Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-07 00:00:00

Позивач [PERSON] (транспортне) страхове бюро України звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення суми виплаченого відшкодування, зазначивши, що 06.11.2009 року на вул. Дніпропетровське шосе у м. Запоріжжя з сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] та «ВАЗ 2104», н/з [NUMBER], що належить [PERSON], під керуванням водія [PERSON]. В результаті зазначеної ДТП був пошкоджений автомобіль [NUMBER], що належить [PERSON]. 11.11.2009 року відбувся огляд пошкодженого в результаті ДТП автомобіля [NUMBER], судовим експертом [PERSON] Розмір завданих збитків [PERSON], внаслідок ДТП, відповідно до Звіту № 211 від 16.11.2009 року, склав 16508,02 грн. У відповідності до Закону України «Про обов’язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» п. 41.1 МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння: а) транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Суму заподіяних збитків, без урахування ПДВ, в розмірі 13756,68 грн., [PERSON] (транспортне) страхове бюро України на підставі пункту «а» пункту 41.1 статті 4.1 Закону України «Про обов’язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», сплатило [PERSON] (платіжне доручення № 335 від 01.02.2010 року). Крім того, за рахунок МТСБУ здійснено оплату послуг аварійного комісара, залученого для визначення причин настання страхового випадку та збору документів, в розмірі 720,00 грн. За постановою Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 18.11.2009 року винним у скоєнні ДТП визнано водія автомобіля [NUMBER], [PERSON]. Відповідно до підпункту 38.2.1 пункту 38.2. статті 38 Закону України «Про обов’язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регрес ний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті цього Закону. Згідно з ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлено законом. Статтями 1187, 1188 ЦК України, пунктом 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27.03.1992 року (зі змінами) «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» передбачено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одному з володільців підвищеної небезпеки з вини іншого – відшкодовується винним. Таким чином позивач МТСБУ зазначає, що в межах сплаченої суми в розмірі: 13756,68 грн. – виплачене відшкодування; 720,00 грн. – вартість послуг аварійного комісара, отже до [PERSON] перейшло право вимоги в розмірі 14476,75 грн. Згідно з умовами Контракту про надання правової допомоги № 79 від 08.11.2012 року, [PERSON] (транспортне) страхове бюро України доручило, а ФОП [PERSON] за винагороду прийняв на себе зобов’язання з надання правової допомоги. У відповідності з Додатковою угодою № 3 від 12.12.2012 року до Контракту про надання правової допомоги № 79 від 08.11.2012 року, [PERSON] (транспортним) страховим бюро України для надання правової допомоги була передана справа № 321-08-9540 нз (боржник [PERSON]О.). Вартість правової допомоги по зазначеній справі склала 2000,00 грн. [PERSON] (транспортним) страховим бюро України шляхом передоплати було сплачено 50% вартості правової допомоги, у розмірі 1000,00 грн. (платіжне доручення № 5256 від 25.12.2012 року). Інші 50% підлягають оплаті [PERSON] (транспортним) страховим бюро України після повного виконання зобов’язань за контрактом про надання правової допомоги № 79 від 08.11.2012 року та підписання акту про виконані роботи. У відповідності з п. 2 ч. 3 ст. 79 ЦПК України витрати на правову допомогу відносяться до витрат пов’язаних з розглядом судової справи. Згідно ст. 84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. На підставі вищевикладеного позивач просить суд стягнути з відповідача [PERSON] суму в розмірі 14476,75 грн., суму судового збору в розмірі 229,40 грн., та витрати на правову допомогу в розмірі 2000,00 грн. В судове засідання представник позивача не з’явився, однак надав суду заяву, в якій позов підтримав повністю, наполягав на його задоволенні та розгляді справи за його відсутністю, проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечує. Відповідач та його представник в судове засідання не з’явився, пояснень суду не надав, про день та час розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином. Попередньо відповідачем надано до суду заяву про застосування строків позовної давності, на підставі того, що цивільним законодавством України встановлено, що захист цивільного права або інтересу учасниками цивільних правовідносин може здійснюватись у межах строку позовної давності встановленого чинним законодавством України (ст. 256 ЦК України). Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлена тривалістю у три роки. Як зазначено в ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалась або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. З позовної заяви та доданих до неї документів вбачається, що платіжним дорученням № 335 від 01.02.2010 року позивачем була сплачена сума [PERSON] З цього часу відповідач вважає, що й починається строк позовної давності, яка закінчується – 01.02.2013 року. Відповідач також вважає, що ніяких поважних причин, які б перешкоджали позивачу своєчасно на протязі трьох років звертатись до суду не було, заява про поновлення строку позовної давності позивачами не надавалась. Отже відповідач [PERSON] вважає, що на підставі ч. 3 ст. 267 ЦК України. згідно якої позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення рішення та ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Отже, відповідач просить суд застосувати до позовних вимог Моторного (транспортного) страхового бюро України до нього строки позовної давності. Тому суд вважає за необхідне розглядати справу на підставі наявних у ній доказів, відповідно з частиною 4 ст. 169 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв’язку з чим, на підставі ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 06.11.2009 року на вул. Дніпропетровське шосе у м. Запоріжжя з сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] та «ВАЗ 2104», н/з [NUMBER], що належить [PERSON], під керуванням водія [PERSON]. В результаті зазначеної ДТП був пошкоджений автомобіль [NUMBER], що належить [PERSON]. 11.11.2009 року відбувся огляд пошкодженого в результаті ДТП автомобіля [NUMBER], судовим експертом [PERSON] Розмір завданих збитків [PERSON], внаслідок ДТП, відповідно до Звіту № 211 від 16.11.2009 року, склав 16508,02 грн. У відповідності до Закону України «Про обов’язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» п. 41.1 МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння: а) транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Суму заподіяних збитків, без урахування ПДВ, в розмірі 13756,68 грн., [PERSON] (транспортне) страхове бюро України на підставі пункту «а» пункту 41.1 статті 4.1 Закону України «Про обов’язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», сплатило [PERSON], що підтверджується Наказом № 218 від 01.02.2009 року та платіжним дорученням № 335 від 01.02.2010 року. Крім того, за рахунок МТСБУ здійснено оплату послуг аварійного комісара, залученого для визначення причин настання страхового випадку та збору документів, в розмірі 720,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 94 від 18.01.2010 року. За постановою Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 18.11.2009 року винним у скоєнні ДТП визнано водія автомобіля [NUMBER], [PERSON]. Відповідно до підпункту 38.2.1 пункту 38.2. статті 38 Закону України «Про обов’язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регрес ний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті цього Закону. Згідно з ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлено законом. Статтями 1187, 1188 ЦК України, пунктом 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27.03.1992 року (зі змінами) «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» передбачено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одному з володільців підвищеної небезпеки з вини іншого – відшкодовується винним. Таким чином в межах сплаченої суми позивачем МТСБУ в розмірі: 13756,68 грн. – виплачене відшкодування; 720,00 грн. – вартість послуг аварійного комісара, до [PERSON] перейшло право вимоги в розмірі 14476,75 грн. Згідно з умовами Контракту про надання правової допомоги № 79 від 08.11.2012 року, [PERSON] (транспортне) страхове бюро України доручило, а ФОП [PERSON] за винагороду прийняв на себе зобов’язання з надання правової допомоги. У відповідності з Додатковою угодою № 3 від 12.12.2012 року до Контракту про надання правової допомоги № 79 від 08.11.2012 року, [PERSON] (транспортним) страховим бюро України для надання правової допомоги була передана справа № 321-08-9540 нз (боржник [PERSON]О.). Вартість правової допомоги по зазначеній справі склала 2000,00 грн. [PERSON] (транспортним) страховим бюро України шляхом передоплати було сплачено 50% вартості правової допомоги, у розмірі 1000,00 грн. (платіжне доручення № 5256 від 25.12.2012 року). Інші 50% підлягають оплаті [PERSON] (транспортним) страховим бюро України після повного виконання зобов’язань за контрактом про надання правової допомоги № 79 від 08.11.2012 року та підписання акту про виконані роботи. У відповідності з п. 2 ч. 3 ст. 79 ЦПК України витрати на правову допомогу відносяться до витрат пов’язаних з розглядом судової справи. Згідно ст. 84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. На запит суду про надання копії позовної заяви Хортицький районний суд м. Запоріжжя надав копію позовної заяви Моторного (транспортного) страхового бюро України до [PERSON], яку надано до Хортицького районного суду м. Запоріжжя 06.02.2013 року. Представником позивача надано опис про направлення поштового відправлення – позовної заяви до [PERSON] на адресу Хортицького районного суду м. Запоріжжя на якому мається штамп Укрпошти Днпропетровськ-44 від 01.02.2013 року та фіксальний чек № 6110 від 01.02.2013 року про оплату цінного листа. Отже представником позивача підтверджено факт звернення до суду з позовом до [PERSON] в межах строку позовної давності. Розглянувши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі з постановленням заочного рішення. На підставі викладеного,

Outcome: approved