Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-17 00:00:00

Позивач [PERSON] пред'явив до суду позов до відповідача [PERSON] про визнання її такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, яке знаходиться на проспекті Злуки, 17/84 у м. Тернополі. Обґрунтовує позов тим, що йому та відповідачу на підставі ордера від 05 вересня 2008 року та угоди №29 від 05 вересня 2008 року була надана кімната №84 в будинку №17 на проспекті Злуки у м. Тернополі, житловою площею 26,4 кв.м. Позивач на даний час є квартиронаймачем зазначеної кімнати, що підтверджується довідкою ПП «ТернопільКомСервіс» №139 від 16 січня 2018 року. З 16 липня 2005 року він перебував з відповідачем [PERSON] у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 05 грудня 2016 року. В 2013 році відповідач забрала всі свої речі: одяг, взуття, документи та поїхала в невідомому напрямку. Оплату за комунальні послуги вона не вносить. З цих підстав позивач просив суд визнати [PERSON] такою, що втратив право на користування зазначеним житловим приміщенням. Відзиву на позов та будь-яких заперечень по суті спору від відповідача не надходило. В судовому засіданні представника позивача [PERSON] [PERSON] позовну заяву підтримала у повному обсязі, просила її задовольнити, не заперечила проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, повторно до суду не з'явилася, не повідомивши про причини неявки. Відзиву на позовну заяву не подавала. За вказаних обставин суд приходить до переконання, що згідно з ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України слід ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки представника позивач у судовому засіданні не заперечила проти такого вирішення справи, та відповідно до вимог ч. 1 ст. 281 ЦПК України судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив такі обставини: 16 липня 2005 року сторони [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, який розірвано рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 05 грудня 2016 року. Як убачається з корінця ордеру №34 від 05 вересня 2008 року, виданого ВАТ «ТЕКСТЕРНО», [PERSON] надано право на зайняття з сімєю житлової площі в кімнаті №84 по вулиці проспект Злуки, 17 у м. Тернополі. До складу сімї також входить дружина [PERSON] Ордер видано на основі спільного рішення адміністрації та профспілкового комітету ВАТ «Текстерно», а також згідно з угодою №29 від 05 вересня 2008 року. Згідно з довідкою №139 від 16 січня 2018 року, виданою ПП «ТернопільКомСервіс», [PERSON] зареєстрований [INFO], разом з ним за вказаною адресою зареєстрована дружина [PERSON] Тип власності: гуртожиток сімейний. Відповідно до акту №1/13 від 12 січня 2018 року, виданого ПП «ТернопільКомСервіс», комісією в складі [PERSON], [PERSON] було проведено обстеження за адресою: вул. Злуки, 17/84 у м. Тернополі, на предмет проживання [PERSON] за вказаною адресою. Під час обстеження встановлено, що [PERSON] за вказаною адресою не проживає. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] підтвердили, що відповідач [PERSON] не проживає [INFO] з 2013 року. Відповідно до ст. 129 Житлового Кодексу Української РСР на підставі рішення про надання жилої площі в гуртожитку адміністрація підприємства, установи, організації, орган місцевого самоврядування видає громадянинові спеціальний ордер, який є єдиною підставою для вселення на надану жилу площу в гуртожитку. Статтею 64 Житлового Кодексу Української РСР визначено, що до членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім'ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов'язки, як наймач та члени його сім'ї. Відповідно до ст. 71 Житлового Кодексу Української РСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Згідно ст. 72 Житлового Кодексу Української РСР визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ст. 7 Закону України Про свободу пересування та вільний вибір місце проживання в Україні, зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі, зокрема, судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Судом не здобуто жодних доказів про поважність причин непроживання відповідача у спірному житловому приміщенні. За вказаних обставин судом установлено, що відповідач [PERSON] відсутня у житловому приміщенні, яке знаходиться на проспекті Злуки, 17/84 у місті Тернополі понад шість без поважних на це причин, тому відповідно до ст. 72 Житлового Кодексу Української РСР втратила право на користування спірним житлом. Крім цього, відповідно до ст. 141 ЦПК України із відповідача [PERSON] в користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 704,80 гривень. На підставі наведеного, відповідно до ст. ст. 64, 71, 72, 129 Житлового Кодексу Української РСР,

Outcome: approved