Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-09 00:00:00

Позивач [PERSON] , яка, будучи піклувальником, діє в інтересах неповнолітньої [PERSON] , звернулась до суду з позовною заявою, в якій просить зобов`язати відповідача [PERSON] не чинити перешкод у здійсненні права користування неповнолітньою [PERSON] квартирою [ADDRESS] , шляхом надання ключів від квартири та заборонити відповідачу та будь-яким пов`язаним з ним особам змінювати замки на вхідних дверях до квартири, та позивач просить вселити неповнолітню [PERSON] до квартири [ADDRESS] , мотивуючи сої вимоги тим, що неповнолітній [PERSON] надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування, оскільки мати дитини померла, а батько, відповідач по справі [PERSON] , позбавлений батьківських прав відносно доньки [PERSON] , тому Розпорядженням Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації № 673 від 22.11.2018 року призначено позивача піклувальником над неповнолітньою онукою [PERSON] , яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Однак дитина не має можливості проживати за адресою реєстрації, оскільки відповідач чинить їй перешкоди у користуванні житлом, змінює замки на вхідних дверях до квартири, не дозволяючи потрапити до квартири, що є підставою звернення позивача з даним позовом до суду. Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 02 травня 2019 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом [PERSON] , яка діє в інтересах неповнолітньої [PERSON] , до [PERSON] , третя особа: Служба у справах дітей Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації, про усунення перешкод у користуванні житлом та постановлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 10 червня 2019 року зустрічну позовну заяву [PERSON] , який діє в інтересах неповнолітньої [PERSON] , до [PERSON] про визначення місця проживання дитини, яка подану в межах розгляду цивільної справи за позовом [PERSON] , яка діє в інтересах неповнолітньої [PERSON] , до [PERSON] , третя особа: Служба у справах дітей Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації, про усунення перешкод у користуванні житлом - повернуто позивачу. Відповідач не скористався процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву у встановлений ухвалою суду від 02 травня 2019 року строк, та за відсутності доказів поважності причин неподання учасниками розгляду заяв по суті справи, суд вирішує справу за наявними письмовими матеріалами, що відповідає положенню частини восьмої статті 178 Цивільного процесуального кодексу України. Представником третьої особи Служби у справах дітей Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації надіслано до суду пояснення, відповідно до яких третьою особою підтримано позов в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі письмові докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється порядку іншого судочинства. Відповідно до ч. 4 ст. 41 Конституції України, право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Судом встановлено, що від зареєстрованого 25 лютого 2003 року шлюбу у [PERSON] та [PERSON] народилась донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджено свідоцтвом про укладення шлюбу, виданим Відділом реєстрації актів громадянського стану Дніпровського районного управління юстиції м. Києва від 25.07.2003 року, актовий запис № 961, та свідоцтвом про народження, виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві від 18.05.2004 року, актовий запис № 1153. (а.с. 16, 17) 09.11.2006 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, та після розірвання шлюбу [PERSON] змінила прізвище на дошлюбне « [PERSON] », що підтверджено свідоцтвом про розірвання шлюбу, виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві від 09.11.2006 року, актовий запис № 1208. (а.с. 18) [INFO] [PERSON] померла у віці 32 років, що підтверджено свідоцтвом про смерть виданим Відділом державної реєстрації смерті Головного територіального управління юстиції у м. Києві від 24.11.2017 року, актовий запис № 18281. (а.с. 19) Згідно Розпорядження Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації № 632 від 07.11.2018 року надано неповнолітній [PERSON] , [INFO] , статус дитини, позбавленої батьківського піклування на підставі свідоцтва про смерть матері [PERSON] ) та рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 11.09.2018 року (справа № 755/4714/18) про позбавлення батьківських прав батька [PERSON] Взято до відома, що неповнолітня [PERSON] проживає в сім`ї бабусі [PERSON] за адресою: [ADDRESS] до вирішення питання постійної форми влаштування. (а.с. 14) Згідно Розпорядження Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації № 673 від 22.11.2018 року призначено бабусю [PERSON] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] , піклувальником над неповнолітньою онукою [PERSON] , [INFO] , у зв`язку з тим, що мати [PERSON] померла, а батько [PERSON] рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 11.09.2018 року (справа № 755/4714/18) позбавлений батьківських прав. Покладено на піклувальника [PERSON] відповідальність за збереження житла та майна підопічної за адресою: [ADDRESS] , та попереджено її про недопустимість дозволу органу опіки та піклування здійснення будь-яких правочинів стосовно житла за вказаною адресою. Відповідно до ст. 71 ЖК України КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» взяти під особливий контроль квартиру [ADDRESS] до досягнення повноліття [PERSON] Відділ з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації зобов`язано взяти на особливий контроль квартиру [ADDRESS] та без дозволу органу опіки та піклування не вчиняти заходи щодо реєстрації місця проживання/перебування інших осіб за даною адресою. (а.с. 13) За даними Відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Дніпровської РДА [PERSON] , [INFO] , з 09.11.2004 року зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . (а.с. 21) Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно квартира за адресою: [ADDRESS] на праві власності не зареєстрована. Згідно з частиною четвертою ст. 9 Житлового кодексу України ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Право на користування житловим приміщенням може ґрунтуватися на документальній підставі (довідка про наявність зареєстрованих осіб на житловий площі) та на законі. Згідно з положеннями статті 29 Цивільного кодексу України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає. Фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Відповідно до положень статті 18 Закону України «Про охорону дитинства» держава забезпечує право дитини на проживання в таких санітарно-гігієнічних та побутових умовах, що не завдають шкоди її фізичному та розумовому розвитку. Діти - члени сім`ї наймача або власника жилого приміщення мають право користуватися займаним приміщенням нарівні з власником або наймачем. Втрата житла є найбільш крайньою формою втручання у право особи на повагу до житла (рішення у справі «МакКенн проти Сполученого Королівства» від 13 травня 2003 року, «Кривіцька та Кривіцький проти України» від 02 грудня 2010 року. Крім того, втручання держави у право на повагу до житла має бути не лише законним, але й «необхідним у демократичному суспільстві», інакше кажучи, воно має відповідати «нагальній суспільній необхідності», зокрема бути співрозмірним із переслідуваною метою (рішення у справі «Зехентнер проти Австрії», 2009 року, пункт 56). Таким чином, що виселення неповнолітньої дитини за відсутності у неї іншого належного їй на праві власності чи постійному користуванні житла, буде становити для неї надмірний тягар, не співмірний із переслідуваною законною метою, та не є необхідним у демократичному суспільстві. Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду, акцентувавши увагу на тому, що право користування житлом у дитини виникає на підставі факту її народження, тому доводи позивача, що дитина не є членом сім`ї позивача, не пов`язана з ним спільним побутом, взаємними правами і обов`язками, не заслуговують на увагу. (постанова Верховного Суду від 04 липня 2018 року справа № 711/4431/17) Відповідно до вимог ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Проаналізувавши наявні в матеріалах справи докази,

Outcome: partial