Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-13 00:00:00

Позивач [PERSON] свої вимоги мотивує тим, що 04 жовтня 2012 року о 10 год. 20 хв. на 32 км. автодороги Чернігів - Сеньківка автомобіль «Фольсваген Гольф» д.н.з. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON], зіткнувся з автомобілем «Івеко Магірус» д.н.з. [NUMBER] з напівпричепом «Шварцмюллер» д.н.з. [NUMBER], які належать на праві власності [PERSON], та яким на час зіткнення керував водій [PERSON]. Внаслідок ДТП було пошкоджено автомобіль Івеко Магірус, матеріальна шкода становить 125374грн. Вважає, що вина обох водіїв має бути розподілена: 60% вини водія [PERSON] та 40% вини водія [PERSON] Тому загальна матеріальна шкода складає 51789,46 грн. На час ДТП відповідальність [PERSON] була застрахована відповідно з договором з ВАТ НАСК «Оранта» (а.с.66). [PERSON] просив стягнути з страхової компанії 50000 грн. матеріальної шкоди, а з [PERSON] 12 177,43 грн. матеріальної шкоди, та стягнути з відповідачів судові витрати. Відповідно рішення Городнянського райсуду Чернігівської області від 2 жовтня 2013 року у вчиненні ДТП наявна вина водіїв обох транспортних засобів, ступінь цієї вини суд визначив в рівних частках: як 50% вини водія [PERSON], так і 50% вини водія [PERSON] В судове засідання сторони та їх представники не з'явились, ВАТ НАСК «Оранта» надала заяву про розгляд справи в їх відсутності та надали лист, яким фактично позов визнали (а.с.72). [PERSON] належним чином був повідомлений про день і час судового засідання. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Встановлено, що 04 жовтня 2012 року о 10 год. 20 хв. на 32 км. автодороги Чернігів - Сеньківка автомобіль «Фольсваген Гольф» д.н.з [NUMBER] під керуванням водія [PERSON], зіткнувся з автомобілем «Івеко Магірус» д.н.з. [NUMBER] з напівпричепом «Шварцмюллер» д.н.з. [NUMBER], які належать на праві власності [PERSON], та яким на час зіткнення керував водій [PERSON], внаслідок чого автомобілі зазнали механічних пошкоджень. Ці обставини не заперечуються сторонами у справі. Транспортний засіб «Івеко Магірус» д.н.з [NUMBER] з напівпричепом «Шварцмюллер» д.н.з. [NUMBER] належить на праві власності [PERSON], а автомобілем «Фольксваген Гольф» д.н.з. [NUMBER] володіє [PERSON] на підставі довіреності. Зазначені факти підтверджуються матеріалами даної справи і не заперечуються сторонами. Згідно з постановою апеляційного суду Чернігівської області від 16.01.2013 року провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON] за ст. 124 КУпАП закрито у зв'язку із закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП. Згідно постанови апеляційного суду Закарпатської області від 25.01.2013 року [PERSON] визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а провадження у справі закрито у зв'язку із закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП. Крім того в постанові зазначено, що причинним зв'язком даної ДТП є недодержання водіями правил дорожнього руху. Порядок та умови відшкодування шкоди безпосередньо встановлено ЦК України, відповідно до якого умовами відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, є протиправність поведінки заподіювача шкоди; наявність цієї шкоди у потерпілого і причинного зв'язку між ними. Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного пава, має право на їх відшкодування. До збитків, зокрема, відносяться витрати, яких особа зазнала у зв'язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі. Статтею 1194 ЦК України визначено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Згідно з ст. 6 «Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час ДТП за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно - правова відповідальність застрахованої за договором особи, визнається страховим випадком. Відповідно до ст. 9 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик відповідає в межах обов'язкового ліміту відповідальності, який становить 500000 грн. на одного потерпілого за шкоду, завдану майну потерпілих. Відповідно до вимог ст. 84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. На думку суду, у вчиненні ДТП наявна вина водіїв обох транспортних засобів, ступінь цієї вини суд визначає в рівних частках: як 50% вини водія [PERSON], так і 50% вини водія [PERSON] При цьому суд виходить з того, що водіями, учасниками ДТП, не були дотримані п.п. 13.1, 13.3 Правил дорожнього руху, водій під час зустрічного роз'їзду, залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, стану транспортного засобу, повинен дотримуватись безпечної дистанції та інтервалу. Відповідно п.6 Постанови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди (пункт 2.2 Правил дорожнього руху України). Встановлено, що [PERSON] на законних підставах керував автомобілем, який належить [PERSON] і не надав будь-яких доказів, що він знаходився з [PERSON] в трудових відносинах. Тому позов в частині стягнення з [PERSON] матеріальної шкоди підлягає задоволенню.

Outcome: approved