувала, борг за освітні послуги не сплатила, збитки не відшкодувала, займане відповідачем місце залишилося не зайнятим, вигода, яку розраховував отримати інститут від відповідача не отримана, та спричинила інституту майнову шкоду, збитки (упущену вигоду), яка дорівнює сумі різниці між повною вартістю навчання за весь строк підготовки з 01.09.2016р. по 30.06.2020р. і сплаченою відповідачем сумою і складає 17 050 гр. Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 21.10.2020 року позовну заяву прийнято до провадження, відкрито спрощене позовне провадження, у зв`язку з чим призначено судове засідання з повідомленням (викликом) сторін для розгляду справи по суті та визначено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву з одночасним надісланням копії відзиву відповідно до вимог ч. 4 ст. 178 ЦПК України позивачу. Представник позивача в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце проведення судового розгляду повідомлялась належним чином: у відповідності до пункту 1 частини 7 статті 128 ЦПК України шляхом направлення судової повістки рекомендованим листом з повідомленням про вручення за адресою місцезнаходження, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань. На адресу суду представник позивача надала заяву, у якій зазначила, що просить справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримує, щодо заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлявся у встановленому законом порядку, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, клопотань про розгляд справи без його участі або відкладення розгляду справи не надав. У встановлений ухвалою суду про відкриття провадження у справі строк відзив на позовну заяву відповідачем також не поданий. Оскільки відповідач був належним чином повідомлений про судове засідання, але причин неявки суду не повідомив, суд вважає можливим у відповідності до пункту 1 частини 3 статті 223 ЦПК України провести судове засідання без його участі. При цьому, за наявності умов, передбачених ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд вважає необхідним розглянути справу на підставі наявних у справі доказів з ухваленням заочного рішення по справі. У зв`язку з неявкою сторін та у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що 28.07.2016 року [PERSON] звернулася до Горлівського інституту іноземних мов Державного вищого навчального закладу «Донбаський державний педагогічний університет» з заявою дозволити складати їй вступні іспити. До заяви [PERSON] додала копію паспорту, ІПН, атестат, додаток до атестату, фотографії (а.с.16). Наказом Горлівського інституту іноземних мов Державного вищого навчального закладу «Донбаський державний педагогічний університет» № 127-ст від 12 серпня 2016 року [PERSON] зарахована з 1 вересня 2016 року студенткою першого курсу факультету соціальної та мовної комунікації, заочної форми навчання (платної форми), освітнього ступеня бакалавр, спеціальності 053 Психологія (а.с.13). 24.10.2016 року [PERSON] уклала з позивачем Типовий Договір про надання освітніх послуг (далі по тексту Типовий Договір) (а.с.9-10). Відповідно до п. 9 Типового Договору загальна вартість освітньої послуги за весь строк навчання становить 34 000 грн. Наказом Горлівського інституту іноземних мов Державного вищого навчального закладу «Донбаський державний педагогічний університет» № 44/2-ст від 31 січня 2019 року [PERSON] відрахована від числа здобувачів вищої освіти з 31 січня 2019 року через невиконання вимог навчального плану (а.с.14). Відповідно до довідки заступника головного бухгалтера відповідач сплатила інституту за освітні послуги 9 350 грн. (за 2016-2017 навчальний рік) та 7 600 грн. (за 2017-2018 навчальний рік). Разом відповідач сплатила інституту за освітні послуги 16 950 грн. (а.с.15). У 2018-2019 навчальному році [PERSON] було нараховано інститутом за освітні послуги 4 800 грн., але не оплачено відповідачем. Враховуючи борг відповідача за 2017-2018 навчальний рік у розмірі 50 грн., разом заборгованість відповідача перед інститутом позивача за освітні послуги склала 4 850 грн. (а.с.15). Відповідно до п.1, п. 10.1. Типового Договору строк надання освітньої послуги відповідачу інститутом мав складати 4 роки, які відраховуються з 01.09.2016 року по 30.06.2020 року. Згідно взятих на себе договірних зобов`язань, визначених пунктами 4, 6, 9, 10 Типового Договору відповідач повинна була своєчасно, щомісячно, не пізніше 15 числа кожного місяця, вносити встановлену договором плату на рахунок Горлівського інституту іноземних мов Державного вищого навчального закладу «Донбаський державний педагогічний університет» у розмірі 850 грн. Відповідач, не виконуючи взятих на себе договірних зобов`язань та порушуючи права позивача на своєчасну оплату освітніх послуг, повністю не оплачувала за освітні послуги, наслідком чого виникла заборгованість з оплати освітніх послуг інституту у 2017-2018 навчальному році та 2018-2019 навчальному році, згідно довідки інституту у розмірі 4 850 грн. Відповідно до п. 6 Типового Договору відповідач взяв на себе зобов`язання дотримуватися обов`язків, передбачених статтею 63 Закону України «Про вищу освіту», серед яких визначено, що особи, які навчаються у закладах вищої освіти, зобов`язані: дотримуватися вимог законодавства, статуту та правил внутрішнього розпорядку закладу вищої освіти; виконувати вимоги з охорони праці, техніки безпеки, виробничої санітарії, протипожежної безпеки, передбачені відповідними правилами та інструкціями; виконувати вимоги освітньої (наукової) програми (індивідуального навчального плану (за наявності), дотримуючись академічної доброчесності, та досягати визначених для відповідного рівня вищої освіти результатів навчання. Позивачем неодноразово направлялись листи на адресу відповідача про наявність заборгованості перед інститутом за освітні послуги з проханням терміново відшкодувати її (а.с.11-12). Відповідно до ст. 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Як вбачається зі змісту ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Статтею 81 ЦПК України на сторін покладено обов`язок доказування і подання доказів. Це положення є одним із найважливіших наслідків принципу змагальності. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Суд ураховує, що відповідач добровільно уклав договір з відповідачем про надання освітніх послуг між вищим навчальним закладом та фізичною (юридичною) особою з встановленою фіксованою вартістю освітньої послуги, визначеної у договорі, про що відповідачу було достеменно відомо. Тож, будучи відрахованою з навчання через невиконання вимог навчального плану та маючи заборгованість по оплаті освітніх послуг, відповідач фактично порушив умови укладеного договору, завдавши таким чином збитки позивачу, оскільки він правомірно розраховував на отримання оплати за надані послуги, але внаслідок порушення відповідачем умов договору не отримав доходи, які міг би реально одержати за звичайних обставин, якби відповідач виконав умови договору належним чином, або якби його місце в навчальному закладі зайняла інша особа. Будучи зарахованим на платну форму навчання, відповідач не завершив навчання в інституті за вибраним ним освітнім рівнем весь договірний строк, спричинив позивачу майнову шкоду, збитки (упущену вигоду), яка дорівнює сумі різниці між повною вартістю навчання за весь строк підготовки з 01.09.2016 р. по 30.06.2020 р. і сплаченою відповідачем сумою і складає 17 050 гр. (34 000,00 грн. (загальна вартість освітньої послуги за весь договірний строк з 01.09.2016р. по 30.06.2020р.) - 16 950,00грн. (сплачена відповідачем сума за освітні послуги) = 17 050,00 грн. (майнова шкода, збитки (упущена інститутом вигода)). За таких обставин суд дійшов висновку про те, що позивачем доведено належними і допустимими доказами ті обставини, на які він посилався як на підставу своїх вимог до відповідача, відтак суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. А отже, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір в розмірі 2 102 грн.

Outcome: approved