Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-06 00:00:00

Позивач виконавчий комітет Вінницької міської ради звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що в ході проведення перевірки позивачем було встановлено, що відповідно до особового рахунку №42545 в квартирі [ADDRESS] зареєстрована відповідач як квартиронаймач, а також проживають без реєстрації місця проживання [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], що підтверджується актом ТОВ «ЖЕО» №175 від 13.04.2018 року. Обслуговування даного будинку здійснює ТОВ «ЖЕО». 13.04.2018 року обслуговуючою організацією ТОВ «ЖЕО» було складено акт №174 за присутності сусідів, про те, що в квартирі [ADDRESS] відповідач не проживає понад 10 років, а фактично проживають без реєстрації місця проживання її родичі. Відповідно до довідки Вінницького міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області від 05.04.2018 року №3497-16.3-34 актового запису про смерть [PERSON] не виявлено. Також, згідно довідки КП «ВМБТІ» від 04.04.2018 року встановлено, що станом на 03.04.2018 року відсутня інформація щодо приватизації квартири [ADDRESS]. Оскільки, будинок №30 по вул. Стрілецька у м. Вінниці, як і спірна квартира №24 належать територіальній громаді м. Вінниці в особі виконавчого комітету Вінницької міської ради на праві комунальної власності, дії відповідача порушують права та інтереси позивача щодо володіння та розпорядження належною йому власністю, оскільки позбавляє можливості надати вивільнене житло особам, які його потребують. Зважаючи на те, що відповідач не зверталась ні до виконавчого комітету Вінницької міської ради, ні до ТОВ «ЖЕО» з приводу та причин своєї відсутності з жодними заявами, тому є всі підстави для визнання її такою, що втратила право на користування житлом. А тому, вищевикладені обставини стали підставою для звернення позивача до суду з даним позовом. В судовому засіданні представник позивача за довіреністю [PERSON] позовні вимоги підтримала та просила суд останні задовольнити з підстав, зазначених у позові (а.с.2-3), не заперечувала проти ухвалення заочного рішення суду. Відповідач [PERSON] до судового засідання не зявилась із невідомих суду причин, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином через оголошення про виклик до суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет (а.с.35, 45, 53). Оскільки у справі достатньо доказів для встановлення прав та взаємовідносин сторін та враховуючи те, що представник позивача не заперечує, відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, давши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних міркувань. Так, в судовому засіданні достовірно встановлено, що згідно довідки ТОВ «ЖЕО» вих.№1707 від 02.04.2018 року квартира [ADDRESS] є державною, будинок знаходиться на обслуговуванні у ТОВ «ЖЕО», особовий рахунок відкритий на імя [PERSON], дата реєстрації місця проживання квартиронаймача у вказаній квартирі 02.02.1977 року (а.с.7). Відповідно до особового рахунку №42545 в квартирі [ADDRESS] зареєстрована відповідач [PERSON], як квартиронаймач, а також проживають без реєстрації місця проживання [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а.с.4). Вищевикладені обставини також підтверджуються змістом акту ТОВ «ЖЕО» №175 від 13.04.2018 року (а.с.5). Проте, відповідно до змісту актів ТОВ «ЖЕО» №174 від 13.04.2018 року №676 від 06.08.2018 року, №677 від 03.09.2018 року, №678 від 11.10.2018 року, складених в присутності сусідів, встановлено, що в квартирі [ADDRESS] відповідач не проживає понад 10 років, а фактично проживають без реєстрації місця проживання її родичі (а.с.6, 38-40). Таким чином, в судовому засіданні встановлено факт не проживання відповідача понад 10 років в квартирі [ADDRESS], тоді як остання залишається бути зареєстрованою у вказаній квартирі. Відповідно до ст.47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Відповідно до ч.3 ст.9 ЖК УРСР ніхто не може бути обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення (ч.1 ст.61 ЖК України). Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем громадянином, на ім'я якого видано ордер (ч.2 ст.61 ЖК України). Згідно ст.72 ЖК УРСР визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, а такий строк встановлюється ст.71 ЖК УРСР та складає 6 місяців відсутності в житловому приміщенні без поважних причин, провадиться в судовому порядку. Поважні причини відсутності відповідача, які перелічені в ст.71 ЖК України, відсутні, оскільки останньою не надано будь-яких належних та допустимих доказів, які б свідчили про протилежне. Окрім того, суд звертає увагу, що відповідач не зверталась ні до виконавчого комітету Вінницької міської ради, ні до ТОВ «ЖЕО» з приводу та причин своєї відсутності з жодними заявами. Статтею 30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що до відання виконавчих органів міських рад належить розподіл та надання відповідно до законодавства житла, що належить до комунальної власності та видача ордерів на заселення жилої площі в будинках державних та комунальних організацій. Оскільки, будинок №30 по вул. Стрілецька у м. Вінниці, як і спірна квартира №24 належать територіальній громаді м. Вінниці в особі виконавчого комітету Вінницької міської ради на праві комунальної власності, дії відповідача порушують права та інтереси позивача щодо володіння та розпорядження належною йому власністю, оскільки позбавляє можливості надати вивільнене житло особам, які його потребують. З огляду на вищенаведене, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а тому підлягають до задоволення. Окрім того, в силу ч.1 ст.141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 1\~762,00 грн., понесений позивачем згідно платіжного доручення №712 від 15.05.2018 року (а.с.1). На підставі викладеного,

Outcome: approved