Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-04 00:00:00

Позивач [PERSON] , який мешкає за адресою: [ADDRESS] , звернувся до суду з позовною заявою до ПрАТ «Європейський страховий союз», місцезнаходження: 03056, м. Київ, вул.Дашавська, 25, офіс 89, про зобов`язання ПрАТ «Європейський страховий союз» виконати свої зобов`язання по полісу №АЕ/9729073 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів згідно повідомлення про розмір страхового відшкодування від 25.08.2016 року по страховій справі №1393/16; стягнення з ПрАТ «Європейський страховий союз» на користь [PERSON] внаслідок неналежного виконання договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів по Полісу №АЕ/979073 від 05.05.2016 року збитків у розмірі 5000,00 грн. за надання [PERSON] . правової допомоги по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення збитків внаслідок ДТП; спричиненої моральної шкоди у розмірі 30000,00 грн. та витрат на оплату послуг адвоката по зазначеній цивільній справі у розмірі 5000,00 грн. 12.06.2018 року представником позивача адвокатом [PERSON] подані уточнення до позовної заяви, відповідно до яких зменшено обсяг позовних вимог, та позивач просить суд стягнути з відповідача внаслідок неналежного виконання договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів по Полісу №АЕ/979073 від 05.05.2016 року спричинену моральну шкоду у розмірі 30000,00 грн., судові витрати на оплату послуг адвоката у розмірі 10000,00 грн., з яких: 5000,00 грн. по справі №522/23153/16-ц та 5000,00 грн. по зазначеній цивільній справі. Позов подано з підстав несвоєчасного виконання умов договору. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що несвоєчасне виконання ПрАТ «Європейський страховий союз» обов`язків по договору страхування, спричинило позивачу моральну шкоду, оскільки був порушений звичний уклад його життя; потерпіла у ДТП особа не отримавши страхового відшкодування, звернулась з позовом про відшкодування збитків до нього, на його автомобіль впродовж року був накладений арешт; йому необхідно було думати про відшкодування збитків внаслідок ДТП, якщо суд ухвалить відповідне рішення, витрачати кошти на правничу допомогу адвоката. Також позивач був вимушений звертатись до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг та до Президента України для того, щоб страхова компанія виконала свої зобов`язання та виплатила страхове відшкодування. При цьому страхове відшкодування було виплачено більш ніж через 6 місяців після настання строку його виплати. На підставі викладеного, позивач звернувся до суду з вказаним позовом та просить його задовольнити. Ухвалою судді Приморського районного суду м. Одеси Єршової Л.С. від 08.05.2018 року позов прийнято до провадження та призначено розгляд справи у спрощеному провадженні з повідомленням сторін. Позивач до суду не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності та просив розглянути справу на підставі наданих доказів. Представник відповідача до суду не з`явився, був повідомлений належним чином, надав до суду заперечення на позов, в яких стверджує, що відповідач не відмовлявся від виконання покладених на нього зобов`язань за договором (полісом) обов`язкового страхування цивільної відповідальності власників ТЗ № АЕ/9729073 щодо виплати страхового відшкодування, здійснив страхову виплату та сплатив штрафні санкції. Вимоги щодо стягнення моральної шкоди та послуг правової допомоги відповідач вважає незаконними, на думку відповідача, подання зазначеного позову є нічим іншим як намаганням позивача уникнути відповідальності щодо сплати потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням), бажанням сплатити свій борг коштами страховика (відповідача). Дослідивши матеріали справи, надані сторонами докази, суд встановив наступне. Судом встановлено, що 05.05.2016 року позивач уклав договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів з ПрАТ «Європейський страховий союз» терміном дії з 06.05.2016р. по 05.05.2017р. На підтвердження укладання договору страхування позивачу був виданий Поліс №АЕ/ 9729073 (а.с. 27). Відповідно до полісу обов`язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АЕ/ 9729073 , страхова сума (ліміт відповідальності) за шкоду майну становить 100000,00 грн. на одного потерпілого, за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю - 200000 грн., розмір франшизи складає 0,00 грн. 06.06.2016 р. о 08.45 год. у м. Одеса по вул. Белінського сталося зіткнення автомобілів «Сузуки», д.н [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] та «Ніссан Тііда», д.н. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. 18.07.2016 р. постановою Приморського районного суду м. Одеси [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП (справа №522/11571/16) та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу. 06.06.2016 р. страхувальник (позивач) звернувся до страховика (відповідача) з повідомленням про обставини дорожньо - транспортної пригоди відповідно до ст. 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Вказана заява була прийнята та зареєстрована за вх. №061 (а.с. 11). 01.08.2016 р. потерпіла особа (третя особа, яка не заявляє самостійних вимог) [PERSON] звернувся до відповідача з заявою про обставини дорожньо - транспортної пригоди та виплати страхового відшкодування. Дана заява була прийнята та зареєстрована за вх. № 161 (а.с. 12). 25.08.2016 року ПрАТ «Європейський страховий союз» на адресу [PERSON] направило повідомлення, в якому вказано, що страховиком визначено суму страхового відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 19815,25 грн. відповідно до звіту експертного дослідження № 8431 від 01.07.2016 р. та запропоновано [PERSON] надати реквізити для сплати страхового відшкодування (а.с. 59). 30.11.2016 року [PERSON] звернувся до Приморського районного суду м.Одеси з позовом до [PERSON] про стягнення 54358,2 грн., з яких: 44358,2 грн. - матеріальна шкода (до якої включаються: вартість ремонту - 20250 грн.; витрати на лікарські засоби - 9108,2 грн.; втрата товарної вартості автомобіля - 15000 грн.); 10000 грн. моральна шкода. 21.12.2016 року суд по справі №522/23153/16-ц в забезпечення позовних вимог [PERSON] наклав арешт на належний [PERSON] на праві власності автомобіль «Сузуки», д.н. [NUMBER] (а.с. 22). Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 04.05.2017 р. позивачу було відмовлено в задоволенні апеляційної скарги на ухвалу суду про забезпечення позову. Позивач для представництва своїх інтересів в суді по справі №522/23153/16-ц за позовом [PERSON] уклав контракт про надання правової допомоги з адвокатом [PERSON] , гонорар адвоката у контракті визначений у розмірі 5000,00 грн. та відповідно до квитанції до прибуткового касового ордеру №43/1 від 20.02.2017 року сплачений [PERSON] (а.с. 30-32). Позивач направив лист до ПрАТ «Європейський страховий союз» з проханням надати інформацію у зв`язку з чим [PERSON] не виплачено страхове відшкодування, який отримано відповідачем 31.01.2017 року (а.с. 29). Також позивач у зв`язку з порушенням відповідачем строків виконання договору звертався до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг та Адміністрації Президента України. Вже під час розгляду справи №522/23153/16-ц відповідач виконав свої зобов`язання щодо виплати страхового відшкодування потерпілій особі [PERSON] наступним чином: -16512,71 грн., були перераховані платіжними дорученнями № 12 від 28.03.17р. (а.с. 46).; -3302,54 грн. були перераховані платіжними дорученнями № 1121 від 19.04.17р. (а.с. 48). Відповідно до п. 36.2. ст.36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Представник ПрАТ «Європейський страховий союз» у запереченні на позов (а.с. 41-45) визнав, що відповідач порушив строки виконання своїх зобов`язань за умовами договору страхування та несвоєчасно виплатив кошти потерпілій особі. 24.05.2017р. платіжним дорученням № 1481 відповідач здійснив виплату пені третій особі [PERSON] , у розмірі 1874,76 грн. (а.с. 47), відповідно до п. 36.5 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Таким чином, судом встановлено, що відповідач здійснив страхову виплату та сплатив штрафні санкції. 27.10.2017 року Приморським районним судом м. Одеси по справі №522/23153/16-ц постановлено рішення, відповідно до якого позов частково задоволено позов [PERSON] до [PERSON] , третя особа: ПрАТ «Європейський страховий союз», про відшкодування шкоди, завданою ДТП; стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] моральну шкоду у розмірі 1000 грн.; стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] витрати на сплату судового збору у розмірі 551,20 грн., в задоволенні іншої частині позову відмовлено. Крім того, ухвалою суду від 27.10.2017 року по справі №522/23153/16-ц скасовано арешт, накладений ухвалою Приморського районного суду м.Одеси від 21.12.2016 р. на автомобіль SUZUKI SWIFT, д/н [NUMBER] , який належить [PERSON] . За приписами статті 611 ЦК України моральна шкода підлягає відшкодуванню у разі порушення зобов`язання, якщо таке відшкодування встановлено договором або законом. Згідно з положеннями пункту 2 постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» спори про відшкодування заподіяної фізичній чи юридичній особі моральної шкоди розглядаються зокрема: коли право на її відшкодування безпосередньо передбачено нормами Конституції України або випливає з її положень; у випадках, передбачених законодавством, яке встановлює відповідальність за заподіяння моральної шкоди; при порушенні зобов`язань, які підпадають під дію Закону України «Про захист прав споживачів» чи інших законів, що регулюють такі зобов`язання і передбачають відшкодування моральної шкоди. Правила статті 1167 ЦК України (підстави відповідальності за завдану моральну шкоду) регулюють позадоговірні (деліктні) відносини. Відповідно до положень статей 4, 22 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі мають право на відшкодування моральної шкоди тільки в разі її заподіяння небезпечною для життя і здоров`я людей продукцією у випадках, передбачених законом. Судом встановлено, що між сторонами по справі існували договірні відносини. Полісом обов`язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АЕ/9729073, а також Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Законом України «Про страхування» не передбачено відшкодування моральної шкоди за порушення договірних зобов`язань. Відсутні також підстави для відшкодування моральної шкоди з підстав, передбачених Законом України «Про захист прав споживачів». Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 09 листопада 2016 року у справі № 6-1575цс16 та у постанові Верховного Суду від 23 січня 2018 року по справі № 202/10128/14-ц. Враховуючи викладене, судом не встановлено обставин, з якими закон пов`язує право позивача на відшкодування моральної шкоди, а тому позовні вимоги [PERSON] задоволенню не підлягають. Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, у числі інших, витрати на професійну правничу допомогу (ч. 1, ч. 3 ст. 133 ЦПК України). Згідно з ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. При цьому, у зазначених нормах ЦПК України регулюється питання розподілу судових витрат у конкретній справі, яка слухається судом. Норми цивільного процесуального права не передбачають можливості стягнення витрат на професійну правничу допомогу при розгляді цивільної справи, понесених в рамках іншої цивільної справи. Відповідно до п. 2 ч. 2 ч. 8 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови у позові - на позивача. Враховуючи викладене, не підлягають задоволенню вимоги [PERSON] про стягнення витрат на правничу допомогу по справі № 522/10184/17 та по справі №522/23153/16-ц.

Outcome: dismissed