Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-21 00:00:00

Позивач [PERSON] у жовтні 2017 року звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 20 червня 2009 року він зареєстрував шлюб з [PERSON] у Дніпровському відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції, прізвище дружини після реєстрації шлюбу [PERSON]. Від шлюбу мають спільну дитину [PERSON], [INFO]. Вказав. що сімейне життя з відповідачем не склалося через зловживання останньою алкогольними напоями, постійні сварки та невиконання нею батьківських обовязків по відношенню до спільної дитини. Зазначив, що з вересня 2017 року він з відповідачем разом не проживає, спільного господарства не веде. Подальше життя з відповідачем та збереження шлюбу неможливе, у звязку з чим, просив шлюб розірвати. Позивач у судовому засідання позивач позов підтримав та просив його задовольнити, вказавши, що основною причиною розірвання шлюбу є зловживання відповідачем алкогольними напоями. Відповідач та представник відповідача у судовому засіданні не заперечували проти розірвання шлюбу, прізвище після розірвання шлюбу просили не змінювати, однак, заперечили причину розірвання шлюбу, зазначивши про постійний психологічний, фінансовий тиск на відповідача зі сторони позивача та його батьків, постійне емоційне напруження в сімї. Суд, заслухавши пояснення позивача, відповідача, представника відповідача, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування на їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу. З матеріалів справи судом встановлено, що 20 червня 2009 року Дніпровським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції, актовий запис № 273, було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], прізвище дружини після реєстрації шлюбу [PERSON]. У зазначеному шлюбі у сторін народився син [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-КИ № 496676, актовий запис № 1130 від 02.10.2014 року. Також, встановлено, що між сторонами були фактично припинені шлюбні стосунки та сторони не ведуть спільного господарства з вересня 2017 року, примирення між сторонами неможливе. Спір щодо місця проживання дитини буде вирішено окремо. Відповідно до ст. 120 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги інші обставини життя подружжя. Згідно матеріалів цивільної справи та пояснень сторін шлюбні відносини між ними фактично припинені, сторони не бажали поновлювати стосунки, будь-яких заходів до примирення не приймають, оскільки збереження шлюбу суперечить інтересам сім`ї, а тому надання сторонам строку для примирення суд вважає недоцільним. Причиною розпаду сімї є різні погляди сторін на сімейні цінності, відсутність взаєморозуміння, постійне емоційне напруження між сторонами. При постановленні рішення суд враховує те, що сімейно-шлюбні відносини припинені, сторони наполягали на розірванні шлюбу, зберігати шлюб не бажають, спір про майно відсутній, спір щодо визначення місця проживання дитини буде вирішений окремо, тому суд приходить до висновку, що сімя сторін розпалася остаточно та не може бути відновлена. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що має суттєве значення. Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 88 ЦПК України сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню з відповідача на його користь.

Outcome: approved