Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-16 00:00:00

Позивач в особі директора Київського міського центру зайнятості Сухомлина В,Б. звернувся до [PERSON] з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача кошти в розмірі 18 846грн.81 коп., посилаючись на те, що 08.07.2014 року відповідач зареєструвався у Святошинському районному центрі зайнятості , як такий що шукає роботу. Для отримання статусу безробітного, відповідач подав заяву, в якій власноруч зазначив інформацію про те, що через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, у тому числі не забезпечує себе роботою самостійно. Відповідача було ознайомлено з правами та обов»язками зареєстрованого безробітного. Наказом РЦЗ від 08.07.2014 року № НТ140708 , відповідно до ст. 43 Закону України «Про зайнятість населення», відповідачу був наданий статус безробітного . Наказом РЦЗ від 15.07.2014 року № НТ 140715, відповідно до ст. 22, 23 Закону України «Про загальнообов»язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», йому було призначено допомогу по безробіттю з 15.07.2014 року. Наказом РЦЗ від 14.07.2015 року № НТ150714 виплата допомоги була припинена та припинено реєстрацію з 13.07.2915 року. З метою забезпечення цільового ефективного використання коштів Фонду загальнообов»язкового державного соціального страхування на випадок безробіття було здійснено розслідування обґрунтованості виплати відповідачу допомоги по безробіттю. За результатами розслідування складено акт № 108 від 08.09.2015 року, яким встановлено, що відповідач був прийнятий на роботу на постійне місце у ТОВ «Діджитал Продакшин» 16.03.2015 року згідно наказу від 16.03.2015 року № 3-к. Таким чином відповідач під час отримання допомоги по безробіттю перебував у трудових відносинах. Відповідач зобов»язаний був повідомити про перебування у трудових відносинах в ТОВ «Діджитал Продакшин» . На підставі наказу РЦЗ від 07.10.2015 № 376 визначена сума коштів, що підлягає поверненню як допомоги по безробіттю згідно довідки-розрахунку за період з 16.03.2015 року по 09.07.2015 року 18 846грн.81 коп. Відповідач отримав власноруч лист-повідомлення про повернення коштів, але добровільно суму не повернув. У судовому засіданні представник позивача не був присутнім, подав заяву про задоволення позовних вимог у повному обсязі, просив розглядати справу без його участі, проти винесення заочного рішення суду не заперечує. Відповідач у судове засідання не з»явився, належним чином повідомлений про день і час розгляду справи, повідомлений належним чином про причину неявки судне повідомив, клопотання про розгляд справи до суду не надходило. Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача , який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повім лені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди представника позивача cуд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. У зв'язку з наведеним, суд вважає за можливе слухати справу за відсутністю сторін, а матеріали, що є у справі, достатніми для цього. Дослідивши наявні в матеріалах письмові докази, встановивши на їх підставі фактичні обставини та характер спірних правовідносин між сторонами спору, визначивши правові норми, що підлягають застосуванню, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з огляду на наступне. Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Матеріалами справи встановлено наступне. Із копії заяви про надання статусу безробітного від 08.07.2014 року вбачається, що [PERSON] просить зареєструвати його як безробітного відповідно до Закону України «Про зайнятість населення» та призначити виплату допомоги по безробіттю у розмірі, передбаченому Законом України «Про загальнообов»язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» з 8 дня після реєстрації . Ознайомлений з правами та обов»язками зареєстрованого безробітного, що визначені Законами України «Про зайнятість населення» та «Про загальнообов»язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття». Інформує, що через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, у тому числі не забезпечує себе роботою самостійно ( а.с.6) Із копії витягу із наказів щодо [PERSON] вбачається, що наказом від 08.07.2014 року № НТ140708 йому наданий статус безробітного , наказом від 15.07.2014 року № НТ140715 призначено допомогу по безробіттю з 15.07.2014 року по 08.07.2015 року 100%-90 к.д, 80%-09 к.д., 70% - 180 к.д. ; наказом ввід 15.07.2014 року № НТ150715 розпочато виплату допомоги по безробіттю з 15.07.2014 року, наказом від 14.07.2015 року № НТ150714 припинено виплату допомоги по безробіттю у зв»язку з закінченням строку виплати відповідно до п.п.12 п.1 ст. 31 Закону України «Про загальнообов»язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» з 10.07.2015 року; наказом від 14.07.2015 року № НТ150714 припинено реєстрацію у зв»язку з поданням безробітним заяви про припинення реєстрації відповідно абзацу 17 пп1 п.37 Порядку у зв»язку з поданням безробітним заяви про припинення реєстрації з 13.07.2015 року( а.с.7-7зв).Із копії акту №108 розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення відповідно до Закону України «Про загальнообов»язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» Ленінського районного центру зайнятості м. Дніпропетровська від 08.03.2015 року проведено перевірку ТОВ «Діджитал Продакшн». Згідно наданих документів [PERSON] дійсно працює по теперішній час у ТОВ «Діджитал Продакшн». Прийнятий на роботу 16.03.2015 року згідно наказу від 16.03.2015 року № 3-к. [PERSON] нараховується заробітна плата та сплачуються внески у повному обсязі. З даним актом [PERSON] ознайомлений 13.10.2015 року ( а.с.9-11). Із копії витягу наказу ТОВ «Діджитал Продакшн» № 3-к від 16.03.2015 року [PERSON] , прийнятий на роботу в ТОВ «Діджитал Продакшн» на посаду фахівець з розробки та тестування програмного забезпечення з 16.03.2015 року на повний робочий день з оплатою згідно штатного розпису ( а.с.12) Із копії довідки-розрахунку від 07.10.2015 року № 05-28/3622 Святошинського районного центру зайнятості сума коштів, що підлягає відшкодуванню за період з 16.03.2015 року по 09.07.2015 року становить 18 846,81 грн.( а.с.15) Із копії повідомлення від 09.10.2015 року № 01-28/3658 вбачається, що [PERSON] особисто отримав 13.10.2015 року повідомлення про відшкодування коштів, виплачених як допомоги по безробіттю в сумі 18 846,81 грн.( а.с.16) Із копії паспорту [PERSON], серія [NUMBER], виданого Алчевським МВ УМВС України в Луганській області вбачається, що він зареєстрований за адресою [ADDRESS] з 23.07.2010 року ( а.с. 29-30) Згідно із розпорядження ВССУ від 02.09.2014р. №2710/38-14 територіальну підсудність справ підвідомчих Алчевському міському суду змінено на Лисичанський міський суд Луганської області. Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно ч.1 ст. 4 Закону України «Про зайнятість населення» до зайнятого населення належать особи, які працюють за наймом на умовах трудового договору(контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, особи які забезпечують себе роботою самостійно ( у томі числі члени особистих селянських господарств), проходять військову чи альтернативну (невійськову) службу , на законних підставах працюють за кордоном та які мають доходи від такої зайнятості, а також особи, що навчаються за денною формою у загальноосвітніх, професійно-технічних вищих навчальних закладах та поєднують навчання з роботою. Відповідно до частин 2 та 3 ст. 36 Закону України «Про загальнообов»язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов»язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати забезпечення та надання соціальних послуг. Сума виплаченого забезпечення вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов»язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг. Виходячи з вищезазначеного суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог позивача у повному обсязі у зв»язку з порушенням відповідачем Закону України «Про зайнятість населення та Закону України «Про загальнообов»язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» , стягненню з відповідача на користь позивача коштів у розмірі 18 846,81 грн. На підставі ст.ст. 4, 22 Закону України «Про зайнятість населення», ст. 36, 39 Закону України «Про загальнообов»язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття»,

Outcome: approved