Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Харківського районного суду Харківської області з позовом до [PERSON] про визнання права власності на майно та з врахування наданих до суду уточнень, які прийняті судом, просила визнати, припинивши право спільної часткової власності, за [PERSON] право особистої приватної власності на наступні приміщення домоволодіння за адресою [ADDRESS] - квартиру № 2 (у складі Літ. А-1), що складається з наступних приміщень: кухня (літ. 2-2, площа 13,70 кв.м.), житлова кімната (літ. 2-3, площа 11,20 кв.м.), кухня (літ. 2-4, площа 9,60 кв.м.). Разом квартира № 2 має площу 34,5 кв.м., з яких 11,20 кв.м. житлова та 23,30 кв.м. допоміжна площа; - надвірні будівлі, що складаються з наступного: літня кухня (літ. Б, площа 21,45 кв.м.), фундамент (літ. ф-т, площа 14,30 кв.м.), сарай (літ. В, площа 27,69 кв.м.), льох (літ. в, площа 12,00 кв.м.), вбиральня (літ. Г, площа 1,44 кв.м.), хвіртка (літ. №1, площа 1,60 кв.м.), огорожа (літ. №2, площа 18,08 кв.м.), огорожа (літ. №8, площа 25,50 кв.м.). В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначає, що він набув права власності на 1/3 частку у домоволодінні [ADDRESS] згідно з договором дарування від 22.12.2004 року. Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 01.03.2016 р. по справі № 635/1801/15-ц позов [PERSON] до [PERSON] про виділ майна в натурі та розподіл земельної ділянки задоволено частково, виділено [PERSON] майно, яке складається з: квартири №1, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] яка складається з наступних приміщень: коридор Літ. 1-1 площею 5,60 кв.м; житлова кімната Літ. 1-2 площею 15,40 кв.м; житлова кімната Літ. 1-4 площею 10,50 кв.м; житлова кімната Літ. 1-5 площею 7,10 кв.м; житлова кімната Літ. 1-6 площею 15,80 кв.м; кухня Літ. 1-7 площею 8,70 кв.м, а також надвірні будівлі: ганок Літ. а2 площею 0,96 кв.м; гараж Літ. Д площею 25,3 кв.м; льох Літ. дп площею 26,63 кв.м; сарай Літ. Е площею 22,42 кв.м; літня кухня Літ. Ж площею 43,89 кв.м з верандою Літ. Ж1 та льохом Літ. Жп площею 15,86 кв.м; вбиральня Літ. З площею 1 кв.м; душ Літ. И площею 1,44 кв.м; сарай Літ.Л площею 11,47 кв.м; огорожа Літ. № 3 площею 9,39 кв.м; ворота з хвірткою Літ. №4 площею 5,83 кв.м; огорожа Літ. №6 площею 17,39 кв.м, огорожа Літ. №7 площею 30,00 кв.м. У задоволенні інших позовних вимог відмовлено. Вказане рішення суду було залишено в силі Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 26 травня 2016 року. Внаслідок ухвалення рішення судом, у [PERSON] станом на сьогодні відсутній правовстановлюючий документ на нерухоме майно, яке їй належить на праві приватної власності внаслідок проведеного поділу. Таким чином, існують побоювання порушення права власності Позивача. У судове засідання позивач [PERSON] та представник Позивача не з*явилися, були повідомлені належним чином про час та місце розгляду справи. Представник Позивача надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] та представник Відповідача в судове засідання не з*явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суду не повідомили, заперечень проти позову до суду не надходило. Враховуючи, що розгляд справи відбувся у відсутність сторін, відповідно до ст. 197 ч. 2 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи згідно положень ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази, встановив такі факти і відповідні їм правовідносини. Відповідно до умов договору дарування від 22.12.2004 року, Позивач [PERSON] набула права власності на 1/3 частку у домоволодінні [ADDRESS]. Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 01.03.2016 р. по справі № 635/1801/15-ц позов [PERSON] до [PERSON] про виділ майна в натурі та розподіл земельної ділянки задоволено частково, виділено [PERSON] майно, яке складається з: квартири №1, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] яка складається з наступних приміщень: коридор Літ. 1-1 площею 5,60 кв.м; житлова кімната Літ. 1-2 площею 15,40 кв.м; житлова кімната Літ. 1-4 площею 10,50 кв.м; житлова кімната Літ. 1-5 площею 7,10 кв.м; житлова кімната Літ. 1-6 площею 15,80 кв.м; кухня Літ. 1-7 площею 8,70 кв.м, а також надвірні будівлі: ганок Літ. а2 площею 0,96 кв.м; гараж Літ. Д площею 25,3 кв.м; льох Літ. дп площею 26,63 кв.м; сарай Літ. Е площею 22,42 кв.м; літня кухня Літ. Ж площею 43,89 кв.м з верандою Літ. Ж1 та льохом Літ. Жп площею 15,86 кв.м; вбиральня Літ. З площею 1 кв.м; душ Літ. И площею 1,44 кв.м; сарай Літ.Л площею 11,47 кв.м; огорожа Літ. № 3 площею 9,39 кв.м; ворота з хвірткою Літ. №4 площею 5,83 кв.м; огорожа Літ. №6 площею 17,39 кв.м, огорожа Літ. №7 площею 30,00 кв.м. У задоволенні інших позовних вимог відмовлено. Вказане рішення суду було залишено в силі Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 26 травня 2016 року. На підставі Рішення Харківського районного суду Харківської області від 01.03.2016 р. по справі № 635/1801/15-ц було здійснено виділ [PERSON] у право власності частку в спірному домоволодінні, що відповідає 2/3 частки, яка належала їй відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за законом, видане 17.02.2006 року. Зустрічний позов по вказаній справі не розглядався, що свідчить про необхідність визнання за Позивачем права власності на майно, що відповідає належній їй 1/3 частці в праві власності на домоволодіння. Відповідно до ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно зі ст. 364 ЦК України, у разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Таким чином, внаслідок здійсненого [PERSON] виділу частки, права спільної часткової власності на спірне домоволодіння припиняється, а відтак майно, що відповідає 1/3 частці [PERSON] в праві власності на домоволодіння є особистою приватною власністю Позивача. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Внаслідок відсутності у Позивача правовстановлюючого документа на спірне майно як на його особисту приватну власність, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved