Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-13 00:00:00

Позивач в квітні 2013 року звернувся до суду із позовною заявою до відповідачів про звернення стягнення на предмет застави. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилався на те, що відповідно до укладеного договору № K3S0AK02154683 від 29.06.2006 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 27538 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 10,56% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 28.06.2013 року. В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором, між банком та відповідачем [PERSON] було укладено договір застави рухомого майна, яким було надано в заставу рухоме майно: автомобіль PEUGEOT, модель 407, рік випуску 2006, тип ТЗ легковий седан В, № кузова/шасі VF36DRFJC21416904, реєстраційний номер: АІ8939АМ, що належить на праві власності відповідачу. Крім того, позивачем 20.10.2010 року з відповідачем ПАТ «А-Банк» було укладено договір поруки № 167, згідно якого розмір відповідальності Поручителя перед Кредитором обмежується сумою у розмірі 10000 грн. Відповідач [PERSON]В порушив умови кредитного договору стосовно своєчасного повернення сум отриманого кредиту та своєчасної сплати нарахованих за користуванням кредитними коштами відсотків у встановлені кредитним договором терміни, в звязку з чим станом на 18.03.2013 року виникла заборгованість за кредитом у розмірі 65130,69 доларів США, що складає 520589,61 грн., яка складається з наступного: 68349,65 грн. 23623,05 доларів США заборгованість за кредитом, 18238,95 доларів США заборгованість по процентам за користування кредитом, 3167,10 доларів США заборгованість по комісії за користування кредитом, 20101,59 доларів США пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором. Просив суд, в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № K3S0AK02154683 від 29.06.2006 року в сумі65130,69 доларів США, вилучити та передати в заклад (володіння) шляхом опису предмет застави, звернути стягнення на предмет застави, а саме: автомобіль PEUGEOT, модель 407, рік випуску 2006, тип ТЗ легковий седан В, № кузова/шасі VF36DRFJC21416904, реєстраційний номер: АІ8939АМ, що належить на праві власності відповідачу [PERSON] шляхом продажу вище вказаного автомобіля ПАТ КБ «Приватбанк» з укладанням від імені відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, із зняттям вказаного автомобіля з обліку в органах ДАІ України, а також наданням ПАТ КБ «Приватбанк» всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу; стягнути з [PERSON] на користь позивача витрати на юридичну допомогу у розмірі 3200 грн. та судові витрати по справі, стягнути солідарно з відповідачів суму 10000 грн. Заочним рішенням Індустріального районного суду від 15 травня 2013 року позовні вимоги були задоволені частково. Ухвалою суду від 29 листопада 2013 року було скасовано рішення Індустріального районного суду від 15 травня 2013 року. Представник позивача при новому розгляді справи подала до суду заяву про слухання справи без її участі. Відповідачі в судове засідання не зявилися. Причину неявки суду не повідомили. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлено, що відповідно до укладеного кредитного договору № K3S0AK02154683 від 29.06.2006 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 27538 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 10,56% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 28.06.2013 року. В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором між банком та [PERSON] було укладено договір застави рухомого майна договору № K3S0AK02154683 від 29.06.2006 року, за яким відповідачем було надано в заставу рухоме майно: автомобіль PEUGEOT, модель 407, рік випуску 2006, тип ТЗ легковий седан В, № кузова/шасі VF36DRFJC21416904, реєстраційний номер: АІ8939АМ, що належить на праві власності відповідачу. Позивачем 20.10.2010 року з відповідачем ПАТ «А-Банк» в забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором № K3S0AK02154683 від 29.06.2006 року було укладено договір поруки № 167, згідно якого розмір відповідальності склав 10000 грн. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 16 ЦК України, одною з форм судового захисту цивільних прав та інтересів є примусове виконання обовязку в натурі. Згідно ст. 543 ЦК України у разі солідарного обовязку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обовязку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо Відповідно до ст. 19 Закону України «Про заставу», за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначаються на момент фактичного задоволення, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобовязання. забезпеченого заставою, воно не буде виконано. Згідно ч. 2 ст. 590 ЦК України заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобовязання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом. Так як відповідач [PERSON] умови кредитного договору не виконував належним чином, у звязку з чим станом на 18.03.2013 року виникла заборгованість за кредитом у розмірі 65130,69 доларів США, що складає 520589,61 грн., яка складається з наступного: 68349,65 грн. 23623,05 доларів США заборгованість за кредитом, 18238,95 доларів США заборгованість по процентам за користування кредитом, 3167,10 доларів США заборгованість по комісії за користування кредитом, 20101,59 доларів США пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором. Таким чином, позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» знайшли своє підтвердження та підлягають частковому задоволенню в частині звернення стягнення на предмети застави та стягнення заборгованості з відповідачів. До складу судових витрат віднесені витрати на правову допомогу (п. 2 ч. 3 ст. 79 ЦПК України). Витрати, що повязані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. В матеріалах справи відсутні докази про надання правової допомоги ПАТ КБ «Приватбанк» з необхідними розрахунками витраченого часу адвокатом або іншим фахівцем у галузі права, тому підстав для задоволення позову в цій частині немає. Відповідно до ст. 88 ЦПК України сплачені позивачем судові витрати підлягають стягненню з відповідача ПАТ «Акцент-Банк» на його користь пропорційно задоволеним вимогам. Щодо стягнення судових витрат з відповідача [PERSON] суд вважає можливим віднести ці витрати за рахунок держави, оскільки відповідач є інвалідом ІІ групи.

Outcome: partial