Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася з вищевказаним позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], зазначаючи у позовній заяві про те, що вона є власником житлового будинку, що розташований в с.Михлин по вул.Молодіжна,3, Горохівського району Волинської області. З 2011 року у вказаному вище будинку, самоправно вселився син позивача із членами своєї сімї, які продовжують в ньому проживати, окрім онука позивача [PERSON], який не проживає в будинку в даний час. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] зловживають постійно спиртними напоями, дебоширять, бють позивача, вимагають у неї грошові кошти та виганяють із будинку. Зазначені вище дії унеможливлюють проживання позивача у власному будинку, і тому вона змушена проживати на квартирі. У звязку з вищевикладеним, позивач просить виселити відповідачів, які самоправно зайняли жиле приміщення без надання їм іншого жилого приміщення. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судове засідання не зявилися та не повідомили суд про причини своєї неявки, відзив на позов суду не подали, хоча належним чином повідомлялися про час та місце розгляду справи. Крім того, відповідно до ч.11 ст.128 ЦПК України відповідачі викликалися до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, а тому суд вважає, що відповідачі вважаються належним чином повідомленими про дату, час і місце розгляду справи. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявилася, однак в матеріалах справи міститься письмове клопотання про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, проти винесення заочного рішення не заперечує. Оскільки сторони в судове засідання не з'явились, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксація судового засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За погодженням позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.280 ЦПК України. Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, суд вважає, що даний позов підлягає до задоволення повністю. Відповідно до\~ст.41 Конституції України\~кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є не порушеним. Як вбачається із інформаційної довідки із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта №82027632 (а.с.5-6), житловий будинок, що знаходиться в с.Михлин вул.Молодіжна, 3, Горохівського району, перебуває у власності [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 02 червня 2011 року, посвідченого приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу [PERSON] Відповідно до ч.1\~ст.319 ЦК України\~власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із\~ст.150 ЖК УРСР\~громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Згідно із\~ст.156 ЖК УРСР\~члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. До членів сім'ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій\~статті 64 цього Кодексу. Згідно довідки Михлинської сільської ради Горохівського району Волинської області №78 від 21 березня 2017 року (а.с.7), до складу сімї [PERSON], які проживають в [INFO] входять: невістка [PERSON], син [PERSON], онук [PERSON], які проживають без реєстрації. Відповідно до ч.1\~ст.405 ЦК України\~члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Згідно із\~ст.157 ЖК УРСР\~членів сім'ї власника жилого будинку (квартири) може бути виселено у випадках, передбачених частиною першою\~статті 116 цього Кодексу. Виселення провадиться у судовому порядку без надання іншого жилого приміщення. Згідно із\~ст.116 ЖК УРСР\~якщо наймач, члени його сім'ї або інші особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил соціалістичного співжиття роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб провадиться без надання іншого жилого приміщення. Осіб, які підлягають виселенню без надання іншого жилого приміщення за неможливістю спільного проживання, може бути зобов'язано судом замість виселення провести обмін займаного приміщення на інше жиле приміщення, вказане заінтересованою в обміні стороною. Осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення, виселяють без надання їм іншого жилого приміщення. Із інформації Горохівського відділу поліції Головного управління національної поліції у Волинській області від 01 липня 2016 року вбачається (а.с.8), що працівниками Горохівського ВП ГУНП розглянуто телефонне повідомлення [PERSON] з приводу вчинення стосовно неї протиправних дій з боку сина [PERSON] та невістки [PERSON] та прийнято рішення подальший розгляд звернення припинити у звязку із відсутністю в діях вказаних вище осіб ознак кримінального правопорушення. Із вказаними особами було проведено профілактичну бесіду з приводу недопущення зловживання спиртними напоями та вчинення протиправних дій в подальшому. Відповідно до положень\~ст.391 ЦК України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Дослідженими у справі доказами доведено, що відповідачі як члени сімї позивача самоправно зайняли жиле приміщення, систематично порушують правила співжиття в належному останній будинку. Характер цих порушень свідчить про неможливість їх спільного проживання з позивачем. Звернення до правоохоронних органів не змінили їх протиправної поведінки, поведінка відповідачів позбавляє позивача права володіння, користування і розпорядження своїм майном, через що ці права підлягають захисту шляхом виселення відповідачів з житлового будинку. Таким чином, встановлені фактичні обставини справи свідчать про підставність заявлених позовних вимог та наявність підстав для їх задоволення. Крім того, у відповідності до п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України з відповідачів в рівних частинах слід стягнути на користь позивача понесені нею по справі судові витрати в сумі 640,00 грн. На підставі наведеного,

Outcome: approved