Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-28 00:00:00

Позивач [PERSON] пред'явила у суд даний позов і просить визнати відповідача таким, що втратив право на користування квартирою [ADDRESS] посилаючись на те, що являється власником даного житла. В ньому зареєстрований і відповідач (її батько), який більше року проживає за іншою адресою. У суді позивач [PERSON] вимоги підтримала і надала пояснення, аналогічні змісту заяви. Відповідач [PERSON], повідомлений належним чином про час і місце судового розгляду у судове засідання не з'явився двічі. Від нього також не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності. Підстав для ухвалення заочного рішення не має. Представник третьої особи, повідомленої належним чином про час і місце судового розгляду у судове засідання не з'явився, надавши письмову заяву про розгляд справи без участі представника на підставі наявних матеріалів. Суд, з'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, вважає, що позов підлягає до повного задоволення. У суді встановлено, що позивач [PERSON] на підставі договору дарування квартири від 26 лютого 2008 року серії ВКІ № 135910 зареєстрованого в реєстрі за №564, являється власником квартири [ADDRESS]. Згідно копії домової книги в даній квартирі зареєстровані позивачка [PERSON], її неповнолітня донька [PERSON] та відповідач [PERSON] (батько позивача). Відповідно до акту від 29 квітня 2015 року складеного головою ОСББ «Свій дах» Цяпкало Л.М., відповідач за місцем реєстрації не проживає з 2002 року і жодного разу не з'являвся. Згідно пояснень позивачки відповідач з 2002 року по даний час проживає у смт. Бучмани Олевського району Житомирської області, в усному порядку намагалась добровільно вирішити даний спір, однак, відповідач відмовив їй у добровільному знятті з реєстрації. Позивачка має ряд незручностей та додаткових фінансових витрат по утриманню квартири, через те, що відповідач зареєстрований в ній, а саме: витрачає велику суму коштів за оплату комунальних послуг та квартплати, які необхідні їй для проживання, постає проблема у оформленні субсидії. Відповідач не з'являється за місцем своєї реєстрації з квітня місяця 2012 року і по даний час, господарство не веде, домоволодіння не підтримує, комунальних послуг не сплачує і в добровільному порядку знятись з реєстрації за даною адресою не бажає. П.1 ст.319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Будь-які домовленості відповідача з позивачем стосовно збереження за ним права користування житловим приміщенням відсутні. У постанові Верховного Суду України від 16 січня 2012 року зазначено, що вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи житловим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (статті 71, 72, 116, 156 ЖК УРСР; стаття 405 ЦК України). Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред'явивши водночас одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою. Закон України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» № 1382-IV (надалі Закон) є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов'язані зі зняттям з реєстрації місця проживання, положення статті 7 цього Закону підлягають застосуванню до всіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов'язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання. Згідно ст.7 зазначеного Закону зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили про позбавлення права користування житловим приміщенням. Згідно ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко - і відеозаписів, висновків експертів. Крім того, відповідно до ч.1 ст.58 і ч.2 ст.59 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування та обставини справи, які за законом мають бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно ст.63 ЦПК України показання свідка - це повідомлення про відомі йому обставини, які мають значення для справи. Свідки у справі відсутні. Згідно ст.64 ЦПК України письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи. А тому, суд вважає, що позов підлягає до повного задоволення. Заходи забезпечення позову судом не вживалися. До початку розгляду справи по суті позивач не змінив предмет та підставу позову, відповідач не пред'явив зустрічний позов та протягом усього часу розгляду справи позивач не збільшив та не зменшив розмір позовних вимог, а тому суд розглянув цивільну справу в межах пред'явлених вимог і на підставі поданих сторонами доказів. При задоволенні позову суд стягує з відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати в справі по оплаті судового збору в сумі 243,60 грн.

Outcome: approved