Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-18 00:00:00

Позивач [PERSON] , який діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої підопічної [PERSON] звернувся суду з позовом до [PERSON] , третя особа [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування. Мотивуючи свої позовні вимоги, тим, він є батьком [PERSON] , яка померла [INFO] . Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді частки в квартирі за адресою: [ADDRESS] . Спадкоємцями першої черги є він та його підопічна [PERSON] . Мати померлої, [PERSON] від свої частик у спадщині відмовилась на його користь. Після смерті доньки, він разом з підопічною звернулись до державного нотаріуса Четвертої Криворізької державної нотаріальної контори з завою про прийняття спадщини, однак нотаріус у видачі свідоцтва про право на спадщину відмови, в зв`язку з тим, що спірна квартира набувалася [PERSON] за час перебування її в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] Але спадкоємці за законом, батько померлої [PERSON] та неповнолітня донька [PERSON] , заперечують проти видачі свідоцтва про право власності на Ѕ частку квартири, колишньому чоловіку померлої [PERSON] . У зв`язку з чим, просив суд, визнати за [PERSON] , право власності на 1/6 частку квартири [ADDRESS] , загальною площею 46,8 кв.м., житловою площею 32,7 кв.м., в порядку спадкування за законом після смерті матері, [PERSON] , яка померла [INFO] та визнати за ним право власності на 1/3 частку квартири [ADDRESS] . загальною площею 46,8 кв.м., житловою площею 32,7 кв.м., в порядку спадкування за законом після смерті доньки, [PERSON] , яка померла [INFO] . У судове засідання сторони та третя особа не з`явились. Позивач до суду надав заяву про розгляд справи у його відсутність, на позовних вимогах наполягає. Відповідач [PERSON] до суду не з`явився, про місце, день та час розгляд справи був повідомлений, відзиву не надав. Згідно вимог ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити по цій справі заочне рішення на підставі доказів, що є в матеріалах справи, оскільки відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання, не повідомив причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 2ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків. Відповідно до ст. 41 Конституції України та п. 2 ч. 1 ст. 3, ст. 321 ЦК України ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом. Як встановлено судом, що [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 13.08.2003 року належить квартира за адресою: [ADDRESS] ( а.с. 18 - копія договору купівлі-продажу, а.с. 19 - копія витягу). [INFO] [PERSON] померла ( а.с. 15 - копія свідоцтва про смерть). Після її смерті відкрилась спадщина на спірну квартиру, з заявами про прийняття спадщини звернулись до нотаріуса батько померлої [PERSON] в своїх інтересах та в інтересах доньки померлої своєї підопічної [PERSON] , однак нотаріус постановою від 13.03.2018 року відмовив їм у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом, у зв`яжу з тим, що спірна квартира набувалася [PERSON] за час перебування її в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] Але спадкоємці за законом, батько померлої [PERSON] та неповнолітня донька [PERSON] , заперечують проти видачі свідоцтва про право власності на Ѕ частку квартири, колишньому чоловіку померлої [PERSON] ( а.с. 12 - копія рішення, а.с. 13 - копія свідоцтва про народження, а.с. 14 - копія свідоцтва про одруження, а.с. 16 - копія свідоцтва про народження). Частина 1 статті 1218 ЦК України визначає, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки ( ч. 1 ст. 1261 ЦК України). Згідно статті 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до пункту 4.15 глави 10 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» затвердженого наказом Мін`юсту від 22 лютого 2012 року № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Згідно частин 1,2 статті 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю (ч.1 ст. 368 ЦК України). Відповідно до частин 1,2 статті 370ЦК України, співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна,що є у спільній сумісній власності, крім випадків,установлених законом. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Згідно роз`яснень, викладених в пункті 3.1. листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» (далі Лист № 24-753/0/4-13),, право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК). Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Згідно п. 1 Листа № 24-753/0/4-13, обставини, які входять до предмета доказування у зазначеній категорії справ, можна встановити лише при дослідженні документів, наявних у спадковій справі. Належними доказами щодо фактів, які необхідно встановити для вирішення спору про право спадкування, є копії документів відповідної спадкової справи, зокрема, поданих заяв про прийняття спадщини, виданих свідоцтв про право на спадщину, довідок житлово-експлуатаційних організацій, сільських, селищних рад за місцем проживання спадкодавця. Вказане підтверджується також роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування». Так, на виконання ухвали суду Четвертою криворізькою державною нотаріальною конторою надано копію спадкової справи № 349/2015, згідно матеріалів спадкової справи, мати померлої [PERSON] відмовилась від належної їй частки спадкового майна, яке залишилось після смерті [PERSON] на користь батька померлої [PERSON] Чоловік померлої [PERSON] до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини не звертався. Враховуючи, що відповідач відзиву на позовну заяву не надав, аналізуючи вищевикладені доводи, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позову. Згідно ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позивачами вимога про відшкодування судових витрат не заявлялася, вони покладаються на позивачів. На підставі викладеного,

Outcome: approved