Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-16 00:00:00

Позивач АТ «ОТП Банк» звернувся з позовом до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що відповідно до умов Статуту АТ «ОТП Банк» (погодженого Національним Банком України 10.05.2018 року) Акціонерне товариство «ОТП Банк» є правонаступником усіх прав та обов`язків Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк», яке в свою чергу є правонаступником усіх прав та обов`язків Закритого акціонерного товариства «ОТП Банк», яке в свою чергу є правонаступником усіх прав та обов`язків Акціонерного комерційного банку «Райффайзенбанк Україна». Відповідно до умов Кредитного договору № МL-200/883/2008 від 14.05.2008 року [PERSON] Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк»», правонаступником якого є Акціонерне товариство «ОТП Банк»», надано кредит в розмірі 75 742,50 грн. 01.06.2017 року між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» укладено додатковий договір № 1 від 01.06.2017 року відповідно до умов якого [PERSON] прийняв на себе всі зобов`язання за кредитним договором у повному обсязі внаслідок чого на підставі ст. 543 ЦК України став солідарним боржником. У відповідності до п. 1.1. Частини № 2 Кредитного договору Банк надає позичальнику кредит в розмірі та валюті, що визначений в частині № 1 цього договору, а позичальник приймає кредит зобов`язується належним чином використати та повернути Банку суму отриманого кредиту, а також оплатити відповідну плату користування кредитом та виконати інші зобов`язання, як це вказано в договорі. Згідно з п. 3 частини № 1 кредитного договору проценти за користування кредитом розраховуються Банком на основі плаваючої процентної ставки, що становить 4,99% річних + FIDR (процентна ставка по строкових депозитах фізичних осіб у валюті, тотожній валюті кредит, що розміщені в банку на строк 366 днів). Відповідно до п. 1.5.1 частини № 2 кредитного договору погашення відповідної частини кредиту здійснюється позичальником щомісяця у розмірі та строки, визначені у графіку повернення кредиту та сплати процентів шляхом безготівково перерахування на поточний рахунок. Датою остаточного повернення кредиту є 14 травня 2028 року. Однак, в супереч умовам кредитного договору, вищевказані зобов`язання позичальника щодо повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитними коштами не виконуються, зокрема не виконується графік погашення кредиту, порушується порядок та строки сплати відсотків. Станом на 20.03.2020 року заборгованість відповідача за кредитним договором складає 56 584, 63 грн. - сума заборгованості за тілом кредиту; 5 883,90 грн. - сума заборгованості за нарахованими відсотками за період з 14.09.2019 року по 19.03.2020 року. Загальна сума заборгованості становить 62 468,53 грн. На даний час свої зобов`язання перед Банком [PERSON] не виконав. В якості забезпечення виконання зобов`язання з [PERSON] було укладено договір поруки № SR-200/883/2008/1 від 01.06.2017 року відповідно до умов якого, поручитель поручається за повне та своєчасне виконання позичальником умов Кредитного договору. Згідно з п. 1.2. вказаних договорів поруки, поручитель та боржник відповідають як солідарні боржники і Банк може звернутись з вимогою про виконання Боргових . зобов`язань за Кредитним договором як до Боржника, так і до Поручителя чи до обох одночасно. На адресу відповідача-2 було направлено досудову вимогу № 200-12-4-7/169 від 31.03.2020 року про дострокове погашення кредитної заборгованості, яка була залишена ними без задоволення. Однак на дату подачі позовної заяви заборгованість позичальником не погашена, сума кредиту та відсотків не сплачена. Просять стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] заборгованість в сумі 62 468,53 грн. та судовий збір в сумі 2102,00 грн. Ухвалою суду від 28.05.2020 року прийнято позовну заяву до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження та відкрито провадження. Представником позивача до суду додаткових заяв, пояснень подано не було, відповідачами не використано право подання відзиву на позовну заяву. Оскільки відповідачі не скористались своїм правом на подачу відзиву, суд вважав за можливе проводити заочний розгляд справи. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з неявкою в судове засідання відповідачів, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, на підставі наявних в справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд ухвалив проводити розгляд даної справи у відсутності сторін по наявних матеріалах. Суд у порядку спрощеного позовного провадження без виклику у судове засідання сторін, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини на яких вони ґрунтуються, у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що відповідно до умов Кредитного договору № МL-200/883/2008 від 14.05.2008 року [PERSON] Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк»», правонаступником якого є Акціонерне товариство «ОТП Банк»», надано кредит в розмірі 75 742,50 грн. 01.06.2017 року між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» укладено додатковий договір № 1 від 01.06.2017 року відповідно до умов якого [PERSON] прийняв на себе всі зобов`язання за кредитним договором у повному обсязі внаслідок чого на підставі ст. 543 ЦК України став солідарним боржником (а.с.4-8, 10-12). В зв`язку з невиконанням [PERSON] умов кредитного договору щодо повернення суми кредиту та сплати відсотків на підставі п. 1.9 кредитного договору банком було здійснено вимогу про дострокове виконання відповідачем зобов`язань за кредитним договором в повному обсязі. Так, на адресу позичальника направлено досудову вимогу № 200-12-4-7/168 від 31.03.2020 року про погашення заборгованості за кредитним договором в строк не пізніше 30 календарних днів з дати відправлення банком відповідної вимоги. Однак на дату подачі позовної заяви заборгованість позичальником не погашена. В якості забезпечення наданого кредиту 01.06.2017 року між Закритим акціонерним товариством АТ «ОТП Банк» (правонаступником якого є АТ «ОТП Банк») та [PERSON] було укладено договір поруки № SR-200/883/2008/1 згідно з яким [PERSON] зобов`язалась відповідати перед банком за повне та своєчасне виконання позичальником боргових зобов`язань за кредитним договором у повному обсязі таких зобов`язань. Відповідно до п. 1.2. Договорів поруки, поручитель та боржник відповідають як солідарні боржники і Банк може звернутись з вимогою про виконання боргових зобов`язань за Кредитним договором як до Позичальника, так і до Поручителя чи до обох одночасно (а.с.13-14). На адресу [PERSON] було направлено досудову вимогу № 200-12-4-7/169 від 31.03.2020 року про дострокове погашення кредитної заборгованості, які були залишені нею без задоволення. У разі неналежного виконання боржником зобов`язань за кредитним договором передбачений частиною четвертою статті 559 ЦК України строк пред`явлення кредитором вимог до поручителя про повернення боргових сум, погашення яких згідно з умовами договору визначено періодичними платежами, повинен обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу. Частиною четвертою статті 559 ЦК України передбачені три випадки визначення строку дії поруки: протягом строку, встановленого договором поруки; протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання, якщо кредитор не пред`явить вимоги до поручителя; протягом одного року від дня укладення договору поруки (якщо строк основного зобов`язання не встановлено або встановлено моментом пред`явлення вимоги), якщо кредитор не пред`явить позов до поручителя. Аналіз зазначеної норми права дає підстави для висновку про те, що строк дії поруки (будь-який із зазначених у частині четвертій статті 559 ЦК України) не є строком захисту порушеного права, а є строком існування суб`єктивного права кредитора й суб`єктивного обов`язку поручителя, після закінчення якого вони припиняються. Це означає, що зі збігом цього строку (який є преклюзивним) жодних дій щодо реалізації свого права за договором поруки, у тому числі застосування судових заходів захисту свого права (шляхом пред`явлення позову), кредитор вчиняти не вправі. З огляду на преклюзивний характер строку поруки й обумовлене цим припинення права кредитора на реалізацію цього виду забезпечення виконання зобов`язань застосоване в другому реченні частини четвертої статті 559 ЦК України словосполучення «пред`явлення вимоги» до поручителя протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання як умови чинності поруки необхідно розуміти як пред`явлення кредитором у встановленому законом порядку протягом зазначеного строку саме позовної, а не будь-якої іншої вимоги до поручителя. Зазначене положення при цьому не виключає можливість пред`явлення кредитором до поручителя іншої письмової вимоги про погашення заборгованості за боржника, однак і в такому разі кредитор може звернутися з такою вимогою до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання.

Outcome: partial