Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-09 00:00:00

Позивач - акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» пред'явив до суду позов до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором від 17 січня 2015 року у розмірі 4000 гривень. Позов обґрунтовано тим, що з метою отримання банківських послуг відповідач звернувся до АТ КБ «ПриватБанк», у зв'язку з чим підписав заяву від 17 січня 2015 року, згідно якої отримав кредит у розмірі 4000,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. При укладанні договору відповідач дав свою згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку. АТ КБ «ПриватБанк» свої зобов'язання за договором про надання банківських послуг виконав в повному обсязі, а саме: надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором, та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов'язаннями. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 04 липня 2018 року має заборгованість - 14868,42 грн., яка складається з наступного: 1401,77 грн. - тіло кредиту; 2510,41 грн. - відсотки за користування кредитом; 9772,03 грн. - пеня; 500 грн. - штраф (фіксована частина); 684,21 грн. - штраф (процентна складова). На даний час відповідач продовжує ухилятися від виконання зобов'язання і заборгованість за кредитним договором не погашає. Тому, позивач просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором у розмірі 14868,42 гривень, а також судовий збір в розмірі 1762 гривні. В судове засідання представник позивача Чепіга Д.О. не з'явився, подавши одночасно із позовом заяву, згідно з якою заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив розглядати справу у відсутності представника позивача, не заперечив проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, а саме шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України відповідно до частини 11 ст. 128 ЦПК України, повторно до суду не з'явився, не повідомивши про причини неявки. Відзиву на позов від відповідача не надходило. За вказаних обставин суд приходить до переконання, що згідно з ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України слід ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки представник позивача у заяві не заперечив проти такого вирішення справи, та відповідно до вимог ч. 1 ст. 281 ЦПК України судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив такі обставини: 17 січня 2015 року відповідач [PERSON]звернувся до позивача АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання кредитних послуг, у зв'язку із чим підписав Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку, згідно якої отримав платіжну картку «Універсальна» та картковий рахунок, з встановленим кредитним лімітом. Анкета-заява про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг позичальника підписана 17 січня 2015 року особисто відповідачем, і в цій заяві зазначено, що [PERSON] ознайомився та погоджується з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, які були надані йому у письмовій формі. Своїм підписом він підтвердив факт про надану йому повну інформацію про умови кредитування в ПАТ КБ «ПриватБанк». Відповідно до умов зазначеного кредитного договору відповідачу був наданий кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, відповідно до ст. ст. 527, 530 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок у встановлений договором строк. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Всупереч вказаним вимогам закону [PERSON] умов договору належним чином не виконував. Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Відповідно до п. 2.1.1.12.6. Умов та правил надання банківських послуг, на боргові зобов'язання за кредитом і овердрафтом банк нараховує відсотки в розмірі, встановленому Тарифами банку, із розрахунку 365/366 календарних днів на рік. Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг, - позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором. Згідно з п. 2.1.1.5.6 умов боржник зобов'язаний у разі невиконання зобов'язань за договором, на вимогу банку виконати зобов'язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплати винагороди банку. Як слідує з розрахунку заборгованості за договором від 17 січня 2015 року, станом на 04 липня 2018 року загальна заборгованість [PERSON] за процентами становить 2510,41 гривень. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу, та встановлений договором розмір нарахованих процентів. Зазначених вимог закону [PERSON] належним чином не виконав, заборгованість за кредитним договором та суми нарахованих процентів не сплатив. Відповідно до ст. 550 ЦК України, незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання, у нього виникає право на неустойку (штраф, пеню). З цих підстав позивач має право на одержання від відповідача неустойки за прострочення сплати обумовлених договором платежів. Згідно з п. 2.1.1.12.6.1 Умов та правил надання банківських послуг, у разі виникнення прострочених зобов'язань за борговими зобов'язаннями на суму 100 грн. позичальник сплачує банку пеню відповідно до встановлених тарифів, що діють на дату нарахування. Відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених договором більш, ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф, розмір якого визначений тарифами договору. Згідно Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», розмір штрафу за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов'язань становить 500 грн. + 5% від суми заборгованості. Як установлено з наданого позивачем розрахунку, за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором[PERSON] нараховано пеню у розмірі 9772,03 гривень, а також штраф в розмірі 1184,21 гривень, з яких: 500 гривень - фіксована частина; 684,21 гривень - процентна складова. При вирішенні позову в частині стягнення з відповідача штрафу і пені суд виходить з такого. Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов'язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов'язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Умовами та Правилами надання банківських послуг, а саме пунктом 2.1.1.12.6.1. передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань за договором, унаслідок чого нарахування пені відбувається за кожний день прострочення. У той самий час, згідно з пунктом 2.1.1.7.6 Умов та Правил надання банківських послуг сторонами передбачена сплата штрафів як виду цивільно-правової відповідальності за інші правопорушення: один із них - несвоєчасне повернення кредиту, процентів за користування кредитом та комісій. Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Аналогічна правова позиція викладена в Постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року у справі №6-2003цс15. З урахуванням зазначених мотивів, суд, визначаючи розмір заборгованості відповідача за кредитним договором не бере до уваги розрахунок заборгованості в частині нарахування суми боргу з урахуванням пені в розмірі 9772,03 гривень, оскільки його одночасне застосування разом з штрафом є порушенням вищевказаних вимог законодавства щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Аналізуючи в сукупності викладені обставини і визначені відповідно до них правовідносини сторін, положення закону, якими вони регулюються, дослідивши зібрані у справі докази, суд приходить до переконання, що позов акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» підлягає до часткового задоволення шляхом стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором в розмірі 5096,39 гривні, з яких: 1401,77 грн. - тіло кредиту; 2510,41 грн. - відсотки за користування кредитом; 1184,21 грн. - штраф. Окрім того, враховуючи те, що позов задоволено частково, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 603 грн. 95 коп. гривень сплаченого судового збору, пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі наведеного, відповідно до ст. ст. 526, 527, 530, 550, 625, 1054 ЦК України,

Outcome: partial