Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-05 00:00:00

Позивач, Акціонерне товариство Комерційний Банк «ПриватБанк», 28 січня 2020 року звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись, що 17 липня 2008 року між банком та відповідачем був укладений договір б/н, за умовами якого відповідач отримала кредит в сумі 8000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Своїм підписом у заяві відповідач підтвердила, що підписана нею заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua складає договір про надання банківських послуг. Внаслідок порушення відповідачем своїх зобов`язань станом на 01 грудня 2019 року утворилась заборгованість на загальну суму 24 932 грн. 32 коп., яка складається з заборгованості за простроченим тілом кредиту в сумі 2 738,80 грн., заборгованості за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 в сумі 464,73 грн., пені в сумі 20 303,44 грн. і штрафів: 250 грн. фіксована частина і процентна складова в сумі 1175,35 грн. Просили суд стягнути з [PERSON] заборгованість в розмірі 24 932, 32 грн. та судові витрати у розмірі 2102 грн. Ухвалою судді від 16 березня 2020 року справу призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відзив на позовну заяву до суду не надійшов. Суд, дослідивши надані матеріали справи і оцінюючи все в сукупності вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Частиною 6 статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 263 ЦПК України передбачено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Встановлено, що 28 січня 2008 року Публічне акціонерне товариство Комерційний Банк «ПриватБанк», правонаступником якого є Акціонерне товариство Комерційний Банк «ПриватБанк» і [PERSON] уклали кредитний договір б/н шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку, згідно умов якого позивач зобов`язувався надати відповідачу кредит в сумі 8000 грн. у вигляді встановленого кредитно ліміту на платіжну картку та персональний ідентифікаційний номер для авторизації, а відповідач зобов`язувалася повернути кредит в порядку і на умовах передбачених договором та погодилася з тим, щоця заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між нею та банком договір про надання банківських послуг. Крім цього, 17.07.2008 [PERSON] підписала довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», згідно якої базова відсоткова ставка за користування кредитом складає 2,5% щомісячно, розмір щомісячних платежів становить 7% від заборгованості, але не менше 50 грн. та не більше залишку заборгованості. Вказана довідка містить всі істотні умови договору, у тому числі щодо сплати пені та штрафів. На виконання умов договору, позивач надав відповідачу кошти в сумі 8000 грн., виконавши таким чином свої зобов`язання в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в порушення вимог ст. 526 ЦК України взяті на себе зобов`язання належним чином не виконує, кредит, проценти та інші обов`язкові платежі не сплачує, внаслідок чого станом на 01 грудня 2019 року утворилась заборгованість на загальну суму 24 932, 32 грн., яка складається з: заборгованості за простроченим тілом кредиту в сумі 2 738, 80 грн., заборгованості за відсотками нарахованими на прострочений кредит в сумі 464,73 грн., пені в сумі 20 303,44 грн. і штрафів: 250 грн. фіксована частина і процентна складова в сумі 1175, 35 грн., що підтверджується наданим позивачем розрахунком, який судом перевірений та визнаний правильним, узгоджується з умовами кредиту та не спростований відповідачем. Згідно ч.1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Визначення поняття зобов`язання міститься у частині першій статті 509 ЦК України, згідно з якою зобов`язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно з нормою статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Отже, позовні вимоги законні та обґрунтовані, підтверджені належними доказами і тому суд їх задовольняє. Так як позов задоволено, то в відповідності до ч. 2 ст. 141 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2102 грн.

Outcome: approved