Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-20 00:00:00

Позивач в особі представника за довіреністю [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що 16 жовтня 2013 року між позивачем та [PERSON] укладено кредитний договір № 225RNCA132890001, за умовами якого банк надав відповідачу кредит у розмірі 212954 гривень строком до 16 жовтн6я 2020 року з виплатою 15,50 % річних. За умовами кредитного договору банк зобовязався надати відповідачу кредит на умовах та в порядку, визначеному кредитним договором, а позичальник, в свою чергу, зобовязався здійснювати своєчасне погашення заборгованості за кредитом шляхом внесення рівними частинами до 10 числа наступного місяця, а також щомісячно сплачувати проценти за користування кредитом та повернути кредит у повному розмірі у строк, визначений договором. Банк належним чином свої зобовязання за кредитним договором виконав, надавши відповідачу грошові кошти на загальну суму 212954 гривень, однак відповідач [PERSON] свої зобовязання за кредитним договором не виконав, оскільки за період користування кредитними коштами здійснював часткові платежі погашення основної суми кредиту, у звязку з чим станом на 08 липня 2016 року за позичальником обліковується заборгованість в розмірі 296310,85 гривень, яка складається з: заборгованості по сплаті основної суми кредиту за кредитним договором у розмірі 193390,47 гривень, заборгованість по сплаті процентів за користування кредитними коштами у розмірі 62917,41 гривень, заборгованості по сплаті пені за несвоєчасну сплату кредиту в розмірі 16851,45 гривень та заборгованості за пенею за несвоєчасну сплату процентів по кредиту в розмірі 23151,52 гривень. Також позивачем зазначено, що в якості забезпечення належного виконання позичальником своїх зобовязань за кредитним договором, між банком та [PERSON] укладено договір поруки № 225RNCA132890001 від 16 жовтня 2013 року, за умовами якого поручитель зобовязується нести солідарну майнову відповідальність перед банком за виконання позичальником у повному обсязі зобовязання за кредитним договором щодо сплати процентів, неустойки, вчасного та у повному обсязі погашення основної суми боргу за кредитом. Просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі та стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за кредитним договором № 225RNCA132890001 від 16 жовтня 2013 року в розмірі 296310,85 гривень та витрати по сплаті судового збору в розмірі 4444,66 гривень. Представник позивача до судового засідання не зявився, надавши суду заяву про розгляд справи за вказаною позовною заявою без присутності представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідачі в судове засідання не зявилися, повідомлення про причини неявки, а також ніяких пояснень і заперечень щодо заявлених позовних вимог та клопотання про відкладення розгляду справи від них не надходило, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином у відповідності до частини 9 статті 74 Цивільного процесуального кодексу України: шляхом розміщення оголошення у пресі, а також шляхом розміщення оголошення про їх виклик до суду на офіційному веб-сайті Артемівського міськрайонного суду Донецької області: http://arm.dn.court.gov.ua, тому враховуючи, що позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення, суд відповідно до ч. 1 ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України вважає необхідним розглянути справу на підставі наявних у справі доказів з ухваленням заочного рішення по справі. На підставі ч. 2\~ст. 197 Цивільного процесуального кодексу України, у звязку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Статтею 627 Цивільного кодексу України (далі ЦК України)\~встановлено, що відповідно до\~статті 6 ЦК\~сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до\~ст. 526 ЦК України\~зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог\~ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до\~ст. 629 ЦК України\~договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до\~ст. 1048 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до\~ст. 1049 ЦК України\~позичальник зобов'язаний повернути позику у строк та в порядку, що встановлені договором. З матеріалів справи вбачається, що 16 жовтня 2013 року між Публічним акціонерним товариством комерційним банком «ПРАВЕКС-БАНК» та [PERSON] укладено кредитний договір № 225RNCA132890001, за умовами якого банк надав відповідачу кредит в національній валюті у розмірі 212954 гривень для здійснення позичальником своєчасної оплати вартості транспортного засобу, що купується за договором купівлі-продажу транспортного засобу № 13.10.1141 від 10 жовтня 2013 року, строком з 16 жовтня 2013 року по 16 жовтня 2020 року з виплатою 15,5 % річних (а.с. 8-15). В цей же день між Публічним акціонерним товариством комерційним банком «ПРАВЕКС-БАНК» та [PERSON] укладено договір поруки № 225RNCA132890001 від 16 жовтня 2013 року, за умовами якого поручитель зобовязується нести солідарну майнову відповідальність перед банком за виконання позичальником у повному обсязі зобовязання за кредитним договором щодо сплати процентів, неустойки, вчасного та у повному обсязі погашення основної суми боргу за кредитом (а.с. 19-22). За умовами вказаних вище договорів, банк надав [PERSON] кредит в національній валюті у розмірі 212954 гривень для здійснення позичальником своєчасної оплати вартості транспортного засобу, що купується за договором купівлі-продажу транспортного засобу № 13.10.1141 від 10 жовтня 2013 року, строком з 16 жовтня 2013 року по 16 жовтня 2020 року з виплатою 15,5 % річних (п.п. 1.1. 1.4. кредитного договору). За пунктом 4.4 кредитного договору [PERSON] зобов'язався погашати заборгованість за кредитом шляхом внесення грошових коштів, вказаних в колонці «Погашення основної суми кредиту» Додатку 1 до договору щомісяця у строк до 16 числа наступного місяця; відсотки також мали сплачуватись щомісячно, що вбачається з пункту 4.5., а саме: проценти за користування кредитом підлягають сплаті щомісячно (за час фактичного користування грошовими коштами протягом процентного періоду, яким вважається період з 16-го числа попереднього місця по 15-е число поточного календарного місяця) 16 числа кожного наступного місяця, а також на момент припинення строку користування кредитом, зазначеного в п. 1.3 договору. Також відповідно до положень п.п. 7.1.5, 7.1.6 за порушення строків погашення заборгованості за кредитом або внесення процентів за користування коштами банк має право стягнути з позичальника пеню за кожен день прострочення в розмірі 0.1 % від суми неоплаченої заборгованості за строк невиконання зобовязання та стягнути пеню в розмірі 0.1 % від суми кредиту, вказаної у п. 1.1 договору, за кожен день невиконання або неналежного виконання позичальником умов п.п. 6.1.8 та 6.1.9. Виконання зазначених зобов'язань [PERSON] було забезпечено договором поруки № 225RNCA132890001 від 16 жовтня 2013 року, згідно якого [PERSON] зобов'язалась нести солідарну з ним відповідальність перед банком за вчасне та у повному обсязі погашення ним основної суми боргу за кредитом, відшкодування збитків та іншої заборгованості, сплати процентів та неустойки (пункт 1.1 договору поруки) (а.с. 19-22). В той же час, з матеріалів справи вбачається, що [PERSON] свої зобов'язання за договором не виконував. Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором № 225RNCA132890001 від 16 жовтня 2013 року станом на 14 вересня 2016 року за [PERSON] обліковується загальна заборгованість в розмірі 296310,85 гривень, яка складається з: заборгованості по сплаті основної суми кредиту за кредитним договором у розмірі 193390,47 гривень, заборгованість по сплаті процентів за користування кредитними коштами у розмірі 62917,41 гривень, заборгованості по сплаті пені за несвоєчасну сплату кредиту в розмірі 16851,45 гривень та заборгованості за пенею за несвоєчасну сплату процентів по кредиту в розмірі 23151,52 гривень (а.с. 27-28). Відповідно до ч. 1\~ст. 546 ЦК України\~виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Відповідно до\~ст. 553 ЦК України\~за договором поруки поручитель поручається\~\~перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед\~\~ кредитором за порушення зобов'язання боржником. Відповідно до\~ст. 554 ЦК України\~у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги в частині заборгованості за кредитом у сумі 193390,47 гривень та заборгованості по процентам за користування кредитом у сумі 62917,41 гривень обґрунтовані та підлягають задоволенню, і тому з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню сума заборгованості у розмірі 256307,88 гривень. Що стосується позовних вимог в частині стягнення з відповідачів на користь позивача заборгованості по сплаті пені за несвоєчасну сплату кредиту в розмірі 16851,45 гривень та заборгованості за пенею за несвоєчасну сплату процентів по кредиту в розмірі 23151,52 гривень, то суд вважає, що в цій частині слід відмовити за наступних обставин. Відповідно до\~ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02 вересня 2014 року\~на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року № 1053-р\~затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. Згідно з додатком до\~розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року №1053-р\~до зазначених населених пунктів належить селище міського типу Ольховатка Артемівського (нині Бахмутського) району Донецької області. В подальшому\~розпорядженням Кабінету Міністрів України від 05 листопада 2014 року №1079-р\~зупинено дію розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року №1053-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція». Відповідно до\~розпорядження Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 року № 1275-р\~затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнано такими, що втратили чинність\~розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року № 1053-р\~та\~розпорядження Кабінету Міністрів України від 05 листопада 2014 року № 1079-р. Згідно із підпунктом 2 пункту 1 додатку до розпорядження Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 року до зазначених населених пунктів належить селище міського типу Ольховатка Артемівського (нині Бахмутського) району Донецької області. З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що відповідачем [PERSON], який проживає в селищі міського типу Ольховатка Артемівського (нині Бахмутського) району Донецької області, не надано своєчасно позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, у звязку з чим нараховано заборгованість за пенею, разом з тим, починаючи з 14 квітня 2014 року є підстави для застосування вимог\~ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції». Відповідно до ч. 1 ст. 11 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, як беруть участь у справі. З огляду на викладене, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідачів заборгованості по сплаті пені за несвоєчасну сплату кредиту в розмірі 16851,45 гривень та заборгованості за пенею за несвоєчасну сплату процентів по кредиту в розмірі 23151,52 гривень не підлягають задоволенню. Оскільки позовні вимоги Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПРАВЕКС-БАНК» про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволені частково, суд відповідно до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України судові витрати присуджує позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних в розмірі 3844,62 гривень, виходячи з наступного розрахунку: 256307,88х4444,66/296310,85=3844,62, де 256307,88 гривень сума задоволених позовних вимог; 4444,66 гривень сума сплаченого позивачем судового збору за подання до суду позовної заяви; 296310,85 гривень ціна позову, 3844,62 гривень судові витрати, присуджені позивачу.

Outcome: partial