Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-02 00:00:00

Позивач Акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої позовні вимоги обґрунтував тим, що, відповідно до укладеного договору без номеру від 20.09.2006, відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Згідно ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК» свої зобов`язання виконав, а саме надав позичальнику кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідач у порушення зазначених норм закону та умов договору, зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконав. У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором відповідач, станом на 31.10.2018 має заборгованість - 15505,58 грн., яка складається з наступного: 2390,38 грн. - заборгованість за кредитом; 11900,65 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом, а також штрафи - 500,00 грн. (фіксована частина) та 714,55 грн. (процентна складова). Представник позивача АТ КБ «ПРИВАТБАНК» в судовому засідання підтримав вимоги позову та просить його задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні заперечив проти задоволенні позовних вимог та просить відмовити в їх задоволенні, обґрунтовуючи наступним. Із матеріалів, доданих до позовної заяви, вбачається, що між сторонами укладений кредитний договір без номеру від 20.09.2006 у формі заяви за зразком, зробленим банком. Відповідно до Договору позивачем, нібито, отримано кредитну картку «Універсальна» з кредитним лімітом 2500,00 грн. та терміном дії 3 роки. Вказала, що посилання відповідача на те що договір є дійсним на підставі його пункту 9.12 є необґрунтованим, оскільки кредитної картки відповідач не отримував та не знав про існування діючого договору і самої картки, а Умови та правила надання банківських послуг не містять його підпису. Також, зазначила що з листопада 2009 року по травень 2015 року картрахунок був неактивний, а відповідно повинен був закритися банком відповідно до пунктів 9.3, 9.6 Договору, а заборгованість стягнуто відповідно до вимог чинного законодавства у встановлений строк. Банком жодного разу не повідомлялося боржника про наявну заборгованість та необхідність її погашення. З позовом до суду банк звернувся 26.11.2018, тобто з пропуском строку позовної давності, поважності причин пропуску не наведено. Поза межами позовної давності вимоги задовольнятися не можуть і сплив цього строку є підставою для відмови у позові. Суд, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши у судовому засіданні матеріали справи, встановив наступне. Між ЗАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та відповідачем 20.09.2006 укладено кредитний договір шляхом підписання позичальником анкети-заяви про приєднання до умов та правил надання банківських послуг. У даній анкеті-заяві вказано, що ця заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою і Тарифами становлять між позичальником та банком договір про надання банківських послуг. Також вказано, що позичальник ознайомився і згоден з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку, які було надано для ознайомлення в письмовому вигляді. Умови та правила надання банківських послуг розміщено на офіційному сайті банку. Позичальник зобов`язався виконувати вимоги умов та правил надання банківських послуг, а також регулярно ознайомлюватися з їх змінами на сайті банку (а.с.7,8). На підставі вказаного договору відповідач отримав кредит у розмірі 2500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку «Універсальна», зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до ст.ст.526-530, 610-612, 623, 625 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов кредитного договору, вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, у встановлений строк (термін). Боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Згідно з п. 21 Постанови № 5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» договір про відкриття кредитної лінії є одним із видів кредитного договору, а кредитна лінія - однією із форм її кредитування, в якій у межах встановленого ліміту здійснюється видача і погашення кредиту кількома частинами (траншами). Договір складається з підписаної відповідачем заяви, «Умов та правил надання банківських послуг», «Правил користування платіжною карткою» та «Тарифів Банку» що підтверджується підписом відповідача у заяві. Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами кредитного договору, відповідно до змісту ч. 1 ст. 638 та ст. 1054 ЦК України, є умови про мету, суму і строк кредиту, умови і порядок його видачі, розмір, порядок нарахування та виплата процентів, відповідальність сторін. За приписами ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Доводи відповідача про те, що він не знав про існування договору та не отримував картку не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, так як [PERSON] підписав анкету-заяву про надання йому кредиту, що разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою і Тарифами становлять між позичальником та банком договір про надання банківських послуг, про що свідчить його підпис на оригіналі заяви, та розписка держателя кати від 6.10.2006. Також, розрахунок заборгованості свідчить про те, що боржником певний час здійснювалося погашення кредиту. Згідно зі статтею 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Як визначено ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором, у зв`язку з неналежним виконанням умов кредитного договору банк станом на 31.10.2018 нарахував заборгованість у розмірі - 15505,58 грн., яка складається з наступного: 2390,38 грн. - заборгованість за кредитом; 11900,65 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом, а також штрафи - 500,00 грн. (фіксована частина) та 714,55 грн. (процентна складова). Відповідно до виписки з картрахунку [NUMBER] , наданої банком, встановлено рух грошових коштів з лютого 2007 року по 30 жовтня 2009 року (проводилися зняття коштів та їх погашення). Станом на 30 жовтня 2009 року залишок заборгованості на картці складав 3343,08 грн. З 18 червня 2015 року рух коштів відновлений та проводилося стягнення за кредитною заборгованістю [PERSON] на користь ПАТ КБ ПРИВАТБАНК за виконавчим листом № 2-820/2011 від 13.02.2012 картрахунок [NUMBER] . Внаслідок такого стягнення заборгованість за картковим рахунком [NUMBER] зростала. Також, судом встановлено, що рішенням Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 24 жовтня 2011 року стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за договором KGZWAN79546174 від 14.11.2007 в сумі 75548,99 грн. та судові витрати (справа №2-820/2011). Стягувачу виданий виконавчий лист на підставі вказаного рішення 13 лютого 2012 року. На виконання саме цього виконавчого листа, проводилося списання грошових коштів з картрахунку [NUMBER] з 18 червня 2015 року. Відповідно до заяви [PERSON] про надання кредитних коштів від 20.09.2006, останньому видана кредитна картка «Універсальна» з терміном дії картки 3 роки, тобто до 20.09.2009. Позивач не надав доказів надання відповідачу інших кредитних карток відповідно до укладеного договору від 20.09.2006, тому суд вважає, що Банк не мав права здійснювати операції з карткою в 2015 році, строк дії якої закінчився в 2009 році. Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно із ч.4 ст.267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст.257 ЦК України ). Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. Згідно зі ст.253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила ( ч.1 ст.261 ЦК України). За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Оскільки відповідно до Умов та правил надання банківських послуг строк погашення процентів за кредитом визначено щомісячними платежами, які деталізують обов`язок боржника повернути весь борг частинами та встановлюють самостійну відповідальність за невиконання цього обов`язку, то право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового траншу, а тому й початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення. Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредиту, погашення якого відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу. Згідно зі ст.266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги. Відповідно до пунктів 3.1.1, 3.1.2 правил користування платіжною карткою на ній указано граничний строк дії (місяць і рік) і вона дійсна до останнього календарного дня зазначеного місяця, строк погашення процентів за кредитом визначено щомісячними платежами, а строк погашення кредиту в повному обсязі визначено останнім днем місяця, вказаного на картці (поле month). Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу. Відповідно до наданого банком розрахунку заборгованості встановлено, що останній платіж за спірним договором в межах строку дії виданої кредитної картки позивач здійснив 10.11.2008, а платежі здійснені з 18.06.2015 по 18.01.2016 вчинені банком шляхом перерахунку сум з іншого карткового рахунку, тобто без участі боржника та його відома, тому строк позовної давності обчислюється з моменту закінчення дії отриманої відповідачем картки «Універсальна». За таких обставин та з врахуванням наведених норм матеріального права суд вважає застосувати строк позовної давності, про що і було заявлено відповідачем у справі, та відмовити позивачеві в задоволенні вимог. Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed