Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-27 00:00:00

Позивач [PERSON] у листопаді 2017 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. В обґрунтування позовних вимог позивач [PERSON] посилалася на те, що перебуває у шлюбі з відповідачем з 05 жовтня 2011 року. Під час перебування у шлюбі у неї з відповідачем народився спільний син [PERSON], [INFO]. На момент подання заяви сторони проживають окремо. Малолітній син проживає разом із нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач у добровільному порядку допомогу на утримання сина не надає та жодним іншим чином дитину не утримує, незважаючи на те, що має постійний дохід за місцем офіційного працевлаштування. У звязку з чим, просила стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання спільного сина [PERSON] у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку, щомісяця, починаючи стягнення з дня предявлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Позивач [PERSON] у судовому засідання позов підтримала та просила його задовольнити. Відповідач у судовому засіданні не заперечував проти задоволення позову, зазначивши, що у нього на утриманні перебувають ще дві дитини. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи,\~ вважає, що позовні вимоги\~ підлягають задоволенню з наступних підстав. Із матеріалів справи вбачається, що між позивачем та відповідачем [PERSON] відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області 05 жовтня 2011 року зареєстровано шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 719, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії І-КИ № 209438. У шлюбі у сторін народилася спільна дитина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-КИ № 3259197, виданим [PERSON] відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, у якому батьками зазначено позивача та відповідача. Статтею 180 СК України встановлено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ратифікованої\~Постановою Верховної ради України № 789-XII від 27.02.1991\~Конвенції про права дитини від 20.11.1989, держава докладає всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування (стаття 18 Конвенції). Згідно з частинами 1, 2 Конвенції про права дитини, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Таким чином, з огляду на те, що спільна дитина [PERSON], [INFO], проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні, суд приходить до висновку про необхідність стягнення аліментів із [PERSON] на користь [PERSON]. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Статтею 182 Сімейного кодексу України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, а також інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених\~статтею 184\~цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Вирішуючи питання про розмір аліментів, які підлягають стягненню, суд враховує обставини, викладені в позові та передбачені ст. 182 СК України, той факт, що стан здоровя відповідача задовільний, він працює та отримує офіційний заробіток, та вважає, що стягнення аліментів з відповідача на утримання дитини в розмірі 1/6 з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менш ніж 50 % прожиткового мінімуму сприяє забезпеченню одержання коштів дитиною, необхідних для її нормальної життєдіяльності та гармонійного розвитку. Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Враховуючи, що позивач [PERSON] звернулася до суду з позовними вимогами щодо стягнення аліментів 15 листопада 2017 року, суд присуджує стягнення аліментів з 15 листопада 2017 року.\~ Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі 640 грн. 00 коп. Відповідно до ст. 367 ЦПК України рішення суду підлягає обовязковому негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць. Враховуючи викладене,

Outcome: approved