Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-02 00:00:00

Позивач в особі голови правління Кредитної спілки «Центр фінансових послуг» звернувся до суду з позовом в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь кредитної спілки заборгованість у розмірі 7694.03 грн., яка складається з наступного: 3199.14 грн. - заборгованість по тілу кредиту; 3858.42 грн. - заборгованість по відсоткам за період з 31.10.2018 року по 27.08.2020 року, 250.93 грн. інфляційні втрати на прострочене тіло кредиту за період з 03.11.2018 року по 31.07.2020 року, 174.33 грн. три проценти річних від простроченої суми за період з 03.11.2018 року по 27.08.2020 року, 211.21 грн. три проценти річних від простроченої суми зобов`язання по процентам за період з 31.10.2018 року по 27.08.2020 року та витрати по сплаті судового збору в сумі 2102 грн. В обґрунтування своїх вимог вказує, що 02.07.2018 року між Кредитною спілкою «Центр фінансових послуг» та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір №В12/083/18/95/05СЗ. Відповідно до умов зазначеного договору, відповідачу було надано кредит в сумі 4395 грн., а він в свою чергу зобов`язувався проводити сплату нарахованих процентів і погашення частини кредиту не пізніше 02-го числа кожного місяця. Відповідачем дані вимоги Банку не виконанні, тому в зв`язку з порушенням зобов`язання за кредитним договором, відповідач станом на 27 серпня 2020 року має заборгованість, яка складається з наступного: 3199.14 грн. - заборгованість по тілу кредиту; 3858.42 грн. - заборгованість по відсоткам за період з 31.10.2018 року по 27.08.2020 року, яку позивач просить стягнути з відповідача на свою користь. Представник позивача Кредитної спілки «Центр фінансових послуг» в судове засідання не з`явився, при зверненні до суду з позовом заявив клопотання про розгляд справи за його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явився, не повідомивши суд про причини неявки; відзиву на позов не подав. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в зв`язку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази, вважає, що позовні вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 02.07.2018 року між Кредитною спілкою «Центр фінансових послуг» та [PERSON] було укладено кредитний договір № В12/083/18/95/05СЗ, відповідно до якого позивач надав відповідачу грошові кошти у розмірі 4395 гривень зі сплатою процентів за користування кредитом. Згідно п.3.1 кредитного договору № В12/083/18/95/05СЗ від 02.07.2018 року кредит надається відповідачу у національній валюті, після підписання договору готівкою в касі позивача або шляхом безготівкового перерахування коштів за дорученням відповідача, або шляхом спрямування суми виданого кредиту на цільовий внесок в додатковий капітал за заявою відповідача. Відповідно до п.3.2, 3.3 договору нарахування процентів за договором здійснюється на залишок суми кредиту за фактичну кількість календарних днів користування кредитом, змінювана процентна ставка складає 66 процентів річних. Згідно п.п.10 п.2.4 даного Договору відповідач зобов`язався проводити сплату нарахованих процентів і погашення частини кредиту не пізніше 2-го числа кожного місяця, сумами, не меншими, ніж вказані у графіку платежів. За умовами п.3.7 Кредитного договору, прострочення сплати кредиту не зупиняє нарахування процентів; а за умовами п.5.5 цього ж договору, закінчення строку дії кредитного договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Відповідно до\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Як вбачається із заяви від 02 липня 2018 року [PERSON] просить КС «Центр фінансових послуг» зарахувати суму за кредитним договором №В12/083/18/95/05СЗ від 02.07.2018 року на цільовий внесок в додатковий капітал в сумі 4395 гривень 00 копійок. Довідкою Кредитної спілки «Центр фінансових послуг» від 02 липня 2018 року підтверджується, що на підставі заяви члена КС [PERSON] з кредиту по договору №В12/083/18/95/05СЗ від 02.07.2018 року, зараховано на цільовий внесок в додатковий капітал в сумі 4395 гривень 00 копійок. Як вбачається з заяви від 02 липня 2018 року [PERSON] просить КС «Центр фінансових послуг» повернути цільовий внесок в додатковий капітал в сумі 4395 гривень 00 копійок. Відповідно до Видаткового касового ордеру № 46/5 від 02.07.2018 року Кредитна спілка «Центр фінансових послуг» видала [PERSON] 4395 гривень 00 копійок, підстава: знято з добровільного цільового внеску членів КС у додатковий капітал. У свою чергу, відповідачем було порушено пункт 3 умов кредитного договору №В12/083/18/95/05СЗ від 02.07.2018 року, а саме, зобов`язання проводити сплату нарахованих процентів і погашення частини кредиту вчасно кожного місяця, сумами, не меншими ніж вказані в графіку платежів, що в свою чергу спричинило затримку відповідачем повернення частини кредиту та сплати процентів за кредитним договором. Наведене підтверджується розрахунком нарахування процентів та штрафних санкцій за кредитним договором №В12/083/18/95/05СЗ від 02.07.2018 року, з якого вбачається, що заборгованість\~\~ [PERSON] перед кредитною спілкою по сплаті тіла кредиту становить 3199 грн. 14 коп. За нормами\~ст.. 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст.. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст.. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Статтею 638 ЦК України\~визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Частина другої\~ст. 1050 ЦК України\~вказує якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до\~ст. 1048 ЦК України. Таким чином, суд приходить до висновку, що зобов`язання, які взяв на себе [PERSON] при укладені кредитного договору №В12/083/18/95/05СЗ від 02.07.2018 року не були ним виконані належним чином, внаслідок чого виникла заборгованість по сплаті тіла кредиту та процентах за його користування. Відповідно до ст.. 1049 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Стаття 204 ЦК України, закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. Зважаючи на вищевикладене, суд вважає обґрунтованими доводи позивача про те, що в силу вимог кредитного договору [PERSON] повинен виконати перед позивачем зобов`язання по сплаті тіла кредиту та відсотків за його користування. Разом з тим, визначаючи розмір відсотків, що підлягає стягненню з відповідача на користь Кредитної спілки «Центр фінансових послуг»», суд вважає за необхідне зазначити наступне. \~ \~ \~ \~Згідно з ч.1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до висновку якого дійшла колегія суддів ВП/ВС у своїй постанові від 28.03.2019 прийнятої за результатами розгляду справи №444/9519/12,\~право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою ст. 1050 ЦК України.\~В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Таким чином, враховуючи вищезазначені норми матеріального права та позицію ВП/ВС висловлену у справі №444/9519/12, можна дійти висновку, що нарахування відсотків за ставкою визначеною Договором відбувається лише у період строку кредитування. Відповідно до п.5 кредитного договору №В12/083/18/95/05СЗ від 02.07.2018 року, та графіку платежів визначеного у п..п. 3.4 цього договору, сторони погодили строк дії договору 1 рік. Оскільки строк договору від 02.07.2018 року погоджений сторонами до 02.07.2019 року, то саме з 02.07.2019 року позивач не мав права нараховувати відсотки за даним договором. З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що загальний розмір заборгованості за відсотками станом на 02.07.2019 року становив 1417 грн. 26 коп.. Таким чином, враховуючи, що з 02.07.2019 року кредитодавець не мав права нараховувати відсотки за узгодженою сторонами ставкою, то до стягнення з відповідача підлягає заборгованість по відсотках в розмірі вказаному у наданому позивачем розрахунку станом на день закінчення строку дії відповідного договору, тобто 02 липня 2019 року. У свою чергу, частиною першою ст. 1050 ЦК України\~передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Згідно із частиною другою\~ст. 625 ЦК України\~боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Отже, у разі неповернення позичальником суми позики своєчасно його борг складатиме: суму позики з урахування встановленого індексу інфляції за весь час прострочення грошового зобов`язання; проценти за позикою, якщо інше не встановлено договором або законом, нараховані відповідно до договору позики або облікової ставки НБУ за весь строк користування позиченими коштами; три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Проценти, передбачені\~ст. 625 ЦК України\~за своєю природою є відшкодуванням кредитору понесених втрат за несвоєчасне повернення грошових коштів, а відтак відрізняються від процентів, які підлягають сплаті за правомірне користування грошовими коштами, що свідчить про відсутність подвійного стягнення при нарахуванні 3 % річних від простроченої суми, включаючи нараховані проценти за користування коштами, встановленими договором. Враховуючи зазначене, 3% річних, передбачені частиною другою\~ст. 625 ЦК України, підлягають застосуванню до порушеного грошового зобов`язання, складовою якого, зокрема, є також нараховані проценти за користування кредитними коштами, строки сплати яких передбачено договором. Викладене узгоджується із правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду України від 19 жовтня 2016 року справа № 6-2129цс16. Відповідно до наданого позивачем розрахунку, розмір інфляційних втрат за тілом кредиту становить 250 грн. 93 коп. та 3% річних 174 грн. 33 коп., з яким суд погоджується та приймає вказаний розрахунок в якості належного та допустимого доказу покладення відповідальності на боржника за прострочення основного зобов`язання по кредиту. У свою чергу, як вбачається із розрахунку позивача, щодо нарахування 3% річних від простроченої суми зобов`язання по процентам, останнім для розрахунку визначено суму заборгованості по процентам в розмірі 3858.42 грн. та відповідно розмір 3% заявлений до стягнення становить 211.21 грн. Однак належний розмір 3% річних від простроченої суми зобов`язання по процентам, встановлений судом становить 1417 грн. 26 коп., з огляду на що розмір 3% річних належний до стягнення з [PERSON] становить 77 грн. 58 коп. (1417.26*3%*666/365). Враховуючи вищевикладене суд вважає, що позов Кредитної спілки «Центр фінансових послуг» до [PERSON] про стягнення заборгованості підлягає частковому задоволенню, оскільки відповідачем неналежно виконувалися умови договору, що дає підстави позивачу вимагати повернення всієї суми позики разом з належними до виплати процентами за користування кредитними коштами в межах строку дії договору та втрат, визначених ст. 625 ЦК України. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 141 ЦПК України, оскільки позов підлягає частковому задоволенню, тому з відповідача на користь позивача\~слід також стягнути судові витрати, які складаються з витрат по сплаті судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial