Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-25 00:00:00

Позивач [PERSON] , яка діє в інтересах малолітньої дитини [PERSON] , звернулася до суду із позовною заявою до [PERSON] , третя особа Орган опіки та піклування Добропільської міської ради, про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування заявлених вимог зазначила, що вона є бабусею [PERSON] , [INFO] , який з 2017 року проживає разом з нею за адресою: [ADDRESS] . Матір`ю дитини є донька позивача - [PERSON] , яка [INFO] померла, батьком - відповідач по справі - [PERSON] . Відповідач самоусунувся від виховання дитини, не виконує своїх батьківських обов`язків, життям сина не цікавиться. Вихованням та утриманням дитини займається бабуся [PERSON] . Для дитини створені належні умови для проживання та всебічного розвитку. [PERSON] відвідує ДНЗ «Вербичка» з вересня 2018 року. Відповідач по справі, батько дитини [PERSON] , за місцем проживання: [ADDRESS] , характеризується негативно. Ніде не працює, зловживає спиртними напоями, вихованням сина не займається з 2017 року, участі в його житті не приймає. Виконкомом Добропільської міської ради 28.08.2020 року було зроблено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його неповнолітнього сина [PERSON] . Зважаючи, що відповідач свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, не надає жодної матеріальної допомоги на утримання своєї дитини, її вихованням не займається, життям та здоров`ям сина не переймається, тому позивач просила позбавити [PERSON] батьківських прав відносно його малолітнього сина [PERSON] . Позивач через канцелярію суду надала заяву, в якій просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач через канцелярію суду також надав заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги визнав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Від представника третьої особи також надійшла заява з проханням розглянути справу без її участі. Заявлені позивачем вимоги підтримала в повному обсязі. У відповідності до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, розглянувши цивільну справу в межах заявлених вимог, дослідивши матеріали справи і докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне: Як вбачається з матеріалів цивільної справи, матір`ю дитини є [PERSON] , а відповідач [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтва про народження серії [NUMBER] та сторінки паспорта громадянина України про особливі відмітки (а.с. 9, 13). Судом встановлено, що мати дитини [PERSON] , яка відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] доводиться позивачці рідною донькою (а.с. 11), померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] . (а.с.12) Відповідно до психолого-педагогічної характеристики на дитину дошкільного віку від 26.06.2020 року, складеної вихователем Спасько-Михайлівського ДНЗ «Вербичка», [PERSON] , [INFO] , вихованням якого займається бабуся [PERSON] , відвідує садочок з вересня 2018 року. Дитина проявила себе як добрий товариш, охоче виконує доручення, позитивно ставиться до заохочень та похвали, під час гри не регулює свою поведінку, тому потребує постійного зовнішнього контролю, не уникає спілкування, вміє оцінювати свої вчинки, прагне до особистих досягнень. (а.с. 19). З рапорту інспектора ЮП Добропільського ВП Покровського ВП ГУНП в Донецькій області від 24.06.2020 року вбачається, що відповідач мешкає за адресою: [ADDRESS] . Під час бесіди з сусідами [PERSON] встановлено, що він зловживає спиртними напоями, не працює, періодично порушує громадський порядок. Також встановлено, що у громадянина [PERSON] є син [PERSON] , [INFO] , вихованням та матеріальним забезпеченням якого батько не займається з 2017 року. (а.с.17) Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов проживання відповідача, складеного спеціалістами ССД Добропільської міської ради 17.07.2020 року, [PERSON] проживає в [ADDRESS] , під час обстеження було встановлено, що останній один мешкає в 2-поверховому будинку на 1 поверсі в 3-кімнатній квартирі. Умови проживання добрі. Санітарно-гігієнічні норми витримані, опалення, водопостачання та електроенергія є. В квартирі чисто, прибрано. Батько пояснив, що забрати дитину не може, оскільки влаштовується на роботу, а сидіти з дитиною буде нікому. Зазначив, що [PERSON] навідує майже кожні вихідні. Сплачує позивачці гроші на утримання дитини. (а.с. 15) Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов проживання позивача, складеного комісією Спасько-Михайлівської сільської ради 30.06.2020 року, [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] , під час обстеження було встановлено, що родина мешкає в 3-кімнатному житловому будинку, родина складається з 3-х осіб: [PERSON] , 1956 року народження, [PERSON] , 1935 року народження, [PERSON] , [INFO] . На момент обстеження санітарний стан добрий, в будинку чисто, дитина чисто одягнена. Бабуся достатньо приділяє уваги онуку, займається його вихованням та розвитком. Дитина забезпечена одягом та продуктами харчування. Комісія встановила, що [PERSON] проживає в добрих умовах, в будинку без побутових умов з пічним опаленням, має свою кімнату та всі необхідні речі та іграшки для свого віку. Дитина постійно знаходиться з бабусею, яка достатньо приділяє уваги для його виховання та розвитку. (а.с.18) Згідно висновку виконавчого комітету Добропільської міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] від 28.08.2020 року, орган опіки та піклування вважає доцільним позбавити [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно його малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . (а.с.20-21) Шостим Принципом Декларації прав дитини, що була проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, закріплено, що дитина для повного та гармонічного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна зростати у піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові та моральної та матеріальної забезпеченості. Згідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, що була ратифікована Постановою ВР № 789-XII від 27.02.1991 року, Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Частиною 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. З огляду на викладене, батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини, поведінка батьків повинна бути такою, щоб дитина сама тягнулася до них. Як роз`яснено в пункті 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» № 3 від 30.03.2007 року із змінами від 19.12.2008 року, позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. У відповідності до ч. 1 ст. 17 Закону України від 23.02.2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватися на оцінці особистості відповідача та його поведінці. Суд неодноразово в своїх рішеннях акцентував увагу, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини. Як зазначив Європейський суд з прав людини в рішеннях від 16.07.2015 року в справі «Мамчур проти України» та від 01.07.2017 року у справі «М.С. проти України», при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним. Відповідно до вимог статті 150 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і етичний розвиток. Стаття 164 Сімейного кодексу України передбачає підстави позбавлення батьківських прав, а саме: мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав з підстав, встановлених пунктами 2, 4 і 5 частини першої цієї статті, лише у разі досягнення ними повноліття. Мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них. У пункті 16 Постанови Пленуму Верховного Суд України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про позбавлення та поновлення батьківських прав`роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Проаналізувавши викладені обставини, оцінивши зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що відповідач не виявляє до свого сина батьківського піклування, оскільки не піклується про його фізичний і духовний розвиток, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечує необхідного медичного догляду, лікування, що негативно впливає на його фізичний розвиток як складову виховання; не надає доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню дитиною загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу; не створює умов для отримання дитиною освіти. Враховуючі викладені обставини, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог щодо позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Враховуючи, що письмової заяви на передачу позивачу, яка є рідною бабусею малолітнього [PERSON] , немає, та відсутність подання органу опіки та піклування про встановлення опіки над дитиною, суд вважає за необхідне передати [PERSON] на опікування органу опіки та піклування виконавчого комітету Добропільської міської ради. Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 166 Сімейного кодексу України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Відповідно до вимог ст. 180 ч. 1 ст. 183 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За змістом ст. ст. 181, 182 СК України, кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються за рішенням суду у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. При визначені розміру аліментів суд, враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Як передбачено ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно із ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень, зокрема, у справах про стягнення аліментів. З огляду на викладені обставини, та з урахуванням того, що в рішенні суд дійшов висновку про позбавлення відповідача батьківських прав, дитина передається на опікування Органу опіки та піклування виконавчого комітету Добропільської міської ради, а в порядку ст. 166 СК України одночасно під час ухвалення рішення має бути вирішено питання щодо стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, суд вважає за необхідне стягнути із відповідача аліменти на утримання малолітньої дитини, проте не на користь позивача, а на особистий рахунок дитини, обов`язок відкриття якого слід покласти на Орган опіки та піклування виконавчого комітету Добропільської міської ради. Згідно п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання, в тому числі, щодо розподілу між сторонами судових витрат. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Приймаючи до уваги, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню в повному обсязі, тому з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 840,80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved