Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-25 00:00:00

Позивач [PERSON] , яка діє також як опікун в інтересах недієздатного позивача [PERSON] , звернулась в суд з вищевказаним позовом до [PERSON] посилаючись на те, що [INFO] помер [PERSON] , після смерті якого відкрилась спадщина на спадкове майно у виді 1/2 частки квартири [ADDRESS] , 1/2 частки автомобіля моделі ВАЗ 2101, 1/2 частки компенсаційного вкладу. Спадкоємцями померлого є дружина позивач [PERSON] , донька -позивач [PERSON] та син відповідач у справі [PERSON] . Всі спадкоємці звернулись до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини. В подальшому позивачі отримали свідоцтва про право на спадщину у відповідних частках спадкового майна. Відповідач до теперішнього часу свідоцтво про право на спадщину не отримав, свідомо ухиляється від отримання такого свідоцтва, в спадковій квартирі не проживає, чим чиняться перешкоди позивачам у праві вільно користуватися та розпоряджатися своїм майном. Добровільно домовитись про поділ майна не можливо. Відповідно до уточненої позовної заяви позивачі просять провести поділ спадкового майна таким чином: визнати за [PERSON] право власності на 1/6 двокімнатної квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , яка належить відповідачу [PERSON] ; визнати за [PERSON] право власності на 1/6 частку автомобіля ВАЗ 2101, 1979 року випуску, яка належить [PERSON] ; припинити право власності відповідача на 1/ 6 частку вказаної квартири та 1/6 частку вказаного автомобіля; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] грошову компенсацію належної йому частки в спадковому майні в сумі 31314,50 грн. Учасники справи в судове засідання не з?явились, про дату та час розгляду справи повідомлялись своєчасно. Позивач [PERSON] подала заяву з проханням розглянути справу без її участі, уточнену позовну заяву підтримує та просить задовольнити. Відповідач надав заяву про визнання уточненого позову, просить розглянути справу без його участі. Від представника третьої особи Виконавчого комітету Інгулецької районної у місті ради міста Кривого Рогу як Органу опіки та піклування надійшло клопотання з проханням розглянути справу без їх участі, не заперечують проти задоволення позовних вимог, з уточненою позовною заявою ознайомлені. Відповідно до ч.3\~ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ст. 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Ухвалою Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28 жовтня 2020 року позовну заяву [PERSON] ,\~ [PERSON] \~ до\~ [PERSON] ,\~третя особа\~Виконавчий комітет\~Інгулецької районної\~у місті\~ради міста\~Кривого Рогу\~як Орган\~опіки та\~піклування,\~ про\~поділ спадкового\~майнаприйнято до розгляду в загальному позовному провадженні, призначено підготовче засідання, а також витребувана у П`ятої\~Криворізької державної\~нотаріальної контори\~Дніпропетровської області копія спадкової справи заведеної після смерті [PERSON] . Ухвалою суду від 26 січня 2021 року прийнята до розгляду заява позивача про уточнення позовних вимог. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає встановленими такі обставини. [PERSON] з 07 березня 1986 року перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] (а.с.28). Останній є батьком [PERSON] , [INFO] (а.с.103). Рішенням Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 червня 1999 року визнано недієздатною [PERSON] , [INFO] (а.с.34). Її опікуном призначено [PERSON] , що видно із рішення викокавчого комітету Інгулецької районної ради №122/4 від 21 липня 1999 року (а.с.35). Із копії свідоцтва про право власності на житло від 20 серпня 1996 року видно, що квартира за адресою: [ADDRESS] належить [PERSON] та [PERSON] на праві приватної спільної сумісної власності. Їх право власності зареєстровано в КП ДОР «Криворізьке БТІ» (а.с.74, 104-105). Свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] , виданного Криворізьким МРЕВ (04) ДАІ Дніпропетровської області 22.01.1997, підтверджується належність [PERSON] автомобіля моделі ВАЗ 2101, 1979 року випуску, шасі (рама) № [NUMBER] , двигун № [NUMBER] , тип ТЗ легковий автомобіль, реєстраційний номер [NUMBER] (а.с.114). [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть, актовий запис №180 (а.с.33, 102). Свідоцтвом про право власності, виданим 11 січня 2012 року державним нотаріусом Пятої криворізької державної нотаріальної контори посвідчується, що [PERSON] , яка є пережившою дружиною [PERSON] належить 1/ 2 частка у праві спільної сумісної власності на майно подружжя, набуте за час шлюбу, а саме: автомобіля ВАЗ 2101, 1979 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] та компенсаційного вкладу у ТВБВ №7857/068, філії Інгулецьке відділення №7857 ПАТ «Ощадбанк» в м. Кривому Розі (а.с.27, 136). 11 січня 2012 року державним нотаріусом Пятої криворізької державної нотаріальної контори на ім?я Компанієць Олександри Іллівни та [PERSON] видані свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/3 частку спадкового майна, яке складається з: 1/2 частки двокімнатної квартири [ADDRESS] ; 1/2 частки автомобіля ВАЗ 2101, 1979 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] ; 1/2 частки компенсаційного вкладу у ТВБВ №7857/068, філії Інгулецьке відділення №7857 ПАТ «Ощадбанк» в м. Кривому Розі (а.с.22,24,26,30, 137-140). Право приватної спільної часткової власності на вищевказану квартиру з розміром часток 1/ 6 зареєстровано в КП ДОР «Криворізьке БТІ» за [PERSON] і [PERSON] (а.с.23,28). Із копії спадкової справи, витребуваної судом видно, що спадкоємцем померлого [PERSON] є також його син [PERSON] ?янович, який звернувся до Пятої криворізької державної нотаріальної контори із заявою від 31 серпня 2010 року про прийняття спадщини (а.с.95), однак свідоцтво про право на спадщину не отримав. Постановою державного нотаріуса Пятої криворізької державної нотаріальної контори від 10 липня 2020 року відмовлено [PERSON] , яка діє від свого імені та від як опікун недієздатної [PERSON] у видачі їм свідоцтва про право на спадщину за законом на частку квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , яка за життя належала [PERSON] , померлому [INFO] , через наявність спору між спадкоємцями за законом, які вже отримали свідоцтва про право на спадщину, та спадкоємцем [PERSON] , котрий ухляється від отримання свідоцтва про право на спадщину (а.с.32,149). Згідно з висновком експертного автотоварознавчого дослідження №203/20 ринкова вартість автомобіля ВАЗ 2101 реєстраційний номерний знак [NUMBER] , станом на 23 вересня 2020 року складає 19010,78 грн (а.с.36-50). Ринкова вартість двокімнатної квартири [ADDRESS] станом на вересень 2020 року становить 187887 грн, що видно з висновку №76/20 експертного оціночно-будівльного дослідження (а.с.52-65). Із розписки [PERSON] від 26 січня 2021 року видно, що він отримав від [PERSON] в рахунок належної йому частки в спадковому майні після смерті батька, грошову компенсацію в сумі 31314,50 грн в повному обсязі. Претензій майнового характеру до позивачів з приводу поділу спадкового майна не має (а.с.179). Також встановлено, що відповідач [PERSON] визнає уточнені позовні вимоги про що надав заяву (а.с.176-177). Викладеним обставинам відповідають правовідносини, щодо спадкування та поділу спадкового майна, які регулюються нормами ЦК України. Відповідно до\~ст. 1216 Цивільного кодексу України\~спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до\~ст. 1218 Цивільного кодексу України\~до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошена померлою (ч.2 ст. 1220 ЦК України). Відповідно до\~ст. 1261 Цивільного кодексу України\~у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Встановлено, що позивачі та відповідач є спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Кожен із спадкоємців прийняли спадщину, звернувшись в установлений строк до нотаріальної контори. Згідно з ч. 5\~ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно з положеннями ст.ст.1296, 1298 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину, яке видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Аналізуючи зазначені норми права можна дійти висновку, що отримання свідоцтва про право на спадщину відповідно до ст. 1296 ЦК України є правом, а не обов`язком спадкоємця, який прийняв спадщину. Разом з тим, ст. 1297 ЦК України зобов`язує спадкоємця, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до п. п. 4.10, 4.15, п. 4 глави 10, розділу II «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого\~Наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012, видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, ніяким строком не обмежена. Видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання всіх документів, які посвідчують право власності щодо належності цього майна спадкодавцеві. Виходячи з вказаних положень закону відповідач [PERSON] є спадкоємцем майна померлого, має право на спадщину, але не отримав свідоцтва та не оформив спадкове майно. Статтею 1267 ЦК України\~передбачено, що частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Спадкоємці за письмовою угодою між собою, посвідченою нотаріусом, якщо це стосується нерухомого майна або транспортних засобів, можуть змінити розмір частки у спадщині когось із них. Таким чином з моменту прийняття спадщини двома або більше спадкоємців спадкове майно, як правило, є об`єктом їх спільної часткової власності. Встановлено, що відповідач [PERSON] має право на наступне спадкове майно: 1/6 частку квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; 1/6 частку автомобіля ВАЗ 2101, 1979 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] ; 1/6 частку грошового вкладу у ТВБВ №7857/068, філії Інгулецьке відділення №7857 ПАТ «Ощадбанк» в м. Кривому Розі. Останній свідомо не бажає скористатися своїм правом на отримання свідоцтва про право на спадщину. Інші спадкоємці позивачі у справі отримали свідоцтва про право на спадщину на свою частку в спадковому майні. Правочин про поділ спадщини здійснюється за згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, і оформляється договором між ними, у якій зазначаються належні їм реальні частки у спадщині. Даний договір може стосуватися як поділу усього спадкового майна, так і виділу частки одного чи кількох спадкоємців. При цьому допускається грошова компенсація, якщо вартість майна є різною. При недосягненні згоди вирішення спору здійснюється у судовому порядку відповідно до часток, належних кожному із спадкоємців. У останньому випадку поділ спадкового майна оформляється судовим рішенням (п. 230 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України). Частка у спадщині - не те ж саме, що і частка у праві спільної власності. Проте враховуючи схожість у правовому регулюванні при здійсненні поділу спадщини або виділу частки у натурі використовуються норми, які регулюють поділ майна, що є у спільній частковій власності або виділ частки з цього майна. У постанові від 22 січня 2020 року у справі №243/6275/16-ц Верховний Суд зазначив, що спадщина належить спадкоємцям, які прийняли її на праві спільної часткової власності (ч.4 ст. 355 ЦК України), а тому при її поділі застосовуються правила, перебачені в главі 26 ЦК України, які регулюють відносини спільної часткової власності. Якщо згоди про поділ спадщини досягти не вдалося, то поділ провадиться в судовому порядку відповідно до часток, які належать кожному із спадкоємців за законом або за заповітом. Вирішення судового спору щодо поділу спадкового майна не залежить від отримання спадкоємцями свідоцтва про право на спадщину. Таким чином поділ спадщини і виділ частки спадкоємця здійснюються на підставі положень ст.\~ст. 364-367 ЦК,\~що регулюють\~процедуру поділу\~(виділу\~частки)\~майна,\~що є\~об`єктом\~права спільної\~часткової власності\~з урахуванням\~особливостей поділу\~спадкового майна,\~визначеного нормами\~спадкового права. Відповідно до\~ст. 365 Цивільного кодексу України\~право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо частка є незначною і не може бути виділена в натурі; річ є неподільною; спільне володіння і користування майном є неможливим; таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї. Відповідно до частини другої статті 367 ЦК України у разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Згідно із\~ ст.\~319\~ЦК України\~власник володіє,\~користується,\~розпоряджається своїм\~майном на\~власний розсуд.\~ Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні\~своїх прав\~та виконанні\~обов`язків\~власник зобов`язаний\~додержуватися моральних\~засад суспільства.\~ Усім\~власникам забезпечуються\~рівні умови\~здійснення своїх\~прав.\~ Власність зобов`язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян . Частиною 1\~ст. 321 ЦК України\~передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до\~ст.\~358\~вказаного кодексу\~право спільної\~часткової власності\~здійснюється співвласниками\~за їхньою\~згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Стаття 364\~ЦК України\~визначає,\~ що\~співвласник має\~право на\~виділ у\~натурі частки\~із майна,\~що є\~у спільній\~частковій власності.\~ Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183\~цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання. Судом встановлено, що між сторонами під час розгляду справи досягнуто згоди стосовно поділу 1/6 частки спадкового майна, яка належить відповідачу [PERSON] .. Останній отримав від [PERSON] грошову компенсацію за свою частку в спадковому майні в розмірі 31314,50 грн, а саме: стосовно спадкування квартири та автомобіля. Претензій майнового характеру щодо поділу вказаного спадкового майна не має (а.с.179). Згідно\~ст. 200 ЦПК України, ухвалення у підготовчому засіданні судового рішення у\~\~разі визнання позову відповідачем проводиться в порядку, встановленому\~ст. 206 цього Кодексу. Відповідно до\~\~ч.1\~ст. 206 ЦПК України,\~\~позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Оскільки вказане спадкове майно є неподільним та підлягає державній реєстрації, між сторонами досягнуто згоди щодо його поділу та від відповідача [PERSON] до суду надійшла заява про визнання позову, суд вважає, що\~\~наявні підстави для ухвалення рішення у підготовчому судовому засіданні.\~\~ Суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність та достатність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що уточнені позовні вимоги є обгрунтованими та доведеними, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі. Згідно вимог ч. 1\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Водночас, нормою ч.1 ст.142 ЦПК України передбачено, що у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 % судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи, що відповідач визнав уточнені позовні вимоги, а позивач [PERSON] просить залишити решту судового збору за нею, слід повернути останній з державного бюджету України 50 % сплаченого нею судового збору, що становить 420,40 грн, а інші 50 %, що становить 420,40 грн. залишити за позивачем. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved