Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-04 00:00:00

Позивач в особі представника [PERSON] звернулась до суду з позовом у якому просить зобов'язати Фонд гарантування вкладів фізичних осіб повернути грошові кошти в розмірі 127620 грн. та стягнути з відповідача 3% річних у розмірі 1667,80 грн. Позовні вимоги мотивовано тим, що 23 лютого 2015 року між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] укладено Договір № 011-28694-230215 банківського вкладу(депозиту) «Найкращий від Миколая» у доларах США, відповідно до якого позивачу було відкрито депозитний рахунок № 26301113031007. Відповідно до договору [PERSON] по 22 серпня 2015 року розміщено у ПАТ «Дельта Банк» вклад у розмірі 6 000 доларів США, на який ПАТ «Дельта Банк» мав здійснювати нарахування процентів за процентною ставкою 5.5 % річних. Після закінчення строку розміщення вкладу за договором ПАТ «Дельта Банк» не повернув [PERSON] вищевказані грошові кошти, оскільки відповідно до постанови правління Національного банку України від 02.03.2015року №150 «Про віднесення ПАТ «Дельта Банк» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 02.03.2015р. №51 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Дельта Банк», згідно з яким з 03.03.2015 запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Дельта Банк». Фонд гарантування вкладів фізичних осіб проігнорував вимоги чинного законодавства щодо повернення грошових коштів позивачу, які вона розмістила в ПАТ «Дельта Банк» на підставі договору. 18.06.2015 року [PERSON] було подано до Тимчасової адміністрації в ПАТ «Дельта Банк» заяву про повернення грошових коштів за договором банківського вкладу. Тимчасова адміністрація в ПАТ «Дельта Банк» всупереч вимогам чинного законодавства листом вих. № 05-3013274 від 23.06.2015 року повідомила [PERSON], що за рахунками відкритими на її ім'я в ПАТ «Дельта Банк» операції щодо виплат тимчасово обмежені на час тимчасової адміністрації, також повідомила, що вважає нікчемним договір відповідно до вимог пункту 7 частини 3 статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Однак, тимчасовою адміністрацією в ПАТ «Дельта Банк» не надано доказів, які б свідчили, що зазначений договір є таким, що порушує публічний порядок чи спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини, громадянина, знищення, пошкодження майна держави. Таким чином, позивач вважає, що відповідач зобов'язаний повернути грошові кошти у розмірі 127 620 грн., виходячи з того, що станом на 08.10.2015 року офіційний курс НБУ за 1 дол. США становив 21,27 грн. Також просить стягнути з відповідача відповідно положень ч. 2 ст. 625 ЦК України через неповернення коштів з 18.06.2015 року 3 % річних в сумі 1667 грн. 80 коп. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 05.12.2016 року до участі у справі було залучено у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ПАТ «Дельта Банк» (а.с. 94). В судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримала позовні вимоги та викладені у заяві обставини. Представник відповідача [PERSON] та представник третьої особи [PERSON] просили відмовити у задоволенні позову з підстав, викладених у письмових запереченнях, посилаючись на те, що вимоги не ґрунтуються на нормах чинного законодавства. Суд, вислухавши пояснення представників сторін та представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Як убачається із матеріалів справи, 23.02.2015 р. між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] укладено договір № 011-28694-230215 банківського вкладу (депозиту) «Найкращий від Миколая» у доларах США та Додаткову угоду № 1 до договору, відповідно до умов яких сума вкладу складає 6 000,00 дол. США, вклад залучається на строк із моменту зарахування вкладу на рахунок по 22 серпня 2015 р. включно, процентна ставка на суму вкладу становить 5,5% річних та сторонами урегульовано порядок зарахування вкладу (а.с. 14, 15). Згідно ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку встановлених договором. Кошти на вкладний рахунок позивача за вказаним договором у розмірі 6 000 дол. США надійшли переказом від [PERSON], що підтверджується платіжним дорученням в іноземній валюті для фізичної особи, яка не здійснює підприємницької діяльності № 46299924 від 23.02.2015 року (а.с. 16). Договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад) (ч. 1 ст. 1060 ЦК України). На підставі постанови Правління Національного банку України від 02.03.2015 №150 «Про віднесення ПАТ «Дельта Банк» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 02.03.2015 № 51 «Про запровадження тимчасової адміністрації у АТ «Дельта Банк», згідно з яким з 03.03.2015 запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у АТ «Дельта Банк». Виконавча дирекція Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийняла рішення № 71 від 08.04.2015 року про внесення змін до рішення виконавчої дирекції Фонду від 02.03.2015 №51 «Про запровадження тимчасової адміністрації у АТ «Дельта Банк». Згідно з даним рішенням тимчасову адміністрацію в АТ «Дельта Банк» запроваджено строком на шість місяців з 03.03.2015р. до 02.09.2015 року включно. 03 серпня 2015 р. виконавча дирекція Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийняла рішення № 147 «Про продовження строків здійснення тимчасової адміністрації у АТ «Дельта Банк» по 02.10.2015 р. включно та продовження повноважень уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у АТ «Дельта Банк» [PERSON] до 02 жовтня 2015 р. (а.с 127). Відповідно до постанови Правління Національного банку України від 02.10.2015 року № 664 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 02 жовтня 2015 року № 181 «Про початок процедури ліквідації АТ «Дельта Банк» та делегування повноважень ліквідатора банку» (а.с. 128, 129). Вказаним рішенням виконавчої дирекції Фонду розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Дельта Банк», призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та делеговано всі повноваження ліквідатора банку терміном на два роки з 05.10.2015 року по 04.10.2017 року (а.с. 129). За приписами ч. 1 ст. 1 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» цим Законом встановлюються правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків. Відповідно п. 17 ст. 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» уповноважена особа Фонду - працівник Фонду, який від імені Фонду та в межах повноважень, передбачених цим Законом, виконує дії із забезпечення виведення банку з ринку під час здійснення тимчасової адміністрації неплатоспроможного банку та/або ліквідації банку. Згідно пункту 16 статті 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» тимчасова адміністрація - це процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом. Відповідно до пункту 6 статті 2 цього Закону ліквідація банку - це процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства. Отже, у спорах, пов'язаних з виконанням банком, у якому введена тимчасова адміністрація та/або запроваджена процедура ліквідації, своїх зобов'язань перед його кредиторами, норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є спеціальними, і цей Закон є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у таких правовідносинах. Статтею 36 вказаного Закону врегульовано наслідки запровадження тимчасової адміністрації. Зокрема, згідно з підпунктами 1, 2 частини п'ятої статті 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку, примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти та майно банку. Відповідно до частини другої статті 46 цього Закону з дня призначення уповноваженої особи Фонду банківська діяльність завершується закінченням технологічного циклу конкретних операцій у разі, якщо це сприятиме збереженню чи збільшений ліквідаційної маси. 18.06.2015 р. позивач звернулась до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в АТ «Дельта Банк» із заявою про надання інформації щодо невиплати відшкодування грошових коштів за договором банківського вкладу (а.с. 18) Листом від 23.06.2015 р. за № 05-3013274 тимчасова адміністрація ПАТ «Дельта Банк» повідомила [PERSON] про те, що починаючи з 03.03.2015 р. ПАТ «Дельта Банк» здійснює свою діяльність на підставі Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», який є спеціальним в умовах роботи неплатоспроможних банків, операції щодо виплат тимчасово обмежені на час тимчасової адміністрації та наразі здійснюється перевірка операцій за відкритими в банку рахунками на ім'я позивача (а. с. 17). Листом ПАТ «Дельта Банк» від 23.09.2015 року за № 8821/995 повідомило [PERSON] про нікчемність договору банківського вкладу від 23.02.2015 року, укладеного між АТ «Дельта Банк» та позивачем, згідно п. 7 ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», вказавши про те, що відповідно до ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю (а.с. 19). Порядок відшкодування Фондом гарантування коштів за вкладами встановлюється Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та Положенням про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженим Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 09.08.2012 року № 14, якими визначено, що Фонд відшкодовує кошти в межах граничного розміру відшкодування 200000 гривень вкладникам неплатоспроможного банку, які включені в загальний реєстр вкладників, затвердженого виконавчою дирекцією фонду на підставі переліку вкладників, складеного уповноваженою особою. З пояснень представника відповідача, у переданому уповноваженою особою переліку вкладників містилася інформація щодо відшкодування позивачу 190,69 грн., яка [PERSON] отримана не була, іншої інформації стосовно позивача до фонду гарантування не надавалось, у зв'язку з чим будь які інші дані про позивача не могли бути враховані при складанні та затвердженні загального реєстру фондом гарантування. Відповідно ч. ч. 2, 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», протягом дії тимчасової адміністрації Фонд зобов'язаний забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті. Порядок виявлення нікчемних договорів, а також дій Фонду у разі їх виявлення визначаються нормативно-правовими актами Фонду. Згідно ч. 4 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», Фонд протягом дії тимчасової адміністрації, а також протягом ліквідації повідомляє сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняє дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів. За нормами ст. ст. 215 ч. 2, 216 ч. 1 ЦК України, недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. Як роз'яснено у п. п. 4, 5, 29 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» від 06.11.2009 року № 9, нікчемний правочин є недійсним через невідповідність його вимогам закону та не потребує визнання його таким судом. Якщо позивач посилається на нікчемність правочину для обґрунтування іншої заявленої вимоги, суд не вправі посилатися на відсутність судового рішення про встановлення нікчемності правочину, а повинен дати оцінку таким доводам позивача. Судам необхідно враховувати, що в силу частини другої статті 215 ЦК норми закону щодо підстав нікчемності правочинів є імперативними. Судом встановлено, що уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в АТ «Дельта Банк» створено Комісію з перевірки правочинів (договорів) за вкладними операціями АТ «Дельта Банк». Наказом уповноваженої особи Фонду від 29.05.2015 року № 408 продовжено роботу вказаної Комісії, яким визначено здійснити перевірку правочинів (договорів) фізичних осіб, в тому числі догорів банківського рахунку та договорів банківського вкладу (депозиту), вчинених (укладених) АТ «Дельта Банк» протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (в тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, передбачених частиною 3 ст. 38 Закону, та встановлено строк перевірки до 31 серпня 2015 року (а.с. 130). Наказом уповноваженої особи Фонду № 691 від 07.08.2015 року продовжено строк здійснення перевірки вкладів фізичних осіб АТ «Дельта Банк» Комісією з перевірки до 01.10.2015 року (а.с. 131). З пояснень представника відповідача та представника третьої особи, про що також зазначено у запереченнях на позов і підтверджується матеріалами справи, Комісія з перевірки вкладів фізичних осіб АТ «Дельта Банк» дійшла до висновку про нікчемність договору банківського вкладу від 23.02.2015 року № 011-28694-230215 у зв'язку з тим, що кошти за цим договором на вкладний рахунок позивача надійшли з рахунку іншого вкладника банку [PERSON] за рахунок внутрішньобанківських проводок шляхом «дроблення» великої суми депозиту останнього, що свідчить про штучність та фіктивність створення правових підстав для отримання клієнтами банку сум, що перевищують суми гарантованого відшкодування за проведеними операціями, а отже, їх нікчемність. Такі операції по перерахуванню грошових коштів з поточних рахунків [PERSON] на вкладний (депозитний) рахунок [PERSON] були здійснені в період дії Постанови НБУ України № 692/БТ від 30.10.2014 року «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до категорії проблемних та у період дії наказу ПАТ «Дельта Банк» щодо стабілізації діяльності банку від 03.11.2014 року № 2650, відповідно яких було запроваджено обмеження в діяльності банку, зокрема, було заборонено проведення будь яких операцій, за результатами яких збільшується гарантована сума відшкодування за вкладами фізичних осіб Фондом (а.с. 137). Суду надано реєстр операцій перерахування коштів [PERSON] на ім'я ряду осіб-отримувачів, у тому числі позивача (а.с. 132). Наказом Тимчасової адміністрації ПАТ «Дельта Банк» «Щодо заходів, пов'язаних із наслідками виявлення нікчемних правочинів (договорів) за вкладними операціями» від 16.09.2015 року № 813, серед іншого, наказано застосувати наслідки нікчемності договорів банківського вкладу (депозиту), згідно Додатку № 1 до наказу, забезпечити перевірку сформованих проводок по поверненню коштів з депозитних рахунків, відкритих відповідно до договорів, або з поточних рахунків, на які відповідно до умов договорів були перераховані кошти після закінчення строку дії договорів на поточні рахунки фізичних осіб, які здійснили перерахування коштів на вкладні рахунки, відкриті відповідно до умов договорів, перелік яких наведено в додатках до наказу, в який включено договір вкладу позивача (а.с. 138-141). Згідно виписки по особовому рахунку, кошти у розмірі 6 000 дол. США за укладеним з позивачем договором банківського вкладу від 23.02.2015 року повернуті на рахунок [PERSON] з призначенням платежу - застосування наслідків нікчемності договору банківського вкладу № 011-28694-230215 від 23.02.2015 року (а.с. 143). Оскільки у ПАТ «Дельта Банк» запроваджено тимчасову адміністрацію та розпочато процедуру виведення банку з ринку, це унеможливлює стягнення коштів у будь-який інший спосіб, аніж це передбачено Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Таку правову позицію висловив Верховний Суд України у справі за № 6-2001цс15 від 20 січня 2016 року та у справі № 6-1123цс16 від 13 червня 2016 року. Відповідно до положень ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Зважаючи на викладене та беручи до уваги те, що вимоги за зобов'язаннями банку, що виникли під час провадження ліквідації можуть пред'являтися тільки в межах ліквідаційної процедури на підставі положень Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», позивач за вищевказаним договором банківського вкладу не включена в перелік вкладників, яким кошти відшкодовуються за рахунок фонду гарантування вкладів фізичних осіб ПАТ «Дельта Банк» та не скасоване рішення за результатами перевірки, відповідно ч. 3 ст. 38 вказаного Закону, у частині, яким визнано нікчемним договір банківського вкладу позивача, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню. Згідно ст. 88 ЦПК України, враховуючи, що позивача звільнено від сплати судового збору на підставі Закону України «Про захист прав споживачів», суд відносить судові витрати по сплаті судового збору за рахунок держави.

Outcome: dismissed