Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-13 00:00:00

Позивач [PERSON], звертаючись з позовом до суду, просить винести рішення, яким зменшити розмір аліментів та зменшити заборгованість по аліментам, мотивуючи свої вимоги тим, що він перебував у шлюбі з відповідачем [PERSON] у період з 31.07.1999 року по 04.09.2008 року, від якого мають спільного неповнолітнього сина, [PERSON], [INFO], щодо якого позивач виконує всі покладені на нього обов'язки батька. Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 16.07.2008 року стягнуто з позивача [PERSON] на користь відповідача [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 13.06.2008 року і до досягнення дитиною повноліття. За даний період позивач не ухилявся від виплат аліментів на утримання свого сина, оскільки чітко усвідомлює свою відповідальність за здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, як батько дбає про дитину, що підтверджено квитанціями про здійснення грошових переказів. На підставі відмітки підприємства, установи та організацій про відрахування із заробітку боржника, а саме: щодо стягнення аліментів, виявлено, що з квітня 2009 року по червень 2009 року стягнуто аліментів 936,71 грн., поштовий збір 36,25 грн., у тому числі стягнуто для погашення заборгованості 318,49 грн. Так як позивачем проводились періодичні платежі грошових коштів на утримання дитини, позивач не знав та не був попереджений про заборгованість, а дізнався про наявність останньої лише 07.10.2015 року, коли ним була отримана постанова державного виконавця, відповідно до якої заборгованість позивача по сплаті аліментів станом на 01.07.2015 року становить 67 575,80 грн. Разом з тим, позивач вважає, що заборгованість по сплаті аліментів йому нараховано необ'єктивно, оскільки його місце працевлаштування змінювалось, позивач неофіційно перебував у статусі безробітного і мав мінливий дохід, що, на думку позивача, не було ураховано державним виконавцем при нарахуванні суми заборгованості по аліментам, яка має бути зменшена у судовому порядку. Крім того, позивачем зауважено, що на його утриманні знаходиться дружина, [PERSON], яка перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною, [PERSON], [INFO], та з метою забезпечення належних умов для своєї сім'ї позивач придбав автомобіль із використанням банківського кредиту, на погашення якого позивач сплачує близько 2 000,00 грн. щомісячно. Вищенаведені факти зміни сімейного та матеріального стану позивача, та наявність кредитного зобов'язання, позивачем розцінено як обставини, що мають істотне значення задля зменшення розміру присуджених позивачу до сплати аліментів на утримання сина [PERSON] з 1/3 частини до 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що є складовою предмету спору. 18.12.2015 року в судовому засіданні протокольною ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення неустойки (пені) від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення об'єднано в одне провадження з первісним позовом [PERSON] до [PERSON], третя особа: Залізничний відділ державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції, про зменшення розміру аліментів та зменшення заборгованості по аліментам. (Том 1 а.с. 162) [PERSON], звертаючись до суду із зустрічною позовною заявою, просила стягнути з [PERSON] на її користь пеню (неустойку) у розмірі від суми несплачених аліментів на утримання дитини за кожний день прострочення, мотивуючи свої вимоги тим, що 31.07.1999 року між нею та відповідачем [PERSON] було зареєстровано шлюб, від якого мають спільного неповнолітнього сина, [PERSON], [INFO]. На підставі рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 16.07.2008 року було видано виконавчий лист № 2-1951/1 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку. 11.08.2008 року позивачем було пред'явлено виконавчий лист до виконання, та 12.08.2008 року державним виконавцем ВДВС Києво-Святошинського РУЮ було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. Однак в подальшому, у зв'язку із частою зміною відповідачем місця свого працевлаштування, а також його явним небажанням сплачувати аліменти на утримання сина, судове рішення стало неможливим для вчасного виконання в ході проведення виконавчого провадження. Під час усього терміну проведення виконавчих дій, виконавче провадження неодноразово закривалось, у зв'язку із зміною місця роботи відповідача і передавалося за територіальністю до інших відділів Державної виконавчої служби. Та позивачем зауважено, що відповідач систематично змінював місце роботи та про його зміну не повідомляв органи державної виконавчої служби, тим самим фактично умисно ухилявся від сплати аліментів на утримання свого неповнолітнього сина. На час звернення з даним позовом до суду виконавчий лист перебуває на виконанні у Залізничному ВДВС Львівського МУЮ, та згідно з проведеними державним виконавцем розрахунками заборгованість відповідача [PERSON] по сплаті аліментів на утримання його сина станом на 01.07.2015 року складає 67 575,80 грн., що, на думку позивача, свідчить про свідоме, систематичне ухилення відповідача від сплати аліментів на утримання свого сина, всупереч вимогам діючого законодавства, у зв'язку з чим позивач вважає за можливе застосувати до спірних правовідносин вимоги ст. 196 Сімейного кодексу України про стягнення з відповідача [PERSON] на її користь неустойки (пені) у розмірі 1% від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. (Том 1 а.с. 143-147) 10.03.2016 року в судовому засіданні за клопотанням представника позивача за зустрічним позовом [PERSON] протокольною ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва долучено до матеріалів справи заяву про збільшення позовних вимог, відповідно до якої представник просить суд тягнути з відповідача за зустрічним позовом [PERSON] на користь позивача [PERSON] неустойку (пеню) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів, за період з червня 2009 року по червень 2015 року, на утримання дитини за кожний день прострочення, від суми заборгованості зі сплати аліментів станом на 10.03.2016 року, у сумі 504 680,01 грн., з підстав, що містить зміст зустрічної позовної заяви. (Том 1 а.с. 217-219) 10.03.2015 року в судовому засіданні представником позивача за первісним позовом [PERSON] подано заяву, відповідно до якої представником уточнено позовні вимоги в частині зменшення розміру заборгованості позивача [PERSON] по аліментам, нарахованої державним виконавцем в ході здійснення виконавчого провадження, з 67 575,80 грн. до 5 100,00 грн. (Том 1 а.с. 216) 25.03.2016 року представником позивача за зустрічним позовом [PERSON] до суду подано заяву про збільшення позовних вимог, відповідно до якої представник просить суд стягнути з відповідача за зустрічним позовом [PERSON] на користь позивача [PERSON] неустойку (пеню) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів на утримання дитини за кожний день прострочення станом на 25.03.2016 року від суми заборгованості зі сплати аліментів за період з червня 2009 року по січень 2016 року у розмірі 531 906,43 грн., з підстав, що містить зміст зустрічної позовної заяви, а також представник просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] витрати на правову допомогу у розмірі 12 500,00 грн. (Том 2 а.с. 17-20) 14.04.2016 року ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва позовну заяву [PERSON] до [PERSON], третя особа: Залізничний відділ державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції, про зменшення розміру аліментів та зменшення заборгованості по аліментам - залишено без розгляду. Представник позивача за зустрічним позовом [PERSON] - [PERSON] в судове засідання не з'явився, про день, час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином, однак надав до суду заяву, відповідно до якої позовні вимоги за зустрічним позовом підтримує в повному обсязі, просить провести розгляд справи за його відсутності. (Том 2 а.с. 35-36) Відповідач за зустрічним позовом [PERSON] в судове засідання не з'явився, про день, час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином, про поважні причини неявки суд не повідомив, доказів причини своєї неявки суду не надав, що є підставою для визнання неявки відповідача [PERSON] в судове засідання без поважних причин, однак відповідачем надіслано заперечення проти зустрічного позову, долучені до матеріалів справи. (Т. 1 а.с. 196-197) Представник відповідача за зустрічним позовом [PERSON] - [PERSON] в судове засідання, призначене на 10.03.216 року з'явилась, однак було оголошено перерву у розгляді справи задля уточнення представником заявлених позовних вимог, у подальшому представник відповідача в судове засідання не з'явилась, про день, час та місце судового розгляду справи була повідомлена належним чином, про поважні причини неявки суд не повідомила, доказів поважності причини своєї неявки суду не надала. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до наступного. Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї (ст. 150 Сімейного кодексу України). Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генераль\-ної Асамблеї ООН 20.11.1989 p., батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фі\-нансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Це поло\-ження відображене в українському законодавстві. Обов'язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов'язків (ч. 2 ст. 51 Конститу\-ції України) і традиційно закріплюється в сімейному законодавстві. Положення Сімейного кодексу України регулюють відносини з утримання між батьками й дітьми, між ма\-тір'ю й батьком дитини з метою затвердження почуття обов'язку батьків і дітей один перед одним і мають своєю спрямованістю створення в сім'ї сприятливих умов фізичного, розумового, морального, духовного й соціального розвитку ди\-тини. Регулювання відносин батьків і дітей щодо утримання здійснюється відпо\-відно до положень міжнародних правових актів, зокрема Декларації прав дитини від 20.11.1959 р., Конвенції про права дитини тощо і погоджується із загальними засадами регулювання сімейних відносин, закріпленими в ст. 7 Сімейного кодексу України. Судом встановлено, що від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина, [PERSON] [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м. Києві від 23.04.2008 року, актовий запис № 490. (а.с. Том 1 а.с. 148, 149) За даними свідоцтва про розірвання шлюбу, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві від 19.06.2013 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, про що складено відповідний актовий запис № 819. (Том 1 ас. 70) На підставі рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 16.07.2008 року видано виконавчий лист № 2-1951/1 від 08.08.2008 року, відповідно до якого стягнуто з [PERSON], [INFO], уродженця м. Боярка, Київської області, мешканця [ADDRESS], працюючого ревізором ТОВ «МТІ», на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 13.06.2008 року і до досягнення дитиною повноліття. (Том 1 а.с. 47-49) За даними трудової книжки на початок періоду виплати присуджених аліментів, [PERSON], [INFO], працював на посаді заступника керуючого служби економічної безпеки департаменту безпеки бізнесу і персоналу ТОВ «МТІ» та звільнений із займаної посади Наказом № 1145-8 від 22.09.2008 року. Наказом № 875-к від 25.09.2008 року прийнятий на посаду заступника директора з безпеки ТОВ «Карварі», де Наказом № 335-к від 19.06.2009 року звільнений за власним бажанням. 02.10.2009 року був прийнятий на роботу до ФОП [PERSON] на посаду директора магазину, та звільнений з посади 11.02.2013 року. Наказом № 58-к від 02.07.2013 року прийнятий на посаду заступника начальника ревізійного відділу ТОВ СП «Київ-Захід», де 12.06.2014 року звільнений Наказом № 51-к. Наказом 382-о від 21.07.2014 року прийнятий на посаду начальника відділу контрольно-ревізійної роботи ДП «Міжнародний аеропорт «Львів» ім. Данила Галицького. (Том 1 а.с. 56-58) За даними Довідки, виданої Національним університетом харчових технологій МОН України від 07.12.2015 року № 02-253, [PERSON] дійсно працює в Університеті з 01.03.1999 року, на посаді старшого викладача кафедри ділової іноземної мови та міжнародної комунікації (1,0 ставка) працює з 03.09.2007 року по час видачі цієї Довідки. (Том 1 а.с. 130) За даними Довідок, виданих Національним університетом харчових технологій МОН України від 07.12.2015 року № 227-294-11, від 17.11.2015 року № 227-94-11 загальна сума доходу [PERSON] за період з вересня 2008 року по серпень 2011 року за винятком аліментів ставить 118 785,07 грн.; з період з вересня 2011 року по липень 2013 року за винятком аліментів ставить 226 259,27 грн.; за період з серпня 2013 року по жовтень 2015 року за винятком аліментів становить 138 706,26 грн. (Том 1 а.с. 131, 12, 133) Згідно свідоцтва про народження [PERSON], виданого Залізничним відділом РАГС м. Києва від 28.05.1976 року, актовий запис № 1166, матір'ю зазначено - [PERSON], яка відповідно до Довідок УПФУ у Дніпровському районі м. Києва знаходиться на обліку в Управлінні та отримує пенсію за віком. (Том 1 а.с. 134, 135-142) Згідно Характеристики [PERSON], учня 8-А класу СЗШ № 11 Дніпровського району м. Києва, сім'я [PERSON] складається із 3-х чоловік: матері, сина, бабусі і проживає за адресою: [ADDRESS]. Батько [PERSON] із сім'єю не проживає. Утриманням та вихованням дитини займається матір, [PERSON]. За час навчання на всі заходи, що проводились в школі, приходили мама та бабуся. Жодного разу до школи батько не приходив. (Том 1 а.с. 107) 10.08.2013 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб, від якого мають малолітню доньку, [PERSON], [INFO], що підтверджено свідоцтвом про шлюб, виданим Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції від 10.08.2013 року, актовий запис № 368, та свідоцтвом про народження, виданим Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції від 07.02.2014 року, актовий запис № 102 (Том 1 а.с. 68, 69) Згідно Договору купівлі-продажу автомобіля із використанням банківського кредиту № 814741-Y02643 від 16.01.2014 року, укладеного із ПАТ «Галичина-Авто», [PERSON] придбано автомобіль «ЗАЗ VIDA F69Y021», рік випуску - 2013, умовами якого встановлено щомісячний платіж погашення кредитної заборгованості - 1 720,58 грн. (Том 1 а.с. 61-67) На підставі постанови державного виконавця ВДВС Києво-Святошинського районного управління юстиції в Київській області від 18.06.2015 року про закінчення виконавчого провадження державним виконавцем Залізничного відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції 29.07.2015 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання рішення Дніпровського районного суду м. Києва на підставі виконавчого листа № 2-1951/1 від 08.08.2008 року про стягнення з [PERSON], [INFO], уродженця м. Боярка, Київської області, мешканця [ADDRESS], працюючого ревізором ТОВ «МТІ», на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 13.06.2008 року і до досягнення дитиною повноліття. (Том 1 а.с. 188-190) За даними Довідки про нарахований дохід та податок, виданої ДП «Міжнародний аеропорт «Львів» ім. Данила Галицького, від 04.08.2015 року № 294, за період з липня 2014 року по червень 2015 року начальником відділу Підприємства [PERSON] отримано заробітну плату у розмірі 67 269,04 грн., з вирахуванням встановлених законом податків. (Том 1 а.с. 186) 30.09.2015 року державним виконавцем Залізничного відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції винесено постанову, якою постановлено з усіх видів заробітку (доходу), що належить до виплати боржнику [PERSON], після відрахування податків, проводити стягнення в розмірі 1/3 частини доходу (заробітку) щомісячно, до погашення суми боргу та досягнення дитиною повноліття; заборгованість по виконавчому документу станом на 01.07.215 року становить 67 575,80 грн., за липень, серпень, вересень 2015 року у зв'язку із відсутністю інформації про розмір заробітної плати, - заборгованість не встановлена, стягнення аліментів потрібно проводити в розмірі 50% щомісячно до погашення заборгованості. (Том 1 а.с. 183, 184) 01.10.2015 року копію постанови державного виконавця від 30.09.2015 року надіслано за місцем працевлаштування боржника [PERSON] до ДП «Міжнародний аеропорт «Львів» ім. Данила Галицького, - для виконання. (Том 1 а.с. 182) Згідно Листа Українського державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта» від 23.12.2015 року № 841-т-3440, [PERSON] на ім'я [PERSON] за період з квітня 2013 року по квітень 2015 року здійснено пересилання поштових переказів на загальну суму 5 100,00 грн. (Том 1 а.с. 199) За даними Звіту про здійснені відрахування та виплати, складеного ДП «Міжнародний аеропорт «Львів» ім. Данила Галицького на виконання постанови державного виконавця від 30.09.2015 року за виконавчим листом № 2-1951/1 від 08.08.2008 року, за період з жовтня 2015 року по січень 2016 року, проведені відрахування у розмірі 50% від заробітної плати [PERSON] на загальну суму 12 488,15 грн. (Том 2 а.с. 33) Згідно розрахунку боргу по сплаті аліментів проведеного державним виконавцем Залізничного ВДВС Львівського міського управління юстиції, заборгованість [PERSON] по сплаті аліментів станом на 01.02.2016 року становить - 70 480,33 грн., з урахуванням заборгованості, нарахованої державним виконавцем ВДВС Києво-Святошинського РУЮ в Київській області станом на 12.06.2014 року у розмірі 45 152,79 грн. (Том 2 а.с. 23-24) Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним зі способів виконання обов'язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. Відповідно до частини 9 ст. 7 Сімейного кодексу України сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Відповідно до частини 1, 2 статті 196 Сімейного кодексу України, при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. За змістом статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Виходячи з аналізу норм глави 49 Цивільного кодексу України неустойка (пеня) - це вид забезпечення виконання зобов'язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов'язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Отже, з урахуванням правої природи пені як дієвого стимулу належного виконання обов'язку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом статті 196 Сімейного кодексу України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, у якому не проводилось стягнення аліментів. При цьому сума заборгованості зі сплати аліментів за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались. Правило про стягнення неустойки (пені) в розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. З огляду на те, що аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов'язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різнитись. Тобто неустойка (пеня) за один місяць обчислюється так: заборгованість зі сплати аліментів за місяць помножена на 1 % пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен з прострочених платежів (за кожен місяць). (Постанова Верховного Суду України від 03.02.2016 року у Справі № 6-1477цс15) Згідно роз'яснень п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судом окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року № 3, передбачена ст. 196 Сімейного кодексу України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Суд може зменшити розмір неустойки з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Таким чином, під час розгляду справи суд повинен установити обставини, з якими закон пов'язує звільнення від відповідальності платника аліментів за їх прострочення або зменшення розміру неустойки. Проте зменшити розмір неустойки можна після обрахування її суми за правилами ст. 196 Сімейного кодексу України, а не зменшити розмір передбаченого законом відсотка. (Постанова Верховного Суду України від 08.06.2011 року) Як убачається з матеріалів справи, предмет спору становлять вимоги позивача за зустрічним позовом [PERSON] щодо стягнення з відповідача [PERSON] неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів на утримання дитини [PERSON], за кожний день прострочення станом на 25.03.2016 року від суми заборгованості зі сплати аліментів за період з червня 2009 року по січень 2016 року у розмірі 531 906,43 грн., з підстав ухилення відповідача від сплати аліментів на користь позивача на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], присуджених за рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 16.07.2008 року у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 13.06.2008 року і до досягнення дитиною повноліття, а також позивач просить стягнути з відповідача на її користь витрати на правову допомогу у розмірі 12 500,00 грн. Відповідно до вимог ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як визначено в статті 57 Цивільного процесуального кодексу України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи. (ч.1 ст.64 Цивільного процесуального кодексу України) Відповідно до частини першої статті 11 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Вирішуючи позов про стягнення пені за прострочення сплати аліментів, суд на підставі статті 196 Сімейного кодексу України, відповідно до вимог статті 214 Цивільного процесуального кодексу України повинен встановити факт заборгованості за аліментами, наявність чи відсутність вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, в її виникненні та залежно від цього вирішити питання про наявність чи відсутність в одержувача аліментів права на стягнення неустойки. При цьому суд має враховувати, що право одержувача аліментів на стягнення неустойки, передбачене статтею 196 Сімейного кодексу України, не пов'язується з дотриманням державним виконавцем норм Закону України «Про виконавче провадження» щодо повідомлення боржника про наявність заборгованості. Так, аналізуючи наявні в матеріалах справи докази,

Outcome: partial