Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-18 00:00:00

Позивач [PERSON], яка діє у своїх інтересах та інтересах неповнолітнього [PERSON], звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про визначення порядку користування жилим приміщенням, мотивуючи свої вимоги тим, що вона та відповідач перебували в шлюбі з 14.05.1997 року по 18.08.2015 року. Від шлюбу у подружжя народилася дитина - син [PERSON], [INFO]. Позивачка, неповнолітній [PERSON] та відповідач є співвласниками квартири [ADDRESS], [PERSON] належить 3/5 частини вищезгаданої квартири, іншим власникам по 1/5 частині. Квартира складається з трьох кімнат, площею 21, 1 кв.м. (прохідна), 11, 3 кв.м. та 14, 3 кв.м. відповідно, загальною жилою площею 46, 7 кв.м. До загальної площі квартири, яка складає 65,3 кв.м., також відносяться кухня площею 7, 1 кв.м., вбиральня - 1, 0 кв.м., ванна кімната - 2, 1 кв.м., коридор - 4, 8 кв.м., вбудована шафа - 1, 8 кв.м., балкон - 1, 8 кв.м. Між сторонами постійно виникають суперечки щодо оплати квартплати та комунальних послуг, відповідач систематично чинить перешкоди у користуванні квартирою позивачці. На підставі викладеного позивачка звертається до суду з даним позовом, в якому просить встановити порядок користування жилим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS], виділивши їй, неповнолітньому [PERSON], [PERSON] та [PERSON] кімнати, площею 21, 1 кв.м. з балконом та площею 14, 3 кв.м., а відповідачу - кімнату, площею 11, 3 кв.м., місця загального користування залишити у спільному користуванні сторін. В судовому засіданні представник позивача та третьої особи [PERSON] повністю підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив. Суд вважає можливим розглядати справу у відсутності відповідача, за наявних у справі матеріалів. Представник третьої особи - Служби у справах дітей - у судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, у своєму листі просить розглядати справу в його відсутність. Суд вважає можливим розглядати справу у відсутності представника третьої особи, за наявних у справі матеріалів. Третя особа [PERSON] у судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив. Суд вважає можливим розглядати справу у відсутності третьої особи, за наявних у справі матеріалів. Вислухавши пояснення представника позивача та третьої особи, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON], яка діє у своїх інтересах та інтересах неповнолітнього [PERSON], підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] перебували в шлюбі з 14.05.1997 року по 18.08.2015 року. Від шлюбу у подружжя народилася дитина - син [PERSON], [INFO]. Позивачка [PERSON], неповнолітній [PERSON] та відповідач [PERSON] є співвласниками квартири [ADDRESS]. Позивачці [PERSON] належить 3/5 частини вищезгаданої квартири, іншим власникам по 1/5 частині, що підтверджується договором купівлі-продажу від 29.09.2000 року, зареєстрованого за № 7571; договором дарування частини квартири від 27.02.2006 року, зареєстрованого за № 692; договором дарування квартири від 07.03.2006 року, зареєстрованого за № 750. Спірна квартира складається з трьох кімнат, площею 21, 1 кв.м. (прохідна), 11, 3 кв.м. та 14, 3 кв.м. відповідно, загальною жилою площею 46, 7 кв.м. До загальної площі квартири, яка складає 65,3 кв.м. також відносяться кухня, площею 7, 1 кв.м., вбиральня - 1, 0 кв.м., ванна кімната - 2, 1 кв.м., коридор - 4, 8 кв.м., вбудована шафа - 1, 8 кв.м., балкон - 1, 8 кв.м., що підтверджується технічним паспортом. На даний час у спірній квартирі зареєстровано п'ять осіб - позивачка [PERSON], неповнолітній [PERSON], відповідач [PERSON], треті особи [PERSON] та [PERSON], що підтверджується довідкою про реєстрацію місця проживання особи від 10.02.2017 року № 3041. Між сторонами склався наступний порядок користування жилим приміщенням - позивачка, неповнолітній та треті особи займають кімнату, площею 21, 1 кв.м. (прохідна) з балконом та кімнату, площею 14, 3 кв.м. відповідно, а відповідач - кімнату, площею 11, 3 кв.м. В своїх позовних вимогах позивачка просить суд встановити порядок користування жилим приміщенням, а саме квартирою № [ADDRESS], виділивши їй, неповнолітньому [PERSON] та третім особам [PERSON], [PERSON], у користування кімнати, площею 21, 1 кв.м. з балконом та площею 14, 3 кв.м., а відповідачу - кімнату, площею 11, 3 кв.м., місця загального користування залишити у спільному користуванні сторін. Відповідно до ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Відповідно до вимог ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, право приватної власності є непорушним. Згідно із ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Статтею 155 ЖК України передбачено, що жилі будинки (квартири), що є у приватній власності громадян, не може бути у них вилучено, власника не може бути позбавлено права користування жилим будинком (квартирою), крім випадків, установлених законодавством. Власникові, згідно із ст. 317 ЦК України, належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Статтею 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користуванні майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Пунктом 14 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику по справам за позовами про захист права приватної власності» №20 від 22.12.1995 року встановлено, що квартира не підлягає поділу в натурі якщо не можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири. Виходячи з положень вимог діючого законодавства, порядок користування жилим приміщенням, що належить на праві часткової власності, може бути встановлений у випадку, якщо такі приміщення відповідають за розміром часткам цих осіб у жилому приміщенні, а також з урахуванням їх часток у праві власності. Судом встановлено, що доля відповідача у житловій площі становить 9, 34 кв.м. Слід зазначити, що треті особи [PERSON] та [PERSON] не є співвласниками спірної квартири, а тому не мають права на надання їм у володіння та користування частини майна в натурі, через відсутність законного права на таке майно. Крім того, стороною позивача не надано жодного доказу на підтвердження родинних зв'язків між позивачкою та третіми особами. Враховуючи вищевикладене, суд відмовляє позивачці в частині позовних вимог, щодо визначення порядку користування спірною квартирою третім особам [PERSON] та [PERSON], які не є співвласниками жилого приміщення та членами сім'ї позивачки. Разом з тим, встановлення порядку користування жилим приміщенням, який запропонувала позивачка, незважаючи на те, що вона просить виділити у користування відповідачу кімнату, площа якої дещо більша від його долі у праві власності, не призведе до погіршення прав сторін, оскільки відповідний порядок пропонує сторона позивача та частки у праві власності при визначенні порядку користування не змінюються. З урахуванням вищевикладеного та вимог діючого законодавства, встановлених по справі обставин, досліджених доказів, суд приходить до висновку про можливість встановлення порядку користування жилим приміщенням, а саме виділення позивачці та неповнолітньому [PERSON] у користування кімнати, площею 21, 1 кв.м. з балконом та площею 14, 3 кв.м., а відповідачу - кімнату, площею 11, 3 кв.м. Місця загального користування залишити у спільному користуванні співвласників. Суд вважає, що такий порядок користування жилим приміщенням буде відповідати вимогам закону, інтересам сторін по справі, а також не буде порушувати їх права. Враховуючи викладене вище, вимоги діючого законодавства, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є частково підставними та обґрунтованими, а тому такими, що підлягають частковому задоволенню. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 640, 00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial