Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-22 00:00:00

Позивач [PERSON], інтереси якої представляє [PERSON] звернулася в суд із позовною заявою до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. В обгрунтування заявлених вимог посилається на те, що вона зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] 11.08.2014 року у Михальчанській сільській раді Сторожинецького району Чернівецької області, за актовим записом №21. Вказує, що в шлюбі, за період спільного проживання у шлюбі однією сім'єю з відповідачем, народився син - [PERSON], [INFO], який проживає на даний час разом із нею та перебуває на її матеріальному утриманні. Зазначає, що причиною розпаду сім'ї є різні погляди на сімейні відносини, внаслідок чого виникали сварки і конфлікти, що остаточно призвело до припинення подружніх відносин. На її думку, відповідач не приймає участі у веденні спільного сімейного господарства, не надає кошти на утримання сім'ї та відповідно на утримання дитини; а тому, вважає, що збереження сім'ї є неможливим та таким, що суперечить її інтересам. Просить, розірвати шлюб між нею і відповідачем та стягнути з відповідача на її користь на утримання малолітньої дитини аліменти в твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн., мотивуючи вимоги тим, що їй одній важко утримувати матеріально дитину. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, будучи належним чином повідомленою про дату та час розгляду справи, захист своїх інтересів в суді доручила представляти представнику [PERSON], який в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, в наданих суду поясненнях посилався на обставини аналогічно викладеним в позовній заяві та просив заявлені вимоги про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином, про поважні причини неявки суд не повідомив, захист своїх інтересів в суді доручив представляти адвокату [PERSON], яка в судовому засіданні позовні вимоги визнала частково, не заперечуючи проти розірвання шлюбу між її довірителем і позивачем, однак, вважала, що з відповідача слід стягувати аліменти на утримання малолітньої дитини не менше ніж 30% прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, посилаючись на те, що її довіритель [PERSON] має не регулярний, мінливий дохід. Суд, заслухавши доводи представників сторін, вивчивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких грунтуються позовні вимоги, заперечення відповідача (в усній формі), об'єктивно дослідивши і оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті в їх сукупності у межах заявлених вимог, приходить до наступних висновків. Судом, належними і допустимими доказами, установлено такі факти і відповідні їм правовідносини; зокрема, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] зареєстрували шлюб 11.08.2014 року у Михальчанській сільській раді Сторожинецького району Чернівецької області, за актовим записом №21 (а.с.10). Сторони не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства, їх сім'я розпалась, як вбачається з доводів представника позивача, розпад сім'ї відбувся остаточно. Статтею 105 Сімейного Кодексу України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. У відповідності зі ст. 112 ч. 2 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи відсутність у сторін бажання зберегти сім'ю, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя не можливе і збереження сім'ї суперечить інтересам сторін, а тому шлюб зареєстрований 11.08.2014 року у Михальчанській сільській раді Сторожинецького району Чернівецької області, за актовим записом №21, між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] слід розірвати. Крім наведеного судом установлено, що в шлюбі за період спільного проживання сторін однією сім'єю народилася дитина - син [PERSON], [INFO] (а.с.13). Місцем реєстрації та проживання позивача [PERSON] та дитини [PERSON], [INFO] значиться - [ADDRESS] (а.с.15). У відповідності до довідки №8159 від 25.11.2015 року Управління соціального захисту населення Шевченківського району м. Чернівці, позивач [PERSON] перебуває на обліку та отримує щомісячну одноразову допомогу при народженні першої дитини (а.с.14). Згідно ст. 180 СК України, відповідач, як батько малолітньої дитини [PERSON], [INFO] зобов'язаний утримувати їх до досягнення дітьми повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним зі способів виконання обов'язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Статтею 184 СК України передбачено, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Аналізуючи наведене, в сукупності з дослідженими по справі доказами, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання дитини у твердій грошовій сумі грунтуються на законі і підлягають частковому задоволенню. При визначені розміру аліментів, який буде стягуватись на утримання дитини, суд з урахуванням положень ст. 182 СК України, враховує як матеріальне становище позивача, яка не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною так і матеріальне становище відповідача, який як достовірно встановлено в судовому засіданні та не заперечувалось сторонами, проживає окремо від родини, матеріальної допомоги в повній мірі на утримання дитини не надає, офіційно не працює, стягнень за виконавчими документами відносно нього не проводиться, інших утриманців окрім малолітньої дитини - сина [PERSON], [INFO] не має. Відповідно до ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і запереченні сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до Закону України «Про державний бюджет на 2016 рік» для дітей віком від 6 до 18 років встановлений прожитковий мінімум в розмірі: з 01 січня 2016 року - 1167,00 грн. Враховуючи вищевикладені обставини, суд вважає, що розмір аліментів який буде стягуватися з відповідача на користь позивача на утримання дитини, повинен бути встановлений в розмірі 650,00 грн., щомісячно, що суд вважає буде достатнім для забезпечення утримання дитини та спроможним до сплати відповідачем. Згідно ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. У відповідності до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ст. ст. 212, 213 ЦПК України, законним є рішення, яке суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно ї законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно ст. 367 ч. 1 п. 1 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Крім того, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір оскільки позивач від сплати судового збору звільнена (ст.81 ЦПК України); отже, з відповідача слід стягнути судовий збір в сумі 551,20 грн. в дохід держави.

Outcome: partial