Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-14 00:00:00

. Позивач [PERSON] звернулася з вищевказаним позовом до [PERSON] , зазначаючи у позовній заяві про те, що [INFO] померла її мати [PERSON] , після смерті якої залишилося спадкове майно, а саме земельна ділянка, що перебувала у власності спадкодавця згідно із державним актом на право власності на земельну ділянку серії ІІ-ВЛ №036572. При житті [PERSON] заповіла позивачу належний їй на праві особистої власності сертифікат на земельну частку (пай) серії ВЛ № 0133971. Однак після того, як спадкодавець виробила на підставі вищевказаного сертифікату державний акт на право власності на земельну ділянку, останньою не було внесено відповідних змін до заповіту. Оскільки правовстановлюючих документів на майно, яке спадкодавець заповіла позивачу немає, а нотаріальна контора відмовила позивачу у видачі їй свідоцтва про право на спадщину на цю земельну ділянку, то позивач просить визнати за нею право власності на вищевказану земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] . У судове\~засідання відповідач [PERSON] не з`явився, хоча повідомлявся про час та місце розгляду справи належним чином, шляхом розміщення оголошення на офіційному вебсайті судової влади України і від нього не надійшло повідомлення про причини його неявки, відзив на позов суду не подав. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, однак скерувала до суду письмове клопотання про розгляд справи без її участі, заявлені позовні вимоги підтримує повністю, не заперечує щодо заочного розгляду справи. За погодженням позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам\~ст.280 ЦПК України. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, суд вважає, що даний позов підлягає до задоволення повністю з наступних підстав. Як вбачається із свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 07 жовтня 2008 року Квасівською сільською радою Горохівського району Волинської області (а.с.7), [PERSON] померла [INFO] в с.Охлопів Горохівського району Волинської області і після її смерті відкрилася спадщина. Згідно довідки\~№ 510\~від 25\~вересня \~2020\~року,\~виданої Квасівською\~сільською радою Горохівського району Волинської області (а.с.10), [PERSON] проживала в [ADDRESS] . Чоловік спадкодавці помер [INFO] . Заповіт посвідчувався 13 березня 2001 року. Спадкоємцями майна за законом і заповітом є діти: дочка [PERSON] та син [PERSON] . Спадкоємець [PERSON] вступила у фактичне володіння майном до шести місяців шляхом спільного проживання з спадкодавцем в [ADDRESS] . Згідно з ч.1 ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно з ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно з ч.1 ст.1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. При житті [PERSON] заповіла належний їй сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ВЛ № 0133971 своїй дочці [PERSON] , що вбачається із заповіту, посвідченого 13 грудня 2001 року Квасівською сільською радою Горохівського району Волинської області (а.с.6), який в подальшому не скасовувався та не змінювався, що стверджується інформаційною довідкою із реєстру заповітів та спадкових договорів № 62164963 від 22 жовтня 2020 року, виданою Горохівською державною нотаріальною конторою. Осіб, які б мали право на обов`язкову частку у спадщині не встановлено. Згідно довідки, виданої 28 вересня 2020 року відділом у Горохівському районі Міжрайонного управління у Горохівському та Локачинському районах Головного управління Держгеокадастру у Волинській області (а.с.12), [PERSON] взамін сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ВЛ № 0133971 було видано державний акт на право приватної власності на землю серії ІІ-ВЛ №036572 зареєстрований за №127 від 01.08.2001 року на загальну площу 1,97 га. Згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ВЛ №036572 (а.с.11), [PERSON] передано у приватну власність земельну ділянку площею 1,97 га, яка розташована на території Квасівської сільської ради Горохівського району Волинської області та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Із витягу з технічної документації про земельну ділянку вбачається, що кадастровий номер вищевказаної ділянки - 0720882400:00:001:0491. Матеріалами спадкової справи №174, заведеної після смерті [PERSON] [INFO] , стверджується, що крім позивача із заявою про прийняття спадщини звертався відповідач [PERSON] . Із заповіту, посвідченого 31.12.1992 року Квасівською сільською радою, вбачається, що [PERSON] заповіла належний їй на праві власності житловий будинок з надвірними будівлями, що в с.Охлопів своєму сину [PERSON] та дочці [PERSON] в рівних частинах. Із заповіту посвідченого 26.03.2008 року Квасівською сільською радою, вбачається, що [PERSON] заповіла своїй внучці [PERSON] належний їй на праві власності грошовий вклад на рахунку № [NUMBER] . Як вбачається із постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії Горохівської державної нотаріальної контори від 29 вересня 2020 року, позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 1,97 га. Із свідоцтва про народження серії [NUMBER] , свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , стверджується, що [PERSON] є дочкою [PERSON] . Отже, судом встановлено, що позивач [PERSON] є спадкоємцем [PERSON] , яка відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України прийняла спадщину шляхом подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини. Згідно ст..392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ч.ч.3, 4 ст.213 ЦК України при тлумаченні змісту правочину беруться до уваги однакове для всього змісту правочину значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів. Якщо буквальне значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів не дає змоги з`ясувати зміст окремих частин правочину, їхній зміст встановлюється порівнянням відповідної частини правочину зі змістом інших його частин, усім його змістом, намірами сторін. Якщо за правилами, встановленими частиною третьою цієї статті, немає можливості визначити справжню волю особи, яка вчинила правочин, до уваги беруться мета правочину, зміст попередніх переговорів, усталена практика відносин між сторонами, звичаї ділового обороту, подальша поведінка сторін, текст типового договору та інші обставини, що мають істотне значення. Отже, судом встановлено, що позивач як спадкоємець померлої [PERSON] за заповітом, має право на спадкування її майна, і хоча останньою не було внесено відповідних змін до заповіту після того, як вона виробила на підставі сертифікату державний акт на право приватної власності на землю, однак із врахуванням волевиявлення спадкодавця та мети правочину суд визнає за позивачем право власності на земельну ділянку площею 1,97 га, (кадастровий номер: 0720882400:00:001:0491), яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та знаходиться на території Квасівської сільської ради Горохівського району Волинської області, після померлої [INFO] [PERSON] .

Outcome: approved