Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-26 00:00:00

Позивач [PERSON] через свого представника [PERSON] звернулася до суду із позовом і просить усунути перешкоду в користуванні правом власності шляхом визнання [PERSON], [INFO], такою, що позбавлена права користування житловим будинком № 22 з господарськими будівлями і спорудами по вул.Борисоглібська (колишня вул.Енгельса) в м.Переяслав-Хмельницькому Київської області. Посилається на те, що 31.05.1996 позивач [PERSON] згідно до свідоцтва про право власності та свідоцтва про право на спадщину набула право власності на житловий будинок № 22 по вул.Борисоглібська (колишня вул.Енгельса) в м.Переяслав-Хмельницькому Київської області. З 14.07.2012 в даному будинку зареєстрована [PERSON] колишня невістка позивача, між якою та сином позивача [PERSON] рішенням Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 18.04.2017 шлюб розірвано. Проте з дати реєстрації, а саме: з 14.07.2012, відповідач [PERSON] ніколи не проживала і на даний час не проживає в житловому будинку, не приймала та не приймає участі в його утриманні, в будинку відсутні її особисті речі та документи, вона не має права власності на частку, не є членом сімї позивача, не веде з позивачем спільного господарства та не укладала з позивачем договору оренди чи договору про безоплатне користування житловим будинком. Відповідач [PERSON] у вказаному будинку постійно не проживає, добровільно з реєстраційного обліку не знялась, що позбавляє позивача [PERSON] вільно користуватися та розпоряджатися своєю власністю. В\~ судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав в повному обсязі і\~просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] та її представник [PERSON] позов визнали, не заперечують проти його задоволення. На запитання суду відповідач зазначила, що розуміє наслідки визнання нею позову, та наслідки, які можуть настати після набрання рішенням законної сили. Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. В силу ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 401 ЦК України, право користування чужим майном (сервітут)може бути встановлене щодо, зокрема, іншого нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом. Відповідно до ч. 2 ст. 406 цього Кодексу, сервітут може бути припинений за рішенням суду на вимогу власника майна за наявності обставин, які мають істотне значення. В силу ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як вбачається з правових позицій Верховного Суду України, викладених в Постанові Пленуму Суду № 2 від 12.06.2009 Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції, у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи. Оскільки відповідач [PERSON] позов визнала, визнання позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, суд приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі на підставі ч. 4 ст. 174 ЦПК України. На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 319, 321, 391, 401, 406 ЦК України,

Outcome: approved