Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-17 00:00:00

Позивач АТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором \~ в розмірі 14 231, 45 грв., в обґрунтування своїх вимог вказуючи на те, що відповідно до укладеного договору б/н від 08.11.2007 року відповідач [PERSON] отримала кредит у розмірі 12 000,00 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на кредитну картку «Універсальна, 55 днів пільгового періоду». Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява, разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами банку», складає між ним і Банком Договір, що підтверджується підписом останнього у заяві. При укладанні договору сторони керувались ч.1 ст.634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ч.1 ст. 1066 ЦК України, за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Згідно з частинами 1, 2 ст. 1069 ЦК України, якщо відповідно до договору банківського рахунка банк здійснює платежі з рахунка клієнта, незважаючи на відсутність на ньому грошових коштів (кредитування рахунка), банк вважається таким, що надав клієнтові кредит на відповідну суму від дня здійснення цього платежу. Права та обов`язки сторін, пов`язані з кредитуванням рахунка, визначаються положеннями про позику та кредит (параграфи 1 і 2 глави 71 ЦК України), якщо інше не встановлено договором або законом. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту банк керувався п. п. 3.2, 3.3 договору, на підставі яких відповідач при укладанні договору дав свою згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміни (збільшення або зменшення) за рішенням та ініціативою банку. В редакції Умов та правил надання банківських послуг, що почали діяти з 01.03.2019 року згідно до п. 2.1.1.2.12 сторони дійшли згоди, що в разі, починаючи з 181-го дня з моменту порушення зобов`язань клієнта з погашення кредиту, клієнт зобов`язується сплатити на користь банку заборгованість по кредиту, а також проценти від суми неповернутого в строк кредиту, які у відповідності до ч.2 ст.625 ЦК України встановлюються за домовленістю сторін у процентах від простроченої суми заборгованості в розмірі 86, 4 % - для картки «Універсальна», 84, 0 % - для картки «Універсальна голд». Позивач зазначає, що свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Натомість відповідач зобов`язався повернути витрачену частину кредитного ліміту відповідно до умов договору, а саме щомісячними платежами у розмірі мінімального платежу від суми заборгованості, який встановлений договором. Відповідач свої зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконував, а саме не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення боргових зобов`язань за кредитним договором, чим допустив порушення умов договору, а відтак станом на 03.12.2020 року має заборгованість в сумі 17 \~291, 84 грв., яка складається з : 14\~231, 45 грв. - заборгованість за тілом кредиту ( в. т. ч. 14\~231, 45 грв. - заборгованість за простроченим тілом кредиту); 3 060, 39 грв. - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит, згідно ст. 625 ЦК України . Посилаючись на ст. ст. 509, 525, 526, 527, 530, ч. 1 ст. 598, 599, 610, ч. 2 ст. 615, 629, 1050, 1054 ЦК України, зазначаючи, що законодавством не передбачено вимагати від боржника повернення лише повної суми заборгованості, позивач просив стягнути з відповідача по справі на його користь заборгованість за кредитним договором тільки у розмірі 14\~231, 44 грв. (тіло кредиту), а також судові витрати по справі. В судове засідання позивач не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (ас.95), при цьому в п. 3 прохальної частини позовної заяви, за підписом представника позивача Гребенюк О.С., зазначено про те, що позивач не заперечує проти розгляду справи за відсутності представника банку (ас.5, 41), про що також йдеться і у клопотанні позивача про розгляд справи за його відсутності (ас.46). Відповідач \~ по справі [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надала суду про розгляд справи за її відсутності, при цьому позовні вимоги не визнала в повному обсязі (ас.99). В ході розгляду справи судом вчинено наступні процесуальні дії: - 01.02.2021 року позовна заява АТ КБ «Приватбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором залишена без руху (ас.51-52); - 26.03.2021 року постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі та її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження (ас. 93-94). Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Враховуючи, що сторони в судове засідання не з`явилися, суд відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснює фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши письмові матеріали додані до справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають до задоволення з наступних підстав: - так, судом встановлено і \~це \~підтверджується \~матеріалами \~ справи,\~ що 08.11.2007 року\~ між\~ ПАТ КБ «Приватбанк», що в свою чергу з 14.06.2018 року змінило назву на АТ КБ «Приватбанк»,\~ та відповідачем [PERSON] був укладений\~ кредитний\~ договір, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 12 000,00 грв., шляхом підписання відповідної заяви про надання кредитних коштів (ас.27). У вказаній заяві зазначено, що відповідач ознайомлений та погоджується з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами банку. Крім того, 08.11.2007 року відповідачем також підписана довідка про умови кредитування з використанням кредитки »Універсальна, 55 днів пільгового періоду, в якій викладені всі необхідні умови на яких надаються кредитні кошти (ас.28). З довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти наданою позивачем б/н та дати вбачається, що за укладеним кредитним договором відповідачу [PERSON] 08.11.2007 року було відкрито та видано кредитну картку № [NUMBER] , з терміном дії до 10/15 (ас.74,75), при цьому кредитний ліміт на вказану платіжну картку було встановлено: - з 04.12.2007 року в сумі 2 300, 00 грв.; з 05.08.2009 року в сумі 3 000, 00 грв.; з 18.11.2010 року в сумі 7 800, 00 грв .; з 21.06.2011 року в сумі 9 800, 00 грв.; з 29.12.2012 року в сумі 12 000, 00 грн.; з 21.02.2019 року в сумі 10 720, 00 грн.; з 01.07.2019 року в сумі 0, 00 грн. за рішенням Банку, відповідно до п. п. 3.2, 3.3 Умов та Правил надання банківських послуг і в подальшому кредитний ліміт не змінювався, про що свідчить довідка про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти відповідача (ас.75). Окрім того, з довідки б/н та дати наданої позивачем про видачу відповідачу кредитних карток (ас.74), вбачається, що останньому за укладеним кредитним договором видавалося ряд кредитних карток, а остання 21.08.2018 року за номером [NUMBER] , з терміном дії до 12/21 (ас.74). Факт користування відповідачем кредитними коштами підтверджений доданою до матеріалів справи випискою по особовому рахунку відповідача за період з 04.12.2007 року по 23.10.2020 року (ас.67-73). Згідно з наданим позивачем розрахунком заборгованості за кредитним договором станом на 03.12.2020 року за відповідачем рахується заборгованість в сумі 17 \~291, 84 грв., яка складається з : 14\~231, 45 грв. - заборгованість за тілом кредиту ( в. т. ч. 14\~231, 45 грв. - заборгованість за простроченим тілом кредиту); 3 060, 39 грв. - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит, згідно ст. 625 ЦК України (ас.55-66), яка відповідачем до теперішнього часу не погашена . Разом з тим, позивач наполягав на стягненні заборгованості лише за тілом кредиту в розмірі 14 231,45 грв. Вирішуючи питання про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором, суд виходить з наступного: - згідно\~ статті \~ \~509\~ ЦК\~ \~України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених\~ статтею 11 цього Кодексу, в тому числі з договорів. Зобов`язання має грунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відповідно до \~ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до частин першої, другої статі 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей\~ 626,\~ 628 ЦК України\~ договором\~ є\~ домовленість\~ двох\~ або\~ більше\~ сторін,\~ спрямована\~на встановлення,\~зміну або\~припинення \~цивільних \~прав \~та \~обов`язків.\~Зміст договору\~становлять умови\~(пункти),\~ визначені\~ на\~ \~розсуд \~сторін \~ і\~ \~погоджені \~ними,\~та умови,\~які \~є \~обов`язковими\~ \~відповідно \~до \~актів \~ цивільного\~ законодавства. У відповідності зі\~ статтею 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (частина перша\~ статті 638 ЦК України). Згідно з частиною першою\~ статті 1054 ЦК України\~ за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша\~статті 1048 ЦК України). До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 «Позика»\~ глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (частина друга \~статті 1054 ЦК України). Згідно з ч. 1\~ст. 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми є нікчемним. Згідно зі \~ст. 1049 ЦК України\~ позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статі 625 цього Кодексу. Статтями\~ 525 \~та \~526 ЦК України\~ передбачено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання не допускається. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України). В заяві позичальника від 08.11.2007 не визначено строк повернення кредиту, а тому відповідно до положення частини другої \~статті \~530\~ ЦК\~ України \~банк вправі вимагати захисту порушених прав шляхом стягнення з боржника фактично отриманої суми кредитних коштів (ас.27). Оскільки відповідач [PERSON] не сплатив заборгованість за тілом кредиту у розмірі 14\~231, 45 грн., суд вважає позовні вимоги АТ КБ «Приватбанк» обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. При цьому, суд виходить з приписів ч. ч. 1, 5\~ст.\~81\~ЦПК України \~та враховує, що відповідач не надав суду належних доказів повної чи часткової сплати заборгованості, не спростував наданий позивачем розрахунок, зазначивши лише про невизнання позовних вимог в повному обсязі, без обгрунтування причин їх невизнання, застосувати строки позовної давності не просив. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно п. 36 постанови Пленуму ВССУ № 10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» вимога пропорційності присудження судових витрат при частковому задоволенні позову застосовується незалежно від того за якою ставкою сплачено судовий збір (наприклад, його сплачено за мінімальною ставкою визначеною Законом № 3674-VІ). При пред`явлені позову позивачем сплачений судовий збір в розмірі 2\~270, 00 грв. (ас. 1,49). Враховуючи, що позов задоволено в повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума на відшкодування понесених судових витрат в розмірі 2 270, 00 грв..

Outcome: approved