Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-04 00:00:00

Позивач Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» (далі - АТ КБ «Приватбанк») звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Свій позов обґрунтовує тим, що [PERSON] звернулася до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву від 27 квітня 2010 року. Відповідач при підписанні анкети-заяви підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами складає між нею та банком договір про надання банківських послуг. АТ КБ «Приватбанк» свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі та надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Оскільки відповідач не виконала умови договору належним чином, у неї станом на 24 червня 2020 року виникла заборгованість перед АТ КБ «Приватбанк» в розмірі 28 576,95 грн., з яких: 23 155,39 грн. - заборгованість за тілом кредиту та 5 421,56 грн. - заборгованість за простроченими відсотками. Враховуючи наведене, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 28 576,95 грн. та судові витрати у розмірі 2 102,00 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився. У справі є клопотання від представника позивача Гребенюка О.С. про розгляд справи у відсутності представника позивача та про повне підтримання заявлених позовних вимог. Щодо заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася. До суду 15 жовтня 2020 року надійшла заява від імені [PERSON] про визнання позовних вимог та розгляд справи у її відсутність. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, дійшов таких висновків. Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України (далі - ЦК) за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. У анкеті-заяві від 27 квітня 2010 року зазначено, що відповідач згоден з тим, що ця заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між ним та банком договір банківського обслуговування, вона ознайомилася з ними та зобов`язалася їх виконувати. Із довідки про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», яка була 27 квітня 2010 року підписана [PERSON] , вбачається, що відповідача було ознайомлено із умовами надання кредиту. Довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на [PERSON] стверджено, що відповідач отримала від АТ КБ «Приватбанк» кредит у розмірі 2 000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, який у подальшому було збільшено до 6 800,00 грн. Відповідно до ст. 526 ЦК зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. Судом встановлено, що на момент звернення позивача в суд та розгляду справи по суті, відповідач, в порушення вимог ст. 1054 ЦК, грошові кошти за кредитним договором не повернула. Із наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що заборгованість [PERSON] за кредитним договором від 27 квітня 2010 року станом на 24 червня 2020 року перед АТ КБ «Приватбанк» становить 28 576,95 грн., з яких: 23 155,39 грн. - заборгованість за тілом кредиту та 5 421,56 грн. - заборгованість за простроченими відсотками. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що відповідачем були порушені умови кредитного договору за заявою від 24 квітня 2010 року, а тому, з урахуванням визнання позовних вимог відповідачем, з [PERSON] слід стягнути на користь позивача 23 155,39 грн. заборгованості за тілом кредиту та 5 421,56 грн. заборгованості за простроченими відсотками. Оскільки в даній справі має місце визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, тому згідно з ч. 1 ст. 142 ЦПК позивачу необхідно повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить суму 1 051 грн. Із відповідача мають бути стягнуті документально підтверджені судові витрати позивача на сплату судового збору в частині, за винятком повернутої із державного бюджету суми судового збору, в розмірі 1 051 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved