Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-29 00:00:00

Позивач [PERSON], який діє в інтересах [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON], Кіцманської міської ради Чернівецької області, третя особа - відділ Держземагенства в Кіцманському районі Чернівецької області про визнання недійсним рішення виконавчого комітету Кіцманської міської ради та скасування державного акту на право власності на землю. Посилається на те, що Рішенням виконавчого комітету Кіцманської міської ради від 06.11.1996р. [PERSON] передано безкоштовно у приватну власність земельну ділянку площею 0,15 га, з них для будівництва і обслуговування житлового будинку і господарських споруд - 0,10 га та ділянку площею 0,05 га для ведення особистого селянського господарства в [ADDRESS]. А державний акт від 20.01.1997р. виданий [PERSON] на площу земельної ділянки - 0.16 га. Вважає, що рішення виконкому Кіцманської міської ради та державний акт на право власності на землю є незаконними та підлягають скасуванню. Підставами для такого твердження є наступне. Масив, на якому передано у власність вищезазначену земельну ділянку, відповідно до Генерального плану забудови м. Кіцмань, який затверджено рішенням сесії Кіцманської міської ради народних депутатів від 30.12.1994 р., відноситься де земель житлової та громадської забудови. Відповідно до ст.67 Земельного кодексу України (в редакції, яка діяла на момент прийняття зазначеного рішення) розмір ділянок для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд повинен бути не більше, зокрема в містах - 0,10 га. Таким чином, виконавчий комітет Кіцманської міської ради прийнявши рішення від 06.11.1996р., порушив вимоги земельного та містобудівельного законодавства. Напередодні прийняття зазначеного рішення виконкомом Кіцманської міської ради було прийнято рішення від 10.04.1996р., яким на цьому ж земельному масиві було передано [PERSON] безкоштовно у приватну власність земельну ділянку для будівництва житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибну ділянку) - 0.10 га. Зазначені земельні ділянки [PERSON] та [PERSON] є суміжними, з яких 0.0384 га виявилась «накладкою» і у фактичному володінні розмір земельної ділянки становить у [PERSON] 0,16 га, а в [PERSON] 0,0616 га замість 0,10 га, оскільки [PERSON] незаконно заволодів землею площею 0.0384 га, що належить [PERSON] Вважає, що [PERSON] раніше за [PERSON] одержала право власності на оспорювань земельну ділянку площею 0,0384 га, а тому просить визнати недійсним вищевказане рішення виконавчого комітету Кіцманської міської ради від 06.11.1996 року в частині передачі [PERSON] безоплатно у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства - 0,06 га, яка розташована в [ADDRESS]. Також просить визнати недійсним на цій підставі та скасувати державний акт про право власності на цей розмір та зобов'язати [PERSON] здати його в архів. До суду надійшли заперечення від відповідача [PERSON], а також Кіцманської міської ради в яких вони вказали, що не визнають пред'явлений позов та просили відмовити в його задоволенні. В судовому засіданні представники позивача підтримали в повному обсязі вимоги викладені в позовній заяві та просили її задовольнити, надавши відповідні відгуки на заперечення відповідачів. Відповідач [PERSON] та його представник в судовому засіданні не визнали позовні вимоги та просили відмовити в їх задоволенні виходячи з обставин викладених в запереченнях, які підтримали повністю. Представник Кіцманської міської ради також в судовому засіданні вказав, що не визнає позовних вимог, вважає їх безпідставними з підстав викладених в запереченнях, а тому просив відмовити в задоволенні позову. Суд, вислухавши думки сторін та їх представників, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими та не підлягають задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що рішенням Кіцманської міської ради Чернівецької області №637/11 від 06.11.1996 р. відповідачу [PERSON] надано у приватну власність земельну ділянку загальною площею 0,15 га по [ADDRESS], з яких: 0,10 га - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, а 0,05 га - для ведення особистого підсобного господарства. На підставі цього ж рішення [PERSON] видано державний акт на право приватної власності на землю серії l-ЧВ № 007115 від 20.01.1997 р. 22.03.2010 р. прокурор Кіцманського району виніс протест на вищевказане рішення міської ради, яким зобов'язано міську раду скасувати, як незаконне вказане рішення. На виконання вказаного протесту міською радою прийнято рішення №88/4 від 30.04.2010 р., яким частково задоволено протест прокурора, а саме: в пункті 1 рішення виключено: «і ділянку площею 0,05 га для ведення особистого підсобного господарства». В подальшому рішенням Кіцманського районного суду від 14.09.2010 року визнано частково недійсним державний акт на право власності на землю [PERSON] Однак, рішенням Кіцманського районного суду за позовом [PERSON] скасовано рішення міської ради № 88/4 від від 30.04.2010 року, згідно якого вилучено у [PERSON] частину земельної ділянки площею 0,06 га. Кіцманською міською радою рішенням сесії №341/6 від 22.06.2011 року надано позивачу [PERSON] безоплатно у власність земельну ділянку площею 0,10 га, в тому числі сюди входила земельна ділянка площею 0,0384 га з числа земельної ділянки, яка належала [PERSON], а земельна ділянка площею 0,0216 га вилучена до земель запасу міської ради. Ухвалою Кіцманського районного суду від 13.07.2012 року за нововиявленими обставинами скасовано судове рішення цього ж суду від 14.09.2010 року, яким визнано частково недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку [PERSON] Таким чином, скасовано рішення міської ради, яким вилучено земельну ділянку у [PERSON], скасовано рішення суду, яким визнано недійсним частково державний акт на право власності на земельну ділянку відповідача [PERSON] Також в судовому засіданні встановлено, що рішенням Кіцманського районного суду від 12.11.2012 року визнано недійсним та скасовано рішення Кіцманської міської ради №341/6 від 22.06.2011p. в частині передання безоплатно у власність [PERSON] земельної ділянки площею 0,0384 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована в [ADDRESS]. Цим же рішенням визнано недійсним та скасовано державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 823586 від 20.07.2011р., виданий на ім'я [PERSON], в частині приватизації цієї ж земельної ділянки площею 0,0384 га. Згідно рішення апеляційного суду Чернівецької області від 19.12.2012 року апеляційну скаргу [PERSON] відхилено, а рішення Кіцманського районного суду від 12.11.2012 року залишено без змін. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України від 02.01.2013 року відхилено касаційну скаргу [PERSON], а ухвалу від 26 вересня 2012 року Чернівецького апеляційного суду залишено без змін. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 08.10.2013 року касаційну скаргу [PERSON] відхилено, а постанову Кіцманського районного суду Чернівецької області від 23.04.2012 року та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 17.07.2012 року у цій справі залишено без змін. Згідно ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст.61 ч.3 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини. Постанова пленуму ВСУ від 16.04.2004 року №7 «про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» в п.8 передбачає, що вирішуючи спори про припинення права власності на земельну ділянку чи права користування нею суди повинні враховувати, що орган виконавчої влади чи орган місцевого самоврядування має право прийняти рішення про це лише в порядку, з підстав і за умов передбачених ст.ст. 140-149 ЗК України. Отже, в судовому засіданні встановлено, що з даного питання щодо спірної частини земельної ділянки прийнято ряд судових рішень, які мають приюдиційне значення, та в судовому порядку неодноразово доведено безпідставність звернень [PERSON] щодо належності його дочці - позивачу [PERSON] частини земельної ділянки площею 0,0384 га, яка згідно Державного акта належить відповідача [PERSON] і таке володіння є правомірним. Все вищевикладене дає можливість суду зробити висновок про безпідставність тверджень позивача та його представників, а також про відсутність законних приводів для скасування оскаржуваного рішення та виданого на його підставі державного акту про право власності на земельну ділянку, оскільки вони є законними. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed