Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-13 00:00:00

Позивач [PERSON] Ілаха Нагіб кизи звернулася до суду з даним позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON] [PERSON] Хакіф огли, зареєстрований 10 липня 2009 року у Центральному відділі реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції Кіровоградської області, актовий запис № 252; стягнути з [PERSON] [PERSON] Хакіф огли на свою (позивача) користь аліменти на утримання двох малолітніх дітей сина [PERSON] Чанан [PERSON] огли, [INFO], та доньки [PERSON] Діларе [PERSON] кизи, [INFO], у розмірі 1/3 частини від всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше ніж 33%. В обґрунтування позову позивач зазначила, що вона перебуває у шлюбі з відповідачем [PERSON] [PERSON] Хакіф огли, який було зареєстровано 10 липня 2009 року у Центральному відділі реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції Кіровоградської області, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 252. Від шлюбу мають двох малолітніх дітей сина [PERSON] Чанан [PERSON] огли, [INFO], та доньку [PERSON] Діларе [PERSON] кизи, [INFO]. Крім того, вказала, що спільне життя з відповідачем не склалося через протилежність поглядів на сімейне життя та обовязки, в сімї відбувалися сварки, які поступово призвели до того, що вони стали зовсім чужими людьми. Вважає, що можливості зберегти сімю немає, подружні відносини між ними припинені, спільне господарство не ведеться. Крім того, вказала, що діти проживають разом з нею на перебувають на її утриманні, в свою чергу відповідач матеріальну допомогу на утримання дітей в добровільному порядку надавати відмовляється, належної участі у вихованні дітей не приймає. Позивач [PERSON] Ілаха Нагіб кизи в судове засідання надала заяву за вх. № 32709 від 14.12.2017 року про розгляд справи за її відсутності, в якій також зазначила, що позовні вимоги про розірвання шлюбу та стягнення аліментів підтримує, просить позов задовольнити. Строк на примирення просила не надавати. Відповідач [PERSON] Хакіф огли в судове засідання надав заяву за вх. № 30707 від 14.12.2017 року про розгляд справи за його відсутності, в якій також зазначив, що позовні вимоги про розірвання шлюбу та стягнення аліментів визнає в повному обсязі, проти їх задоволення не заперечує. Строк на примирення просив не надавати. Відповідно до ч. 2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Враховуючи подані сторонами заяви, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивача обґрунтовані, не суперечать законодавству, яке регулює сімейні правовідносини, а тому підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що сторони зареєстрували шлюб 10 липня 2009 року у Центральному відділі реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції Кіровоградської області, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 252 та видано свідоцтво про шлюб серії 1-ОЛ № 039197. Окрім того, судом встановлено, що від шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей сина [PERSON] Чанан [PERSON] огли, [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ОЛ № 109296, виданого Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Кіровоградській області, про що в Книзі реєстрації народжень зроблено відповідний актовий запис за № 606 та доньку [PERSON] Діларе [PERSON] кизи, [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ОЛ № 139859, виданого Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кіровоградського міського юстиції, про що складено відповідний актовий запис №134. Батьками дітей [PERSON] Чанан [PERSON] огли, [INFO], та [PERSON] Діларе [PERSON] кизи, [INFO], в свідоцтвах про народження зазначені: батько «[PERSON] Хакіф огли» та мати «[PERSON] Ілаха Нагіб кизи». Сімейні стосунки між подружжям не склалися, як зазначено в позові, у звязку із протилежністю поглядів на сімейне життя та обовязки, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. За вказаних обставин подальше спільне життя і збереження шлюбу сторін суперечить інтересам подружжя та, зокрема, позивача, якою предявлено позов про розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За викладених обставин, враховуючи фактичні взаємини подружжя, дійсні причини предявлення позову про розірвання шлюбу, волевиявлення як позивача, так і відповідача припинити шлюбні відносини, про що свідчать подані сторонами заяви, враховуючи також ту обставину, що рішення позивача про розірвання шлюбу та предявлення з цього приводу позову до суду прийнято з усвідомленням нею його наслідків, виходячи при цьому також з відсутності у взаєминах сторін морально-правової основи шлюбу, до якої належать почуття взаємної любові та поваги, взаємодопомоги, підтримки та піклування, взаєморозуміння, суд дійшов висновку про те, що шлюб між сторонами носить суто формальний характер, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя, після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті права сторін, а також права їх малолітніх дітей, в звязку з чим позовні вимоги позивача в частині розірвання шлюбу є доведеними, та такими, що підлягають задоволенню. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов'язком батьків утримувати дітей до їх повноліття. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України). За змістом статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, причому відповідно до ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з ч. 1 ст. 183, ч. 1 ст. 184 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Більш того, відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Крім того, відповідно до ч. ч. 2, 3 ст.183 СК України якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття та якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. На підставі вищевикладеного, оцінивши в сукупності наявні у справі докази, виходячи з положень ч.1 ст.11 ЦПК України та розглядаючи справу в межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів сторін, враховуючи, що обовязок утримувати дітей є рівною мірою обовязком як матері, так і батька, при цьому, припинення фактичних шлюбних відносин між батьками, а так само проживання їх окремо від дітей, - не впливає на обсяг їхніх прав та не звільняє від виконання обовязків щодо останніх, при цьому, судом враховується також матеріальний та сімейний стан відповідача, те, що відповідач є молодою, здоровою та працездатною особою, а також інші обставини, визначені ст.182 СК України, які мають враховуватися судом при вирішенні питання про стягнення аліментів, на підставі чого та виходячи з правової норми ст.183 СК України, з урахуванням викладеного вище, суд вважає, що позовні вимоги позивача про стягнення аліментів на утримання дітей підлягають задоволенню та стягненню з відповідача на користь позивача на утримання дітей сина [PERSON] Чанан [PERSON] огли, [INFO], та доньки [PERSON] Діларе [PERSON] кизи, [INFO], в розмірі 1/3 частини всіх видів доходів (заробітку) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, починаючи з 25 вересня 2017 року і до досягнення старшою дитиною, [PERSON] Чанан [PERSON] огли, [INFO], повноліття, а саме: до 11 березня 2029 року. При цьому, якщо після досягнення повноліття старшою дитиною [PERSON] Чанан [PERSON] огли, ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за врахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття, тобто у розмірі 1/6 частини всіх видів доходів (заробітку) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 12 березня 2029 року і до досягнення [PERSON] Діларе [PERSON] кизи повноліття, тобто до 05 січня 2031 року. Крім того, судом також відзначається, що відповідно до ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом, тим самим, сторони не позбавлені можливості звертатися до суду з позовною заявою про збільшення/зменшення розміру аліментів за наявності вказаних обставин. Згідно з п.1 ст. 367 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в частині суми платежу за один місяць. Крім того, відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, у разі, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, таким чином, судовий збір в розмірі 640 грн. 00 коп., понесений позивачем за подання позовної вимоги про розірвання шлюбу підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, та на користь держави підлягає стягненню з відповідача судовий збір в розмірі 640 грн. 00 коп. в частині вирішення позовних вимог про стягнення аліментів, враховуючи, що позивач звільнена від сплати судового збору при поданні до суду позовної заяви про стягнення аліментів. Відповідно до ст.ст. 110, 112, 180, 182, 183, 191 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved