Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-07 00:00:00

Позивач [PERSON] (транспортне) страхове бюро України звернулося в суд з позовом до відповідача [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регресу та просить ухвалити рішення яким, стягнути на їх користь з [PERSON] матеріальну шкоду в розмірі 15\~350,50 грн., витрати послуги аварійних комісарів в розмірі 910,00 грн. та судові витрати в розмірі 1 378,00 грн. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 11 грудня 2013 року у м. Харкові по вул. Моїсеєвській мала місце дорожньо-транспортна пригода із участю автомобіля «ВАЗ», державний номер [NUMBER] (водій [PERSON] відповідач) та автомобіля «Daewoo», державний номер [NUMBER] (водій [PERSON], власник [PERSON]М.). В результаті ДТП завдані матеріальні збитки, оскільки були пошкоджені транспортні засоби. Вина відповідача у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди підтверджується постановою Київського районного суду м. Харкова від 27.12.2013 року, згідно якої його визнано винним у вчиненні зазначеної ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності. Позивач зазначив, що у потерпілого на момент ДТП був чинний поліс обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, а у відповідача такий поліс був відсутній. Отже на момент вчинення ДТП (11.12.2013 року) цивільно-правова відповідальність відповідача, як власника транспортного засобу не була застрахована. Одним із основних завдань МТСБУ є здійснення виплат із централізованих страхових резервних фондів компенсацій та відшкодувань на умовах, передбачених Законом України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам п. 1.7 ст. 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Оскільки винуватець ДТП (відповідач) не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, то після вищезазначеної події представник потерпілого в ДТП звернувся до позивача (МТСБУ) із заявою про відшкодування шкоди, заподіяної йому у вищезазначеній ДТП. Так як в даному випадку МТСБУ зобовязане згідно чинного законодавства здійснити регламентну виплату (страхове відшкодування) потерпілому в ДТП, то МТСБУ вищевказана заява була прийнята та здійснені дії по встановленню всіх обставин події, визначенню розміру збитку і виплаті відшкодування. Для підтвердження розміру завданої шкоди потерпілому, МТСБУ, через свого представника, замовив проведення авто товарознавчого дослідження. Так, в результаті цього, підготовлено звіт № 27/01/2014, згідно якого розмір матеріального збитку, що завданий власнику автомобіля «Daewoo», державний номер [NUMBER], становить 15\~350,50 гривень. Тому МТСБУ, на підставі зазначеного звіту та інших зібраних документів, враховуючи вимоги чинного законодавства, здійснив регламентну виплату (страхове відшкодування) потерпілому в розмірі 15\~350,50 гривень, що підтверджується Наказом № 402 та платіжним дорученням № 1/1-22512. Крім того, позивачем було сплачено 910,00 гривень за послуги аварійних комісарів, що підтверджується платіжним дорученням № 1/1-22730 та Актом виконаних робіт № 7989. Отже, всього позивач поніс витрати на суму: 15\~350,50 грн. (регламентна виплата) + 910,00 грн. (послуги аварійних комісарів) = 16\~260,50 грн. П. 38.2.1 ст. 38 ЗУ «Про ОЦВ» говорить, що МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія Транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у п. 13.1. ст. 13 цього Закону. Враховуючи вищенаведене, до позивача перейшло право вимоги, яке потерпілий ([PERSON]М.) має до особи, відповідальної за завдані збитки. Оскільки, винним у вчиненні ДТП, що мала місце 11.12.2013 року, є відповідач, то позивач набув права вимоги відшкодування збитків до нього. На теперішній час відповідач не вжив ніяких дій щодо відшкодування завданої ним шкоди в добровільному порядку. Представник позивача [PERSON], який діє на підставі довіреності №157 від 28.12.2015 року, в судове засідання не зявився, надав до суду заяву, згідно якої підтримав позовні вимоги у повному обсязі та просив розглядати справу без його участі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Розгляд справи призначався неодноразово, повістки, які надсилалися на адресу відповідача, у тому числі і повістка з викликом у зазначене судове засідання, поверталися до суду з відміткою поштового відділення за закінченням терміну зберігання . Зазначене свідчить про той факт, що відповідач відмовляється отримувати судову повістку, на повідомлення поштового відділення про необхідність явки для отримання заказаної кореспонденції не реагує. Відповідно до ч. 8 ст. 76 ЦПК України особа, яка відмовилася одержати судову повістку, вважається повідомленою. За таких обставин на підставі ч. 4 ст. 169 ЦПК України суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований та підлягає до задоволення. Відповідно до ст.1191 ЦК України та ст.38 п.2 ч.1 Закону України Про обовязкове страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Так, 11 грудня 2013 року у м. Харкові по вул. Моїсеєвській мала місце дорожньо-транспортна пригода із участю автомобіля «ВАЗ», державний номер [NUMBER] (водій [PERSON] відповідач) та автомобіля «Daewoo», державний номер [NUMBER] (водій [PERSON], власник [PERSON]М.). В результаті ДТП завдані матеріальні збитки, оскільки були пошкоджені транспортні засоби Судом встановлено, що вина [PERSON] у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди підтверджується постановою Київського районного суду м. Харкова від 27.12.2013 року (а.с.21). Розмір завданих збитків за пошкоджений транспортний засіб, відповідно до авто товарознавчого дослідження складає 15\~350,50 грн. (а.с.9-11). Оскільки винуватець ДТП (відповідач) не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, то після вищезазначеної події представник потерпілого в ДТП звернувся до позивача (МТСБУ) із заявою про відшкодування шкоди, заподіяної йому у вищезазначеній ДТП [PERSON] відшкодування за завдану матеріальну шкоду добровільно не сплатив. Тому МТСБУ, на підставі звіту № 27/01/2014 та інших зібраних документів, враховуючи вимоги чинного законодавства, здійснив регламентну виплату (страхове відшкодування) потерпілому в розмірі 15\~350,50 гривень, що підтверджується Наказом № 402 та платіжним дорученням № 1/1-22512 (а.с.22, 23). Крім того, позивачем було сплачено 910,00 гривень за послуги аварійних комісарів, що підтверджується платіжним дорученням № 1/1-22730 та Актом виконаних робіт № 7989 (а.с.23,24). Отже, всього позивач поніс витрати на суму: 15\~350,50 грн. (регламентна виплата) + 910,00 грн. (послуги аварійних комісарів) = 16\~260,50 грн. По сьогоднішній день відповідач не вжив ніяких дій щодо відшкодування завданої ним шкоди в добровільному порядку. Відповідно до ст.1191 ЦК України та ст.38 п.2 ч.1 Закону України Про обовязкове страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Щодо строку звернення до суду, то суд виходить з наступного, що відповідно до ст.261 ч.6 ЦК України - за регресними зобов'язаннями перебіг позовної давності починається від дня виконання основного зобов'язання. Відповідно до ст.255 ЦК України якщо строк встановлено для вчинення дії, вона може бути вчинена до закінчення останнього дня строку. У разі, якщо ця дія має бути вчинена в установі, то строк спливає тоді, коли у цій установі за встановленими правилами припиняються відповідні операції. Письмові заяви та повідомлення, здані до установи зв'язку до закінчення останнього дня строку, вважаються такими, що здані своєчасно. Так, оскільки страхове відшкодування було виплачено 29.01.2014 року, то відповідно строк позовної давності закінчується 29.01.2017 року, а МТСБУ звертаючись до суду 04.05.2016 року дотрималося строків позовної давності. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved