Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-04 00:00:00

Позивач АТ «Криворізька теплоцентраль» 15.04.2019 звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] , Ромашина С.М. , та просив суд стягнути з відповідачів солідарно заборгованість по оплаті за надані житлово-комунальні послуги з централізованого опалення за адресою: [ADDRESS] за період з жовтня 2013 року по березень 2019 року у розмірі 32461,70 грн., інфляційні втрати у сумі 7429,78 грн. та 3% річних у розмірі 1548,23 грн., а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 1921,00 грн. В обгрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що підприємство надає послуги з централізованого опалення і гарячого водопостачання населенню, яке відповідно з вимогами ЖК України, Постанови КМУ № 630 від 21.07.2005 «Про затвердження правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», та умов типового договору зобов`язане здійснювати оплату за отриману теплову енергію, згідно особового рахунку і встановлених тарифів. Позивач зазначає, що теплова енергія поставляється відповідачам за адресою: [ADDRESS] , відповідачі отримують ці послуги, користуються ними, що свідчить про те, що між сторонами фактично укладено договір про надання послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, однак не здійснюють оплату за наданні послуги, внаслідок чого виникла вищевказана заборгованість за централізоване опалення. Наявність заборгованості надає позивачу можливість пред`явити також до відповідача вимогу про стягнення втрат від інфляції та 3% річних. Заочним рішенням від 17 жовтня 2019 року позовні вимоги було задоволено, заборгованість стягнута з відповідачів в солідарному порядку. Ухвалою суду від 21.07.2020 заочне рішення було скасовано, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Ухвалою від 05.08.2020 провадження у справі в частині заявлених позовних вимог до Ромашина С.М. закрито, у зв`язку з чим розглядаються позовні вимоги тільки до [PERSON] . Належним чином повідомлений представник позивача в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, просив стягнути всю заборгованість з [PERSON] , проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач [PERSON] про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася в установленому порядку, але в судове засідання не з`явилася, відзив на позов не подала. Оскільки порядок виклику відповідача, передбачений ст.ст.128-130 ЦПК України, дотримано, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, в тому числі - відповідача, на підставі наявних доказів, та ухвалив про заочний розгляд відповідно до ст.ст.280-282 ЦПК України. Згідно з положеннями ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими такі обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідач [PERSON] згідно з випискою з особового рахунку є наймачем житла за адресою: [ADDRESS] /а.с.6/, а отже є споживачем послуг, які надає АТ «Криворізька теплоцентраль». Приписами ст.ст.67-68 ЖК України, ст.32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» в редакції, що діяла під час виникнення правовідносин, визначено, що плата за комунальні послуги береться за затвердженими в установленому порядку тарифами, які оплачуються споживачами щомісяця у встановлені строки. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з п.5 ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживачі зобов`язані оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Частина 5 пункту 40 Правил користування тепловою енергією, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 03 жовтня 2007 року №1198, передбачає обов`язок споживача теплової енергії своєчасно проводити розрахунки за використану теплову енергію. Відповідно п.18 Постанови КМУ № 630 від 21.07.2005 «Про затвердження Правил надання послуг з центрального опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим...». Оскільки мешканці спірного житла кошти за спожиті послуги з теплопостачання не сплачували, станом на 01.03.2019 виникла заборгованість за централізоване опалення у розмірі 32461,70 грн., що підтверджується наданим позивачем розрахунком /а.с.7-8/. Згідно ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. На підставі зазначеного відповідачу нараховано інфляційні збитки у сумі 7429,78 грн. та 3% річних у сумі 1548,23 грн. /а.с.9/. Встановленим судом обставинам відповідають правовідносини із невиконання споживачем зобов`язань по сплаті наданих послуг, та з недопустимості односторонньої відмови від виконання зобов`язань і наслідків неналежного виконання зобов`язань. Оскільки право позивача щодо своєчасного та повного отримання оплати за надані послуги порушено відповідачем, суд вважає, що порушене право підлягає відновленню. Водночас, положеннями частини 1 статі 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною 1 статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Згідно статті 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд встановив, що згідно з довідкою ВРМПГ виконкому Інгулецької районної у місті ради [PERSON] знята з реєстрації за адресою: [ADDRESS] з 04.12.2018. Доказів належності зазначеної квартири відповідачу позивачем не надано, і не підтверджено, що вона у період з 04 грудня 2018 року по 01 березня 2019 року була споживачем послуг позивача щодо постачання теплової енергії за вищевказаною адресою, а тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають. Оскільки неправомірними діями відповідача позивачеві було завдано збитків, по суті матеріальної шкоди, яка виражена в грошовому еквіваленті, а відтак є грошовим зобов`язанням, суд вважає, що позовні вимоги позивача про стягнення індексу інфляції та трьох відсотків річних узгоджуються з положеннями ч.2 ст.625 ЦК України, однак підлягають до стягнення лише за період до 04 грудня 2018 року. Отже, суд вважає, що обставини, на які посилається позивач, як на підстави для задоволення позову, частково знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, у зв`язку з чим позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, оскільки позивачем не було доведено надання послуг з централізованого опалення відповідачу [PERSON] у період з 04 грудня 2018 року по 01 березня 2019 року, то підлягає стягненню з останньої заборгованість за період з 01 жовтня 2013 року по 04 грудня 2018 року в розмірі 24742,24 грн., а також 3% річних у розмірі 1536,03 грн. та інфляційні втрати у розмірі 7417,31 грн., а всього - 33695,58 грн. Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Оскільки позовні вимоги задовольняються частково, то судовий збір підлягає стягненню у сумі 1561,00 грн.

Outcome: partial