Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з позовом до [PERSON] , в якому просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, укладений 05.02.2016, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ужгороду Ужгородського міськрайонного управління юстиції у Закарпатській області, що підтверджується актовим записом №44 від 05.02.2016 та свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Свої позовні вимоги мотивує наступним. 5 лютого 2016 року між позивачем та відповідачем було укладено шлюб. У подружжя народилося двоє дітей: донька [PERSON] , [INFO] (народилась під час громадянського шлюбу) та син [PERSON] , [INFO] . Стосунки позивачки з чоловіком протягом тривалого часу погіршувались. Фактично сім`я припинила своє існування. Примирення та збереження шлюбу між сторонами неможливе з вказаних підстав. . Ухвалою від 30.10.2020 відкрито провадження у справі, розгляд якої вирішено проводити у порядку спрощеного позовного провадження У судове засідання з розгляду вказаної цивільної справи позивачка не з`явилась. Через канцелярію суду подала до суду заяву, в якій просить справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач у судове засідання не з`явився, повідомлявся судом належним чином. Представник відповідача адвокат Бабич В.В. подав суду заяву про розгляд справи без участі відповідача, позовні вимоги в частині розірвання шлюбу визнав, зазначив про відсутність спору стосовно проживання дітей після розірвання шлюбу. Оскільки сторони у судове засідання не з`явились, у відповідності до ч. 2ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до наступного висновку. Згідно зі\~ст.\~51\~Конституції\~України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Статтею 5 Протоколу №7 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Частиною 3\~статті 56 СК України\~передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч. 3\~ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110\~цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Згідно з положенням\~ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як убачається з матеріалів справи, [PERSON] та [PERSON] 05 лютого 2016 року зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ужгороду Ужгородського міськрайонного управління юстиції у Закарпатської області, що підтверджено свідоцтвом про шлюб, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ужгороду Ужгородського міськрайонного управління юстиції у Закарпатської області 05 лютого 2016 року, та зроблено відповідний актовий запис №44 (а.с. 11). За період шлюбу у сторін народилося двоє дітей: донька [PERSON] , [INFO] (народилась під час громадянського шлюбу), про що 08.02.2013 зроблено відповідний актовий запис №185, свідоцтво про народження від 04.02.2016, видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ужгороду Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області та син [PERSON] , [INFO] , про що 02.08.2016 зроблено відповідний актовий запис №944, свідоцтво про народження від 02.08.2016, видане Ужгородським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції Закарпатської області. Судом встановлено, що сімейне життя позивача та відповідача не склалось, через постійні непорозуміння та відсутність взаємоповаги. Упродовж тривалого часу не підтримують шлюбних стосунків та не ведуть спільного господарства, шлюбні відносини фактично припинені. Згідно з положеннями частини 2 статті\~36\~та статті\~51 Сімейного кодексу України, шлюб не може бути підставою для надання особі пільг чи переваг, а також для обмеження її прав та свобод, які встановлені\~Конституцією України. Дружина та чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань. Згідно п. 10 Постанови Пленуму\~Верховного\~Суду\~України від\~21.12.2007\~року\~№\~11\~«Про\~практику\~застосування судами\~законодавства\~при\~розгляді справ\~про\~право\~на шлюб,\~розірвання\~шлюбу,\~визнання\~його\~недійсним та\~поділ\~спільного\~майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу. Суд прийшов до висновку, що сім`я розпалась остаточно і поновити шлюбні відносини між позивачем та відповідачем неможливо. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Спору стосовно проживання дітей між сторонами нема. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що причини, з яких позивач наполягає на розірванні шлюбу є обґрунтованими, а тому позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Здійснити розподіл судових витрат відповідно до ст.141 ЦПК України, стягнувши з відповідача на користь позивача 840,80 грн. судового збору. Враховуючи ст. ст.\~24,\~56,\~104,\~105,\~110,\~112,\~113,\~114 СК України,

Outcome: approved