Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-28 00:00:00

Позивач [PERSON], третя особа на стороні позивача без самостійний вимог щодо предмету спору [PERSON], звернувся до Шевченківського районного суду м. Чернівці з позовом до відповідачів [PERSON] міської ради та Державної установи «[PERSON] обласний лабораторний центр Держсанепідемслужби України», третя особа на стороні відповідача без самостійний вимог щодо предмету спору КЖРЕП № 14 м. Чернівці, про визнання незаконним та скасування рішення виконкому [PERSON] міської ради, визнання недійсними договорів оренди. Позивач посилався на те, що Шевченківським районним судом м. Чернівці розглядається справа №727/4270/15-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] міської ради, КЖРЕП № 14, треті особи Реєстраційна служба Головного управління юстиції у Чернівецькій області, ДУ «[PERSON] обласний лабораторний центр Держсанепідемслужби України» про визнання незаконним рішення органу місцевого самоврядування, скасування свідоцтва на право власності. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 06.10.2015 р. в задоволенні клопотання про збільшення позовних вимог відмовлено. Оскільки суд зазначив, що вказані вимоги є іншим предметом спору, тому Позивач звертається до суду з окремою заявою. Передача спірних приміщень площею 36,6 м2 за адресою м. Чернівці, вул. Жукова Георгія Маршала, 18 в користування ДУ «[PERSON] обласний лабораторний центр Держсанепідемслужби України» здійснена на підставі Договору оренди нерухомого майна № 17 від 31.01.2013 р., укладеного згідно рішення виконавчого комітету [PERSON] міської ради від 22.01.2013 р. № 8/1. Відповідно до рішення виконавчого комітету [PERSON] міської ради від 25.11.2014 р. № 629/20, у зв`язку із проведенням поточної інвентаризації та виготовлення нової інвентарної справи, укладено додатковий договір до Договору оренди нерухомого майна № 17 від 31.01.2013 р., яким збільшено загальну орендовану площу з 36,6 м2 до 41,8 м2. Позивач вважає, що прийняті рішення органу місцевого самоврядування є незаконними, укладені Договори оренди суперечать нормам Цивільного кодексу України (стаття 203, 215 ЦК України), обґрунтовуючи наступним. Житловий будинок № 18 на вул. Жукова Георгія Маршала в м. Чернівці є власністю співвласників квартир та нежитлових приміщень з моменту приватизації квартир на користь мешканців, що в свою чергу виключає можливість його перебування у власності держави та територіальної громади. Згідно ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Згідно ст. 356 ЦК України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю; субєктами права спільної часткової власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, держава, територіальні громади. Відповідно до ст. 358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Тобто, рішення щодо управління та розпорядження майном, яке має статус співвласності, має прийматися співвласниками за їхньою спільною згодою.\~ Наразі, судом розглядається справа щодо визнання незаконним оформлення права власності територіальної громади на допоміжні приміщення спірного будинку. Рішенням виконавчого комітету [PERSON] міської ради від 26.02.2007 р. №138/3 «Про зняття будинків з балансу житлового фонду комунальної власності територіальної громади м. Чернівців» знято із балансу будинок №18 на вул. Г.М. Жукова в м. Чернівці. Додатком 3 вказаного рішення внесено зауваження «за винятком орендованих приміщень загальною площею 38,2 м 2». В судовому засіданні представником ДУ «[PERSON] обласний лабораторний центр Держсанепідемслужби України» не підтверджено інформацію щодо використання приміщень 38,2 м2 в будинку № 18 на вул. Г.М. Жукова в м. Чернівці станом на день винесення рішення про зняття будинку з балансу, представник КЖРЕП № 14 відомостей щодо укладення договорів на обслуговування з орендарем не надав. В рішенні виконкому, в тому числі зазначено, що власники приватизованих квартир є власниками господарських будівель і споруд приналежних до будинковолодіння. Зауважуємо, що на день винесення означеного рішення і до сьогодні всіма підвальними приміщеннями користуються виключно мешканці будинку. Зміни в рішення виконавчого комітету [PERSON] міської ради від 26.02.2007 р. № 138/3 не вносились. Докази щодо використання підвалів суб`єктами господарської діяльності відсутні. Згідно абзацу 2 ст. 10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», власники квартир багатоквартирних будинків та житлових приміщень у гуртожитку є співвласниками допоміжних приміщень у будинку чи гуртожитку, технічного обладнання, елементів зовнішнього благоустрою і зобов'язані брати участь у загальних витратах, пов'язаних з утриманням будинку і прибудинкової території відповідно до своєї частки у майні будинку чи гуртожитках. Допоміжні приміщення (кладовки, сараї і т.ін.) передаються у власність квартиронаймачів безоплатно і окремо приватизації не підлягають. Відповідно до частини 2 ст. 382 ЦК України, усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території. Приміщення в будинку № 18 на вул. Г.М. Жукова в м. Чернівці, передані в користування третій особі є технічним (підсобним) для забезпечення експлуатації житлового будинку та побутового обслуговування його мешканців, в підвалі проходять стояки питного водопостачання, каналізація, відсутнє підключення до електромереж. Без доступу до технічного обладнання будинку (інженерних комунікацій та димовентканалів, які необхідних для забезпечення санітарно-гігієнічних умов та безпечної експлуатації квартир) експлуатація житлового будинку не є можливою. Отже, передача допоміжних приміщень в оренду третій особі є неправомірною з правової точки зору, так як вказані приміщення є невід`ємною частиною житлового будинку, відсутня окрема адреса. Проект будинку не передбачає наявність нежитлових приміщень, передбачених для здійснення господарської діяльності. Оскаржуваний договір оренди з додатком орендарем не виконаний. Так, відповідно до пункту 4.1.1. Орендар зобовязаний прийняти обєкт оренди протягом трьох робочих днів з дня укладення договору, проте станом на день розгляду справи в суді Акт приймання-передачі між сторонами договору не підписано. Окрім вказаного, Орендарем не виконано розділ 4.1.6. щодо прибирання, освітлення та упорядкування прилеглої території, мешканці будинку самостійно забезпечують належний санітарний стан. Відповідно до розділу Договору «4. Права і обовязки Орендаря», зобовязано здійснити ряд заходів, які на сьогодні не виконані, а саме: Пунктом 4.1.9. Договору оренди передбачено страхування Обєкту оренди на користь Орендодавця із наданням підтверджуючих документів в десятиденний термін з дня укладення договору; За умовами пункту 4.1.10. Договору, Орендар повинен в місячний термін укласти з балансоутримувачем договір про відшкодування витрат на утримання обєкту оренди; Відповідно до пункту 4.1.11., в місячний термін укласти з балансоутримувачем договір про відшкодування плати за користування землею пропорційно площі об`єкта оренди. Згідно із пунктом 6.11. «Положення про оренду майна, що належить до комунальної власності територіальної громади м. Чернівців», затвердженого рішенням міської ради V скликання від 24.12.2009 р. № 1180 зазначенні умови договору оренди є істотними. Не зважаючи на те, що оскаржуваний Договір оренди нерухомого майна № 17 від 31.01.2013 р. підписано, дії, які свідчать про вступ орендаря у користування не вчинено, основні умови не виконано, а отже він є недійсним. Відповідно до ч.ч. 1, 5 ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. \~Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Згідно зі ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені\~частинами першою - третьою,\~п'ятою\~та\~шостою статті 203\~цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). З огляду на викладене, оскільки при приватизації квартир мешканці автоматично стали власниками допоміжних приміщень будинку, утримують їх в придатному для експлуатації стані, позивач вважає, що передача підвалів ДУ «[PERSON] обласний лабораторний центр Держсанепідемслужби України» в оренду грубо порушує права власників квартир. Згідно ч.1, ч.2 ст. 369 ЦК України, співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпоряджання майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників, якщо інше не встановлено законом. Питання надання згоди співвласниками допоміжних приміщень на вчинення дій щодо цих приміщень регламентовано пунктом 1.3. рішення Конституційного Суду №14-рп/2011 від 09.11.2011р., а саме питання щодо згоди співвласників допоміжних приміщень на надбудову поверхів, улаштування мансард у багатоквартирних будинках, на вчинення інших дій стосовно допоміжних приміщень (оренда тощо) вирішується відповідно до законів України, які визначають правовий режим власності. Тому, згода співвласників будинку на відчуження частини приміщень є необхідною умовою передачі їх в оренду. Відповідно до ч. 1 ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується. Власник майна, права якого порушені внаслідок видання правового акта органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, має право вимагати відновлення того становища, яке існувало до видання цього акта. У разі неможливості відновлення попереднього становища власник має право на відшкодування майнової та моральної шкоди (частина 1, 2 статті 393 ЦК України). Просив визнати незаконним та скасувати підпункт 3.1.5 пункту 3.1. рішення виконавчого комітету [PERSON] міської ради №8/1 від 22.01.2013 р. «Про оренду приміщень, відміну та внесення змін до рішень виконавчого комітету міської ради», яким погоджено передачу в оренду ДУ «[PERSON] обласний лабораторний центр Держсанепідемслужби України» приміщень VI, VII цоколю за адресою вул. Жукова Георгія, 18 загальною площею 36,6 кв.м з метою використання під архів. Визнати незаконним та скасувати пункт 5.5. рішення виконавчого комітету [PERSON] міської ради № 629/20 від 25.11.2014 р. «Про оренду, позичку приміщень, внесення змін до рішень виконавчого комітету міської ради та визнання такими, що втратили чинність, окремих пункті рішень виконавчого комітету міської ради з цих питань», яким внесено зміни до підпункту 3.1.5 рішення виконавчого комітету [PERSON] міської ради № 8/1 від 22.01.2013 р. «Про оренду приміщень, відміну та внесення змін до рішень виконавчого комітету міської ради» щодо оренди ДУ «[PERSON] обласний лабораторний центр Держсанепідемслужби України» приміщень за адресою вул. Жукова Георгія маршала, 18, а саме: цифри і слова «36,6 кв.м» замінити цифрами і словами «41,8 кв.м» у зв`язку із проведенням поточної інвентаризації та виготовлення нової інвентарної справи, про що укласти додатковий договір до договору оренди нерухомого майна від 31.01.2013 р. №17. Визнати недійсним договір оренди нерухомого майна № 17 від 31.01.2013 р. укладений між Департаментом економіки [PERSON] міської ради, уповноваженим [PERSON] міською радою та ДУ «[PERSON] обласний лабораторний центр Держсанепідемслужби України». Визнати недійсним додатковий договір № 1 від 03.12.2014 р. до договору оренди нерухомого майна № 17 від 31.01.2013 р. укладений між Департаментом економіки [PERSON] міської ради, уповноваженим [PERSON] міською радою та ДУ «[PERSON] обласний лабораторний центр Держсанепідемслужби України». Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини, викладені в заяві і просила позов задовольнити. Третя особа на стороні позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала і просила позов задовольнити. [PERSON] також стверджувала, що спірним приміщенням санепідемстанція ніколи не користувалася, воно знаходилося у володінні мешканців квартир. Представник відповідача [PERSON] міської ради [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнала і пояснила, що з балансу ЧМР спірні підвальні приміщення не знімались і не вибували з власності територіальної громади. Приміщення передавалися в оренду державним підприємствам. Право власності на спірні приміщення виникло у міської радив 1991 р. У 2014 р. відбулася видача свідоцтва про право власності, після того як була виготовлена окрема інвентарна справа. Представник відповідача ДУ «[PERSON] обласний лабораторний центр Держсанепідемслужби України» [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав і пояснив, що орендовані ними приміщення до 2013 р. перебували в оренді у Санепідемстанції, яка ліквідована в 2013 р. Їх організація створена на базі Санепідемстанції і їм передали в оренду ті самі приміщення, якими раніше користувалася на правах оренди Санепідемстанція, однак мешканці будинку № 18 чинять перешкоди і вони з цього приводу у 2015 р. звернулися з позовом до суду про усунення перешкод в користуванні приміщенням. Справа зупинена судом до розгляду спору про право власності. Просив відмовити в задоволенні позову за безпідставністю. Представник третьої особи на стороні відповідача КЖРЕП № 14 м. Чернівці [PERSON] в судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, а тому суд вважає за можливе розглянути справу в його відсутність. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов не обґрунтований і в його задоволенні необхідно відмовити, з наведених нижче підстав. Судом встановлено, що Рішенням Х сесії ХХІ скликання [PERSON] обласної Ради народних депутатів від 27 грудня 1991 року «Про перелік обєктів комунальної власності обласної, міської та районних рад народних депутатів» затверджений перелік обєктів комунальної власності обласної, міської та районних рад народних депутатів, зокрема, додатком № 2 затверджений перелік державного майна підприємств, установ і організацій, яке безоплатно передається до комунальної власності [PERSON] міської Ради народних депутатів (а.с. 92-95). В п.2.1 вказаного Рішення зазначаються житлові ремонтно-експлуатаційні підприємства м. Чернівці з № 1 по № 18 включно з житловим і нежитловим фондом, що є на їх обліку, крім відомчого. Зокрема, будинок № 18 по вулиці Жукова Георгія Маршала в м. Чернівці, який знаходився на балансі КЖРЕП № 14, у відповідності до діючого на той час законодавства, переданий в комунальну власність відповідача [PERSON] міської ради, перебував на балансі в КЖРЕП № 14 до 2007 року, а з лютого 2007 року на балансі перебувають тільки нежитлові приміщення, що підтверджується наведеними нижче доказами. 19.05.1994 р. мешканці квартири [ADDRESS], а саме: [PERSON] та члени його сімї [PERSON], [PERSON], [PERSON], реалізували своє право на приватизацію житла (квартира № 5), і отримали його безоплатно в спільну сумісну власність, що підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло (а.с. 16). 15.08.2001 р., на підставі рішення виконкому [PERSON] міської ради № 666/16 від 07.08.2001 р. [PERSON] отримав у власність квартиру [ADDRESS], що підтверджується копією свідоцтва про право власності на квартиру (а.с. 17). Відповідно до ст. 382 ЦК України (в редакції, чинній до травня 2015 року) квартирою є ізольоване помешкання в житловому будинку, призначене та придатне для постійного у ньому проживання. Власникам квартири у дво- або багатоквартирному житловому будинку належить на праві спільної сумісної власності приміщення загального користування, опорні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання за межами або всередині квартири, яке обслуговує більше однієї квартири, а також споруди, будівлі, які призначені для забезпечення потреб усіх власників квартир, а також власників нежитлових приміщень, які розташовані у житловому будинку. Згідно ст. 4 ЖК України, жилі будинки, а також жилі приміщення в інших будівлях, що знаходяться на території України, утворюють житловий фонд. До житлового фонду не входять нежилі приміщення в жилих будинках, призначені для торговельних, побутових та інших потреб непромислового характеру. У відповідності до ст. 1 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», у процесі приватизації громадяни набувають право власності на квартири та допоміжні приміщення багатоквартирного будинку, які призначені для забезпечення його експлуатації та побутового обслуговування мешканців будинку (сходові клітини, вестибюлі, перехідні шлюзи, позаквартирні коридори, колясочні, кладові, сміттєкамери, горища, підвали, шахти і машинні відділення ліфтів, вентиляційні камери та інші технічні приміщення). Перелік таких приміщень не є вичерпним. Судом встановлено, що в будинку № 18 по вулиці Жукова Георгія Маршала м. Чернівців також розташовані і нежилі приміщення, уточненою площею 41,80 кв.м, які призначені для торговельних, побутових та інших потреб непромислового характеру і є самостійним обєктом цивільно-правових відносин відповідно до ст. 4 ЖК України, які використовувались відповідачем починаючи з 1992 року, а саме передавались в оренду. Крім того, оглядом інвентарної справи на будинок № 18 по вулиці Жукова Георгія Маршала в м. Чернівці та матеріалів цивільної справи № 727/4270/15-ц, судом встановлено, що ці приміщення є нежилими, а не допоміжними як стверджує позивач, мають окремий вхід з вулиці, відокремлені від інших підвальних приміщень, якими користуються власники квартир будинку, в них немає обладнання, яке забезпечує експлуатацію будинку. Ця обставина також підтверджується Рішенням виконавчого комітету [PERSON] міської ради № 138/3 від 26.02.2007 р., згідно якого будинок № 18 по вулиці Жукова Георгія Маршала м. Чернівців був знятий з балансу житлового фонду комунальної власності територіальної громади міста з приміткою: за винятком орендованих приміщень загальною площею 38,20 кв.м, яке є чинним і не оскаржене позивачем (а.с. 83-85). Рішенням 39 сесії VІ скликання [PERSON] міської ради № 942 від 29.08.2013 р. «Про уточнення переліку обєктів комунальної власності територіальної громади м. Чернівців» уточнено перелік обєктів комунальної власності територіальної громади м. Чернівців, куди включено нежитлові приміщення підвалу будівлі літ. А загальною площею 41,80 кв.м по вулиці Жукова Георгія Маршала, № 18 м. Чернівців (п.33 додатку до рішення), які перебувають на балансі КЖРЕП № 14 (а.с. 89-91). 07.02.2014 р., на підставі цього рішення [PERSON] міській раді видано Свідоцтво про право власності на нежитлові приміщення, індексний номер 17487341, зареєстроване Реєстраційною службою [PERSON] міського управління юстиції, згідно якого [PERSON] міська рада є власником нежитлових приміщень, розташованих в будинку № 18 по вулиці Жукова Георгія Маршала у м. Чернівці (а.с. 15). Перелічені вище рішення органів місцевого самоврядування щодо належності міській раді обєктів комунальної власності та Свідоцтво про право власності, які є чинними, беззаперечно підтверджують право виконавчого комітету [PERSON] міської ради розпоряджатися спірними приміщеннями і зокрема приймати рішення щодо передачі їх в оренду, а Департаменту економіки [PERSON] міської ради, на підставі таких рішень, укладати договори оренди. Зокрема, пунктом 3 оскаржуваного рішення Виконавчого комітету [PERSON] міської ради № 8/1 від 22.01.2013 р. погоджено передачу в оренду терміном на 2 роки 11 місяців Державній установі «[PERSON] обласний лабораторний центр Держсанепідемслужби України» приміщень VI, VII цоколю за адресою вул. Жукова Георгія, 18, загальною площею 36,6 кв.м, з метою використання під архів (а.с. 10). 31.01.2013 р. між Департаментом економіки [PERSON] міської ради, який уповноважений [PERSON] міською радою та діє від імені та в інтересах територіальної громади м. Чернівців (Орендодавець) і Державна установа «[PERSON] обласний лабораторний центр Держсанепідемслужби України» (Орендар) укладено Договір оренди нерухомого майна № 17 від 31.01.2013 р. (а.с. 11-12). Пунктом 1.1. Договору визначено, що спірне нежиле приміщення, загальною площею 36,6 кв.м по вулиці Жукова Георгія Маршала, 18 в м. Чернівці передається у строкове платне користування, на підставі рішення Виконавчого комітету [PERSON] міської ради № 8/1 від 22.01.2013 р. Пунктом 5 Рішення Виконавчого комітету [PERSON] міської ради № 629/20 від 25.11.2014 р., внесені змін в підпункт 3.1.5 рішення Виконавчого комітету [PERSON] міської ради № 8/1 від 22.01.2013 р., а саме: цифри і слова «36,6 кв.м» змінити цифрами та словами «41,8 кв.м» у зв`язку із проведенням поточної інвентаризації та виготовлення нової інвентарної справи (а.с. 13). Аналогічні зміни внесені Додатковим договором № 1 від 03.12.2014 р. до договору оренди нерухомого майна № 17 від 31.01.2013 р., укладеним між Департаментом економіки [PERSON] міської ради і ДУ «[PERSON] обласний лабораторний центр Держсанепідемслужби України» (а.с. 14). Орендар Державна установа «[PERSON] обласний лабораторний центр Держсанепідслужби України» не має змоги користуватись цими орендованими приміщеннями, оскільки позивач [PERSON] та власники квартири № 5 перешкоджають в цьому, користуючись ними без законних підстав, не надають до них доступу орендарю, що підтверджується листами ДУ «[PERSON] обласний лабораторний центр Держсанепідслужби України» від 28.08.2014 р., 12.12.2014 р. (а.с. 86-88), Актом КЖРЕП № 14 від 12.12.2014 р. (а.с.19). Суд вважає, що оскаржувані рішення, прийняті Виконавчим комітетом [PERSON] міської ради відповідно до чинного законодавства України, у спосіб та у межах наданих йому повноважень, визначених статтею 19 Конституції України, статтею 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», з наведених вище підстав. Департамент економіки [PERSON] міської ради при укладенні оспорюваних договорів оренди також діяв в межах повноважень, договір оренди нерухомого майна № 17 від 31.01.2013 р. та додатковий договір № 1 від 03.12.2014 р. до договору оренди нерухомого майна № 17 від 31.01.2013 р. відповідає вимогам ст. 203 ЦК України. Згідно ст. 19 Конституції України, «Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України». Таким чином, власником спірних приміщень на законних підставах є [PERSON] міська рада, а прийняті Виконавчим комітетом [PERSON] міської ради рішення по розпорядженню спірним майном вчинені в межах компетенції і є законними. З тих же підстав суд вважає законними оспорювані договори оренди, укладені від імені територіальної громади м. Чернівці Департаментом економіки [PERSON] міської ради. Спірні приміщення з балансу [PERSON] міської ради не знімалися і не були обєктом приватизації на ряду із житловим фондом, тому позивач, після набуття права власності на квартири у вказаному будинку, не набув права власності на спірні приміщення. Крім того, [PERSON] міська рада не є неналежним відповідачем, оскільки Виконавчий комітет [PERSON] міської ради і Департамент економіки [PERSON] міської ради є самостійними юридичними особами. У відповідності до ст. 15 ЦК України, «1. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. 2. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства». Отже, позивач [PERSON] не послався на докази, які б обґрунтовували підстави звернення з позовом до [PERSON] міської ради щодо оспорювання рішень Виконавчого комітету [PERSON] міської ради та договорів, укладених Департаментом економіки [PERSON] міської ради. Згідно ст. 59 ЦПК України, «2. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування». У відповідності до ст. 60 ЦПК України, «1. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. … 4. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях». Встановлені судом обставини повністю підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами. Висновок суду ґрунтується на поясненнях сторін та всіх наявних у справі письмових матеріалах в сукупності, які були досліджені в судовому засіданні, і яким дана правова оцінка. Таким чином, суд вважає за необхідне в задоволенні позову [PERSON], третя особа на стороні позивача без самостійний вимог щодо предмету спору [PERSON], до [PERSON] міської ради та Державної установи «[PERSON] обласний лабораторний центр Держсанепідемслужби України», третя особа на стороні відповідача без самостійний вимог щодо предмету спору Комунальне житлове ремонтно-експлуатаційне підприємство № 14 м. Чернівці, про визнання незаконним та скасування рішень виконкому [PERSON] міської ради № 8/1 від 22.01.2013 р. в частині, № 629/20 від 25.11.2014 р. в частині, визнання недійсними договору оренди нерухомого майна № 17 від 31.01.2013 р. та додаткового договору № 1 від 03.12.2014 р. до договору оренди нерухомого майна № 17 від 31.01.2013 р., укладених між Департаментом економіки [PERSON] міської ради та ДУ «[PERSON] обласний лабораторний центр Держсанепідемслужби України», - відмовити за безпідставністю. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed