Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-02 00:00:00

позивач [PERSON] та її представник [PERSON] звернулися до суду з позовною заявою, в якій просить стягувати з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дочки: [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частки з всіх видів заробітку (доходу), але не менше тридцяти відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову до досягнення дітьми повноліття. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що у шлюбі з відповідачем 12.04.2009 народилася донька [PERSON]. Відповідач участі у вихованні дочки не бере. Позивач проживає разом з дочкою, а також на її утриманні ще є страша дочка [PERSON] 10.01.2003 та мати, що є івалідом першої групи. Вказує, що таке скрутне становище стало причиною звернення до відповідача про стягнення аліментів. Враховуючи вимоги Сімейного кодексу України, просить позов задоволити. Позивач та її представник у судове засідання не з'явилися, подали заяви про розгляд справи у їх відсутності. Відповідач у судове засідання не з'явився, подав заяву про визнання позову та розгляд справи у його відсутності. Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до переконання, що позовні вимоги слід задоволити з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] 7 березня 2009 року зареєстрували шлюб у виконавчому комітеті Словітської сільської ради Золочівського району Львівської області. Від шлюбу 12 квітня 2009 року у сторін народилася донька [PERSON]. Сторони не ведуть спільний побут і господарство та проживають окремо, неповнолітня дочка сторін залишилися проживати з позивачем, повністю знаходиться на її утриманні, а в добровільному порядку сторони не можуть дійти згоди щодо її утримання. Відповідно до ст.141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і обов'язків і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Кожен з батьків повинен приймати участь в утриманні дитини до досягнення нею повноліття (ст.180 Сімейного кодексу України). Згідно із ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. За умовами ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, самого платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Положеннями п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст.184 Сімейного кодексу України) і виплачуються щомісячно. Відтак, враховуючи матеріальне становище позивача та дитини, матеріальне становище відповідача, який працює, встановлений законом рівень прожиткового мінімуму та рівність прав та обов'язків сторін щодо дитини, суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягувати аліменти на користь позивача на утримання дочки до її повноліття у частці від заробітку. При ухваленні рішення про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей суд врахував, що позивач є особою молодого віку, працевлаштованим та має можливість сплачувати аліменти. У відповідності до вимог ч.1 ст.79 ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України аліменти присужуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, тобто з 8 червня 2017 року та в порядку ч.1 ст.367 Цивільного процесуального кодексу України допускається негайне виконання рішення суду у частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Крім того, оскільки позивач при зверненні до суду з позовом про стягнення аліментів звільнений від сплати судового збору ст.5 Закону України «Про судовий збір», то враховуючи вимоги ст.88 Цивільного процесуального кодексу України, з відповідача на користь держави підлягає до стягнення 640 грн. судового збору.

Outcome: approved