Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-18 00:00:00

Позивач [PERSON] спілка «Галицьке [PERSON] Товариство» звернувся в суд з позовом до [PERSON] про звернення стягнення на предмет застави та просив в рахунок задоволення вимог позивача на суму 57748,60 грн. за невиконання умов кредитного договору звернути стягнення на належне [PERSON] майно, а саме: кавові апарати МК1 в кількості 2 шт., та кавові апарати Reavendors Luce Н7 в кількості 2 шт., шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження», а також стягнути судові витрати. В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що сторони 18.02.2014 року уклали кредитний договір №10/14, згідно умов якого позивач надав відповідачу у тимчасове користування на умовах забезпеченості, строковості, платності та цільового існування грошові кошти в сумі 75000,00грн., терміном до 18.02.2017р., із сплатою 39 % річних. Грошові кошти надавались на поточні потреби. Відповідач (позичальник) повинен був здійснювати погашення заборгованості за кредитним договором за кожний поточний кредитний місяць рівними платежами згідно з графіком погашення заборгованості за кредитом (Додаток № 1), який є невідємною частиною даного Договору, в касу спілки або на рахунок вказаний в кредитному договорі не пізніше 25-го числа щомісячно. В якості забезпечення виконання зобовязань щодо повернення кредиту, сплати процентів, а також сплати можливої неустойки (пені, штрафу) між сторонами укладено два договори застави, предметом яких були кавові апарати МК1 в кількості 2 шт. та кавові апарати Reavendors Luce Н7 в кількості 2 шт. Відповідач ухиляється від виконання умов договору та станом на 07.06.2017 року заборгованість становить 57748,60 грн., з яких прострочена заборгованість по кредиту 14873,59 грн., прострочена заборгованість по процентах 28622,33 грн., пеня 3565,00 грн., 3% річних за період з 10.07.2015 року по 09.06.2017 року 2555,75 грн., втрати від інфляції за період з 10.07.2015 року по 09.06.2017 року 8131,93 грн. У звязку з невиконанням відповідачем вимог за кредитним договором просять звернути стягнення на належне відповідачу майно, яке є предметом застави. Ухвалою від 18.07.2017 року відкрито провадження у справі. У судовому засіданні представники позивача позовні вимоги підтримали, просили такі задовольнити, уточнивши, що вимоги товариства складають 57083,47 грн. для задоволення яких вони просять звернути стягнення на предмет застави. Представник відповідача проти позову заперечила та пояснила, що між сторонами було укладено кредитний договір №10/14 від 18.02.2014 року, відповідно до якого КС «Галицьке [PERSON] Товариство» надала [PERSON] грошові кошти в сумі 75000,00 грн., терміном користування до 18.02.2017р., із сплатою 39% річних. В якості забезпечення виконання зобов'язань щодо повернення кредиту 18.02.2014 року між КС «Галицьке [PERSON] Товариство» та [PERSON] було укладено договір поруки №10/14/П, за умовами якого поручитель поручається перед кредитором за своєчасне та повне виконання Боржником ([PERSON]О.) зобовязань за кредитним договором. Також між позивачем та [PERSON] укладено договір застави №10/14/3 від 18.02.2014 року, предметом якого є кавові апарати МК1 в кількості 2 шт. заставною вартістю 20000,00 грн., та договір застави №10/14/2/3 від 20.03.2014 року предметом якого є кавові апарати Reavendors Luce Н7 в кількості 2 шт. заставною вартістю 25300.00 грн. В якості забезпечення виконання зобов'язань щодо повернення кредиту 18.02.2014 року між позивачем та [PERSON] 1.М. укладено договір застави автомобіля Volkswagen Golf 3, заставною вартістю 40000.00 грн. У звязку з невиконанням відповідачем умов договору, позивач звертався до суду та рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 17.11.2015р. по справі № 450/1826/15-ц позов задоволено частково: в рахунок задоволення вимог кредитної спілки «Галицьке [PERSON] Товариство» на суму 56273,28 грн. за невиконання умов кредитного договору №10/14 від 18.02.2014 року укладеного між кредитною спілкою «Галицьке [PERSON] Товариство» та [PERSON], звернуто стягнення за договором застави від 18.02.2015 року, укладеним між кредитною спілкою «Галицьке [PERSON] Товариство» та [PERSON], на майно, належне [PERSON], а саме на автомобіль Volkswagen Golf З 1.8, 1995 року випуску, шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження передбаченої ЗУ «Про виконавче провадження» та стягнуто з відповідачів судовий збір. В решті позовних вимог до [PERSON] та [PERSON] було відмовлено. Зазначене рішення набрало законної сили та не оскаржувалося. На підставі виконавчого листа №450/1826/15-ц від 11.01.2016р. на виконання зазначеного рішення Франківським ВДВС м.Львів відповідно до норм Закону України «Про виконавче провадження» було реалізовано автомобіль Volkswagen Golf 3 та стягнуто на користь позивача 41399,69 грн. та судовий збір в розмірі 187.58 грн. Після фактичного виконання рішення суду - реалізації предмета застави, різниця між заборгованістю за кредитом, в рахунок задоволення якої проводилась реалізація майна, та отриманими коштами склала 14873,59 грн. Крім того, у розрахунку вказана процентна ставка 44% річних, а згідно договору 39%. Вважає, що позивач безпідставно нарахував відсотки за весь час виконання рішення суду та витрати від інфляції за період з серпня 2015 року по травень 2017 року, 3% річних за липень 2015 року та листопад 2016 року. Добровільна сплата відповідачами коштів, відповідно до вимоги, та реалізація предмета застави при виконання рішення суду є фактично подвійне стягнення заборгованості. Просила у задоволенні позову відмовити. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та докази у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Як вбачається з матеріалів справи, 18.02.2014 року між [PERSON] спілкою «Галицьке кредитне товариство» (кредитодавцем) та [PERSON] (позичальником) укладено кредитний договір №10/14, за яким кредитодавець зобовязувався надати позичальникові грошові кошти в розмірі 75000 грн. на умовах строковості, зворотності, цільового характеру використання, платності та забезпеченості, а позичальник зобовязувався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом у розмірі 39% річних. Додатковою угодою до кредитного договору №10/14 від 18.02.2014 року від 12.03.2015 року внесено зміни в частині процентної ставки по кредиту та встановлена процентна ставка за користування кредитом з 01.04.2015 року у розмірі 44% річних, а тому посилання представника відповідача на невірне зазначення процентної ставки у наданому позивачем розрахунку не може братися до уваги судом. 18 лютого 2014 року між [PERSON] спілкою «Галицьке кредитне товариство» (заставодержатель) та [PERSON] (заставодавець) укладено договір застави №10/14/З, за яким заставодавець з метою забезпечення належного виконання власних зобовязань передає в заставу кавовий апарат МК1 в кількості 2 шт., заставною вартістю 20000 грн.. Застава за цим договором забезпечує вимоги КС «Галицьке кредитне товариство» за кредитним договором №10/14 від 18.02.2014 року, а також всіма договорами про внесення змін та/або доповнень до нього. 20.03.2014 року між [PERSON] спілкою «Галицьке кредитне товариство» (заставодержатель) та [PERSON] (заставодавець) укладено договір застави №10/14/2/З, за яким заставодавець з метою забезпечення належного виконання власних зобовязань передає в заставу кавовий апарат Reavendors Luce Н7 в кількості 2 шт., заставною вартістю 25300 грн.. Застава за цим договором забезпечує вимоги КС «Галицьке кредитне товариство» за кредитним договором №10/14 від 18.02.2014 року, а також всіма договорами про внесення змін та/або доповнень до нього. Сторони зазначили, що після виконання рішення Пустомитівського районного суду Львівської області про стягнення з [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №10/14 від 18.02.2014 року, різниця між заборгованістю за кредитом та отриманими коштами від реалізації майна, яка проводилась згідно рішення суду, становить 14873,59 грн. Відповідно до правової позиції Верховного Суду України у справі від 23.09.2015 р.\~у справі за № 6-1206цс15 виходячи із системного аналізу ст.ст. 525, 526, 599, 611 ЦК України, змісту кредитного договору слід дійти висновку про те, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносини сторін кредитного договору, не звільняє боржника та поручителя від відповідальності за невиконання грошового зобовязання й не позбавляє права на отримання штрафних санкцій, передбачених умовами договору та ЦК України. Відповідно до п.3.2. кредитного договору, укладеного між сторонами 18.02.2014 року, нарахування і сплата процентів проводиться на залишок заборгованості за кредитом. А тому посилання представника відповідача на безпідставність нарахування позивачем відсотків, витрат від інфляції, 3 % річних, не може братися до уваги судом. Статтею 589 ЦК України передбачено право заставодержателя звернути стягнення на предмет застави у разі невиконання зобовязання, що нею забезпечено. Ч. 2 ст. 589 ЦК України передбачено право заставодержателя задовольнити за рахунок предмета застави в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобовязання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у звязку із предявленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до положень ст. 590 ЦК України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобовязання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків. Приписами ст. 19 Закону України Про заставу встановлено, що за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання (а у випадках, передбачених законом чи договором, - неустойку), необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави. Відповідно до ч. ч. 1, 6 ст. 20 Закону України Про заставу заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобовязання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. Звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду або третейського суду, на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо інше не передбачено законом або договором застави. Судом встановлено, що заборгованість відповідача за кредитним договором №10/14 від 18.02.2014 року складає 57083,47 грн. згідно наданого позивачем розрахунку. Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Із змісту ч.ч. 1, 3\~ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. За положенням ч.1\~ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч.ч. 1, 6 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов [PERSON] спілки «Галицьке [PERSON] Товариство» до [PERSON] про звернення стягнення на предмет застави підлягає задоволенню та слід звернути стягнення на належне [PERSON] майно згідно договорів застави. Згідно вимог частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. А тому з відповідача в користь позивача слід стягнути суму сплаченого судового збору.

Outcome: approved