Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-06 00:00:00

Позивач [PERSON] просить встановити факт належності [PERSON] , який помер [INFO] в с. Любинці Стрийського району Львівської області, свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок [ADDRESS] , виданого 30.11.1988 виконкомом Стрийської районної Ради народних депутатів, та визнати за ним право власності на житловий будинок «А [NUMBER] » з «а/пд» підвалом, «а» верандою, «а1» сходами, житловою площею 36,8 кв.м, загальною площею 77,9 кв.м, разом з належними до нього господарськими будівлями і спорудами: навіс «Б», сарай «В», убиральня «Г», сарай «Д», альтанка «Е», колонка питна «к», огорожа «№ 1», хвіртка «№2», по [ADDRESS] Стрийській, 3 в [ADDRESS] Любинці Стрийського району Львівської області в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] . В обґрунтування позовних вимог позивач покликався на те, що [INFO] в с. Любинці Стрийського району помер його батько [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина. Заповіту батько не склав. Відповідно до ст. 1261 ЦК України він є єдиним спадкоємцем першої черги за законом, так як його мати [PERSON] померла [INFO] До складу спадкового майна відносяться земельна частка (пай) розміром 2,06 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що належала батькові згідно із сертифікатом серії [NUMBER] , та житловий будинок «А-1» з «а/пд» підвалом, «а» верандою, «а1» сходами, житловою площею 36,8 кв.м, загальною площею 77,9 кв.м, разом з належними до нього господарськими будівлями і спорудами: навіс «Б», сарай «В», убиральня «Г», сарай «Д», альтанка «Е», колонка питна «к», огорожа «№1», хвіртка «№ 2», по вулиці Стрийській, 3 в [ADDRESS] Любинці [ADDRESS] , який зареєстровано на праві особистої власності за колгоспним двором, головою якого був [PERSON] відповідно до свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок від 30.11.1988. Станом на 15.04.1991, час ліквідації поняття «колгоспний двір», в будинку були зареєстровані та проживали батько і мати відповідно до витягу з погосподарської книги № 32 від 01.02.2019. Отже, кожному з них належало по 1/2 частині майна колишнього колгоспного двору. Після смерті матері її частку майна успадкував тільки батько, який проживав разом з нею, та після її смерті фактично вступив у володіння та управління спадковим майном відповідно до ст. 549 ЦК України в редакції 1963 року. Але за життя батько не оформив своїх спадкових прав. Після смерті матері він проживав з батьком у його будинку, доглядав за ним, так як батько в силу похилого віку та за станом здоров`я потребував сторонньої допомоги. Після смерті поховав його. Однак нотаріус відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька [PERSON] , оскільки він не подав заяви про прийняття спадщини у визначений законом шестимісячний термін та у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документи на спірний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що підтверджують право власності спадкодавця на спадкове майно. Рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 06.11.2018 йому визначено додатковий строк три місяці для подання заяви про прийняття спадщини та нотаріусом видано свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну частку (пай) розміром 2,06 га. Однак у свідоцтві про право особистої власності на житловий будинок по [ADDRESS] , який зареєстрований ще за колгоспним двором, допущено помилку, так як невірно зазначено ім`я голови колгоспного двору: [PERSON] замість [PERSON] , а тому він змушений звернутися до суду з даним позовом. Позивач [PERSON] та його представник адвокат Маципура Г.І. у судовому засіданні позовні вимоги підтримали з підстав, викладених у позовній заяві, та просили суд такі задовольнити. Представник відповідача Любинцівської сільської ради Стрийського району Львівської області в судове засідання не з`явився, подав суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає, проти їх задоволення не заперечує. Згідно з ч.ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач-визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Заслухавши пояснення позивача та його представника, свідків, дослідивши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що визнання позову відповідачем слід прийняти, позов задовольнити з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Позивач скористався своїм правом та звернувся до суду з позовом про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом після смерті [INFO] його батька [PERSON] , оскільки нотаріус відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів, що підтверджують право власності спадкодавця на спадкове майно. Судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 01.08.1957 батьками [PERSON] були [PERSON] та [PERSON] /а.с. 8/. Згідно зі свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 01.10.2004 [PERSON] помер [INFO] /а.с. 9/. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 03.08.1992 [PERSON] померла [INFO] /а.с. 10/. Відповідно до свідоцтва про право особистої власності від 30.11.1988 жилий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, який розташований по [ADDRESS] , дійсно належить на праві особистої власності колгоспному двору, головою якого є [PERSON] /а.с. 11/. Відповідно до витягу з погосподарської книги за № 32 від 01.02.2019, наданого Любинцівською сільською радою Стрийського району Львівської області, будинковолодіння [ADDRESS] станом на 15.04.1991 рахується як «колгоспний двір», головою колгоспного двору був [PERSON] , членом колгоспного двору була дружина [PERSON] /а.с. 20/. Відповідно до витягу з погосподарської книги за № 33 від 01.02.2019, наданого Любинцівською сільською радою Стрийського району Львівської області, будинковолодіння [ADDRESS] станом на 01.08.1992 рахується як «колгоспний двір», головою колгоспного двору був [PERSON] , членом колгоспного двору була дружина [PERSON] /а.с. 21/. Судом встановлено, що рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 06.11.2018 позивачу визначено додатковий строк три місяці для подання ним нотаріусу заяви про прийняття спадщини за законом, яка відкрилася після смерті батька [PERSON] [INFO] в с. Любинці Стрийського району Львівської області /а.с. 22-24/. 05.02.2019 позивач отримав свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності ТзОВ «Ватра», розміром 2,06 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) після смерті батька [PERSON] /а.с. 25/. Відповідно до технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] від 04.02.2019 загальна площа будинку становить 77,9 кв.м, житлова 36,8 кв.м, допоміжна 30,9 кв.м, інвентаризаційна вартість складає 270685 грн. Житловий будинок [ADDRESS] має наступні характеристики: житловий будинок «А [NUMBER] », а/пд підвал, веранда «а», сходи «а1», навіс «Б», сарай «В», убиральня «Г», сарай «Д», альтанка «Е», колонка питна «к», огорожа № 1, хвіртка № 2 /а.с. 12-17/. Стрийською держнотконторою позивачу [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [INFO] [PERSON] на спадкове майно - житловий будинок у [ADDRESS] у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів, що підтверджують право власності спадкодавця на таке майно /а.с. 26/. Згідно з довідкою № 545 від 11.09.2017, виданою виконавчим комітетом Любинцівської сільської ради Стрийського району Львівської області, [PERSON] дійсно до дня смерті [INFO] постійно проживав у [ADDRESS] разом зі своїм сином [PERSON] /а.с. 19/. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст.\~315\~ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Пунктом 1 Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України «Про\~судову практику\~в справах\~про встановлення\~фактів,\~що мають\~юридичне значення»\~№ 5\~від 31.03.1995 передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Як роз`яснено в п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Таким чином, дослідженими у судовому засіданні обставинами справи, показаннями свідків [PERSON] , [PERSON] встановлено, що свідоцтво про право особистої власності на житловий будинок, видане 30.11.1988 виконкомом Стрийської районної Ради народних депутатів [PERSON] , належить [PERSON] , який помер [INFO] . Факт належності правовстановлюючого документа [PERSON] підтверджується показаннями свідків, зібраними і дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами, які сумнівів у своїй належності та допустимості не викликають, тому за наведених обставин позовна заява в цій частині підлягає до задоволення. Відповідно до положень ст.\~81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Згідно з ч. 1 ст.\~82\~ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Вищевказані обставини сторонами не оспорюються, визнаються та підтверджуються наявними у справі письмовими доказами, а саме: копією свідоцтва про смерть спадкодавця [PERSON] , копією свідоцтва про право особистої власності від 30.11.1988, копією спадкової справи № 755/2017 до майна померлого [INFO] [PERSON] та іншими матеріалами справи. Відповідно до ст.\~1216\~ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Згідно зі ст.\~1220\~ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя\~статті 46 цього Кодексу). Якщо протягом однієї доби померли особи, які могли б спадкувати одна після одної, спадщина відкривається одночасно і окремо щодо кожної з них. Якщо кілька осіб, які могли б спадкувати одна після одної, померли під час спільної для них небезпеки (стихійного лиха, аварії, катастрофи тощо), припускається, що вони померли одночасно. У цьому випадку спадщина відкривається одночасно і окремо щодо кожної з цих осіб. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Згідно зі ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Статтею 1268ЦК\~України встановлено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Прийнята спадщина визнається власністю спадкоємця з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно (ч.1 ст. 1297 ЦК України). Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Статтею 55\~Конституції України закріплено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Згідно зі ст.\~15\~ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способом захисту цивільних прав та інтересів згідно зі ст.\~16\~цього Кодексу може бути, зокрема, визнання права. Обставин, які б вказували, що на спірне майно, окрім позивача, в порядку спадкування чи з інших підстав претендують інші особи, в суді не встановлено. Таким чином, судом встановлено, що позивач [PERSON] належить до спадкоємців за законом першої черги, рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 06.11.2018 позивачу визначено додатковий строк три місяці для подання ним нотаріусу заяви про прийняття спадщини за законом, яка відкрилася після смерті батька [PERSON] [INFO] в с. Любинці Стрийського району Львівської області, та 05.02.2019 позивач [PERSON] отримав свідоцтво про право на спадщину за законом на частину спадкового майна у вигляді земельної частки (паю) у землі, яка перебуває у колективній власності ТзОВ «Ватра», розміром 2,06 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) після смерті батька [PERSON] , відповідач не оспорює його право на житловий будинок, позовні вимоги визнав, що не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому, враховуючи наведене, зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що в суду є всі підстави для задоволення позовних вимог [PERSON] та визнання за останнім права власності на житловий будинок загальною площею 77,9 кв.м, житловою площею 36,8 кв.м по [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] . Судові витрати слід залишити за позивачем на його вимогу.

Outcome: approved