Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-09 00:00:00

Позивача звернулась до суду із позовом, в якому просить збільшити розмір аліментів та стягнути з відповідача на утримання сина [PERSON], [INFO] аліменти у розмірі 1/4 частини заробітку від всіх видів заробітку, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Справа призначена до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, на підставі ч. 1 ст. 274 ЦПК України, із викликом сторін у судове засідання. Представник позивачки в судовому засіданні позовні вимоги уточнила, про що подала відповідну заяву. Просила змінити розмір аліментів, які щомісячно стягуються з відповідача на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO], а саме збільшити їх розмір та стягувати з відповідача починаючи з дня звернення до суду щомісячно до досягнення дитиною повноліття аліменти у розмірі 1/3 частини заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та зазначав, що не має можливості сплачувати аліменти у збільшеному розмірі, а тому просив відмовити суд у задоволенні позову. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову за наступних підстав. Так, судом встановлено, що 04 вересня 2015 року рішенням Каховського міськрайонного суду Херсонської області стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з 09 липня 2015 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с.5), про що видано виконавчий лист (а.с.6). [PERSON] виконує рішення суду та сплачує аліменти на утримання дитини. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Як встановлено матеріалами справи, з часу визначення розміру аліментів минуло майже три роки, у позивача виникли додаткові витрати на дитину, що повязано із відвідуванням дитиною дитячого садочку, витрати на дитину з 2015 року значно зросли. Відповідно до ст.182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач в судовому засіданні заперечуючи проти позову зазначав, що 1/3 частку від його заробітку він не може сплачувати на користь позивача, оскільки він сплачує аліменти на іншу дитину також у розмірі ? частка від його заробітку. З урахуванням викладеного та зазначених норм законодавства суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача в частині збільшення розміру аліментів, до розміру визначеному новою редакцією статті 182 Сімейного кодексу України. На підставі наведеного,

Outcome: partial