Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-28 00:00:00

Позивач - АТ «УкрСиббанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 95193956000 від 25.02.2019, у зв`язку з невиконанням з її сторони умов кредитного договору, в якому просить суд стягнути з відповідача заборгованість за договором у розмірі 63738,10 грн. та судові витрати у розмірі 2 102,00 грн. Позовні вимоги позивач обгрунтовує тим, що відповідно до укладеного договору, №95193956000 від 25.02.2019 про надання споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку (надалі - кредитний договір) [PERSON] отримала кредит (грошові кошти) в національній валюті в сумі 49 260,00 грн., з яких 49 000,00 грн. - на споживчі цілі шляхом зарахування коштів на картковий рахунок відповідача, а 260,00 грн. - на оплату страхового платежу відповідно до умов договору добровільного страхування. Підписавши цей договір, відповідач погодився з викладеними у договорі та у Правилах (договірних умовах) споживчого кредитування позичальників АТ «УкрСиббанк», які розміщені (оприлюднені) на сайті банку www.mу. ukrsibbank.сom. Відповідно до умов договору позичальник зобов`язався повернути наданий кредит, плату за кредит, інші платежі у відповідності з Правилами (Договірними умовами) споживчого кредитування позичальників АТ «УкрСиббанк» та договором на рахунок банку шляхом сплати щомісячно ануїтетних платежів у розмірі 2 970,00 грн. відповідно до графіка, що викладений у додатку №1 до договору, але у повному обсязі не пізніше 25.02.2023 (п.п.3.4. 3.5, 3.6 договору). Всупереч умовам кредитного договору відповідач тривалий час не здійснює своєчасних платежів у повному обсязі для погашення суми заборгованості по кредиту, процентам, комісії, чим суттєво порушує взяті на себе договірні зобов`язання. Позивач направив відповідачу вимогу про усунення порушень кредитного договору та про дострокове повернення кредиту, нарахованих процентів у разі не погашення простроченої заборгованості, але відповідач вимогу не виконала. В результаті невиконання умов кредитного договору з боку відповідача, станом на 25.08.2020 вона має заборгованість у розмірі 63738,10 грн, яка складається з: 45660,62 грн. - заборгованість за кредитом; 17309,49 грн - заборгованість по процентам за користування кредитом; 517,99 грн. - заборгованість за процентами за користування грошовими коштами понад встановлений договором термін (згідно ст. 625 ЦК України); 250,00 грн. - заборгованість по комісії. Ухвалою Жовтневого районного суду м.Харкова від 07.09.2020 відкрито спрощене позовне провадження у справі, визначено проводити розгляд справи без виклику сторін. Відповідач своїм правом на подання відзиву не скористався. Згідно ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, судом не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, докази надані в обґрунтування позову, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 25.02.2019 АТ «УкрСиббанк» та [PERSON] уклали договір №95193956000 про надання споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку. Підписавши цей договір, відповідач погодилась з умовами, викладеними у договорі та у Правилах (договірних умовах) споживчого кредитування позичальників АТ «УкрСиббанк», які розміщені (оприлюднені) на сайті банку www.mу.ukrsibbank.com (а.с.26-30) За умовами договору, АТ «УкрСиббанк» надав [PERSON] кредит (грошові кошти) в національній валюті в сумі 49 260,00 грн., з яких 49 000,00 грн. - на споживчі цілі шляхом зарахування коштів на картковий рахунок відповідача, а 260,00 грн. - на оплату страхового платежу відповідно до договору добровільного страхування. Згідно з п.п. 3.4. 3.5, 3.6 договору Позичальник зобов`язався повернути наданий кредит, плату за кредит, інші платежі у відповідності з Правилами (Договірними умовами) споживчого кредитування позичальників АТ «УкрСиббанк» та договором на рахунок банку шляхом сплати щомісячно ануїтетних платежів у розмірі 2 970,00 грн. відповідно до графіка, що викладений у додатку №1 до договору, але у повному обсязі не пізніше 25.02.2023 року. (а.с. 26-29) Відповідно до п.п. 3.8 , 3.9 договору за користування кредитними коштами [PERSON] зобов`язалась сплатити проценти у розмірі 67% річних, а за користування кредитними коштами за кредитом понад встановлений Кредитним договором термін, процентна ставка встановлюється у розмірі 74% річних, що діє для строкової суми основного боргу на дату виникнення такого прострочення. Такий розмір процентної ставки застосовується до всієї простроченої суми основного боргу Позичальника за Кредитним договором, та починає нараховуватись на прострочену суму основного боргу з дати виникнення прострочення, а саме - з наступного дня несплати або не повної сплати платежу, встановленого у Кредитному договорі, і нараховується до моменту погашення такої заборгованості. (а.с. 26) 09.07.200 року представник АТ «УкрСиббанк» направив на адресу [PERSON] вимогу за вих.№ 24-1-01/571 від 06.07.2020 про усунення порушень умов кредитного договору, а саме погашення простроченої заборгованості протягом 31 календарного дня з дати одержання цього повідомлення, що підтверджується копією вимоги та списку №5026 згрупованих поштових відправлень, але відповідач цю вимогу не виконала. (а.с. 31-32) У зв`язку з порушеннями [PERSON] зобов`язань за кредитним договором станом на 25.08.2020 виникла заборгованість у розмірі 63738,10 грн, яка складається з: 45660,62 грн - заборгованість за кредитом; 17309,49 грн - заборгованість по процентам за користування кредитом; 517,99 грн. - заборгованість за процентами за користування грошовими коштами понад встановлений договором термін (згідно ст. 625 ЦК України); 250,00 грн. - заборгованість по комісії, що підтверджується наданим позивачем розрахунком заборгованості. (а.с. 33-36) Положеннями ч. 1 ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно зі ст.12, ч.ч. 1, 5 та 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасникам справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. (ст. 76 ЦПК України) Зобов`язанням є правовідношення, в яких одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. (ст. 509 ЦК України) За приписами ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з п. 23 ч.1 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів», споживчий кредит - це кошти, що надаються кредитодавцем (банком або іншою фінансовою установою) споживачеві на придбання продукції. У відповідності до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. (ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України) За нормами ч. ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Зобов`язання мають виконуватися належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. (ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України) Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). (ст. 610 ЦК України) Ч.2 ст. 1054 та ч. 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, що наслідком порушення позичальником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право кредитора достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно з п.3.11 договору позичальник сплачує банку комісії у розмірі та порядку відповідно до умов цього договору та Додатку №1 до договору, який є його невід`ємною частиною. (а.с. 26) З розміром, порядком сплати та умовами нарахування комісій банком [PERSON] ознайомлена, що підтверджується її підписом у Додатку №1 до договору №95193956000 від 25.02.2019. (а.с. 28-29) Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку Акціонерному товариству «УкрСиббанк» не повернуті, суд вважає необхідним стягнути з відповідача фактично отриману суму кредитних коштів у розмірі 45660,62 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом у сумі 17309,49 грн. та 250,00 грн. комісії. Акціонерне товариство «УкрСиббанк» в позовній заяві також пред`явив вимогу про стягнення процентів за користування позиченими коштами з підстав та у розмірах, встановлених статтею 625 ЦК України. За змістом ч. 2 ст. 625 ЦК України в разі порушення грошового зобов`язання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації від боржника за неналежне виконання зобов`язання. Таким чином, у статті 625ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (договір чи делікт). Тобто, приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань. Аналогічний висновок зробила Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16 травня 2018 року у справі № 686/21962/15-ц (провадження № 14-16цс18). Матеріали справи свідчать про те, що [PERSON] взяті на себе зобов`язання належним чином не виконала, у зв`язку з чим наявні підстави для застосування частини 2 статті 625 ЦК України, а саме стягнення з неї на користь банку заборгованості за процентами за користування грошовими коштами понад встановлений договором термін у сумі 517,99 грн. Аналізуючи наведені обставини, досліджені докази, суд приходить до висновку про наявність правових підстав щодо задоволення вимог позивача та стягнення з відповідача на користь позивача суми заборгованості за вказаним вище договором у розмірі 63738,10грн. Відповідно до ст. ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2102 грн.

Outcome: approved