Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-26 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] товариство комерційний Банк «Приватбанк» звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення суми боргу за кредитним договором, в обґрунтування якого зазначив, що 23.10.2008 року між Банком та відповідачем укладено кредитний договір, за яким АТ КБ\~\~«ПриватБанк»\~надало відповідачу\~грошові кошти\~у\~вигляді кредитного\~ліміту\~на платіжну\~картку в\~сумі 3000\~грн. Підтвердивши свою згоду на укладення договору, який складається з заяви позичальника, Умов надання банківських послуг та Правил користування платіжною карткою, відповідач перестала виконувати взяті на себе зобовязання, внаслідок чого станом на 28.11.2018 року за нею утворилася заборгованість за кредитним договором в розмірі 11772,48 грн, з яких: 5192,75 грн заборгованість по процентам за користування кредитом, 5781,04 грн заборгованість за пенею, 250 грн. - штраф (фіксована частина), 548,69 грн штраф (процентна складова). Оскільки відповідачем ніяких заходів, спрямованих на погашення заборгованості за кредитним договором, не вживається, позивач просить суд стягнути з неї на його користь 11772,48 грн та судовий збір, сплачений ним при подачі позову до суду в розмірі 1762 грн. \~ \~ \~ \~Представник позивача та відповідач до судового засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Представником позивача надано на адресу суду заяву про розгляд справи без участі представника позивача, не заперечує про розгляд справи у заочному порядку. Відповідач до судового засіданні двічі не зявилася, відзиву на позов не надала, з огляду на що суд розглядає справу у заочному судовому засіданні на підставі наявних у справі доказів. Судом встановлено, що 23.10.2008 року між сторонами укладено кредитний договір (без номера), за яким позивач надав відповідачу кредит 3000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою річних в розмірі 36% на суму залишку заборгованості з кінцевим терміном повернення, що відповідає дії картки (а.с.9,10). Уклавши договір, відповідач відповідно до п.2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Умов і Правил надання банківських послуг взяла на себе зобовязання погашати заборгованість по кредиту, процентам за його користування, перевитраті платіжного ліміту, а також сплаті комісії на умовах, передбачених Договором, і надала свою згоду встановлення кредитного ліміту за рішенням банку, який в любий момент може змінити кредитний ліміт шляхом його зменшення, збільшення або анулювання (а.с.11-25). Підписання договору є прямою та безумовною згодою клієнта відносно прийняття любого розміру кредитного ліміту, встановленого банком. З письмового розрахунку Банку слідує, що прийняті на себе зобовязання відповідач належним чином не виконувала. Як слідує з представленого позивачем письмового розрахунку заборгованості, останній платіж в сумі 2,75 грн. здійснено відповідачем 27.02.2018року (а.с.8). Станом на 28.11.2018 року за нею утворилася заборгованість за кредитним договором в сумі 11772,48 грн, з яких: 5192,75 грн заборгованість по процентам за користування кредитом, 5781,04 грн заборгованість за пенею, 250 грн. - штраф (фіксована частина), 548,69 грн штраф (процентна складова). (а.с.8). Згідно ст. 629 ЦК договір є обовязковим для виконання сторонами. Зобовязання за ним відповідно до ст.ст. 526, 527, 530 цього Кодексу повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Пунктом 2.1.1.2.4 Умов і правил надання банківських послуг визначено право Банку на встановлення клієнту кредитного ліміту в любий момент шляхом зменшення чи збільшення його розміру. Підписи сторін в Договорі свідчать про досягнення між ними домовленості щодо всіх істотних його умов, зокрема, і самостійної зміни Банком кредитного ліміту. Отже, вимоги позивача про стягнення з відповідача на його користь заборгованості по процентам за користування кредитом, зазначені в письмовому розрахунку, ґрунтуються на законі і підлягають стягненню з відповідача. Згідно п.2.1.1.7.6 Умов, при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобовязань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити Банку штраф, розмір якого встановлено тарифами договору (арк.спр.20). Відповідно до\~ст.2\~ЗУ «Про\~тимчасові заходи\~на період\~проведення антитерористичної\~операції» на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобовязані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Як встановлено судом, відповідач [PERSON] з 14.04.2014року проживала в м.Димитров (Мирноград), який згідно розпорядження Кабінету Міністрів України від 02.12.2015 року №1275-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території якого здійснювалася антитерористична операція» визнаний таким, на території якого здійснювалася антитерористична операція. Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором, пеня стала нараховуватись відповідачу з 01.04.2016 року (а.с.7). До того ж, за правилами, встановленими ст.258 ЦК України, до вимог щодо стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується спеціальна позовна давність строком в один рік. Звернувся позивач до суду з позовною заявою про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором 20.12.2018року. З огляду на вище наведене, вимоги щодо стягнення пені та штрафів задоволенню не підлягають. Таким чином, з відповідача на користь позивача має бути стягнута заборгованість по процентам за користування кредитом в розмірі 5192,75 грн. В задоволенні інших вимог слід відмовити. Вирішуючи питання про судові витрати в порядку ст.141 ЦПК України, суд вважає за необхідне у відповідності до частини першої зазначеної статті стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог, що становить 777,20 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial