Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-02 00:00:00

Позивач в особі акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення боргу кредитором спадкодавця. Свої вимоги позивач мотивує тим, що відповідно до укладеного договору № б/н від 03.09.2007 позичальник [PERSON] отримала кредит у розмірі 19000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом. [INFO] позичальник [PERSON] померла. Позивачем 15.11.2018 була направлена претензія кредитора до Чаплинської державної нотаріальної контори. 18.12.2018 позивачем було отримано нотаріальну відповідь, в якій зазначалось що після смерті [PERSON] спадкоємцем є відповідач [PERSON] 15.10.2019 до спадкоємця [PERSON] було направлено лист-претензію, згідно яких позивач пред`явив свої вимоги, але ніяких дій не було виконано. Станом на день смерті позичальника перед банком заборгованість за кредитним договором становить 10791,47 гривень. На підставі наведеного позивач просить суд позов задовольнити. 08 квітня 2020 року було відкрито провадження у вказаній цивільній справі і призначено її до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. В судове засідання представник позивача не з`явився, подавши під час звернення до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Просив позов задовольнити у повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні проти позову заперечував та вказав що одразу після поховання матері, десь на третій ден після її смерті, приблизно 13.09.2017, він з батьком ходив до банку де повідомив, що його мати померла та запитував про можливість погашення боргу матері в той день, на що в банку отримав відповідь, що у зв`язку зі смертю позичальника рахунок вже є недійсним і що йому згодом зателефонують представники банку з цього приводу. Також зазначив що в той день кредитну картку метрі забрали та розрізали на його очах і повідомили що кредитний рахунок матері заблокований. Суд заслухавши відповідача, вивчивши письмові матеріали справи, дослідивши подані докази, приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що згідно до анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку від 03.09.2007 року, позичальник [PERSON] отримала кредит у розмірі 19000,00 грн. у виді встановлено ліміту на платіжну картку. Позичальник підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами банку, складає між нею та Банком договір, що підтверджується її підписом у анкеті-заяві про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у ПриватБанку. [INFO] боржник [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 13.09.2017. АТ КБ «ПРИВАТБАНК», в порядку ст. 1281 ЦК України, на адресу Чаплинської державної нотаріальної контори 15.11.2018 було направлено претензію кредитора від 24.10.2018 Вих.№SAMDN40000015725683 та 18.12.2018 року було отримано лист - Чаплинської державної нотаріальної контори від 20.11.2018 Вих.№1275/01-16 про те, що із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] звертався її син [PERSON] та із заявою про відмову від спадщини звертався її чоловік [PERSON] на користь сина [PERSON] , у зв`язку з чим було завелено спадкову справу №28/2018. 15.10.2019 до спадкоємця [PERSON] позивачем було направлено лист-претензію від 03.09.2019 Вих.№ SAMDN40000015725683, згідно яких позивач пред`явив свої вимоги, але ніяких дій не було виконано. Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості, станом на день смерті позичальника його заборгованість перед позивачем становила 10791,47 грн.. Спадкоємцем є відповідач [PERSON] , оскільки з наданої на вимогу суду копії спадкової справи №28/2018 до майна померлої [INFO] [PERSON] є таким, що спадщину прийняв, оскільки 14.02.2018 звернувся із заявою про прийняття спадщини, тобто у встановлений шестимісячний термін, свідоцтва про право на спадщину не видавались. За змістом ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч. 2 ст. 1220 ЦК України). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст..1218ЦК України). Відповідно до ст.1281 ЦК України (у редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин) спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. Відповідно до ч.1 ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Разом з тим, положення статті 1282 ЦК України застосовуються у випадку дотримання кредитором норм статті 1281 ЦК України щодо строків пред`явлення ним вимог до спадкоємців. Недотримання цих строків, які є присічними (преклюзивними), позбавляє кредитора права вимоги до спадкоємців. Отже, встановлені ст.1281 ЦК України строки - це строки, у межах яких кредитор, здійснюючи власні активні дії, може реалізувати своє суб`єктивне право та не є строком позовної давності. Зазначена правова позиція міститься в постанові Верховного Суду України від 08 квітня 2015 року № 6-33цс15 та в силу ч. 1 ст. 360-7 ЦПК України є обов`язковою для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Крім того Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у своїй постанові від 18 вересня 2019 року у справі №640/6274/16-ц провадження №61-25487св18 зазначив, що при вирішенні спорів про стягнення заборгованості за вимогами кредитора до спадкоємців боржника, судам для правильного вирішення справи необхідно встановлювати такі обставини, зокрема чи пред`явлено вимогу кредитором спадкодавця до спадкоємців боржника у строки, визначені частинами другою та третьою статті 1282 ЦК України, оскільки у разі пропуску таких строків, на підставі частини четвертої статті 1281 ЦК України кредитор позбавляється права вимоги; Із матеріалів справи вбачається та в судовому засіданні наголошувалося відповідачем, що позивачу стало відомо про смерть спадкодавця [PERSON] через декілька днів після її смерті, саме 13.09.2017 коли відповідач разом з його батьком у відділенні банку повідомив про смерть його матері, де було закрито кредитний рахунок та відібрано кредитну картку. Тобто відповідач виконав обов`язок встановлений ч.1 ст.1281 ЦК України (у редакції, яка була чинною на момент виникнення правовідносин) та повідомив кредитора спадкодавця про відкриття спадщини. Стаття 1281 ЦК України не встановлює певного порядку пред`явлення вимог кредиторів до спадкоємців боржника. З положень пункту 189 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 3 березня 2004 року № 20/5, нотаріус за місцем відкриття спадщини в строк, установлений статтею 1281 ЦК України, приймає претензії від кредиторів спадкодавця. Претензії мають бути заявлені у письмовій формі і прийняті незалежно від строку настання права вимоги. Про претензію, що надійшла, нотаріус доводить до відома спадкоємців, які прийняли спадщину, або виконавця заповіту. Таким чином, за змістом наведених норм закону кредитор боржника або повинен подати вимогу безпосередньо спадкоємцям, або звернутись до нотаріуса з вимогою, яку нотаріус доводить до відома спадкоємців, що прийняли спадщину, або виконавця заповіту. Зазначена правова позиція міститься в постанові Верховного Суду України від 08 квітня 2015 року № 6-33цс15 та в силу ч. 1 ст. 360-7 ЦПК України є обов`язковою для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Як встановлено в судовому засіданні, датою отримання позивачем інформації щодо смерті боржника є 13.09.2017 і 15.11.2018, тобто більше ніж через рік, позивач звернувся до Чаплинської державної нотаріальної контори з претензією кредитора, що є порушенням строку передбаченого ч. 2 ст. 1281 ЦК України. Отже позивач звернувся з претензією після спливу шестимісячного строку, передбаченого ч. 2 ст. 1281 ЦК України, що на думку суду, позбавляє його права вимоги до спадкоємця, оскільки відповідальність спадкоємців за боргами спадкодавця настає лише за умови додержання кредитором вимог ст.ст. 1281, 1282 ЦК України, які ним не дотримані. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (стаття 12 ЦПК України). Позивач не надав жодних належних та допустимих доказів того, що дотримався передбачених ст.1281 ЦК України строків пред`явлення вимоги до спадкоємця, оскільки на момент пред`явлення претензії кредитора до Чаплинської державної нотаріальної контори йому вже було відомо про смерть боржника і з цього часу минуло більше року. З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги банком не доведені, а тому позовна заява підлягає залишенню без задоволення. Витрати, пов`язані з розглядом справи, у вигляді судового збору відповідно до вимог ст..141 ЦПК України покласти на позивача. Виходячи з викладеного,

Outcome: dismissed