overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-27 00:00:00

Позивач [PERSON] у вересні 2019 року звернувся до суду із позовною заявою до відповідачки [PERSON] про розірвання шлюбу (а.с. 2-3). В обґрунтування своїх позовних вимог вказав, що з відповідачкою перебуває у шлюбі з 05 серпня 2000 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] , яка мешкає разом із відповідачкою. Протягом останніх років сімейне життя між подружжям поступово погіршувалося, що в результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. На даний час ведення спільного господарства та сумісне проживання припинено. Оскільки нормальні стосунки між подружжям неможливі, прохає розірвати шлюб. Позивач в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій позов підтримав та прохав задовольнити (а.с. 25). Відповідачка в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій позов визнала та не заперечувала проти його задоволення (а.с. 22). З цих підстав суд, спираючись на норми ст. 247 ЦПК України, розглянув справу за відсутності сторін, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, та ухвалив рішення. Перевіривши фактичні обставини справи письмовими доказами у наданих ними межах, суд вважає за можливе задовольнити позов, виходячи з наступного. У судовому засіданні встановлено, що сторони 05серпня 2000 року уклали шлюб у відділі реєстрації громадянського стану Жовтневої районної ради м. Дніпропетровська, актовий запис № 568 (а.с. 13). Від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] (а.с. 14), яка мешкає разом із відповідачкою. На даний час сторони не підтримують сімейно-шлюбних відносин. Судові витрати по справі складають 768 гривні 40 копійок (а.с. 1). Згідно з вимогами ст. 112 СК України, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Відповідно до вимог ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу відновити своє дошлюбне прізвище. Суд, перевіривши фактичні обставини справи письмовими доказами, дійшов висновку про те, що подальше подружнє життя суперечитиме інтересам позивачки, а збереження сім`ї є неможливим. З урахуванням викладеного, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі. Після розірвання шлюбу неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] , яка мешкає із відповідачкою, залишити мешкати разом з нею. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-19 00:00:00

Позивач [PERSON] у вересні 2019 року звернувся до суду із позовною заявою до відповідачки [PERSON] про розірвання шлюбу (а.с. 2-3). В обґрунтування своїх позовних вимог вказав, що з відповідачкою перебуває у шлюбі з 17 травня 1997 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] , яка мешкає разом із відповідачкою. Протягом останніх років сімейне життя між подружжям поступово погіршувалося, що в результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. На даний час ведення спільного господарства та сумісне проживання припинено. Оскільки нормальні стосунки між подружжям неможливі, прохає розірвати шлюб. Позивач в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій позов підтримав та прохав задовольнити (а.с. 19). Відповідачка в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій позов визнала та не заперечувала проти його задоволення (а.с. 20). З цих підстав суд, спираючись на норми ст. 247 ЦПК України, розглянув справу за відсутності сторін, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, та ухвалив рішення. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Перевіривши фактичні обставини справи письмовими доказами у наданих ними межах, суд вважає за можливе задовольнити позов, виходячи з наступного. У судовому засіданні встановлено, що сторони 17травня 1997 року уклали шлюб у відділі реєстрації актів громадянського стану виконкому Бабушкінської районної ради народних депутатів м. Дніпропетровська, актовий запис № 310 (а.с. 16). Від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] (а.с. 12), яка мешкає разом із відповідачкою. На даний час сторони не підтримують сімейно-шлюбних відносин. Судові витрати по справі складають 768 гривні 40 копійок (а.с. 1). Згідно з вимогами ст. 112 СК України, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Відповідно до вимог ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу відновити своє дошлюбне прізвище. Суд, перевіривши фактичні обставини справи письмовими доказами, дійшов висновку про те, що подальше подружнє життя суперечитиме інтересам позивачки, а збереження сім`ї є неможливим. З урахуванням викладеного, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі. Після розірвання шлюбу неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] , яка мешкає із відповідачкою, залишити мешкати разом з нею. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-13 00:00:00

Позивач [PERSON] у вересні 2019 року звернувся до суду із позовною заявою до відповідачки [PERSON] про розірвання шлюбу (а.с. 2-3). В обґрунтування своїх позовних вимог вказав, що з відповідачкою перебуває у шлюбі з 21 січня 1977 року. Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Протягом останніх років сімейне життя між подружжям поступово погіршувалося, що в результаті призвело до фактичного припинення, починаючи з початку 2015 року, шлюбних відносин. На даний час ведення спільного господарства та сумісне проживання припинено. Оскільки нормальні стосунки між подружжям неможливі, прохає розірвати шлюб. Позивач в судове засідання не з`явився, надав суду заяву з проханням провести судове засідання в його відсутність. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с. 28). Відповідачка в судове засідання не з`явилась, надала суду клопотання про визнання позову в повному обсязі, не заперечує проти розірвання шлюбу та не бажає примирення. Прохала дошлюбне прізвище не відновлювати. Справу прохала розглянути за її відсутністю (а.с. 27). З цих підстав суд, спираючись на норми ст. 247 ЦПК України, розглянув справу за відсутності сторін, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, та ухвалив рішення. Перевіривши фактичні обставини справи письмовими доказами у наданих ними межах, суд вважає за можливе задовольнити позов, виходячи з наступного. У судовому засіданні встановлено, що сторони 21січня 1977 року уклали шлюб у відділі державної реєстрації актів про шлюб Сімферопольського міського управління юстиції Автономної Республіки Крим, актовий запис № 163 (а.с. 19). Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. На даний час сторони не підтримують сімейно-шлюбних відносин. Судові витрати по справі складають 768 гривень 40 копійок (а.с. 1). Згідно з вимогами ст. 112 СК України, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Відповідно до вимог ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу відновити своє дошлюбне прізвище. Суд, перевіривши фактичні обставини справи письмовими доказами, дійшов до висновку про те, що подальше подружнє життя суперечитиме інтересам позивача, а збереження сім`ї є неможливим. З урахуванням викладеного, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-02 00:00:00

Позивач [PERSON] у вересні 2019 року звернувся до суду із позовною заявою до відповідачки [PERSON] про розірвання шлюбу (а.с. 2-3). В обґрунтування своїх позовних вимог вказав, що з відповідачкою перебуває у шлюбі з 27 квітня 2012 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] , який мешкає разом із відповідачкою. Протягом останніх років сімейне життя між подружжям поступово погіршувалося, що в результаті призвело до фактичного припинення, починаючи із 30 грудня 2018 року, шлюбних відносин. На даний час ведення спільного господарства та сумісне проживання припинено. Оскільки нормальні стосунки між подружжям неможливі, прохає розірвати шлюб. Позивач в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій позов підтримав та прохав задовольнити (а.с. 19). Відповідачка в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій позов визнала та не заперечувала проти його задоволення (а.с. 20). З цих підстав суд, спираючись на норми ст. 247 ЦПК України, розглянув справу за відсутності сторін, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, та ухвалив рішення. Перевіривши фактичні обставини справи письмовими доказами у наданих ними межах, суд вважає за можливе задовольнити позов, виходячи з наступного. У судовому засіданні встановлено, що сторони 27квітня 2012 року уклали шлюб у Красногвардійському відділі державної реєстрації цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 216 (а.с. 15). Від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] (а.с. 5), який мешкає разом із відповідачкою. На даний час сторони не підтримують сімейно-шлюбних відносин. Судові витрати по справі складають 768 гривні 40 копійок (а.с. 1). Згідно з вимогами ст. 112 СК України, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Відповідно до вимог ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу відновити своє дошлюбне прізвище. Суд, перевіривши фактичні обставини справи письмовими доказами, дійшов висновку про те, що подальше подружнє життя суперечитиме інтересам позивачки, а збереження сім`ї є неможливим. З урахуванням викладеного, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі. Після розірвання шлюбу неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] , який мешкає із відповідачкою, залишити мешкати разом з нею. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-08 00:00:00

Позивач [PERSON] у вересні 2020 року звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання. Свої вимоги мотивує тим, що позивач з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі який 17.08.2010 року було розірвано. Від шлюбу з відповідачем мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] [PERSON] знаходиться повністю на утриманні позивача, проживає разом з нею. Відповідач в добровільному порядку коштів на утримання дитини не надає та не приймає участі в утриманні дитини. На даний час син продовжує навчання в Торговельно-економічному коледжі КНТЕУ, на денному відділенні, є студентом 3 курсу, строком навчання з 01.09.2018 року по 30.06.2021 року. Ухвалою суду від 08.09.2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, яку постановлено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Сторони не подавали клопотання про розгляд справи у загальному позовному провадженні чи призначення судового засідання у спрощеному провадженні з викликом сторін. Відповідач у встановлений судом строк не подав відзиву на позов, у зв`язку з чим суд вирішив розглянути справу на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів. Вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що, сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який 17.08.2010 року було розірвано, про що свідчить рішення Святошинського районного суду м. Києва від 17.08.2010 року (а.с. 8). Від даного шлюбу у подружжя є повнолітній син - [PERSON] , [INFO] (а.с. 7 - копія свідоцтва про народження). Відповідно до довідки виданої Торговельно-економічним коледжем Київського національного торговельно-економічного університету, [PERSON] , дійсно навчається на денній формі навчання за спеціальністю «Підприємництво, торгівля та біржова діяльність», є студентом 3 курсу, термін навчання до 30.06.2021 року (а.с. 12). Відповідно до ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред`явлення позову. Враховуючи викладене, оцінюючи всі досліджені судом докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. На підставі ст.430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення суми платежу за один місяць. Також, відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір в сумі 840,80 грн так, як позивач від сплати звільнена. На підставі наведеного та,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-09 00:00:00

Позивач [PERSON] у грудні 2012 р. звернулася до суду з вказаним позовом зазначивши, що вона працювала в комунальному підприємстві «Дніпродзержинський спецкомбінат» на посаді головного бухгалтера. Працювала вона до 02.08.2012 року і звільнилася у зв'язку з виходом на пенсію. При звільнені розрахунок з нею роботодавець у день звільнення не зробив. Середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку складає 33064,45 грн. Просила стягнути з відповідача на її користь середній заробіток за невчасно виплачену заробітну плату 33064,45 грн. Позивач у березні уточнила позовні вимоги, просила стягнути з відповідача на її користь середній заробіток за невчасно виплачену заробітну плату 51288,95 грн. В судовому засіданні позивач позов підтримала із зазначених у ньому підстав, представник відповідача позов визнав повністю, пояснив, що позивач вірно обрахував середній заробіток за невчасно виплачену заробітну плату, прохав розстрочити виконання рішення. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Позивач [PERSON] з 01.08.1984 року працювала в комунальному підприємстві «Дніпродзержинський спецкомбінат» на посаді бухгалтера-розраховувача. Розпорядження про прийняття на роботу № 96 від 01.08.1984 року. Наказом по комунальному підприємству «Дніпродзержинський спецкомбінат» № 4-к від 03.01.1992 року позивач була переведена на посаду головного бухгалтера. Позивач працювала до 02.08.2012 року і звільнилася у зв'язку з виходом на пенсію. Наказ про звільнення № 14 від 02.09.2012 року. При звільнені з роботи повний розрахунок з позивачем роботодавець у день звільнення не зробив. Не проведено остаточний розрахунок із позивачем і на цей час. Вказані обставини визнаються сторонами, підтверджуються наявними у справі доказами, тому суд вважає їх встановленими. У відповідності до вимог ч. 1 ст. 116 КЗпП України відповідач мав виплатити заборгованість по заробітній платі в день звільнення позивача. Відповідно до ст. 117 Кодексу законів про працю України у разі невиплати з вини власника або уповноваженим ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статі 116 цього Кодексу підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Як вбачається з довідки відповідача, середня заробітна плата позивача на день звільнення складала 5206,97 грн., за один день складає - 260,35 грн., таким чином відповідач повинен позивачеві сплатити з 14 червня 2013 року по 16 березня 2014 р. у сумі 51288,95 грн. Таким чином позовні вимоги підлягають повному задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-21 00:00:00

Позивач [PERSON] у грудні 2013 р. звернулась до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що перебуває у шлюбі з відповідачем. Від спільного подружнього життя мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. На сьогоднішній день вони спільно не проживають та на утримання сина відповідач матеріальної допомоги не надає. Просила стягувати з відповідача аліменти на утримання сина у розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку, але не менш 30 % прожиткового мінімуму для відповідного віку дитини, щомісячно, до повноліття дитини. В судове засідання позивач та відповідач не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Від них надійшли заява, в яких вони прохають розглянути справу у їх відсутність, позивач позов підтримує, відповідач позов визнає. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони по справі перебувають у шлюбі. Від спільного подружнього життя мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. На сьогоднішній день сторони спільно не проживають та на утримання сина, який проживає з позивачкою, відповідач матеріальної допомоги не надає, чим порушує вимогу ст. 180 Сімейного кодексу України, яка зазначає, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення їм повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-22 00:00:00

Позивач [PERSON] у грудні 2013 р. звернулась до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що перебуває у шлюбі з відповідачем. Від спільного подружнього життя мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. На сьогоднішній день вони спільно не проживають та на утримання дочки відповідач матеріальної допомоги не надає. Просила стягувати з відповідача аліменти на утримання дочки у розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку, але не менш 30 % прожиткового мінімуму для відповідного віку дитини, щомісячно, до повноліття дитини. В судове засідання позивач та відповідач не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Від них надійшли заяви, в яких вони прохають розглянути справу у їх відсутність, позивач позов підтримує, відповідач позов визнає. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони по справі перебувають у шлюбі. Від спільного подружнього життя мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. На сьогоднішній день сторони спільно не проживають та на утримання дочки, яка проживає з позивачкою, відповідач матеріальної допомоги не надає, чим порушує вимогу ст. 180 сімейного кодексу України, яка зазначає, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення їм повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-04 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Позивач [PERSON] у грудні 2013 року звернувся в суд з позовом до Кременчуцької міської ради, [PERSON] про визначення частки майна, що є у спільній сумісній власності. В позові зазначив, що згідно свідоцтва про право власності на житло виданого УЖКГ виконкому міської ради народних депутатів згідно з розпорядженням № 10070 від 19.06.1997 року [PERSON], [PERSON], [PERSON] належить на праві спільної сумісної власності квартира [ADDRESS]. 26.01.2010 року помер [PERSON]. 06.01.2012 року померла [PERSON]. Після смерті батьків відкрилась спадщина на квартиру [ADDRESS]. При зверненні до Першої Кременчуцької державної нотаріальної контори м. Кременчука з заявою для прийняття спадщини йому було відмолено в оформленні спадщини, оскільки не визначені частки кожного із співвласників. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Позивач [PERSON] просив суд визначити частки кожного із співвласників у спільній сумісній власності на вказану квартиру. Позивач [PERSON] в судове засідання зявився, позов підтримав, просив задовольнити. Представник відповідача Кременчуцької міської ради в судове засідання не зявився, просив справу розглянути без їх участі. Відповідач [PERSON] та представник відповідача [PERSON] в судове засідання зявились, проти задоволення позову не заперечували. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Представник третьої особи Першої Кременчуцької державної нотаріальної контори в судове засідання не зявився, просив справу розглянути без їх участі. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Суд, розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, дослідивши зібрані по справі докази, приходить до наступного. Так, судом встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на житло виданого УЖКГ виконкому міської ради народних депутатів згідно з розпорядженням № 10070 від 19.06.1997 року [PERSON], [PERSON], [PERSON] належить на праві спільної сумісної власності квартира [ADDRESS]. 26.01.2010 року помер [PERSON]. 06.01.2012 року померла [PERSON]. Після смерті батьків відкрилась спадщина на квартиру [ADDRESS]. При зверненні до Першої Кременчуцької державної нотаріальної контори м. Кременчука з заявою для прийняття спадщини позивачу відмовлено в оформленні спадщини, оскільки не визначені частки кожного із співвласників. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦК України встановлено, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Домовленості про визначення часток у спірній сумісній власності між власниками не було, тому суд вважає, що позов обгрунтований і підлягає задоволенню. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~За [PERSON], який помер 26.01.2010 року та [PERSON], яка померла 06.01.2012 року, [PERSON] необхідно визначити по 1/3 ідеальної частки квартири [ADDRESS]. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved