Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-17 00:00:00

Позивач - в.о.Бердичівського міжрайонного прокурора Ю.Козлов в інтересах територіальної громади м. Бердичева в особі фінансового управління виконкому Бердичівської міської ради - звернувся до суду з зазначеним позовом до [PERSON] (далі - Відповідач) про стягнення з останнього до бюджету на користь територіальної громади в особі фінансового управління виконкому Бердичівської міської ради 458,48 (чотириста п'ятдесят вісім гривень 48 копійки) гривень витрат, пов'язаних з стаціонарним лікуванням потерпілої [PERSON] Позовні вимоги мотивуються тим, що вироком Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 17.01.2013 року Відповідача засуджено за ч.1 ст.121 КК України до позбавлення волі на 6 років. 10.02.2012 року близько 17 год. 30 хв. Відповідач перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, разом зі своєю співмешканкою [PERSON] та малолітньою донькою [PERSON], [INFO], знаходився за місцем спільного проживання в будинку за [ADDRESS]. Під час перебування в малій кімнаті вказаного вище будинку між ними на ґрунті особистих неприязних відносин виникла сварка, в ході якої у підсудного виник умисел, направлений на умисне заподіяння останній тілесних ушкоджень. Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на умисне заподіяння [PERSON] тілесних ушкоджень, Відповідач умисно наніс численні удари по обличчю та ногам, по голові, тулубу, верхніх та нижніх кінцівках [PERSON], спричинивши умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених ст.121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров'я. Продовжуючи свої злочинні дії, Відповідач взяв в малій кімнаті дерев'яну палицю та підійшов до [PERSON], яка в той час у спальній кімнаті тримала на руках малолітню [PERSON] Будучи незадоволеним плачем малолітньої дитини, у Відповідача виник умисел, направлений на умисне заподіяння [PERSON] тілесних ушкоджень. Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на умисне заподіяння малолітній [PERSON] тілесних ушкоджень, Відповідач умисно, зі значною силою прикладання, наніс їй дерев'яною палицею декілька ударів по голові, чим заподіяв малолітній потерпілій [PERSON] умисні тяжкі тілесні ушкодження небезпечні для життя в момент заподіяння. Відповідно до довідки-розрахунку Бердичівської ЦМЛ малолітня [PERSON] перебувала на стаціонарному лікуванні у дитячому анестезіологічному відділенні Бердичівської ЦМЛ з 10.02.2012р. по 11.02.2012р., вартість 1 ліжко/дня становить 458,48 гривень. Загальна вартість всього лікування у дитячому анестезіологічному відділенні Бердичівської ЦМЛ становить 458,48 гривень. Зазначені кошти, на даний час, Відповідачем не відшкодовано. В судове засідання представник Бердичівської міжрайонної прокуратури Житомирської області Балобанов Д.М. з'явився, надав суду заяву про розгляд справи в його відсутності, підтримав позов з зазначених в позовній заяві підстав, просив суду позов повністю задовольнити. Представник фінансового управління виконкому Бердичівської міської ради на підставі довіреності від 22.04.2014 року Пацат А.К. в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, просила суд розглянути справу в межах чинного законодавства. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належний чином відповідно до ст.ст.74-76 ЦПК України, причини неявки відповідача суду не відомі, заперечень на позов до суду не надходило. В зв'язку з неявкою в судове засідання сторін розгляд справи проводиться відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України. Згідно з частиною першою статті 224 Цивільного процесуального кодексу України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши докази, що містяться в матеріалах даної справи, проаналізувавши їх в сукупності, суд прийшов до висновку про те, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Згідно з ст.121 Конституції України однією з функцій прокуратури є представництво інтересів громадянина або держави в суді у випадках, визначених законом. Статтею 45 ЦПК України передбачено, що прокурор здійснює в суді представництво інтересів громадянина або держави в порядку, встановленому цим Кодексом та іншими законами і може здійснювати представництво на будь-якій стадії цивільного процесу. Відповідно до ст.36-1 Закону України «Про прокуратуру» підставою для представництва в суді інтересів держави є наявність порушень економічних, політичних та інших державних інтересів внаслідок протиправних дій (бездіяльності) фізичних або юридичних осіб, що вчинюються у відносинах між ними або з державою. При цьому представництво інтересів держави здійснюється шляхом звернення прокурора до суду з заявою (позовом) в інтересах органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах. Відповідно до ч.3 ст.127 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України) шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншими суспільно небезпечними діяннями, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні. Відповідно до ч.3 та 7 ст.128 КПК України цивільний позов в інтересах держави пред'являється прокурором. Особа, яка не пред'явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишився без розгляду, має право пред'явити його в порядку цивільного судочинства. Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч.1 та 3 ст.1206 УК України, особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров'я, що є у власності територіальної громади, кошти за відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету. Відповідно до ч.1 ст.109 ЦПК України позови до фізичної особи пред'являються за місцем її проживання. Відповідно до ст.ст.79,88 ЦПК України, понесені судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі наведеного та

Outcome: approved