Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-29 00:00:00

Позивач - [PERSON] звернулася з позовною заявою про позбавлення батьківських прав відповідача - [PERSON] стосовно неповнолітнього доньки - [PERSON], [INFO], посилаючись на наступні обставини. З 18 вересня 1998 року позивач перебувала у шлюбі з відповідачем, зареєстрованому відділом РАЦС Дніпровського району м. Києва. Від цього шлюбу [INFO] року у них народилася донька - [PERSON]. 24.11.2009 року шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано. Шлюбні стосунки з відповідачем припинилися у 2008 році. Подальше сумісне проживання виявилось неможливим, оскільки відповідач систематично зловживав спиртними напоями, не приділяв уваги сім'ї і зокрема дитині, вчиняв за місцем проживання побутові скандали та застосовував насильство в сім'ї. 09.03.2008 року, забравши з собою малолітню дитину, позивач пішла жити з нею до її батьків. Враховуючи спосіб життя відповідача, його ганебну поведінку та ставлення до сім'ї, яку він зруйнував, будь-яких спорів між сторонами про місце проживання дитини не було. З 2008 року відповідач життям доньки не цікавиться, не спілкується з нею особисто та по телефону, не виявляє бажання зустрічатися з нею і приймати участь у її вихованні, становленні як особистості, в утриманні дитини матеріально. Його не цікавило і не цікавить, де і як дитина навчається, чим вона захоплюється, з ким підтримує стосунки, про що вона мріє та як вона проводить своє дозвілля. Протягом всього часу, відтоді, коли вони з відповідачем почали жити окремо, донька жодного разу не бачила свого батька, який не знаходить бажання бачитись з дитиною і не відчуває батьківських відчуттів до неї. З березня 2008 року позивач з донькою проживають з її батьками в квартирі, в якій дитина забезпечена усіма гідними умовами для проживання, навчання і відпочинку. В квартирі, як і в самій сім'ї, створена гармонійна атмосфера оточення і виховання дитини. У них з батьками позивача склалися доброзичливі стосунки, які сприяють гідному вихованню дитини, її повноцінному світосприйманню життя та оточуючих її людей. Починаючи з 2010 року, коли дитині виповнилося 9 років, остання хворіє на «Ідіопатичний правобічний грудний сколіоз IV ступеня». Відповідно до висновку Органу опіки та піклування Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації, - доцільне позбавити батьківських прав відповідача відносно доньки - [PERSON], у зв'язку з тим, що останній ухиляється від виховання та утримання дитини. Відповідач надав органу Опіки та піклування нотаріально завірену заяву від 06 червня 2015 року, якою добровільно і безумовно відмовляється від батьківських прав щодо своєї доньки - [PERSON], - у зв'язку з тим, що не має змоги та бажання утримувати та доглядати дитину. Позивач у направленій до суду письмовій заяві підтримала позовні вимоги, просила позов задовольнити з вищенаведених підстав, та розглянути справу у її відсутність. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце судових засідань у справі розгляду справи повідомлений судом належним чином, проте, направив до суду нотаріально засвідчену заяву про розгляд справи у його відсутність, про визнання ним позову щодо позбавлення його батьківських прав. Представник Служби у справах дітей Дніпровському районної в м. Києві державної адміністрації в судове засідання не з'явився, проте, направив на адресу суду лист, в якому просив провести розгляд справи без участі представника і врахувати висновок Органу опіки та піклування Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації від 01.07.2015 року № 5927/41/3/103 про доцільність позбавлення батьківських прав. Суд, вивчивши заяви сторін, висновок Органу опіки та піклування, наданий на виконання вимог статті 19 Сімейного кодексу України, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності та взаємоз'язку, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Згідно свідоцтва про народження, батьками неповнолітньої [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини як щодо всіх своїх дітей, так і щодо когось з них. Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім обставин, передбачених ст. 61 цього Кодексу. Відповідно до ст. 61 ЦПК України, обставини, які визнаються сторонами, не підлягають доказуванню. Згідно зі ст. 174 ЦПК України, відповідач може визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно заяви [PERSON] від 06.06.2015 р., яка засвідчена приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Захарченком Т.С., зареєстрована в реєстрі за № 838, [PERSON] не заперечує проти позбавлення його батьківських прав щодо його неповнолітньої доньки - [PERSON], [INFO]. Отже, відповідачем визнається те, що жодної участі у вихованні та утриманні дитини він не приймає та свідомо ухиляється від виконання батьківських обов'язків щодо дитини. З висновку Органу опіки та піклування Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації вбачається , що опікунська рада вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно його неповнолітньої доньки - [PERSON], [INFO], у зв'язку з тим, що він ухилився від виховання та утримання дитини. Оскільки наявними у справі доказами підтверджується факт ухилення відповідача від виховання та утримання дитини, суд дійшов до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову.

Outcome: approved