Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулися до суду з позовом до відповідачки [PERSON] про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з відповідачкою з 25 лютого 2009 року до 15 січня 2013 року він перебував у зареєстрованому шлюбі, від якого є спільна дитина [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу відповідачка разом із дитиною мешкає зі своєю матір'ю і перешкоджає йому спілкуватися з дитиною. Просив зобов'язати відповідачку не чинити йому перешкоди у спілкуванні з малолітнім сином [PERSON], [INFO], встановивши періодичність його спілкування з дитиною два дні на тиждень у вихідні дні з 09.00 години до 19.00 години; визначити можливість спільного відпочинку дитини з ним не менш ніж 2 тижні на рік. У судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] позовні вимоги підтримали у повному обсязі, при цьому не заперечуючи проти встановлення способів спілкування батька з дитиною, запропонованих органом опіки та піклування. Відповідачка [PERSON] та її представник [PERSON] у судовому засіданні проти встановлення способів спілкування батька з дитиною, запропонованих органом опіки та піклування, не заперечували. Представник органу опіки та піклування Костянтинівської міської ради Карпушин В.С. у судовому засіданні вважав за доцільне встановити наступні способи спілкування батька [PERSON] з дитиною [PERSON]: систематичні побачення з 16 години в п'ятницю до 16 години в суботу кожного тижня, з відвідуванням місця проживання батька по [ADDRESS]; надати дозвіл на оздоровлення дитини батьком щорічно строком до 3 тижнів під час літніх місяців року. Прокурор Дюміна О.М. у судовому засіданні не заперечувала проти встановити способів спілкування батька [PERSON] з дитиною [PERSON], запропонованих органом опіки та піклування Костянтинівської міської ради. Вислухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши надані докази по справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. У судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] з 25 лютого 2009 року до 15 січня 2013 року перебував у шлюбі з відповідачкою [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб та рішенням Костянтинівського міськрайонного суду від 04 січня 2013 року про розірвання шлюбу (а.с. 4, 6). Від шлюбу позивач [PERSON] та відповідачка [PERSON] мають сумісну дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 5), і останні вказані у даному свідоцтві батьками дитини. Позивач [PERSON] зареєстрований у будинку [ADDRESS], фактично мешкає у будинку по [ADDRESS], який має гарні умови для проживання і виховання дитини (а.с. 31, 32). Висновком № 111/12 від 07 лютого 2014 року орган опіки та піклування Костянтинівської міської ради вважає доцільним інтересам малолітньої дитини встановити наступні способи спілкування [PERSON] з сином [PERSON], [INFO]: систематичні побачення з 16 години в п'ятницю до 16 години в суботу кожного тижня, з відвідуванням місця проживання батька по [ADDRESS]; надати дозвіл на оздоровлення дитини батьком щорічно строком до 3 тижнів під час літніх місяців року (а.с. 29). Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Згідно ст. 151 СК України батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Стаття 153 СК України передбачає право матері, батька та дитини на безперервне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Відповідно до вимог ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею, а той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвитку дитини, Згідно ст. 159 СК України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування, з урахуванням віку, стану здоров'я дитини, поведінки батьків, а також інших обставин, що мають істотне значення. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Вирішуючи цей спір, суд виходить з того, що мати і батько як власники права на виховання дитини, не мають будь яких переваг один перед одним і під час розгляду спорів та розбіжностей, що виникають між ними з приводу виховання дитини, виступають як рівні суб'єкти права. Це положення закріплено в ст. 51 Конституції України, відповідно до якої «Кожен з подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. Батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття». У ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» чітко визначені задачі та напрямки у вихованні неповнолітніх дітей їх батьками - «Виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного із батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки та особи, що їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці». Конвенція про права дитини, виходячи із рівності прав матері та батька, у пункті 1 статті 9 проголосила правило, за яким дитина не повинна розлучатися з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в найкращих інтересах дитини. Враховуючи вищевикладене, з урахуванням даних щодо особи позивача і відсутності підстав для позбавлення останнього права спілкування з дитиною, а також інтересів та віку дитини, суд вважає за доцільне позов задовольнити частково: встановити наступні способи спілкування [PERSON] з сином [PERSON], [INFO]: систематичні побачення з 16 години в п'ятницю до 16 години в суботу кожного тижня, з відвідуванням місця проживання батька по [ADDRESS]; надати дозвіл на оздоровлення дитини батьком щорічно строком до 3 тижнів під час літніх місяців року, при відсутності медичних протипоказань у дитини.

Outcome: partial