Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-27 00:00:00

позивач [PERSON]М звернувся 19 січня 2015 року до суду з позовом, зазначивши, що він проживав з відповідачкою однією сімєю без реєстрації шлюбу з 2010 року, від сумісного проживання вони мають доньку [PERSON], [INFO]. З 2014 року вони в звязку з погіршенням відносин стали проживати окремо, відповідачка при цьому повідомила йому, що не дасть можливості зустрічатися йому з донькою, створює перешкоди в їхньому спілкуванні, відмовляє у побаченнях з донькою, незважаючи на те, що він бажає брати участь у вихованні дитини, спілкуватися з донькою, виконуючи свій батьківський обовязок. Жодних обставин, які б перешкоджали їх вільному спілкуванні немає, крім того, дитина зареєстрована за місцем його реєстрації. Тому позивач просить зобовязати [PERSON] усунути перешкоди у його спілкуванні з донькою [PERSON] та визначити спосіб його участі у спілкуванні та вихованні дитини: систематичні побачення з донькою виходячи з графіку роботи позивача 2 рази на тиждень з перебуванням за адресою: м. Кривий Ріг, м-н Сонячний, 36/195 та в день народження доньки 29 січня з 12-00 год. до 18-00 год., а також на період його відпустки для оздоровлення доньки на морі за його кошти. Позивач [PERSON] звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності, на позові наполягає. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, про слухання справи повідомлялася, раніше зверталася з запереченнями, відповідно до яких заявлені вимоги визнає частково, та врахувати емоційні та психологічні особливості дитини, її надміру збуджений та депресивний стан після зустрічей з позивачем, згодна дозволити спілкування позивачу з донькою [PERSON], наступним чином: спілкуватися тільки у присутності її та соціального педагога, на нейтральній території , а не за адресою позивача, оскільки дитина тривалий час проживала саме за його адресою, дуже болісно пережила переїзд та будь яке відвідування колишнього дому може ввести дитину в депресивний стан (дитина впадає в істерики). Заперечує проти фото та відео зйомки дитини, та зустрічей у присутності матері та старшої доньки позивача, харчування дитини має бути погоджене з нею. Крім того зазначила, що позивач з моменту народження і до сих пір ніколи не цікавився дитиною, тому вважає його бажання бачитися з донькою наодинці неприпустимим та таким, що викликано задовольнити власні амбіції, а не покликане любовю до дитини. Представник служби у справах дітей виконавчого комітету Дзержинської районної у місті ради [PERSON], звернулася до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності з винесенням рішення на розсуд суду. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітньої [PERSON], [INFO] (л.с. 6 копія свідоцтва про народження), яка зареєстрована за місцем проживання позивача, за адресою: м. Кривий Ріг, м-н Сонячний, 36/195 (л.с. 7 довідка), однак мешкає разом з матірю (позивачем по справі) за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Пісочна, 67а/96. . Рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09 грудня 2014 року з [PERSON] стягнуті аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO] (л.с. 32 копія рішення суду). Згідно довідки КСДНЗ № 151 від 22.07.2014 р., батько дитини [PERSON] свідомо не приймає участі у вихованні дитини, не цікавиться життям доньки, не відвідує свята, не вносить жодного вкладу в розвиток дитини, зі слів дитини відпустки та вихідні донька проводить лише з мамою (л.с. 47,48 копії довідок). Відповідно до ст. ст. 141, 150 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини та зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Умовами повноцінного виховання дитини є постійний контакт з батьками, які згідно зі ст. 153 СК України мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Відповідно до ст. 157 СК України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею, а той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Згідно зі ст. 159 СК України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров'я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Частиною 1 статті 159 СК України також встановлено, що якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Згідно зі ст.ст.12, 15 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Разом з тим, згідно з Конвенцією про права дитини в усіх діях щодо дітей судами першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини, такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя. Відповідно до ч.ч. 4, 5 ст.19 СК України передбачено, що при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини обов'язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Однак служба у справах дітей виконкому Дзержинської районної у місті ради (третя особа по даній справі ) такого висновку надати не змогли, у звязку з тим, що відповідачем не надані відповідні документи ( заява від 01.10.2015 року № 1101). Матір дитини (відповідач по справі) у своєму запереченні, в інтересах доньки, враховуючи її вік, емоціональний стан та негативний вплив позивача на нормальний фізичний та духовний розвиток доньки згодна у спілкуванні позивача з донькою [PERSON], за умов зокрема, спілкуватися тільки у присутності її та соціального педагога, на нейтральній території. При вирішенні зазначеного питання, суд виходить з наявних у матеріалах справи та досліджених судом письмових доказів про те, що позивач має можливість та бажання приймати активну участь у вихованні дитини, враховуючи його особисту прихильність до дитини, психологічну прив'язаність й бажання бути батьком, те, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному розвитку дитини, відповідають обставинам справи та положенням матеріального закону. Таким чином, суд, з огляду на встановлені фактичні обставини справи, з урахуванням інтересів малолітньої дитини, приходить до висновку про необхідність визначити способи участі позивача [PERSON] у спілкуванні та вихованні малолітньої доньки [PERSON], [INFO] : систематичні побачення з донькою виходячи з графіку роботи [PERSON] два рази на тиждень - з перебуванням за адресою : м. Кривий Ріг, м-н Сонячний, 36/195. Згідно з ч. 1 ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Визначаючи саме такій спосіб участі батька у вихованні дочки суд в достатньому обсязі враховує, що між сторонами існують неприязні стосунки, при цьому судом не встановлено будь - яких проявів антиморальної поведінки, вчинків позивача, а тому з врахуванням віку дитини (2011 р. н.), виходячи з балансу інтересів дитини та сторін по справі, суд дійшов висновку, що встановлення способу участі батька у вихованні дитини, як його спілкування без присутності матері або соціального педагога поза межами квартири місця проживання матері дитини, що на даному етапі буде відповідати інтересам дитини. Що стосується частини позовних вимог про визначення, побачення батька (позивача по справі) з донькою [PERSON], в день її народження - 29 січня з 12-00 години до 18-00 години та на період відпустки для оздоровлення доньки на морі, враховуючи перед усім інтереси дитини, суд вважає їх такими, що не відповідають інтересам дитини та її віку. Зміст таких вимог та їх підстави не узгоджується із вищевикладеними вимогами матеріального закону, та встановленими судом фактичними обставинами справи.

Outcome: partial