Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-19 00:00:00

Позивач - Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», звернувся в суд з даним позовом, в обґрунтування якого вказав, що 29.03.2019 року відповідачем подано заяву з метою отримання банківських послуг. У подальшому - 24.12.2019 року, відповідач ознайомився з умовами обслуговування кредитних карток, підписав паспорт споживчого кредиту та отримав картку типу преміальна з визначеним лімітом до 200 000,00 грн. У зв`язку з порушенням стороною позичальника обумовленого сторонами строку погашення кредиту та сплати відсотків утворилась заборгованість в сумі 97 113,98 грн., з них: заборгованість за тілом кредиту - 79 713,08 грн., заборгованість за відсотками - 17 400,90 грн. Позивач посилається на відповідні обставини та просить стягнути вищевказаний розмір заборгованості, відшкодувати судові витрати. Ухвалою суду від 21.01.2021 року по справі відкрите спрощене позовне провадження без повідомлення сторін. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між сторонами діють цивільні правовідносини, основані на договорі отримання банківських послуг споживачем. Так, 29.03.2019 відповідачем [PERSON] подано анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, протягом періоду з 29.03.2019 року відповідачем отримано дві кредитні картки з терміном дії останньої до березня 2023 року зі встановленим кредитним лімітом. Станом на 15.11.2020 року загальний розмір заборгованості зі сплати використаних коштів (тіла кредиту) становить 79 713,08 грн. Вказані обставини підтверджуються анкетою-заявою позичальника (а.с.23), розрахунком заборгованості (а.с. 6-7), відомостями про видані картки зі встановленим лімітом та терміном дії (а.с.21-22). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити проценти. У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог вказаного Кодексу. Стаття 610 ЦК України передбачає, що порушенням зобов`язання є невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За положеннями ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Відповідач не виконав свої зобов`язання з повернення фактично отриманих грошових коштів, тому вимога позивача, пред`явлена в порядку ч.3 ст. 530 ЦК України про стягнення 79 713,08 грн. як фактично отриманого кредиту є обґрунтованою. Суд відмовляє у стягненні інших, зазначених позивачем як заборгованість, грошових сум. Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути складові його повної вартості, зокрема заборгованість за відсотками. У відповідності до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості, посилається на ту обставину, що позичальник ознайомився із правилами надання банківських послуг шляхом підписання паспорту споживчого кредиту. Суд звертає увагу, що долучений до позову «паспорт споживчого кредиту», не містить підпису будь-якої особи, окрім підпису кредитодавця. Отже, позивачем не надано доказів на підтвердження, що саме ці Витяг з Тарифів та Витяг з Умов розумів відповідач та, ознайомившись з ними, погодився, підписуючи заяву-анкету про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Положення правила ч.1 ст. 634 ЦК України, за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, до вказаних правовідносин застосуватись не можуть. Вказаний висновок також наведено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року по справі № 342/180/17. У відповідності до ст. 141 ч.1 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача пропорційно до задоволених вимог понесені позивачем судові витрати.

Outcome: partial