Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-28 00:00:00

Позивач Виконавча дирекція Вінницького обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регресу та просила стягнути з відповідача на її користь суму 1539,20 грн. На обґрунтування своїх позовних вимог позивач повідомив, що 21.09.2013 року [PERSON] на ґрунті неприязних відносин, які виникли в нього в результаті конфлікту з [PERSON], спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми - забою головного мозку з геморагічним просякненням в лівій лобній та скроневій долях, субарахноїдального крововиливу, переломів правоскроневої та тім'яної кісток, перелому правої виличної дуги, забійної рани в правій скроневій ділянці, синця в ділянці тіла нижньої щелепи зліва, які утворились від дії тупих твердих предметів, що відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, що призвело до тимчасової втрати працездатності [PERSON] (вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 10.02.2014 року [PERSON] було визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ст. 128, ч.1 ст. 185 КК України, та призначено покарання у вигляді трьох років позбавлення волі з іспитовим строком два роки). На момент вчинення відносно нього злочину [PERSON] працював сторожем у Ладижинській ЗОШ № 2 Відділу освіти Ладижинської міської ради Вінницької області, який є страхувальником Тростянецької районної виконавчої дирекції Вінницької ОВД ФССзТВП а тому [PERSON] є застрахованою особою Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності. [PERSON] було нараховане матеріальне забезпечення застрахованій особі на суму 1750,84 грн.; матеріальне забезпечення застрахованій особі у розмірі 211,64 грн. було виплачено [PERSON] роботодавцем - Відділом освіти Ладижинської міської ради Вінницької області, а матеріальне забезпечення застрахованій особі у розмірі 1539,20 грн. було відшкодоване за рахунок коштів Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності. Вказані обставини стали підставою для звернення до суду з позовом. У судовому засіданні представник позивача Кожухарь В.В. позовні вимоги підтримав повністю з підстав, викладених у позовній заяві, та просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи, а тому суд вважає за необхідне провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України, оскільки представник позивача у судовому засіданні не заперечував проти такого порядку розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно ч. 4 ст. 61 ЦПК України, вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Судом встановлено, що 21.09.2013 року [PERSON] на ґрунті неприязних відносин, які виникли в нього в результаті конфлікту з [PERSON], спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми - забою головного мозку з геморагічним просякненням в лівій лобній та скроневій долях, субарахноїдального крововиливу, переломів правоскроневої та тім'яної кісток, перелому правої виличної дуги, забійної рани в правій скроневій ділянці, синця в ділянці тіла нижньої щелепи зліва, які утворились від дії тупих твердих предметів, що відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, що призвело до тимчасової втрати працездатності [PERSON] (вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 10.02.2014 року [PERSON] було визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ст. 128, ч.1 ст. 185 КК України, та призначено покарання у вигляді трьох років позбавлення волі з іспитовим строком два роки) (а.с.4-9). На момент вчинення відносно нього злочину [PERSON] працював сторожем у Ладижинській ЗОШ № 2 Відділу освіти Ладижинської міської ради Вінницької області, що підтверджується довідкою відділу освіти Ладижинської міської ради Вінницької області від 23.06.2014 року №134 (а.с.12), який є страхувальником Тростянецької районної виконавчої дирекції Вінницької ОВД ФССзТВП, що підтверджується карткою страхувальника (а.с.18). Отже, відповідно до ч.1 ст. 6 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням», [PERSON] є застрахованою особою Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності. Згідно ч.2 ст. 35 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням» допомога по тимчасовій непрацездатності внаслідок захворювання або травми, не пов'язаної з нещасним випадком на виробництві та професійним захворюванням, виплачується Фондом застрахованим особам починаючи з шостого дня непрацездатності за весь період до відновлення працездатності або до встановлення медико-соціальною експертною комісією (далі - МСЕК) інвалідності (встановлення іншої групи, підтвердження раніше встановленої групи інвалідності), незалежно від звільнення застрахованої особи в період втрати працездатності у порядку та розмірах, встановлених законодавством. Як вбачається з листків непрацездатності серії АВЯ № 268321 та серії АВЯ № 040823 (а.с.10-11) [PERSON] було нараховане матеріальне забезпечення застрахованій особі на суму 1750,84 грн.; матеріальне забезпечення застрахованій особі у розмірі 211,64 грн. було виплачено [PERSON] роботодавцем - Відділом освіти Ладижинської міської ради Вінницької області, а матеріальне забезпечення застрахованій особі у розмірі 1539,20 грн. було відшкодоване за рахунок коштів Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності (підтверджується довідкою Тростянецької районної виконавчої дирекції Вінницької ОВД ФССзТВП від 02.07.2014 року № 380, Заявою - розрахунком від 20.11.2013 року № 1602 та платіжним дорученням № 1116 від 11.12.2013 року (а.с.13-17)). Згідно ч.1 ст. 1195 ЦК України фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я фізичній особі, зобов'язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо. Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Враховуючи вищевикладене, позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України, також слід стягнути з відповідача [PERSON] на користь держави 243,60 грн. судового збору. Враховуючи вищевикладене, на підставі ст. ст. 1191, 1195 ЦК України, ст. ст. 6, 35 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»,

Outcome: approved