Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-26 00:00:00

Позивач [PERSON] місцева прокуратура звернулася до суду в інтересах держави в особі [PERSON] охорони здоровя [PERSON] обласної державної адміністрації з позовом про відшкодування коштів, витрачених закладом охорони здоровя на стаціонарне лікування особи, потерпілої від кримінального правопорушення до [PERSON] Позовні вимоги обґрунтовує тим, що вироком Садгірського районного суду м. Чернівці від 28.12.2017 року у справі № 726/2039/17-к встановлено, що [PERSON], перебуваючи у стані алкогольного спяніння, 28.09.2017, приблизно о 16 годині 00 хвилин, керуючи технічно справним автомобілем марки «FORD SCORPIO», номерний знак CE 6675АВ, рухався по вул. Калинівській в м. Чернівці, зі сторони вул. М. Олімпіади в напрямку вул. Хотинської. Наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, який позначений дорожнім знаком 5.35.1(2) «Пішохідний перехід», а також дорожньою розміткою 1.14.1 «Зебра», проявивши самовпевненість та неуважність до дорожньої обстановки, не переконавшись, що на пішохідному переході немає пішоходів, для яких може бути створена перешкода чи небезпека, продовжив рух далі, внаслідок чого скоїв наїзд на пішохода [PERSON], яка переходила проїзну частину дороги в межах вказаного нерегульованого пішохідного переходу з ліва на право, відносно напрямку руху автомобіля. В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди пішоходу [PERSON] спричинено тілесні ушкодження у вигляді закритого скалкового перелому правої гомілки в верхній третині зі зміщенням відламків, закритого перелому ліктьового паростку справа, закритого перелому хірургічної шийки правої плечової кістки, закритого діафізарного скалковий перелому лівої плечової кістки, струсу головного мозку, які згідно висновку СМЕ № 1452 мд від 23.11.2017 відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості. Вказує на те, що у звязку з отриманими тілесними ушкодженнями потерпіла [PERSON], [INFO] змушена була звернутись за медичною допомогою до ОКУ « Лікарня швидкої медичної допомоги». Зазначає, що відповідно до інформації даної медичної установи потерпіла [PERSON], [INFO], знаходилась на лікуванні у відділенні відділення анестезіології з ліжками інтенсивної терапії та відділенні травматології. Хвора [PERSON], [INFO] провила 21 ліжко- день в обласній комунальній установі «Лікарня швидкої медичної допомоги». Вартість лікування становить 44902.82 грн. Під час досудового розслідування та розгляду даної справи в суді позовна заява про відшкодування вищевказаної шкоди департаментом охорони здоровя [PERSON] ОДА та прокурором не предявлялась. ОКУ «[PERSON] обласна клінічна лікарня» фінансується за рахунок обласного бюджету, а саме департаменту охорони здоровя [PERSON] ОДА, а також згідно інформації [PERSON] ОДА від 28.11.14 № 01-36-23/5238 витрати на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочинного діяння зараховуються до бюджету з якого утримується лікувальний заклад. Вказує на те, що прокурор предявляє даний цивільний позов з метою захисту державних інтересів, оскільки внаслідок злочинних дій відповідача [PERSON] охорони здоровя [PERSON] ОДА зазнав витрат на лікування потерпілої [PERSON], а несплата витрачених коштів завдає матеріальної шкоди інтересам держави, зокрема вказаній установі, що фінансується з обласного бюджету. Просить суд стягнути з [PERSON], [INFO] на користь [PERSON] охорони здоровя [PERSON] обласної державної адміністрації витрати на стаціонарне лікування особи, потерпілої від кримінального правопорушення у сумі 44902,82 гри. Представник прокуратури [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та надала суду пояснення згідно позовних вимог. Відповідач в судовому засіданнін позовні вимоги визнав в повному обсязі. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому підстав для постановлення ухвали про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовження судового розгляду немає. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що згідно вироку Садгірського районного суду м. Чернівці від 28.12.17 у справі № 726/2039/17-к встановлено, що [PERSON], перебуваючи у стані алкогольного спяніння, 28.09.2017, приблизно о 16 годині 00 хвилин, керуючи технічно справним автомобілем марки «FORD SCORPIO», номерний знак CE 6675АВ, рухався по вул. Калинівській в м. Чернівці, зі сторони вул. М. Олімпіади в напрямку вул. Хотинської. Наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, який позначений дорожнім знаком 5.35.1(2) «Пішохідний перехід», а також дорожньою розміткою 1.14.1 «Зебра», проявивши самовпевненість та неуважність до дорожньої обстановки, не переконавшись, що на пішохідному переході немає пішоходів, для яких може бути створена перешкода чи небезпека, продовжив рух далі, внаслідок чого скоїв наїзд на пішохода [PERSON], яка переходила проїзну частину дороги в межах вказаного нерегульованого пішохідного переходу з ліва на право, відносно напрямку руху автомобіля. В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди пішоходу [PERSON] спричинено тілесні ушкодження у вигляді закритого скалкового перелому правої гомілки в верхній третині зі зміщенням відламків, закритого перелому ліктьового паростку справа, закритого перелому хірургічної шийки правої плечової кістки, закритого діафізарного скалковий перелому лівої плечової кістки, струсу головного мозку, які згідно висновку СМЕ № 1452 мд від 23.11.2017 відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості. Судом встановлено, що у звязку з отриманими тілесними ушкодженнями потерпіла [PERSON], [INFO] змушена була звернутись за медичною допомогою до ОКУ « Лікарня швидкої медичної допомоги». Судом встановлено, що відповідно до інформації даної медичної установи потерпіла [PERSON], [INFO], знаходилась на лікуванні у відділенні відділення анестезіології з ліжками інтенсивної терапії та відділенні травматології. Судом встановлено, що згідно запиту № 2295 від 30.11 2017 року обласної комунальної установи лікарня швидкої медичної допомоги хвора [PERSON], [INFO] провила 21 ліжко- день в обласній комунальній установі «Лікарня швидкої медичної допомоги». Вартість лікування становить 44902.82 грн. Судом встановлено, що ОКУ «[PERSON] обласна клінічна лікарня» фінансується за рахунок обласного бюджету, а саме департаменту охорони здоровя [PERSON] ОДА, а також згідно інформації [PERSON] ОДА від 28.11.14 № 01-36-23/5238 витрати на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочинного діяння зараховуються до бюджету з якого утримується лікувальний заклад. Судом встановлено, що згідно листа департамента охорони здоровя від 06.03.2018 року № 04/972 у звязку з понесеними витратами бюджетних коштів ОКУ «Лікарня швидкої медичної допомоги» в сумі 44902 грн. 82 коп. на лікування потерпілої [PERSON]. з метою захисту інтересів держави департамент охорони здоровя ініціювали [PERSON] місцеву прокуратуру до звернення до суду з метою відшкодування коштів з [PERSON], які під час судового розгляду кримінального провадження не відшкодовані. Судом встановлено, що, під час досудового розслідування та розгляду даної справи в суді позовна заява про відшкодування вищевказаної шкоди охорони здоровя [PERSON] ОДА та прокурором не предявлялась. Статтею 128 КПК України передбачено, що цивільний позов в інтересах держави пред'являється прокурором. Відповідно до вимог ч.1 ст.1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Згідно із ч.2 ст.1206 ЦК України якщо лікування проводилось закладом охорони здоров'я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету. Згідно п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 07.07.1995 року «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат»питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з «Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №545 від 16.07.1993(далі - Порядок). Згідно даного Порядку, сума коштів, що підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров'я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, з урахуванням кількості ліжко-днів, проведених ним у стаціонарі, та щоденної вартості його лікування. Термін і обґрунтованість перебування потерпілого від злочину на стаціонарному лікуванні визначається на підставі даних лікувального закладу, де він перебував на лікуванні. Витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі і зараховуються до відповідного державного бюджету залежно від джерел фінансування закладу охорони здоров'я або на рахунок юридичної особи, якій належить останній. Згідно з п.3 вищезазначеного Порядку, визначена сума коштів на лікування потерпілого стягується судом з обвинуваченого або фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, при ухваленні вироку за позовом закладу охорони здоров'я або прокурора. У разі, коли при ухваленні вироку сума коштів, витрачених на стаціонарне лікування потерпілого, ще не була визначена і рішення про їх відшкодування не було прийнято, стягнення провадиться в порядку цивільного судочинства за позовом вказаних осіб. З огляду на викладене, позов обґрунтований та підлягає до задоволення. Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Оскільки позовна заява подана до суду 16.03.2018 року, то з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1600 грн.

Outcome: approved