Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-28 00:00:00

Позивач [PERSON] у поданій позовній заяві покликається на те, що [INFO] помер його батько [PERSON] . До складу спадщини, яка відкрилася внаслідок смерті [PERSON] , входять земельні ділянки, які належать спадкодавцю на підставі державних актів на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 603550 від 14.01.2006 року та серії ЯА № 035608 від 24.01.2006 року. Вказує, що за життя [PERSON] вчинив заповіт, посвідчений секретарем виконкому Серницької сільської ради Зарічненського району Рівненської області 22.04.1996, яким все своє майно заповів внуку [PERSON] , який є сином позивача. Спадщини після смерті [PERSON] спадкоємець за заповітом [PERSON] не прийняв. [INFO] [PERSON] помер. Позивач вказує, що як син спадкодавця, є спадкоємцем першої черги за законом після смерті батька [PERSON] та у зв`язку з неприйняттям спадщини спадкоємцем за заповітом має право на спадкування за законом. На даний час позивач має намір оформити спадщину, однак у позасудовому порядку цього зробити не може, оскільки, пропустив встановлений законом шестимісячний строк для її прийняття. Зазначає, що строк для подання заяви про прийняття спадщини пропустив з поважних причин, оскільки у вказаний період хворів та за станом здоров`я не мав можливості звернутися до нотаріуса. Просить визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] - два місяці. У судове засідання позивач та його представник [PERSON] не з`явилися, подали письмову заяву з проханням справу розглядати у їх відсутності, позов задовольнити. Представник відповідача Серницької сільської ради Зарічненського району Рівненської області у судове засідання не з`явився, подав письмову заяву з проханням справу розглядати у його відсутності, оскільки проти позову не заперечує. Дослідивши письмові докази у справі, суд вважає заявлені вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають до задоволення. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Судом встановлено, що [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 14.01.2020 року, виданим Зарічненським районним відділом ДРАЦС, серії [NUMBER] 22 квітня 1996 року [PERSON] вчинив заповіт, посвідчений секретарем виконкому Серницької сільської ради Зарічненського району Рівненської області, зареєстрований за № 9, за яким все своє майно заповів внуку [PERSON] . Після смерті [PERSON] залишилася спадщина, до складу якої входять земельні ділянки площею 0,7019 га та 0,5726 га, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, які належить спадкодавцю на підставі державних актів на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 035508 від 24.01.2006 року, серії ЯБ № 603550 від 14.01.2006 року. З повідомлення Зарічненської районної державної нотаріальної контори Рівненської області від 07.03.2020 року № 01-16\\241, інформаційних довідок зі Спадкового реєстру № 59739482 (заповіти\\спадкові договори), № 59739492 від 07.03.2020 р. (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) вбачається, що спадкодавцем [PERSON] , який помер [INFO] , 22.04.1996 року вчинявся заповіт, посвідчений секретарем виконкому Серницької сільської ради Зарічненського району Рівненської області, зареєстрований за № 9, із заявою про прийняття спадщини ніхто не звертався, спадкова справа не заводилася, свідоцтва про право на спадщину за заповітом чи за законом не видавалися. З довідки Серницької сільської ради Зарічненського району Рівненської області від 24.12.2019 року № 3820 вбачається, що на момент відкриття спадщини спадкодавець [PERSON] проживав один по [ADDRESS] , інших осіб за вказаною адресою зареєстровано не було. Із свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 02.11.2015 року, виданого виконкомом Підгаєцької сільської ради Млинівського району Рівненської області, вбачається, що спадкоємець за заповітом [PERSON] помер [INFO] . Таким чином встановлено, що спадкоємець за заповітом [PERSON] спадщини після смерті [PERSON] , який помер [INFO] не прийняв. Із свідоцтва про народження позивача [PERSON] , виданого повторно, серії [NUMBER] від 14.01.2020 року, вбачається, що спадкодавець [PERSON] є його батьком. Враховуючи те, що спадкоємець за заповітом [PERSON] спадщини після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , не прийняв, право на спадкування за законом відповідно до положень ч. 2 ст. 1223 ЦК України належить позивачу [PERSON] , який є сином спадкодавця [PERSON] та відповідно до ст. 1261 ЦК України спадкоємцем першої черги за законом після його смерті. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Судом встановлено, що позивач має намір оформити спадщину, однак, свідоцтва про право на спадщину за законом отримати не має можливості у зв`язку з пропуском визначеного законом строку для її прийняття. Разом з тим, у ході судового розгляду також встановлено, що у визначений законом строк позивач спадщини не прийняв з об`єктивних причин, які пов`язані з непереборними, істотними труднощами, що виникли для нього, у зв`язку з тривалою хворобою. Так, з довідки КНП «Зарічненська центральна районна лікарня» Зарічненської районної ради Рівненської області № 79\\01-11\\20 від 28.01.2020 року вбачається, що позивач [PERSON] у період з квітня по грудень 2008 року перебував на стаціонарному та амбулаторному лікуванні в КЗ «Зарічненська ЦРЛ», за станом здоров`я не міг себе самостійно обслуговувати та пересуватися. Враховуючи викладене, суд вважає обґрунтованим покликання позивача на те, що він не мав можливості подати заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , з поважної причини. Згідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. При цьому суд також враховує правову позицію, викладену у Постанові Верховного суду від 26.06.2019 року, у справі № 565\\1145\\17, якою розширено перелік поважних причин пропуску прийняття спадщини, зокрема до таких причин належить тривала хвороба спадкоємця. За наведених обставин суд вважає причини пропуску позивачем строку звернення за прийняттям спадщини поважними і відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України визначає йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини. На підставі викладеного та

Outcome: approved