Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-08 00:00:00

Позивач [PERSON] ,який діє як опікун та в інтересах [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор плюс» м . Київ ПАТ «Сведбанк», ПАТ «Омега Банк», АКБ «ТАС-Комерцбанк» , третя особа - [PERSON] про визнання іпотечного договору нікчемним. Свої доводи обґрунтовує тим , що 15 листопада 2006 року між акціонерним комерційним банком «ТАС - Комерцбанк», який змінив своє найменування на публічне акціонерне товариство «Сведбанк» та фізичною особою [PERSON] позичальник був укладений кредитний договір за № 2301/1106/88-697. У відповідності до п. 1.1 договору банк надав позичальнику грошові кошти у вигляді кредитної лінії, що не поновлюється, у розмірі 15600,00 доларів США на строк з 15.11.2006 року до 14.11.2016 року. В забезпечення виконання зобов'язання по погашенню за кредитом по договору, 15.11.2006 року між акціонерним комерційним банком «ТАС-Комерцбанк», який змінив своє найменування на публічне акціонерне товариство «Сведбанк» та [PERSON] третя особа , який діяв на підставі довіреності за №5409 від 17.10.2006 року від імені [PERSON] був укладений іпотечний договір №2301/1106/88-697-Z, за яким [PERSON] являється майновим поручителем за виконання [PERSON] зобов'язань, передбачених кредитним договором №2301/1106/88- 697 від 15.11.2006 року. Також, вказується , що рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 15 жовтня 2013 року [PERSON] визнано недієздатною, починаючи з 17 жовтня 2006 року та призначено [PERSON] опікуном над своєю матір'ю. Ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 12 грудня 2013 року рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 15 жовтня 2013 року залишено без змін. Після набрання вищевказаним рішенням суду законної сили він подав позов до суду про визнання договору іпотеки недійсним. Також, вказується , що відповідно до рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 06.05.2014 року у справі № 711/10946/13 за його позовом до публічного акціонерного товариства «Омега Банк», третя особа - [PERSON] про визнання іпотечного договору недійсним, йому було відмовлено у задоволенні позовних вимог. Обґрунтовуючи своє рішення, суд зазначив, що даний правочин є нікчемним. Хоча він і неправильно визначив вимогу щодо недійсності цього договору, проте , це свідчить, що він, як опікун, не схвалив вчинення даного правочину. А тому, вважає, що згідно ч. 2 ст. 226 ЦК України, даний правочин є нікчемний. Згідно до ч. 2 ст. 41 ЦК України, недієздатна фізична особа не має права вчиняти будь-якого правочину. Правочини від імені недієздатної фізичної особи та в її інтересах вчиняє її опікун. ч.3 ст.41 ЦК України У відповідності до ч.1 ст.71 ЦК України опікун не має права без дозволу органу опіки та піклування укладати договори, які підлягають нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, а згідно до ч.1 ст. 224 ЦК України, правочин вчинений без дозволу органу опіки та піклування є нікчемним. Також, вказує, що в ході розгляду цивільної справи за №711/10946/13 відповідачі наполягали, що укладений іпотечний договір № 2301/1106/88- 697-Z, за яким [PERSON] є майновим поручителем за виконання [PERSON] зобов'язань, передбачених кредитним договором № 2301/1106/88-697 від 15.11.2006 року є дійсним. Разом з тим, відповідно абзацу 2 п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» від 06.11.2009 року вимога про встановлення нікчемності правочину підлягає розгляду в разі наявності відповідного спору. У відповідності до п.31 вищевказаної постанови , без застосування наслідків недійсності , судовий збір сплачується як із немайнового спору. Оскільки предметом договору являється квартира [ADDRESS] в м . Черкаси, тому даний позов підлягає розгляду в Придніпровському районному суді м . Черкаси. У відповідності до п.п. 5, 31 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 06.11.2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», ст..ст. 15, 16, 41, 71, 224, 226 ЦК України просив суд визнати нікчемним іпотечний договір за № 2301/1106/88-697-Z від 15.11.2006 року, який укладений між акціонерним комерційним банком «ТАС - Комерцбанк» змінив своє найменування на ПАТ «Сведбанк» та [PERSON] . В судове засідання [PERSON] не з'явився, його представник [PERSON] надав суду письмове клопотання від 3.10.2014 року , в якому зазначив , що позовні вимоги підтримують, справу просили розглядати у їхню відсутність. Представник відповідача - товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор плюс», яке за ухвалою суду від 3 жовтня 2014 року являється належним відповідачем та відповідно до договору факторингу №15 від 28.11.2012 року та договору відступлення прав за іпотечними договорами свої права вимоги за зобов'язаннями [PERSON] по кредитному договору №2301110688-697 від 15.11.2006 року, в забезпечення виконання якого укладено оспорюваний іпотечний договір , позовні вимоги не визнала . Третя особа - [PERSON] до суду не з'явився , причин неявки не надав. Заслухавши пояснення представника відповідача дослідивши письмові матеріали справи , суд вважає, що позов обґрунтований , підтверджений документально та підлягає до задоволення. Відповідно до обставин справи , 15 листопада 2006 року між акціонерним комерційним банком «ТАС - Комерцбанк», який змінив своє найменування на публічне акціонерне товариство «Сведбанк» та фізичною особою [PERSON]. позичальник був укладений кредитний договір за № 2301/1106/88-697. У відповідності до п. 1.1 договору банк надав позичальнику грошові кошти у вигляді кредитної лінії, що не поновлюється, у розмірі 15600,00 доларів США на строк з 15.11.2006 року до 14.11.2016 року. В забезпечення виконання зобов'язання по погашенню за кредитом по договору, 15.11.2006 року між акціонерним комерційним банком «ТАС-Комерцбанк», який змінив своє найменування на публічне акціонерне товариство «Сведбанк» та [PERSON] третя особа , який діяв на підставі довіреності за №5409 від 17.10.2006 року від імені [PERSON] був укладений іпотечний договір №2301/1106/88-697-Z, за яким [PERSON] являється майновим поручителем за виконання [PERSON] зобов'язань, передбачених кредитним договором №2301/1106/88- 697 від 15.11.2006 року. Іпотечний договір від 15.11.2006 року був укладений між АКБ «ТАС-Комерцбанк» та [PERSON] інтереси якої за довіреністю від 17.10.2006 року представляв [PERSON] довіреність додана до справи . Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 15 жовтня 2013 року [PERSON] визнано недієздатною, починаючи з 17 жовтня 2006 року та призначено [PERSON] опікуном над своєю матір'ю. Ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 12 грудня 2013 року рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 15 жовтня 2013 року залишено без змін. 15 листопада 2006 року між акціонерним комерційним банком «ТАС - Комерцбанк», який змінив своє найменування на публічне акціонерне товариство «Сведбанк» та фізичною особою [PERSON]. позичальник був укладений кредитний договір за № 2301/1106/88-697. У відповідності до п. 1.1 договору банк надав позичальнику грошові кошти у вигляді кредитної лінії, що не поновлюється, у розмірі 15600,00 доларів США на строк з 15.11.2006 року до 14.11.2016 року. Згідно до ч. 2 ст. 41 ЦК України, недієздатна фізична особа не має права вчиняти будь-якого правочину. Правочини від імені недієздатної фізичної особи та в її інтересах вчиняє її опікун. ч.3 ст.41 ЦК України У відповідності до ч.1 ст.71 ЦК України опікун не має права без дозволу органу опіки та піклування укладати договори, які підлягають нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, а згідно до ч.1 ст. 224 ЦК України, правочин вчинений без дозволу органу опіки та піклування є нікчемним. Відповідно до ч.2 ст.215 ЦК України нікчемний правочин є недійсним через його невідповідність вимогам законодавства. Узагальнюючи вищенаведене , суд вважає, що позов [PERSON] обґрунтований та підлягає до задоволення. У зв'язку із задоволенням позовних вимог позивача та у відповідності до ст.88 ЦПК України судовий збір підлягає до стягнення з відповідача на користь позивача в сумі 243,60 гривень. На підставі наведеного , ст. ст.. 11,60, 213-215, 88 ЦПК України та

Outcome: approved