Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-25 00:00:00

Позивач в особі представника звернулась до суду з позовом, у якому просить стягнути солідарно з відповідачів на її користь суму різниці між сплаченим страховим відшкодуванням та дійсним розміром збитку завданому їй в результаті дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 370252,72 гривень. А також стягнути з відповідача [PERSON] понесені судові витрати по оплаті судового збору у розмірі 3702,53 грн. Мотивуючи вимоги тим, що 11.08.2015 року о 15 годині 30 хвилин по вул. Дніпровська Набережна, 23, у м. Києві, водій [PERSON] керуючи автомобілем марки «Мітсубісі» д.н.з. [NUMBER] , здійснив проїзд перехрестя на забороняючий сигнал світлофора, не пропустив транспортний засіб, який рухався на дозволяючий зелений сигнал, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем марки «Ауді» д.н.з. [NUMBER] , що призвело до пошкодження вказаного транспортного засобу, який належить на праві власності громадянці [PERSON] . Вина [PERSON] у скоєнні вищезазначеної дорожньо-транспортної пригоди встановлена та підтверджується постановою Дарницького районного суду м. Києва від 28.09.2015 року, яка набрала законної сили 09.12.2015 року. Цивільно-правова відповідальність транспортного засобу «Мітсубісі» д.н.з. [NUMBER] , станом на дату ДТП була застрахована у ПАТ НАСК «Оранта». Цивільно-правова відповідальність транспортного засобу «Ауді» д.н.з. [NUMBER] , станом на дату ДТП була застрахована у ПрАТ «Страхова компанія «Брокбізнес». Крім того, між позивачем [PERSON] та Приватним Акціонерним Товариством «Страхова компанія «Брокбізнес», як страховиком, укладений Договір добровільного страхування наземного транспорту № 006-0464071/01НТ від 18.09.2014 року. За умовами договору добровільного страхування, 17.08.2016 року, ТОВ «Незалежна експертно-асистуюча компанія», яка діяла за дорученням страхової компанії, здійснила огляд пошкодженого транспортного засобу і зафіксувала його пошкодження внаслідок ДТП. За результатами вказаного огляду, 16.09.2015 року, був складений Звіт № 523 з визначення вартості матеріального збитку із детальним описом пошкоджень та відповідними додатками і фотофіксацією пошкоджень. За яким вартість матеріального збитку завданого Позивачу в результаті ДТП, складає 320 990,58 грн. Однак, за наслідками розгляду заяви про відшкодування матеріальних збитків, спричинених відповідачем, 07.12.2015 року ПАТ «Страхова компанія Брокбізнес» надіслала позивачу своє рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування за Договором страхування. У зв`язку з відмовою ПАТ «Страхова компанія Брокбізнес» у виплаті страхового відшкодування за договором, у грудні 2015 року, позивач самостійно, за власний рахунок, здійснила відновлювальний ремонт транспортного засобу, загальна вартість якого склала 420 252 грн. 72 коп., що підтверджується актами виконаних робіт та квитанціями про оплату. З огляду на те, що цивільно-правова відповідальність транспортного засобу була Мітсубісі» д.н.з. [NUMBER] , станом на дату ДТП була застрахована у ПАТ НАСК «Оранта», остання за заявою позивача здійснила виплату страхового відшкодування в межах суми ліміту передбаченого договором у розмірі 50000,00 грн. За таких обставин, оскільки розмір фактично понесених збитків становить 420 252,72 грн. за мінусом виплаченої ПАТ НАСК «Оранта» суми страхового відшкодування - 50000,00 грн., позивачу завдано невідшкодовану шкоду в результаті ДТП у розмірі 370252,72 грн. З огляду на те, що за договором добровільного страхування укладеного між позивачем і ПрАТ «Страхова компанія «Брокбізнес» (КАСКО) було відмовлено [PERSON] у виплаті страхового відшкодування, а суми виплаченого позивачу ПАТ НАСК «Оранта страхового відшкодування за договором обов`язкого страхування виявилось недостатньою для погашення завданих в результаті ДТП збитків, позивач посилаючись на положення ст.ст. 1166,1187,1194 ЦК України просить суд про задоволення позовних вимог. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 09 липня 2018 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Розгляд справи проводиться в порядку загального позовного провадження, справу призначено до підготовчого засідання. Відповідачу роз`яснено його право подати відзив на позов, а також посилання на докази, яким вони обґрунтовуються, у визначені в ухвалі суду строки (а.с. 58). 17 серпня 2018 року відповідачами подано відзиви на позов. Зі змісту відзиву відповідача [PERSON] убачається, що проти позову він заперечує. Мотивуючи тим, що ні позивач, ні представники ТОВ «Незалежна експертно-асистуюча компанія» не запросили [PERSON] на огляд транспортного засобу. У зв`язку із чим огляд було проведено без участі останнього та/або його уповноваженого представника. За результатами вказаного огляду, був складений Звіт №523 від 16.09.2015 р. з визначенням вартості матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу із детальним описом пошкоджень та відповідними додатками і фото фіксацією пошкоджень на суму матеріального збитку у розмірі 320 990,58 (надалі Звіт №523). Позивач самостійно здійснила відновлюваний ремонт належного їй транспортного засобу «Audi A4 Allroad», державний номерний знак [NUMBER] , загальна вартість якого склала 420 252 грн. 72 коп. і надала копії Актів виконаних робіт та квитанцій про оплату. Однак надані Акти виконаних робіт, на думку відповідача [PERSON] , містять послуги та запасні частини, які не стосуються шкоди завданої в наслідок вище зазначеної дорожньо-транспортної пригоди. Більш того, містять послуги, які повторюються декілька разів, містять замінені запасні частини, які могли бути відремонтовані, деякі запасні частини дублюються і тим самим неправомірно завищують матеріальну шкоду, яку позивач вимагає відшкодувати. Як вбачається із матеріалів справи та доданих до позову документів, а саме: Довідки Управління патрульної служби МВС України про пошкодження транспортного засобу, Звіту №523 та доданих до нього фотографій та Протоколу огляду транспортного засобу, в результаті вище зазначеної ДТП транспортний засіб Позивача отримав пошкодження в задню ліву частину. Однак Акт виконаних робіт № 0000020983 від 31 березня 2016 року містить виконані ремонтні роботи, які не стосуються шкоди завданої в наслідок вище зазначеної дорожньо- транспортної пригоди та перелік деталей які потребували ремонту, а не заміни, згідно Звіту №523, а саме: Виконані роботи: п.п. 17, 64, 70; встановленні запасні частини: п.п. 34, 35, 37, 42, 55, 58. Також, Акт виконаних робіт № 0000022640 від 31 березня 2016 року містить виконані ремонтні роботи, які не стосуються шкоди завданої в наслідок вище зазначеної дорожньо- транспортної пригоди, а також повторно надані послуги а саме: Виконані роботи: п.п. 1 замінено один ремінь безпеки, а в запасних частинах в Акті виконаних робіт № 0000020983 від 31 березня 2016 року п. 34, 35 вказано, що оплатили за два ременя безпеки. П.п. 2, 6, 7, 8 повторюються з послугами, які вже були наданими згідно Акту виконаних робіт. За таких обставин, відповідач [PERSON] вважає, що розмір завданого позивачу матеріального збитку, внаслідок ДТП, повинен відраховуватися виходячи із розміру матеріального збитку встановленого експертом ТОВ «Незалежна експертно-асистуюча компанія» в Звіті №523 складеного 16.09.2015 року з вирахуванням виплаченої страхової суми HACK «Оранта» і становить 270990,58 грн. (320990,58грн. - 50000,00 грн.). Зі змісту відзиву відповідача [PERSON] убачається, що вона заперечує проти позову в повному обсязі. Мотивуючи тим, що вона являється власником транспортного засобу Мітсубісі» д.н.з. [NUMBER] . Разом з тим, шкоду позивачу завдано не з її вини, а тому просить відмовити у задоволенні позову щодо її солідарного обов`язку по виплаті завданих в результаті ДТП збитків. 28.08.2018 року представником позивача [PERSON] надано відповідь на відзив, в якій представник позивача посилається на те, що доводи, якими відповідачі обгрунтовують свої заперечення грунтуються на припущеннях. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 15 листопада 2018 року задоволено клопотання представника відповідача [PERSON] . Призначено по справі судову автотоварознавчу експертизу, на вирішення якої поставлено питання: яка вартість матеріальної шкоди, завданої власнику автомобіля «Audi A4 Allroad», державний номерний знак [NUMBER] , власником якого є [PERSON] , в результаті його пошкодження при ДТП, що сталася 11 серпня 2015 року та зупинено провадження у справі. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 25.01.2019 року поновлено провадження у справі для розгляду клопотання експерта (а.с.144). Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 22.02.2019 року задоволено клопотання експерта, витребувано докази та зупинено провадження у справі, яку направлено для проведення експертного дослідження призначеного за ухвалою суду від 15 листопада 2018 року (а.с.156-157). Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 30.08.2019 року у зв`язку із проведенням судової автотоварознавчої експертизи, поновлено провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та призначено до підготовчого засідання. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 05 листопада 2019 року задоволено клопотання представника позивача [PERSON] про забезпечення позову, якою накладено арешт на транспортний засіб Мітсубісі Ланцер, державний номерний знак [NUMBER] , номер кузова [NUMBER] , 2006 року випуску, що належить на праві власності [PERSON] , проживаючої за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 05 листопада 2019 року підготовче провадження у даній цивільній справі закрито та призначено справу до судового розгляду на 04.03.2019 року. (а.с. 101). Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 25.02.2020 року відмовлено представнику відповідачів [PERSON] у виклику та допиті експертів [PERSON] та [PERSON] для роз`яснення висновку експертів за результатами проведення судової комісійної автотоварознавчої експертизи. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 25.02.2020 року відмовлено представнику відповідачів [PERSON] у витребуванні оригіналу звіту № 523 від 16.09.2015 року. У судовому засіданні представники позивача підтримали частково заявлені позовні вимоги та просили суд позов задовольнити з урахуванням суми завданого матеріального збитку власнику автомобіля «Audi A4 Allroad», державний номерний знак [NUMBER] , визначеного на підставі судової експертизи за мінусом виплаченого страхового відшкодування ПАТ НАСК «Оранта» у сумі 343 927,23 грн. (393 927,23 грн. - 50 000,00 грн). Виходячи з доводів, якими обгрунтовується позовна заява. Крім того, представник позивача [PERSON] суду пояснив, що відмова ПАТ «Страхова компанія Брокбізнес» у виплаті страхового відшкодування за договором добровільного страхування (КАСКО) була оскаржена до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг (далі - Нацкомфінпослуг, Комісія). Комісія визнала неправомірною відмову ПАТ «Страхова компанія Брокбізнес» у виплаті [PERSON] страхового відшкодування. Проте, рішення Комісії було оскаржене ПАТ «Страхова компанія Брокбізнес» до Окружного адміністративного суду. За результатами розгляду справ 826/4598/16 та 826/28162/15 в порядку адміністративної юрисдикції, рішеннями судів було визнано протиправною та скасовано постанову Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, №68/13-15/13/5 від 02 березня 2016 року про застосування санкцій за правопорушення, вчинені на ринку фінансових послуг, до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Брокбізнес». Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 квітня 2017 року, залишеною без змін апеляційною інстанцією, адміністративний позов приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Брокбізнес» задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано розпорядження Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг від 17.11.2015р. №2776 «Про застосування заходу впливу до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Брокбізнес»». В іншій частині позовних вимог відмовлено. З огляду на встановлені судами обставини у справах 826/4598/16 та 826/28162/15, рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 01.09.2017 року, залишеним без змін апеляційною інстанцією, в задоволенні позову [PERSON] до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Брокбізнес» про стягнення страхового відшкодування та відшкодування моральної шкоди - відмовлено в повному обсязі. Виходячи з того, що вина відповідача [PERSON] у ДТП встановлена постановою Дарницького районного суду м. Києва, і наявний причинно-наслідковий зв`язок між діями відповідачів і завданими позивачу збитками, представник позивача виходячи з доводів, якими обгрунтовується позовна заява просив про часткове задоволення позову, а саме з урахуванням суми матеріального збитку визначеного на підставі судової експертизи за мінусом виплаченого страхового відшкодування ПАТ НАСК «Оранта». У судовому засіданні відповідач [PERSON] та представник відповідачів [PERSON] заперечували проти позову з підстав викладених у відзивах. Суд, заслухавши вступне слово представників позивача [PERSON] , [PERSON] , відповідача [PERSON] , представника відповідачів [PERSON], дослідивши матеріали справи, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що постановою Дарницького районного суду м. Києва від 28 вересня 2015 року у справі № 753/17636/15 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн. на користь держави. Зі змісту постанови суду убачається, що [PERSON] 11 серпня 2015 року, приблизно о 15 год. 30 хв., керуючи транспортним засобом «Мітсубісі» д.н.з. [NUMBER] , здійснив проїзд перехрестя на забороняючий сигнал світлофора, не пропустив транспортний засіб, який рухався на дозволяючий зелений сигнал, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем марки «Ауді» д.н.з. [NUMBER] , що призвело до пошкодження транспортних засобів, чим порушив п. п. 8.7.3 Правил дорожнього руху України (а.с. 5). За даними свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу «Ауді» д.н.з. [NUMBER] , власником даного автомобіля є позивач [PERSON] Власником автомобіля «Мітсубісі» д.н.з. [NUMBER] , являється [PERSON] , що також підтверджується даними свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу. Цивільно-правова відповідальність транспортного засобу «Мітсубісі» д.н.з. [NUMBER] , станом на момент ДТП була застрахована у ПАТ НАСК «Оранта», що визнається сторонами та підтверджується матеріалами справи. Крім того, між позивачем [PERSON] та Приватним Акціонерним Товариством «Страхова компанія «Брокбізнес», як страховиком, укладений Договір добровільного страхування наземного транспорту № 006-0464071/01НТ від 18.09.2014 року (КАСКО), за яким застраховано транспортний засіб «Ауді» д.н.з. [NUMBER] , що також визнається сторонами та підтверджується дослідженими доказами, зокрема, рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 01 вересня 2017 року, залишеним без змін Постановою Верховного суду 07 серпня 2019 року у цивільній справі № 761/26764/16. За умовами договору добровільного страхування, 17.08.2016 року ТОВ «Незалежна експертно-асистуюча компанія», яка діяла за дорученням страхової компанії, здійснила огляд пошкодженого транспортного засобу і зафіксувала його пошкодження внаслідок ДТП. За результатами вказаного огляду, 16.09.2015 року, був складений Звіт № 523 з визначення вартості матеріального збитку із описом пошкоджень та відповідними додатками і фотофіксацією. Згідно Звіту №523 від 16.09.2015 наданого ТОВ «Незалежна Експертно-Асистуюча компанія», вартість матеріального збитку завданого Позивачу в результаті ДТП, складає 320 990,58 (триста двадцять тисяч дев`ятсот дев`яносто гривень) 58 коп. Рішенням ПрАТ «Страхова компанія «Брокбізнес» №2066-11 від 07.12.2015 року відмовлено [PERSON] у виплаті страхового відшкодування по договору добровільного страхування наземного транспорту № 006-0464071/01НТ від 18.09.2014 року (КАСКО). Мотивуючи тим, що Страхувальником - [PERSON] не виконано обов`язок визначений п. 14.1 договору добровільного страхування про надання необхідних документів для здійснення страхового відшкодування, в тому числі паспорт, довідку про присвоєння ідентифікаційного коду. (а.с.47). У зв`язку з відмовою ПАТ «Страхова компанія Брокбізнес» у виплаті страхового відшкодування за договором добровільного страхування, у грудні 2015 року, позивач за власний рахунок здійснила відновлювальний ремонт транспортного засобу «Ауді» д.н.з. [NUMBER] , загальна вартість якого склала 420 252 грн. 72 коп., що підтверджується актами виконаних робіт ДП «Ауді Центр Віпос». Факт оплати позивачем означеної суми підтверджується квитанціями про оплату. (а.с.32-44). 04.07.2016 року в інтересах потерпілої [PERSON] із заявою про виплату страхового відшкодування до ПАТ НАСК «Оранта» звернувся Козлов П.Б. (а.с.29-31). За результатами розгляду даної заяви, ПАТ НАСК «Оранта», в межах встановленого ліміту, відшкодувало позивачу суму страхового відшкодування 50000,00 грн. на підставі полісу цивільно-правової відповідальності власника наземного транспортного засобу «Мітсубісі» д.н.з. [NUMBER] . Дана обставина визнається сторонами та не викликає у суду сумніву щодо достовірності та добровільності її визнання. Згідно висновку судової комісійної автотоварознавчої експертизи від 30.07.2019 року № 1533/19-54/15331/19-56 наданого КНІДСЕ, вартість матеріальної шкоди, завданої власнику автомобіля Ауді» д.н.з. [NUMBER] , власником якого є [PERSON] , в результаті його пошкодження при ДТП, що сталася 11 серпня 2015 року, могла складати 393 927,23 грн. (а.с. 183-190). Позивач посилаючись на положення ст. ст. 1166, 1187,1194 ЦК України просить про стягнення з відповідачів солідарно суму страхового відшкодування у розмірі 343 927,23 грн. (393 927,23 грн. - 50 000,00 грн). Відмовляючи у задоволенні позову суд виходить з наступного. Предметом спірних правовідносин у даній праві є відшкодування заподіювачем та власником автомобіля «Мітсубісі» д.н.з. [NUMBER] , шкоди завданої в результаті ДТП потерпілій особі - [PERSON] . Статтями 1166,1187 ЦК України, на які позивач посилається в обгрунтування заявлених позовних вимог, визначено загальні підстави відповідальності за завдану джерелом підвищеної небезпеки майнову шкоду. Разом з тим, між позивачем [PERSON] та Приватним Акціонерним Товариством «Страхова компанія «Брокбізнес», як страховиком, укладений Договір добровільного страхування наземного транспорту № 006-0464071/01НТ від 18.09.2014 року (КАСКО), за яким застраховано транспортний засіб «Ауді» д.н.з. [NUMBER] . А відтак, до даних правовідносин підлягають застосуванню спеціальна норма визначена Законами України «Про страхування», «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Чинне законодавство України розрізняє добровільну та обов`язкову форми страхування (стаття 5 Закону України «Про страхування»). Нормою статті 1 Закону України «Про страхування» визначено, що страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів. Згідно пункту 6 частини 4 статті 6 Закону України «Про страхування» добровільне страхування - це страхування, яке здійснюється на основі договору між страхувальником і страховиком. Загальні умови і порядок здійснення добровільного страхування визначаються правилами страхування, що встановлюються страховиком самостійно відповідно до вимог цього Закону. Конкретні умови страхування визначаються при укладенні договору страхування відповідно до законодавства. Видами добровільного страхування можуть бути: страхування наземного транспорту (крім залізничного). Статтею 7 Закону України «Про страхування» визначені види обов`язкового страхування, до яких, зокрема, відноситься страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (пункт 9). Статтею 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. За ст. 16 Закону України «Про страхування» за Договором страхування, страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Відповідно до ч. 1 ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно із ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. За ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 01 вересня 2017 року, залишеним без змін Постановою Верховного суду від 07 серпня 2019 року у цивільній справі № 761/26764/16, судом встановлено, що пунктом. 15.1 Договору добровільного страхування наземного транспорту № 006-0464071/01НТ від 18.09.2014 року укладеного між [PERSON] (Страхувальником) та ПАТ «Страхова компанія ««Брокбізнес» (Страховиком), передбачено, що ненадання Страхувальником документів передбачених розділом 14 Договору дає Страховику право відмовити у виплаті страхового відшкодування повністю. При укладенні Договору страхування в п. 16.1.7 сторони дійшли згоди, що Страховик має право відмовити у виплаті страхового відшкодування у повному обсязі на підставі невиконання Страхувальником обов`язків, передбачених умовами цього Договору та Правилами страхування. Як убачається із Постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 19 липня 2017 року у справі № 826/4598/16, судовою колегією установлено, що постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 19 квітня 2017 року у справі №826/28162/15, яка залишена без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 07 червня 2017 року, позов ПАТ «Страхова компанія ««Брокбізнес» задоволено частково. Зазначеним судовим рішенням установлено, що ПАТ «Страхова компанія «Брокбізнес» правомірно було відмовлено [PERSON] у виплаті страхового відшкодування по Договору добровільного страхування наземного транспорту №006-046407/01НТ від 18.09.2014р., про що позивачем 07.12.2015р. було прийнято відповідне рішення №2066-11. Захист прав та законних інтересів громадян, суспільства і держави, забезпечення національної безпеки шляхом визначення правового механізму протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення, а також формування загальнодержавної багатоджерельної аналітичної бази даних для надання правоохоронним органам України та іноземних держав можливості виявляти, перевіряти і розслідувати злочини, пов`язані з відмиванням коштів та іншими незаконними фінансовими операціями здійснюється у відповідності до Закону № 1702-VII. Відповідно до пункту 14 частини першої статті 15 Закону № 1702-VII фінансова операція підлягає обов`язковому фінансовому моніторингу у разі, якщо сума, на яку вона здійснюється, дорівнює чи перевищує 150 000 грн. та має, зокрема таку ознаку, як проведення страхової чи перестрахової виплати або страхового чи перестрахового відшкодування або виплати викупної суми, крім зарахування чи списання коштів на/з рахунки (рахунків) державних позабюджетних фондів. Частиною першою статті 9 Закону № 1702-VII визначено, що суб`єкт первинного фінансового моніторингу відповідно до законодавства зобов`язаний на підставі поданих клієнтом (представником клієнта) офіційних документів або засвідчених в установленому порядку їх копій (якщо інше не передбачено цим Законом) здійснювати ідентифікацію та верифікацію клієнта (представника клієнта). Як убачається із встановлених Шевченківським районним судом м. Києва обставин, у рішенні від 01 вересня 2017 року у цивільній справі № 761/26764/16, ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 07.06.2017 року у справі №826/28162/15 встановлено, що доказів виконання [PERSON] вимог Договору страхування та вимог законодавства України, шляхом уточнення інформації та надання необхідних для ідентифікації та верифікації, матеріали справи не містять та апеляційним судом таких не встановлено, таким чином, вказані обставини зумовили неможливість гарантування Страховою компанією «БРОКБІЗНЕС», як суб`єктом первинного фінансового моніторингу, встановити що клієнт [PERSON] не підпадає під обмеження, визначені Законом № 1702-VII. Відтак, Київським апеляційним адміністративним судом встановлено, що саме недотримання [PERSON] умов Договору страхування та за наявності обов`язку у позивача чіткого дотримання вимог Закону № 1702-VII щодо верифікації особи, на користь якої мав здійснюватися платіж на суму, що перевищує 150000 гривень, стало перешкодою для вчинення страховою компанією дій, пов`язаних з виплатою [PERSON] страхового відшкодування, що було не взято до уваги Нацкомфінаослуг при винесені розпорядження від 17.11.2015 року №2776. Таким чином, як убачається з матеріалів справи та встановлено постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 19 квітня 2017 року та ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 07 червня 2017 року у справі №826/28162/15 ПАТ «Страхова компанія «Брокбізнес» правомірно було відмовлено [PERSON] у виплаті страхового відшкодування по Договору добровільного страхування наземного транспорту №006-046407/01НТ від 18.09.2014 року, про що ПАТ «Страхова компанія «Брокбізнес» 07.12.2015 року було прийнято відповідне рішення №2066-11. Разом з тим, правомірна відмова у виплаті страховиком за вказаним договором страхового відшкодування страхової виплати, з підстав не виконання [PERSON] умов укладеного договору, зокрема щодо ненадання відповідних документів Приватному Акціонерному Товариству «Страхова компанія «Брокбізнес», не породжує винної у ДТП особи - [PERSON] обов`язку здійснити виплату завданих позивачу в результаті ДТП збитків. Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Уклавши договір добровільного страхування наземного транспорту № 006-0464071/01НТ від 18.09.2014 року страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування. Таким чином, зобов`язаною особою, внаслідок заподіяних власнику транспортного засобу Ауді» д.н.з. [NUMBER] , [PERSON] , у результаті дорожньо-транспортної пригоди збитків, є страховик за договором добровільного страхування наземного транспорту № 006-0464071/01НТ від 18.09.2014 року. За змістом статей 9, 25 Закону України «Про страхування» настання страхового випадку (скоєння ДТП) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну, у тому числі й шкода, пов`язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. Здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком. З огляду на означене сторонами договору добровільного страхування є страхувальник та страховик. При цьому договір укладається з метою забезпечення прав потерпілих на відшкодування шкоди, завданої унаслідок скоєння ДТП за участю забезпеченого транспортного засобу. За невиконання умов договору настають відповідні правові наслідки. У даному випадку, судами було встановлено, що з підстав недотримання [PERSON] умов Договору страхування та за наявності обов`язку ПАТ «Страхова компанія «Брокбізнес» чіткого дотримання вимог Закону № 1702-VII, ПАТ «Страхова компанія «Брокбізнес» правомірно відмовив у виплаті [PERSON] страхового відшкодування по Договору добровільного страхування наземного транспорту №006-046407/01НТ від 18.09.2014р. Разом з тим, правомірна відмова у виплаті страхового відшкодування за Договором добровільного страхування з підстав недотримання [PERSON] його умов, не є підставою для стягнення завданої шкоди з відповідачів. Відповідно до ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору (ст. 94 ЦПК України). Статтями 76-80 ЦПК України визначено поняття належності, достатності, допустимості та достовірності доказів. А відтак, розглядаючи справу виходячи з диспозитивності цивільного судочинства на підставі ст. 13 ЦПК України, оцінюючи належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному і повному з`ясуванні обставин справи, суд не убачає правових підстав для задоволення позовних вимог, а тому у позові слід відмовити. В порядку ст. 141 ЦПК України, враховуючи, що в межах даного спору судом ухвалено рішення про відмову в задоволенні позову в повному обсязі, судові витрати по оплаті судового збору відшкодуванню не підлягають. Враховуючи наведене та

Outcome: dismissed