Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування зазначила, що 27 квітня 2001 року Запорізьким міським відділом реєстрації актів громадянського стану Запорізького обласного управління юстиції, актовий запис №220, зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] . Від даного шлюбу мають двох дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Подружнє життя між ними не склалось, оскільки відсутня єдність інтересів, між ними відсутні почуття взаємної довіри, любові, поваги, дружби, взаєморозуміння. Шлюбні відносини між ними фактично припинені, сторони разом не проживають, спільне господарство не ведеться, відновлювати шлюбні відносини намірів не має. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 11 листопада 2019 року провадження по справі відкрито. У підготовчому судовому засіданні позивач наполягала на розірванні шлюбу, просила позов задовольнити. Зазначила, що не вбачає за можливе зберегти сім`ю та шлюб. Після розірвання шлюбу просила залишити прізвище « [PERSON] », про що надала заяву. У підготовчому судовому засіданні відповідач визнав позовні вимоги про розірвання шлюбу та не заперечує щодо задоволення позову та розірвання шлюбу. Зберігати сім`ю не бажає, про що надав заяву. Відповідно до положень ч.3 ст.\~200\~ЦПК\~України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно з ч. 4 ст.\~206\~ЦПК\~України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено,\~що сторони перебувають у шлюбі зареєстрованому 27 квітня 2001 року Запорізьким міським відділом реєстрації актів громадянського стану Запорізького обласного управління юстиції, актовий запис №220, свідоцтво серії [NUMBER] виданого 27.04.2001 року, від даного шлюбу мають двох дітей [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданого 28.12.2017 року та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданого 28.12.2017 року. Сумісне життя між сторонами не склалося, шлюбні відносини припинені. Причиною припинення шлюбно-сімейних відносин є втрата почуття любові та взаємної поваги, а також відсутність взаєморозуміння. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 81,83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. На підставі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. За змістом ст.51\~Конституції\~України та ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка, примушування до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 65 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Згідно зі ст.5 Протоколу №7 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом №475/97-ВР від 17.07.1997 року) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Відповідно до ст.ст. 110, 112 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Відповідно до ст. 109 СК України, шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Враховуючи, що шлюбні відносини між сторонами припинені, примирення між сторонами є неможливим, позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує, що свідчить про втрату почуття любові та поваги сторонами один до одного, що призвело до фактичного розпаду сім`ї, подальше збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог про розірвання шлюбу. Таким чином, суд вважає встановленим, що позовна заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі сторін і, що після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті та майнові права сторін у справі, тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання, задовольнивши позовні вимоги.

Outcome: approved