Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-28 00:00:00

Позивач [PERSON] (надалі - позивач) звернулась в суд з позовом до [PERSON] (надалі\~-\~відповідач) про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що після укладення шлюбу на початку їх сімейного життя стосунки між ними були нормальними, але згодом сімейне життя не склалося, так як під час спільного проживання в зареєстрованому шлюбі виявилась несумісність їх характерів, принципова відмінність поглядів на спільне життя в побутових та інших питаннях. Вони не можуть дійти згоди щодо вирішення жодних питань, внаслідок чого між ними погіршились сімейно-шлюбні відносини, а згодом припинилися взагалі. Все це негативно впливає на міцність їх шлюбу. Не зважаючи на те, що на даний час вони проживають разом, спільного господарства не ведуть, мають різні бюджети, не підтримують шлюбно-сімейних стосунків, шлюб носить формальний характер. Ухвалою суду від 13.10.2021 відкрито провадження в цивільній справі та вирішено розглядати справу за правилами загального позовного провадження з викликом сторін, призначено підготовче засідання на 29.11.2021. В матеріалах справи знаходиться заява позивача про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримала та просила позов задовольнити. Також в матеріалах справи знаходиться заява відповідача [PERSON] , як останній подав через канцелярію суду, про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги визнає в повному обсязі, також вважає, що збереження шлюбу буде суперечити як його інтересам так і інтересам позивачки. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Частиною 4 ст. 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з цим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено з свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , відділом реєстрації актів громадського стану Баришівської райдержадміністрації Київської області, сторони перебувають у шлюбі з 22.02.1975. (а.с.12) Від шлюбу сторони мають двох дітей: сина [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , що підтверджується відповідними свідоцтвами про народження (а.с.13-15). Відповідно до ч.2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Судом встановлено, що причиною припинення шлюбно-сімейних відносин являється те, що між позивачем та відповідачем виникали непорозуміння та сварки що в кінцевому відношенні привело до припинення шлюбних відносин. З 2020 року сторони припинили шлюбні стосунки, проживають окремо один від одного. Сім`я розпалась та існує формально. Оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ч.3 ст.109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про необхідність розірвання шлюбу подружжя, оскільки примирення між ними не можливе через небажання зберегти сім`ю. Суд вважає поважними причини розірвання шлюбу, зазначені позивачем, а подальше збереження шлюбу може суперечити інтересам подружжя. За змістом ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до вимог ч. 8 ст. 294 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Позивач не виявила бажання змінювати прізвище після розлучення. Судові витрати позивач просила не стягувати з відповідача, а залишити як фактично понесені нею.

Outcome: approved