Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-05 00:00:00

позивач [PERSON] , звертаючись з позовом до суду, просить стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму, до досягнення дитиною - [PERSON] , [INFO] , трьох років. 30.01.2020 ухвалою Гребінківського районного суду Полтавської області прийнято до розгляду та відкрито провадження у цій справі, постановлено про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін та встановлено сторонам строк на реалізацію процесуального права подачі заяв по суті позовних вимог (а.с. 23-25). Відповідач [PERSON] про судовий розгляд справи повідомлений належним чином. До суду 16.03.2020 [PERSON] надав відзив на позовну заяву в якому зазначено, що відповідач позов [PERSON] не визнає в повному обсязі і вважає, що обставини, викладені в позовній заяві, не відповідають дійсності та в позові має бути відмовлено. Відповідач не працевлаштований, має нерегулярний (мінливий) дохід, відсутнє будь-яке майно, яке давало б йому прибуток, але, попри це, час від часу має виконує певний вид робіт, щоб заробити собі на проживання та надання матеріальної допомоги спільній з позивачем доньці. Вказує, що від утримання доньки [PERSON] він не відмовляється та, з врахуванням свого матеріального стану, має змогу щомісяця сплачувати аліменти у твердій грошовій сумі, але, беручи до уваги, мінливий характер роботи, нестабільні доходи, які майже в повному обсязі спрямовані на утримання доньки, у відповідача відсутня можливість утримання [PERSON] до досягнення дитиною трьох років. Зазначає, що згідно поданої позовної заяви та доданих до неї документів не вбачається жодного доказу, що позивач потребує утримання. Просить в задоволенні позову відмовити в повному обсязі. 16.03.2020 позивачем [PERSON] було подано до суду заяву про долучення до матеріалів справи доказів про витрати на професійну правничу допомогу. Інших заяв або клопотань від сторін не надійшло, клопотання сторін про ознайомлення з матеріалами справи відсутнє. Враховуючи те, що при відкритті провадження судом було ухвалено проводити судовий розгляд цієї справи у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, а сторони в установленому законом порядку не подали клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін, то в силу положень ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами. У такому випадку судове засідання не проводиться. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного тексту судового рішення (ч. 5 ст. 268 ЦПК України). Судовий розгляд справи призначено на 30.03.2020. Суд на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин цієї справи, на які позивач послався як на підставу своїх вимог, що викладені у позовній заяві та підтверджені доданими до неї доказами, які були досліджені судом, враховуючи доводи відповідача викладені у відзиві на позовну заяву та підтверджені доданими до нього доказами, відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, прийшов таких висновків. Відповідно до ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За правилами ч. 1 ст. 19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється порядку іншого судочинства. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 21.04.2018 Гребінківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, про що зроблено відповідний актовий запис № 26 (а.с. 6). Від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] , свідоцтво про народження видане 26.06.2018 Гребінківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області /а.с. 7/. Згідно довідки № 418/02-33 від 20.11.2019, виданої виконавчим комітетом Майорщинської сільської ради Гребінківського району Полтавської області [PERSON] , [INFO] , фактично не проживає по [ADDRESS] та має такий склад сім`ї: чоловік - [PERSON] , [INFO] ; дочка - [PERSON] , [INFO] , фактично не проживає (а.с. 8). Відповідно до запису №12 в трудовій книжці [PERSON] 03.10.2019 було звільнено з ТОВ «СТЕЛС 1» з посади охоронника за власним бажанням на підставі наказу № 167-к від 03.10.2019 (а.с. 44а). Станом на 05.02.2020 [PERSON] на обліку як безробітній в Гребінківській районній філії Полтавського ОЦЗ не перебуває, що підтверджено довідкою № 7 від 05.02.2020 (а.с. 45). Довідкою № 63/02-33 від 06.02.2020, виданою виконавчим комітетом Майорщинської сільської ради Гребінківського району Полтавської області, підтверджено, що на території Майорщинської сільської ради [PERSON] земельних ділянок та паїв у користуванні та власності не має (а.с. 45а). Товарними чеками підтверджено купівлю ліків, підгузків, дитячого харчування (а.с. 46-53). Згідно із ст.75 СК України дружина чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Відповідно до ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягненням дитиною трьох років За приписами ч.4 ст.84 СК України право на утримання має вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Таким чином, необхідною умовою утримання дружини, з якою проживає дитина, є можливість чоловіка надавати матеріальну допомогу. Сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. На виконання вимог статей 12, 81 ЦПК України відповідач [PERSON] не довів суду неможливість надавати ним матеріальну допомогу на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку. Суд не приймає до уваги доводи відповідача стосовно його непрацевлаштованості та відсутності стабільного доходу, оскільки вказані обставини залежать виключно від самої особи та не є такими, що вказують на неможливість чоловіка надавати матеріальну допомогу. Дитина проживає з матір`ю, яка нею опікується, відповідач є особою працездатного віку, доказів того, що він за своїм матеріальним станом або ж через стан здоров`я не здатен сплачувати аліменти суду не надано. Крім цього, відповідач у відзиві підтвердив, що він час від часу виконує певні види робіт, за що отримує відповідні кошти, які спрямовує на утримання малолітньої дитини. Таким чином, [PERSON] визнав, що він періодично отримує оплату праці за виконану ним роботу, що не закріплено трудовими правовідносинами. Визначення способу утримання аліментів належить одержувачу аліментів. Суд не вправі самостійно визначати спосіб стягнення аліментів (правовий висновок Верховного Суду у справі від 04.07.2018 № 490/4522/16-ц). На підставі викладеного, виходячи з принципу справедливості та розумності, з урахуванням потреб дружини, можливостей відповідача, суд вбачає наявність правових підстав для задоволення позову. При розгляді цих спірних правовідносин суд враховував правові висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 13.06.2018 у справі № 750/9224/16-ц. За загальним правилом судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч. 1 ст. 141 ЦПК України). Враховуючи те, що позивач [PERSON] звільнена від сплати судового збору на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», то з відповідача [PERSON] в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн 40 коп відповідно до ставок судового збору, які були встановлені на 01.01.2019. Оскільки стороною позивача не надано суду докази щодо надсилання відповідачу доказів про витрати на правничу допомогу, суд питання судових витрат у виді правничої допомоги вирішить в порядку статті 270 ЦПК України шляхом ухвалення додаткового рішення. На підставі викладеного вище та

Outcome: approved