Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-15 00:00:00

Позивач - АТ «Державний ощадний банк України» звернувся до суду з позовом до відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за договором про іпотечний кредит. В обґрунтування позовних вимог позивач послався на те, що 16 вересня 2013 року між ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» та відповідачем [PERSON] було укладено договір про іпотечний кредит № 980, відповідно до умов якого банк надав відповідачу кредит у розмірі 257100,00 грн. зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 16,00 % річних, строком на 180 місяців з терміном остаточного повернення кредиту не пізніше 15 вересня 2028 року на придбання майнових прав на об`єкт нерухомості за договором купівлі-продажу майнових прав. У якості забезпечення виконання відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором 16.09.2013 року були укладені договори поруки № 1 та № 2 з відповідачами [PERSON] та [PERSON] , відповідно до умов яких відповідачі зобов?язалися відповідати солідарно з боржником за виконання в повному обсязі зобов?язання. 24.04.2018 року позивачем направлено відповідачам вимогу про дострокове повернення Кредиту за Кредитним договором. Однак, відповідачі не виконують умови договору у встановлені терміни. Станом на 13 листопада 2018 року заборгованість за договором становить 510808,57 грн, а саме: борг за кредитом у розмірі 244136,15 грн.; відсотки за користування кредитом за період з 01.08.2014 по 13.11.2018 року у розмірі 174022,27 грн.; інфляційні втрати Банку з листопада 2014 року по жовтень 2018 року за прострочення сплати кредиту в сумі 23556,40 грн.; інфляційні втрати Банку з серпня 2014 року по жовтень 2018 року за прострочення сплати процентів за користування кредитом в сумі 53354,04 грн.; три проценти річних за прострочення сплати відсотків за користування Кредитом з 01.08.2014 по 13.11.2018 року в розмірі 10952,16 грн. Позивач просить суд стягнути солідарно з відповідачів суму заборгованості у розмірі 510808,57 грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 7662,13 грн. У судовому засіданні в режимі відеоконференції представник позивача адвокат Баклан А.В., який діє на підставі довіреності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просить їх задовольнити. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] у судове засідання не з`явились, про місце, день та час слухання справи були повідомлені належним чином, про\~причини неявки\~до суду не повідомили, заяв про розгляд справи за їх відсутності не надходило, а тому суд розглянув справу за відсутності відповідачів \~відповідно до ч.3 ст.223\~ЦПК України ( Т.2 а.с. 4-5, 7-8). Відповідачі [PERSON] , [PERSON] подали до суду відзив на позовну заяву, у якому зазначили, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, оскільки відсутні оригінали договору про іпотечний кредит № 980 від 16.09.2013 року та договорів поруки № 1 та № 2 від 16.09.2013 року, вони не підтверджують факт підписання кредитного договору на тих умовах, на яких вказує позивач, а також отримання конкретної суми коштів за кредитним договором. Копія платіжного доручення, доданого позивачем до позову, вказує лише на факт здійснення оплати ТОВ «Нові технології» за договором. Також зазначили, що позивачем пропущено строк позовної давності, збільшені строки позовної давності не погоджені письмово, оригінали договорів відсутні у справі, бо містять застереження і незгоду на збільшені строки позовної давності. Позивач дізнався про порушення своїх прав ще у червні 2014 року. Щодо поручителів пропущено 6-ти місячний строк, передбачений ч.4 ст.559 ЦК України, а тому порука припинена. Вимога про дострокове повернення кредиту була направлена позивачем 24.04.2018 року, а звернення до суду з позовом здійснено банком 05.12.2018 року, тобто більше як через шість місяців та після спливу строку позовної давності 05.12.2018 р. Посилаються на висновок, що викладений у Постанові ВСУ №6-2662цс15 від 20.04.16. Просять відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі ( Т.1 а.с. 139-143). У відповіді на відзив представник позивача зазначив, що доводи відповідачів, викладені у відзиві на позовну заяву, вважає необґрунтованими, оскільки жодного застереження щодо незгоди відповідача [PERSON] з якимись конкретними умовами Кредитного договору Договір про іпотечний кредит №980 від 16.09.2013 року не містить, про що свідчить надана банком копія Договору про іпотечний кредит. АТ «Ощадбанк» свої обов`язки за договором виконав повністю та належним чином. Відповідачі у відзиві на позовну заяву не зазначили, з якими саме умовами Кредитного договору та Договору поруки вони не згодні, та не повідомили, в якій частині надані Банком копії цих договорів є переробленими та не надали на підтвердження своїх вимог жодних копій договорів, в яких би містилися інші умови, ніж ті, що є в наданих банком договорах. Щодо застосування строків позовної давності до вимог банку про стягнення заборгованості з Позичальника та Поручителів, представник позивача зазначив, що відповідно до умов Кредитного договору та Договорів поруки сторони дійшли згоди про те, що до всіх правовідносин, пов`язаних з укладанням та виконанням цього договору застосовується строк позовної давності тривалістю тридцять років. Отже, сторонами у Договорі про іпотечний кредит № 980 від 16.09.2013 року та Договорах поруки № 1, №2 від 16.09.2019 року за взаємною згодою у відповідності до ст. 6, 259 ЦК України збільшено строки позовної давності, що узгоджується з правовими висновками, викладеними в постанові Великої Палати Верховного суду від 06.02.2019 року по справі № 554/5323/14. Щодо припинення поруки відповідно до ч. 4 ст.559 ЦК України представник позивача зазначив, що сторони з метою врегулювання всіх питань стосовно дії поруки відповідно до ст. 6, ч.4 ст.559 ЦК України в пункті 10.1.1 Договору поруки визначили, що «Договір вступає в силу з моменту його підписання Сторонами і скріплення печатками сторін та діє протягом 30 років з моменту підписання Договору, але в будь-якому разі до повного виконання Зобов`язання за Кредитним договором та зобов`язань Поручителя за цим Договором». Таким чином, до спірних правовідносин повинно застосовуватися перше речення ч.4 ст. 559 ЦК України, яким передбачено, що порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. Аналогічна позиція висловлена у постанові Верховного суду від 21.02.2018 року у справі № 668/5023/15-ц, постанові Верховного Суду від 201.12.2018 року у справі №431/3768/15-ц (Т.1 а.с.150-152). Відповідачі [PERSON] , [PERSON] подали заперечення, в яких зазначили, що оригінали договору про іпотечний кредит № 980 від 16.09.2013 року, договорів поруки № 1 та № 2 від 16.09.2013 року у матеріалах справи відсутні, що вказує на недоведеність правових підстав заявленого позову. Заперечують достовірність копій договору про іпотечний кредит №980 від 16.09.2013 року, договорів поруки № 1 та № 2 від 16.09.2013 року, які надані позивачем без відмітки про незгоду на збільшення строку позовної давності. Нові докази, а саме: додаток № 1-4 відповіді на відзив подані з порушенням строку та не є підставою заявлених вимог. Також відповідачі не підтверджують факт отримання конкретної суми коштів за кредитним договором. Обставини щодо строку позовної давності та отримання кредитних коштів не визнані учасниками справи у процесі розгляду, а тому підлягають доказуванню на загальних підставах шляхом дослідження оригіналів. Платіжка № 980 є неналежним доказом, оскільки лише вказує на факт здійснення оплати товариству з обмеженою відповідальністю «Нові Технології» за окремим договором. Докази отримання кредиту у справі відсутні, видаткового касового ордеру немає. Доказів, що підтверджують наявність заборгованості банком не надано. Також зазначили, що позивачем пропущено строк позовної давності, наявність письмової згоди і волевиявлення на продовження строку позовної давності відповідачі заперечують. Позивачем пропущено преклюзивний 6-ти місячний строк звернення до суду, а тому порука припинилася на підставі ч. 4 ст. 559 ЦК України, відповідно до висновків Верховного Суду, викладених в Постанові від 21.02.2018 року у справі № 668/5023/15-ц. Позивач використав передбачене ч. 2 ст.1050 ЦК України право на односторонню зміну строку виконання основного зобов`язання. Просять відмовити у задоволенні позову (Т.1 а.с.195-199). Відповідачі у поданому суду відзиві заявили клопотання про витребування від позивача доказів, а саме оригіналів договору про іпотечний кредит № 980 від 16 вересня 2013 року та договорів поруки № 1 та № 2 від 16 вересня 2013 року (Т.1 а.с.139-143). Ухвалою Сватівського районного суду Луганської області від 08.04.2019 року було відмовлено відповідачам у задоволенні клопотання про витребування доказів оригіналів договору про іпотечний кредит № 980 від 16 вересня 2013 року та договорів поруки № 1 та № 2 від 16 вересня 2013 року ( Т.1 а.с. 182-183). 16.04.2019 року до суду надійшла заява відповідача [PERSON] про повернення позивачу додатків № 1-4 до відповіді на відзив, оскільки докази подані з порушенням встановлених законом строків (Т.1 а.с.194). Ухвалою, яка постановлена судом у судовому засіданні та занесена до протоколу судового засідання, було відмовлено у задоволенні клопотання відповідача [PERSON] про повернення додатків 1-4 до відповіді на відзив та встановлено, що позивач подав відповідь на відзив з доказами у встановлений строк ( Т.2 а.с. 56). Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши та оцінивши в судовому засіданні матеріали справи, надані докази, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з таких підстав. Так, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених\~ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (стаття 81 ЦПК України). Відповідно до п.2, 4 ч.2 ст. 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи, подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази. Статтею 77 ЦПК України передбачено, що предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Реалізація принципу змагальності сторін у цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у\~статті 129 Конституції України. Судом досліджено всі докази, подані сторонами, а саме надані позивачем докази, які додані до позовної заяви, також додані до відповіді на відзив та подані у судовому засіданні, а також надані відповідачами докази, які додані до заперечення. З точки зору дотримання позивачем критерію добросовісності використання процесуальних прав, на підтвердження факту надання кредитних коштів представник позивача надав суду при розгляді справи копію договору купівлі-продажу майнових прав від 16.09.2013 року, який прийняв та дослідив суд з метою всебічного та повного розгляду справи. Суд,\~дослідивши та\~оцінивши відповідно\~до положень\~ст.\~89\~ЦПКУкраїни докази у справі, встановив, такі фактичні обставини. Так, судом встановлено,\~що 16.09.2013 року між ПАТ «Державний ощадний банк України» (назва якого перейменована на АТ «Державний ощадний банк України»), та відповідачем [PERSON] було укладено договір про іпотечний кредит № 980 від 16.09.2013 року, відповідно до умов якого банк надав відповідачу кредит у розмірі 257100,00 грн. зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 16,00 % річних, строком на 180 місяців з терміном остаточного повернення кредиту не пізніше 15.09.2028 року на придбання майнових прав на об`єкт нерухомості за договором купівлі-продажу майнових прав. Позичальник зобов`язаний здійснювати повернення кредиту рівними частинами в сумі 1336,31 грн., щомісячно не пізніше останнього робочого дня місяця, наступного за звітним (Т.1 а.с.8-11). У якості забезпечення виконання відповідачем [PERSON] своїх зобов?язань за кредитним договором № 980 від 16.09.2013 року були укладені Договори поруки № 1, 2 від 16.09.2013 року з відповідачами [PERSON] , [PERSON] ( Т. 1 а.с. 14-16, 18-20). Вказані обставини підтверджуються такими письмовими доказами: -копією договору про іпотечний кредит № 980 від 16.09.2013 року з додатком № 1, відповідно до п.п.1.1.4, 1.1.16, 2.3, 2.4, 2.5.1, банк надав відповідачу [PERSON] кредит у розмірі 257100,00 грн. на 180 місяців для придбання майнових прав на об`єкт нерухомості за договором купівлі-продажу майнових прав від 16.09.2013 року, який укладено між Позичальником, тобто відповідачем [PERSON] та Продавцем ТОВ «Нові технології», зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 16% річних. Згідно п. 3.2.1 даного договору банк здійснює надання Кредиту одноразово в безготівковій формі шляхом перерахування Кредиту на рахунок Продавця № [NUMBER] в ПАТ «КБ «Хрещатик» м. Луганськ, МФО 300670, код 19070492. Позичальник зобов`язаний здійснювати повернення кредиту рівними частинами в сумі 1336,31 грн., щомісячно не пізніше останнього робочого дня місяця, наступного за звітним. Кожна сторінка договору містить підпис представника банку та відповідача [PERSON] (Т.1 а.с. 8-11); -копією договору поруки № 1 від 16.09.29013 року з додатком № 1 та договору поруки № 2 від 16.09.29013 року з додатком № 1, відповідно до п.1.1.3, 1.1.7, 2.1 поручителі - відповідачі [PERSON] , [PERSON] зобов`язалися перед кредитором відповідати солідарно з боржником, тобто відповідачем [PERSON] , за виконання у повному обсязі зобов`язання відповідно до умов кредитного договору договору про іпотечний кредит № 980 від 16.09.2013 року. В розділі 13 Договорів поруки містяться реквізити та підписи сторін, зокрема підпис [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , що підтверджує їх згоду з усіма умовами кредитного договору та Договору поруки ( Т.1 а.с. 14-16, 18-20); -копією платіжного доручення № 980 від 16.09.2013 року, відповідно до якого платником є відповідач [PERSON] , отримувачем є ТОВ «Нові технології», тобто продавець за договором купівлі-продажу майнових прав від 16.09.2013 року, у графі призначення платежу зазначено: оплата за майнові права на квартиру відповідно до договору купівлі-продажу майнових прав від 16.09.2013 року та Договору про іпотечний кредит № 980 від 16.09.2013 року, вказано рахунок отримувача ТОВ «Нові технології» № [NUMBER] , банк отримувача ПАТ КБ «Хрещатик», МФО 300670, код 1907092, що повністю співпадає з реквізитами продавця, що зазначені у п. 3.2.1 договору про іпотечний кредит № 980 від 16.09.2013 року. Даний платіж проведено банком 16.09.12013 року (Т.1 а.с. 36); -копією договору купівлі-продажу майнових прав від 16.09.2013 року, укладеного між ТОВ «Нові Технології» (Продавець» та відповідачем [PERSON] (Покупець), згідно якого продавець продав, а покупець придбав майнові права на об`єкт нерухомості ізольовану квартиру [ADDRESS] ( Т.2 а.с. 145-150); -копією іпотечного договору від 16.09.2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Луганського міського нотаріального округу Коляда Ю.С. та зареєстрованого в реєстрі за №12980, який укладено між ПАТ «Державний ощадний банк» (Іпотекодержатель) та відповідачем [PERSON] , згідно п.2.3.1. договору предметом іпотеки є майнові права на об`єкт нерухомості: однокімнатну квартиру [ADDRESS] . Договір, посвідчений приватним нотаріусом Луганського міського нотаріального округу Коляда Ю.С., який перевірив істотні умови даного договору, засвідчив вірність підписів сторін, перевірив їх дієздатність, належність майна, що передається в іпотеку, [PERSON] та вніс відомості до державного реєстру щодо заборони відчуження зазначеного в договорі майна, що відображено в інформаційній довідці. Договір підтверджує виконання [PERSON] п.3.1.1.1. Договору про іпотечний кредит №980 від 16.09.2013 року. Цей договір забезпечує вимогу Іпотекодержателя, що випливає з договору про іпотечний кредит № 980 від 16.09.2013 року, укладеного між Іпотекодержателем (ПАТ «Ощадбанк») та Іпотекодавцем ( [PERSON] ), за умовами якого іпотекодавець зобов`язаний повернути іпотекодержателю кредит у розмірі 257100,00 грн., сплатити проценти за користування кредитом у розмірі 16 % річних. (Т.1 а.с. 153-158); - копією договору про внесення змін та доповнень № 1 від 08.05.2014 року до іпотечного договору від 16.09.2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Луганського міського нотаріального округу Коляда Ю.С., який перевірив істотні умови даного договору, засвідчив вірність підписів сторін, перевірив їх дієздатність та вніс відомості до державного реєстру щодо заборони відчуження, що відображено в інформаційній довідці ( Т.1 а.с 159); -інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 161349246 від 28.03.2019 року, яка містить інформацію щодо об`єкта нерухомого майна - квартири за адресою: [ADDRESS] , яка є об`єктом обтяження на підставі договору іпотеки, зобов`язання за Договором про іпотечний кредит № 980 від 16.09.2013 року, внесену до державних реєстрів 16.09.2013 року, тобто на час укладення даного Кредитного договору: строк виконання основного зобов`язання 15.09.2018 року, розмір основного зобов`язання- 257100,00 грн., правочин, в якому встановлене основне зобов`язання договір про іпотечний кредит серія та номер: 980, виданий 16.09.2013 року; Іпотекодержатель АТ «Ощадбанк», Іпотекодавець [PERSON] ( Т.1 а.с.160-161); - копією витягу від 28.03.2019 року з Першого всеукраїнського бюро кредитних історій щодо зобов`язань відповідача [PERSON] , яка містить інформацію про кредитну угоду № 1 Позичальника від 16.09.2013 року на суму 257100,00 грн. та існуючу заборгованість за основним боргом та процентами ( Т.1 а.с. 162-163); - виписками по банківським рахункам Позичальника, якими підтверджується отримання Кредиту відповідачем [PERSON] у сумі 257100,00 грн., виконання зобов`язання останнім за кредитним договором ( з 16.09.2013 року по 17.06.2014 року) (Т.1 а.с.37-48); При цьому позивач зазначав, що позбавлений можливості надати суду оригінал кредитного договору з додатками та договори поруки, у зв`язку з тим, що вказані документи фактично знаходяться у приміщенні філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» у м. Луганську, тобто у населеному пункті, де відповідно до Указу Президента України від 14.04.2014 року № 405/2014 на території Луганської та Донецької областей розпочато антитерористичну операцію. З 30.04.2018 року відповідно до Указу Президента України «116/2018 введено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 30.04.2018 року «Про широкомасштабну антитерористичну операцію в Донецькій та Луганській областях», згідно якого антитерористичну операцію переформатовано в операцію об`єднаних сил». В листопаді 2014 року майно філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» захоплено невстановленими озброєними особами, в тому числі оригінал кредитної справи відповідача, що підтверджується копією заяви банку від 19.02.2015 року № 42-11/18 щодо захопленого майна банку та копією листа Сватівського ВП ГУНП в Луганській області від 22.02.2016 року № 3053/111/42-2016 року (а.с. 34-35). Відповідно до\~ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»\~підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. Внесення відомостей щодо умов кредитування клієнтів та всіх здійснених фінансових операцій до програмного комплексу банку є вимогою Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого\~постановою правління Національного банку України № 254 від 18.06.2003\~року із змінами, яка діяла на момент здійснення банком операцій. Згідно п. 3.4 Положення про організацію операційної діяльності в банках України ідентифікація операції передбачає її докладний опис, який має містити потрібну інформацію для різних підрозділів банку та внутрішнього аудиту, а саме: тип операції (міжбанківські розрахунки, операції з клієнтами банку, розрахунки за власними операціями тощо); номер та дату договору; конкретні строки (початок та завершення) операції згідно з договором; дані про контрагента; зміст операції (кредит, депозит, тип процентної ставки тощо); первинні документи; відповідальних виконавців (у тому числі за ініціювання операції, за реєстрацію та контроль за її проведенням). В п. 5.1 вказаного Положення зазначено, що інформація, що міститься в первинних документах, систематизується в регістрах синтетичного та аналітичного обліку. Регістри синтетичного та аналітичного обліку ведуться на паперових носіях або в електронній формі. Пунктом 5.5. Положення про організацію операційної діяльності в банках України передбачено, що форма особових рахунків затверджується банком самостійно залежно від можливостей програмного забезпечення. Особові рахунки та виписки з них мають містити такі обов`язкові реквізити: номер особового рахунку, дату здійснення останньої (попередньої) операції, дату здійснення поточної операції, код банку, у якому відкрито рахунок, код валюти, суму вхідного залишку за рахунком, код банку-кореспондента, номер рахунка кореспондента, номер документа, суму операції (відповідно за дебетом або кредитом), суму оборотів за дебетом та кредитом рахунку, суму вихідного залишку. Відповідно до пункту 5.6 вказаного Положення, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Отже у виписках з карткового рахунку, що містяться в матеріалах справи (Т.1 а.с. 37-48), є всі обов`язкові реквізити, як це передбачено Положенням про організацію операційної діяльності в банках України. Таким чином,\~зазначені вище\~виписки з\~карткового рахунку, є належними та допустимими доказами надання відповідачу кредиту та наявності заборгованості. Аналізуючи встановлені обставини, та надані позивачем докази в цілому та у їх взаємозв`язку, суд вважає, що позивачем доведено отримання відповідачем [PERSON] від ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії- Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» кредитних коштів в сумі 257100,00 грн. на придбання майнових прав на об`єкт нерухомості: однокімнатну квартиру [ADDRESS] , про що сторонами було укладено договір про іпотечний кредит № 980 від 16.09.2013 року, умови якого зафіксовані у нотаріально посвідченому договорі іпотеки від 16.09.2013 року, який у передбаченому законом порядку недійсним не визнаний, з відповідною реєстрацією, станом на 28.03.2019 року, у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі Іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, що дає підстави для врахування інформації, що міститься в інших доказах, роздрукованих з автоматизованої банківської системи, наданих позивачем, а саме: копії платіжного доручення № 980 від 16.09.2013 року, рух коштів за рахунком [PERSON] , за яким обліковується заборгованість за кредитним договором, відображається у виписках по рахунках Банку за період з моменту видачі кредиту 16.09.2013 року по 13.11.2018 року; розрахунок заборгованості. Суд вважає, що відповідачем [PERSON] обставини щодо придбання квартири за адресою: [ADDRESS] , за кредитні кошти позивача, що, на думку суду, є наслідком укладеного між сторонами договору про іпотечний кредит №980 від 16.09.2013 року на виконання сторонами умов цього договору, не спростовані. Згідно розрахунку заборгованості, відповідач [PERSON] має заборгованість за кредитом станом на 13.11.2018 року у сумі 510808,57 грн, а саме: борг за кредитом у розмірі 244136,15 грн.; відсотки за користування кредитом за період з 01.08.2014 по 13.11.2018 року у розмірі 174022,27 грн.; інфляційні втрати Банку з листопада 2014 року по жовтень 2018 року за прострочення сплати кредиту в сумі 23556,40 грн.; інфляційні втрати Банку з серпня 2014 року по жовтень 2018 року за прострочення сплати процентів за користування кредитом в сумі 53354,04 грн.; три проценти річних за прострочення сплати відсотків за користування Кредитом з 01.08.2014 по 13.11.2018 року в розмірі 10952,16 грн. ( Т.1 а.с.5-7). Щодо наявності заборгованості за договором про іпотечний кредит № 980 від 16.09.2013 року, розміру та періоду виникнення такої заборгованості, судом перевірено рух коштів за рахунком [PERSON] , за яким обліковується заборгованість за кредитним договором та яка відображена у виписках по рахунках Банку за період з моменту видачі кредиту 16.09.2013 року по 13.11.2018 року, із зазначенням в ньому інформації про проведення банком відповідних операцій, сум і дат операцій та наявності заповнення обов`язкових реквізитів, на підставі якого судом встановлена відповідність розрахунку заборгованості, наданим позивачем випискам по рахунках виконавця, що дає підстави для висновку про доведеність позивачем як суми заборгованості за договором, так і складових цієї заборгованості. Відповідно до п.3.3.3 Договору про іпотечний кредит № 980 від 16.09.2013 року відповідач [PERSON] зобов`язався здійснювати повернення Кредиту рівними частинами в розмірі 1436,31 грн. та сплачувати проценти, нараховані банком на залишок Основної суми боргу за Кредитом, щомісячно, не пізніше останнього робочого дня місяця, наступного за звітним шляхом внесення власних коштів на Поточний рахунок, які банк надалі в договірному порядку списує в рахунок погашення Основної суми боргу за Кредитом та процентів відповідно до послідовності, визначеної цим Договором. Відповідно до п.п.4.2.1-4.2.2 зазначеного договору, позивач має право вимагати від Позичальника належного виконання останнім взятих на себе зобов`язань по цьому Договору, при виникненні простроченої заборгованості за Основною сумою боргу за Кредитом та або процентами чи комісійними винагородами більше ніж на три місяці, а також в інших випадках, передбачених цим Договором, вимагати дострокового повернення Кредиту, сплати нарахованих процентів та інших платежів за цим Договором, та стягнути заборгованість за цим Договором в примусовому порядку. Згідно п.п. 4.3.1., 4.3.2, 4.3.4 Договору позичальник зобов?язаний належним чином виконувати всі умови договору та взяті на себе цим договором зобов?язання. Позичальник зобов?язаний у строки, обумовлені цим Договором, повернути кредит, своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом, комісійні винагороди за банківські послуги та належним чином виконувати взяті на себе інші зобов?язання за цим договором. Позичальник зобов?язаний відповідати всіма власними коштами та майном по своїх зобов?язаннях, що випливають з цього договору. Відповідач [PERSON] належним чином свої зобов`язання за договором про іпотечний кредит № 980 від 16.09.2013 року не виконує і станом на 13.11.2018 року має заборгованість за договором у розмірі 510808,57 грн.. Відповідно до п.п.2.1, 2.2, 3.2.2, 3.2.3 договорів поруки №1 та №2 від 16.09.2013 відповідачі [PERSON] , [PERSON] безумовно, безвідклично та безоплатно зобов?язалися перед кредитором відповідати солідарно з боржником за виконання в повному обсязі зобов?язання, у тому числі того, що виникне в майбутньому відповідно до умов Кредитного договору та додаткових договорів до нього. Поручитель відповідає перед Кредитором за виконання зобов?язання у тому ж обсязі, що і Боржник, в порядку та строки, визначені Кредитним договором. Поручитель несе відповідальність за невиконання Договору, зокрема зазавдані Кредитору таким невиконанням збитки, всім своїм майном. У випадку повного або часткового невиконання (неналежного виконання) Боржником зобов?язання перед Кредитором за Кредитним договором, Кредитор набуває права вимоги до Боржника і Поручителя щодо сплати заборгованості за порушеним Зобовязанням, а Боржник та Поручитель відповідають перед Кредитором як солідарні боржники. Кредитор має право вимагати виконання Зобовязання за Кредитним договором на власний вибір, як від Боржника і Поручителя спільно, так від будь-якого з них окремо, причому як в повному обсязі, так і частково. У п. 3.2.1 Договорів поруки № 1 та № 2 зазначено, що Поручитель зобов`язується, самостійно контролювати дотримання та своєчасне виконання Боржником зобов`язання перед Кредитором. Згідно п.3.2.3 вищевказаних договорів Кредитор має право вимагати виконання зобов`язання за кредитним договором на власний вибір, як від Божника і Поручителя (Поручителя 1 та/або Поручителя 2) спільно, так від будь-кого окремо, як в повному обсязі, так і частково. Відповідно до п. 3.2.4 договорів поруки з метою реалізації відповідно до умов цього Договору права вимоги до Поручителя Кредитор має право пред`явити (направити) Поручителю вимогу. Ненаправлення кредитором вимоги не позбавляє кредитора права вимагати у Поручителя виконання зобов`язання відповідно до умов цього договору та законодавства. Отже, банк має право пред`явити (направити) вимогу поручителю, але згідно договору це не є обов`язком банку - позивача. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти ( кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно \~ч.1 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, \~забезпеченого порукою, \~боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, \~якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя, а за ч.2 \~ст.554 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, \~що і боржник, \~включаючи сплату основного боргу, \~процентів, \~неустойки, \~відшкодування збитків, \~якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України відповідач, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи,\~що відповідач\~взяті на\~себе зобов`язання\~по погашенню\~кредиту не\~виконує і\~має борг\~по кредитному\~договору,\~то суд\~вважає за\~необхідне стягнути\~у солідарному\~порядку з\~відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на\~користь позивача\~заборгованість \~ в\~розмірі \~510808,57 грн. Заперечуючи проти позовних вимог відповідач [PERSON] посилається на ту обставину, що кредитні кошти він не отримував, також відповідачі [PERSON] , [PERSON] зазначають, що збільшені строки позовної давності не погоджені сторонами та заявили у поданому відзиві про застосування строку позовної давності. Однак, суд не може взяти до уваги доводи відповідача [PERSON] про неотримання кредитних коштів, оскільки вказані доводи спростовуються вищезазначеними та дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами. Щодо застосування наслідків спливу позовної давності, про що заявили відповідачі по справі, то суд приходить до такого. Згідно ст. 257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Статтею 257 ЦК України\~визначено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно ч.1\~ст.\~259\~ЦК\~України позовна\~давність,\~встановлена законом,\~може бути\~збільшена за\~домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі. Так, згідно п.п.11.1.1, 11.1.2 Договору про іпотечний кредит Договір вступає в силу з моменту його підписання Сторонами та діє до повного виконання Зобов`язання. До всіх правовідносин, пов`язаних з укладенням та виконанням цього Договору ( у тому числі щодо всіх грошових Зобов`язань повернення суми кредиту, сплати процентів за його користування, комісійних винагород, штрафів, пені тощо), застосовується строк позовної давності тривалістю 30 (тридцять) років. Відповідно до п. 10.1.2 Договорів поруки № 1 та № 2 до всіх правовідносин, пов`язаних з укладанням та виконанням цього Договору (у тому числі щодо всіх грошових зобов`язань Поручителя, повернення суми кредиту, сплати процентів за його користування, комісійних винагород, штрафів, пені тощо), застосовується строк позовної давності тривалістю у 30 (тридцять) років. Отже, сторони у договорі про іпотечний кредит та договорах поруки на підставі ч.1 ст.259 ЦК України досягли домовленості про збільшення строку позовної давності до тридцяти років. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] зазначають, що збільшені строки позовної давності не погоджені сторонами, на підтвердження чого надали суду копію договору про іпотечний кредит та договору поруки із відповідними записами про непогодження збільшення строку позовної давності. Судом досліджено надані відповідачами [PERSON] та [PERSON] копію договору про іпотечний кредит № 980 від 16 вересня 2013 року та копію договору поруки №1 від 16 вересня 2013 року, де на останніх сторінках договорів містяться відповідно дописи - «п.11.1.2 не погоджую» та підпис позичальника, «на збільшення строку позовної давності не згодні» та підписи (Т.1 а.с.200-207, 208-213). Вказані записи про незгоду із збільшенням строку позовної давності містяться після відповідних розділів договорів, де вказані реквізити та підписи сторін. Отже, сторони підписали вказані договори про іпотечний кредит та договір поруки №1, у п.13.6 та 12.6 відповідно зазначено, що договір сторонами прочитаний, відповідає їх намірам та досягнутим домовленостям, що засвідчується власними підписами. Копії примірників договорів, наданих позивачем та відповідачами, є ідентичними, зміст та умови наданих копій договорів повністю співпадають. Відповідні дописи містяться лише у копіях примірників договорів, наданих відповідачами. Крім того, у п.п. 11.2.1-11.2.2 договору про іпотечний кредит, п.п.10.2.1-10.2.2 договорів поруки зазначено, що договір може бути змінений або розірваний за взаємною згодою сторін або в інших випадках, прямо визначених законодавством. Будь-які зміни до Договору ( у тому числі щодо продовження строку дії Договору) а також розірвання Договору оформляються у вигляді додаткових договорів до цього Договору та вступають в силу з моменту їх підписання та скріплення печаткою Кредитора. Суду не було надано доказів того, що після укладення сторонами зазначених договорів, згідно вищевказаних пунктів договорів були внесені зміни до відповідних умов договорів щодо строку позовної давності. З урахуванням вищевикладеного суд не може взяти до уваги доводи відповідачів [PERSON] та [PERSON] про те, що вони не досягли домовленості про збільшення строку позовної давності, та вважає такі доводи необґрунтованими. За таких обставин позивачем не пропущено строк позовної давності. Щодо доводів відповідача [PERSON] про припинення поруки, то суд дійшов до наступних висновків. Відповідач посилається на ту обставину, що вимога про дострокове повернення кредиту направлена позивачем 24.04.2018 року (момент реалізації банком права на дострокове повернення кредиту), а звернення до суду з позовною вимогою банком здійснено 05.12.2018 року, а тому вважає, що позивачем пропущено преклюзивний шестимісячний строк звернення до суду, тому порука припинилась на підставі ч.4 ст.559 ЦК України. Однак, суд не може взяти до уваги вказані доводи відповідача, виходячи з наступного. 27\~листопада 2018\~року до\~суду поштою\~була направлена\~позовна заява ПАТ «Державний ощадний банк України» до відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за договором про іпотечний кредит. Позивач скористався своїм правом про дострокове повернення кредиту. Відповідно до ч. 4 ст.\~559\~ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого у договорі поруки. У пункті 10.1.1 Договорів поруки зазначено, що Договір вступає в силу з моменту його підписання Сторонами і скріплення печатками Сторін (за наявності) та діє протягом 30 (тридцяти) років з моменту підписання Договору, але в будь-якому разі до повного виконання Зобов`язання за Кредитним договором та зобов`язання Поручителя за цим Договором. Отже, сторони у договорі поруки від 16.09.2013 визначили строк чинності поруки у пункті 10.1.1. Згідно умов договору строк дії поруки сторонами встановлено до 17.09.2043. Визначений частиною четвертою статті 559\~ЦК України строк припинення поруки застосовується виключно у тому разі, якщо такий строк не встановлено у самому договорі поруки. Враховуючи, що сторони у договорі визначили строк поруки, тому у даному випадку положення ч.4 ст. 559 ЦК України щодо припинення поруки не може бути застосоване, а реалізація позивачем права на дострокове стягнення суми заборгованості за договором не змінює визначений сторонами строк чинності поруки. Такий висновок суду узгоджується з правовою позицією, викладеною у\~постановіОб`єднаної палати Касаційного цивільного суду Верховного Суду у цивільній справі №725/3981/14 від 11 листопада 2019 року, відповідно до\~якої \~зазначено,\~щовизначений частиною четвертою статті 559\~ЦК України строк припинення поруки (який на момент виникнення спірних правовідносин складав шість місяців) застосовується виключно у тому разі, якщо такий строк не встановлено у самому договорі поруки. Зміна строку виконання основного зобов`язання шляхом реалізації кредитором права на дострокове стягнення суми заборгованості не змінює строк чинності поруки, визначений сторонами у договорі поруки. Відповідачі у поданому відзиві посилаються на правову позицію, викладену у Постанові Верховного Суду України від 20.04.2016 року у справі № 6-2662цс15 щодо припинення дії поруки. Однак, даний правовий висновок постановлений у справі, предметом розгляду у якій є договір поруки, у якому не встановлено строку дії поруки. Враховуючи вищевикладене, суд вважає позовні вимоги обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Понесення позивачем судових витрат підтверджується платіжним дорученням №11111112313 від 22 листопада 2018 року про сплату судового збору у сумі 7662,13 грн. Оскільки позовні вимоги задоволені у повному обсязі, то суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів на користь позивача суму понесених судових витрат у розмірі 7662,13 грн., а саме з відповідача [PERSON] 2554 грн. 04 коп., [PERSON] 2554 грн. 04 коп., [PERSON] 2554 грн. 04 коп. На підставі ст.ст. 526, 530, 553, 610-612, 625, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved