Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася з цивільним позовом до [PERSON], в якому просить змінити розмір аліментів та щомісячно стягувати на її користь на утримання сина [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 1500,00 грн. щомісячно з дня подачі позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття. Свої вимоги мотивує тим, що перебувала в шлюбі з відповідачем, який розірвано 28.09.2006 року, від спільного подружнього життя мають сина [PERSON], [INFO], який проживає з нею і знаходиться на її утриманні. Рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 26.11.2010 року вирішено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з 03.06.2010 року і до досягнення дитиною повноліття. Відповідач добровільно допомоги на утримання дитини не надає, аліменти сплачує несвоєчасно та не у повному обсязі. До вересня 2016 року відповідач сплачував аліменти по 290 грн. щомісячно, а з вересня 2016 року зовсім не надає коштів. Відповідач приховує розмір своїх доходів, оскільки як їй відомо, періодично їздить за кордон на заробітки. Просить збільшити розмір аліментів та стягувати аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1500,00 гривень. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, дала пояснення, аналогічні мотивам звернення до суду. Просила позовні вимоги задовольнити та стягувати хоча б 1000,00 грн. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково та погодився сплачувати аліменти в розмірі 500,00 600,00 грн. Заслухавши пояснення сторін, розглянувшиматеріали справи та докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що шлюб між сторонами розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Пустомитівсього районного управління юстиції Львівської області від 28.09.2006 року, серії 1-СГ №018989. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим Пикуловичівською сільською радою Пустомитівського району Львівської області 11.01.2005 року, серії 1-СГ №358670. Рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області у справі №2-1291/2010 з [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання неповнолітньої дитини: сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з 03.06.2010 року і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них. Як передбачено п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року за № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відповідно до ст.192 СК розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у звязку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоровя когось із них. В постанові Верховного Суду України від 05.02.2014 року № 143цс13, яка є обов'язковою для всіх судів України за приписами ст.360-7 ЦПК України, висловлену правову позицію про те, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Верховний Суд України також вказав на те, що при розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов'язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України). Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов'язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Приписами ст. 181 СК України, встановлено, що спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» прожитковий мінімум становить дітей віком до 6 років: з 1 січня 2017 року - 1355 гривень, з 1 травня - 1426 гривень, з 1 грудня - 1492 гривні; на дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2017 року - 1689 гривень, з 1 травня - 1777 гривень, з 1 грудня - 1860 гривень. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог у розмірі 888,50 гривень. На підставі ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду з даним позовом. Згідно ст.88 ЦПК України, ст.4 Закону України «Про судовий збір» з відповідача належить стягнути на користь держави судовий збір в сумі 640,00 грн.

Outcome: partial