Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася у Придніпровський районний суд м. Черкаси з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Свої позовні вимоги, мотивує тим, що згідно рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 30.12.2020 року їх з відповідачем шлюб, який 30.10.2008 року зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Черкаси Черкаського міського управління юстиції Черкаської області, актовий запис №1758 від 30.10.2008 року - розірвано. Зазначила, що від спільного шлюбу мають дочку - [PERSON] , [INFO] , яка проживає з нею. За час проживання окремо, відповідач припинив надавати їй матеріальну допомогу на утримання їхньої спільної дитини. Утримання та виховання дитини на даний час лежить повністю на ній одній. Крім того, вказала, що її доходи складаються з пенсії по інвалідності (яку вона отримала перебуваючи в шлюбі з відповідачем) у розмірі 2100,00 грн. Відповідач не має постійної офіційної роботи в Україні, їздить на заробітки за кордон, за інформацією, якою вона володіє, заробітна плата його складає близько 34000,00 грн. Аліменти [PERSON] нікому не сплачує, інших неповнолітніх дітей на утриманні він не має. Разом з тим, зауважила, що їх з відповідачем дочка має додаткові потреби, так як навчається у спеціалізованому класі й займається вже 6 років спортивними акробатичними танцями, маючи не погані досягнення в цьому. Тож, потребує додаткових фінансових витрат. Домовленості про участь відповідача в утриманні дитини ними не досягнуто. На підставі зазначеного вище, позивач просить суд стягнути зі [PERSON] , [INFO] на її користь на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 5000,00 грн. з дня подання позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.02.2021, суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси Позарецька Світлана Михайлівна, у результаті автоматизованого розподілу судової справи між суддями, визначена для розгляду судової справи № 711/1025/21. Ухвалою суду від 05.03.2021 позовну заяву прийнято, відкрито провадження у справі та призначено її до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Заперечень щодо такого порядку розгляду справи сторони не надали. Крім того, сторонам встановлено строк для подачі заяв по суті справи. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала. Пояснила, що з відповідачем [PERSON] шлюб розірвано 30.12.2020 року за рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси. Він останній раз надавав матеріальну допомогу дочці в сумі 3000,00грн. Тож, щоб в подальшому не здійснювати його пошуки, то слід стягнути з нього аліменти на утримання неповнолітньої дочки. Крім того, додала, що її доходи складаються з пенсії - 1200,00 грн. Відповідач має можливість надавати аліменти в сумі 5000,00 грн., так як їздить на заробітки. Стверджувала також, що їй відомо про перебування відповідача на обліку у Черкаському міському центрі зайнятості. Між тим, в ході судового засідання, позивач уточнила свої позовні вимоги, остаточно погодившись на стягнення аліментів зі [PERSON] на свою користь в сумі 2500,00 грн. Відповідач [PERSON] суду пояснив, що відсутній спір про батьківство, батьківство не оспорює. Зазначив, що він не є особою з інвалідністю, інших утриманців немає. Його доходи відсутні, так як перебуває на обліку у Черкаському міському центрі зайнятості з метою пошуку роботи. Остаточно погодився сплачувати аліменти в сумі 2500,00 грн. щомісяця до повноліття дитини. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи в їх сукупності, всебічно, повно та об`єктивно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено у судовому засіданні, на підставі рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 30.12.2020 року по справі №711/6670/20, яке набрало законної сили 01.02.2021 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 30.10.2008 року у відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Черкаси Черкаського міського управління юстиції у Черкаській області, актовий запис № 1758 - розірвано. За час перебування у шлюбі, сторони мають неповнолітню дитину, дочку - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим повторно 28.01.2021 року Черкаським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ). Батьком дитини записаний відповідач. Спору щодо батьківства між сторонами немає. Прізвище дитини - [PERSON] , було змінено на - [PERSON] , що підтверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про внесення до актового запису змін, доповнень від 04.02.20221 року за № 00029445757. Судом також встановлено, що сторони разом не проживають і їх спільна дитина проживає з матір`ю за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується Довідкою про реєстрацію місця проживання особи - [PERSON] , за №8081477 від 28.01.2021 року, та знаходиться на її утриманні. На даний час позивач [PERSON] не має можливості самостійно утримувати неповнолітню дитину. При прийнятті рішення по справі, суд враховує той факт, що відповідач є працездатним, оскільки у матеріалах справи відсутні письмові докази, які б свідчили про інше, не працевлаштований, з 16.02.2021 року перебуває на обліку у Черкаському міському центрі зайнятості, якому розпочато виплату допомоги по безробіттю, що підтверджується копією трудової книжки [PERSON] . Крім того, інформації про наявність у відповідача інших утриманців немає, а також, враховано його думку про визнання уточнених позовних вимог і відсутність заперечень проти їх задоволення. Відповідно до ст. 55 Конституції України та ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України). Способи захисту визначені Сімейним Кодексом України. Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ч. ч. 3, 4 ст. 77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України). Згідно із ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Частиною першою ст. 12 вказаного Закону визначено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, - держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Аліменти - це обов`язок утримання у визначених законом випадках одним членом сім`ї інших, які потребують цього. За положеннями ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. За приписами ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Статтею 182 СК України визначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. При визначенні розміру аліментів враховуються такі доходи платника аліментів як: основна заробітна плата, усі види доплат і надбавок до заробітної плати, премії та винагороди, пенсії, стипендії, допомоги по безробіттю, дивіденди та інші доходи, що передбачені Постановою Кабінету Міністрів України від 26.02.1993 № 146 «Про перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб». Крім того, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період (ч.ч. 1, 2 ст. 184 СК України). За положеннями ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. До того ж, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову (ч. 4 ст. 206 ЦПК України). Визнання відповідачем заявлених позовних вимог прийнято судом. Отже, встановлені під час розгляду справи обставини, наявні та досліджені докази дають суду підстави для повного задоволення уточнених позовних вимог. Враховуючи позицію позивача та відповідача, працездатність відповідача, його наміри та бажання утримувати спільну з позивачем неповнолітню дитину, а також принцип рівності прав та обов`язків батьків щодо дітей, суд вважає за необхідне задовольнити уточнені позовні вимоги у заявленому позивачем та відповідачем розмірі, що є достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Таким чином, суд враховує те, що здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків, у тому числі, щодо утримання дитини, мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності; батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Судом враховуються також ті обставини, що неповнолітня дитина проживає разом з позивачем, фактично перебуває на повному її утриманні, даних, які б свідчили про неможливість відповідача утримувати дитину до суду не надано. На основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилалася позивач, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими у судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, враховуючи позицію відповідача щодо вимог, суд дійшов висновку про можливість задоволення уточнених позовних вимог у повному обсязі, а саме,- стягувати з [PERSON] ( [INFO] , код [NUMBER] , [ADDRESS] ) на користь [PERSON] ( [INFO] , код [NUMBER] , [ADDRESS] ) на утримання [PERSON] , [INFO] у розмірі 2500грн. 00коп. щомісячно, що підлягає індексації відповідно до закону, починаючи з 15.02.2021 року до повноліття дитини. Як на думку суду, таке рішення є справедливим і таким, що постановлене виключно в інтересах неповнолітньої дитини. Відповідно до положень ст. п. 1 ч.1 ст. 430 ЦПК України, рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає до негайного виконання. Щодо розподілу судових витрат, то відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно з ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Крім того, з відповідача [PERSON] слід стягнути судовий збір у дохід держави в сумі 908 грн. 00 коп., як передбачено ст. 141 ЦПК України та Законом України «Про судовий збір». На підставі викладеного та

Outcome: partial