Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Шевченківського районного суду м. Львова з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що 07 липня 2007 року між позивачкою [PERSON] та відповідачем [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстровано Шевченківським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис №174. Від шлюбу мають двоє дітей: сина - [PERSON] , [INFO] та дочку- [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначила, що спільне життя не склалося, а відносини погіршувалися через повністю різні світогляди та різне бачення подальшого сімейного майбутнього. Останніх 1,5 роки вони проживають окремо, жодних відносин не підтримують, кожен живе своїм особистим життям, не ведуть спільного господарства та бюджету, шлюб носить формальний характер. Вказує, що подальше збереження шлюбу неможливе, відсутнє бажання зберегти сім`ю, просить шлюб розірвати. Відповідно до Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями 09.08.2021 року справу номер 466/7283/21 передано до розгляду судді Донченко Ю.В. В судовому засіданні позивач позовні вимоги, викладені в позовній заяві підтримала, зіславшись на обставини та факти, що вказані в позові. Відповідач на адресу суду скерував заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги визнає. Не заперечує щодо задоволення позову. Представник відповідача - адвокат Гораль Т.З. в судовому підтримав думку відповідача. Заслухавши пояснення сторін, з`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін, перевіривши зібрані по справі матеріали, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до вимог ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ст. 112 ч. 2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 07 липня 2007 року у Шевченківському відділі реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис №174, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] , виданого 07.07.2007 року Шевченківським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції (а.с.6). Від шлюбу мають двоє дітей: сина- [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 21.07.2009 року Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції та дочку- [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 25.09.2013 року Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції (а.с.7, 8). Більше півтори року сторони проживають окремо, не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства, шлюб носить формальний характер. Згідно ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення для справи. Оскільки, судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам як позивача, так і відповідача, не бажання подальшого спільного проживання, шлюб існує формально, тому його слід розірвати. Відповідно до 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати. Як вбачається з матеріалів справи при пред`явленні позову до суду позивачем сплачено судовий збір у відповідності до п.п.3 п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» в сумі 908,00 грн. Судові витрати по справі складаються із судового збору. Позивач просить судовий збір з відповідача не стягувати.

Outcome: approved