Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-04 00:00:00

Позивач [PERSON] предявила позов до [PERSON] про розірвання шлюбу та просить розірвати шлюб, укладений між сторонами, посилаючись на те, що у наслідок фактичного розірвання шлюбних стосунків, подружжя не підтримує відносини, проживає окремо та не веде спільного господарства. Дитина проживає з матірю. Спору з приводу місця проживання дитини, а також майнового спору між сторонами не існує. Провадження у справі відкрите ухвалою судді від 04.05.2018 року. Справу призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження. Позивач в підготовчому судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримала та просить задовольнити, пояснивши, що сторони біля року сумісно не проживають, спільного господарства не ведуть. Всі спроби, в тому числі і за допомогою психологів, результатів не принесли. На збереження шлюбу не згодні. Дитина за узгодженням сторін проживає з матірю. Відповідач з дитиною спілкується систематично, приймає участь у вихованні. Сторони, не зважаючи на розлучення, намагаються вчиняти дії, спрямовані на збереження емоційного комфорту дитини. Відповідач підтвердив зазначені позивачем обставини. Проти розірвання шлюбу не заперечує. Обидві сторони запевнили суд, що примиренні між ними неможливе. За приписами частини третьої статті 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. При таких обставинах суд вважає за можливе розглянути справу у підготовчому засіданні, що відповідає положенням\~статті 200 ЦПК України. Матеріали справи є повними і достатніми для її розгляду. Судом встановлено, що шлюб між громадянами України [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], зареєстрований 29 лютого 2008 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції в м. Києві за відповідним актовим записом № 227. Після укладення шлюбу дружина змінила прізвище на [PERSON]. 09 липня 2008 року у подружжя народилася дитина [PERSON]. Народження дитини зареєстроване 29 липня 2008 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції у м. Одесі за актовим записом № 1211 (свідоцтво про народження І-ЖД № 143327). На час розгляду справи дитина проживає з матірю. Спору з цього приводу між батьками не існує. Біля року подружжя разом не проживає, спільного господарства не веде. Сторони наполягають на розірванні шлюбу. При таких обставинах суд вважає недоцільним вживати заходи щодо примирення подружжя, так як збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на морально-правовій основі шлюбу. В силу\~статті 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно до\~статті 24 Сімейного кодексу України, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до ч. 2\~ст.\~112\~СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Outcome: approved