Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-02 00:00:00

Позивач [PERSON] через свого представника [PERSON] звернулась до Христинівського районного суду з позовом до [PERSON] сільської ради Христинівського району Черкаської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування про визнання права власності в порядку спадкування, та просить визнати за нею, [PERSON] [INFO] (паспорт громадянина України серії НС № 225431 виданий 12.02.1997 Придніпровським РВ УМВС України в Черкаській області, ідентифікаційний номер [NUMBER]) право власності на спадщину за законом, що залишилась після смерті його батька - [PERSON], який помер 13 червня 2002 року, а саме на земельні ділянки кадастровий номер 7124686000:03:000:0176, площею 2,39 гектарів, та кадастровий номер 7124686000:03:001:0203, площею 0,4500 гектарів, розташовані на території [PERSON] сільської ради Христинівського району Черкаської області, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Позивач в обґрунтування позовних вимог в позовній заяві зазначила, що 13 червня 2002 року в селі Синиця Христинівського району Черкаської області помер [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про смерть, зареєстрованим виконкомом [PERSON] сільської ради Христинівського району Черкаської області, актовий запис № 9, від 18 червня 2002 року серія 1-СР №188116. На час відкриття спадщини [PERSON] на праві приватної власності належали земельні ділянки кадастровий номер 7124686000:03:000:0176 площею 2,39 гектара, та кадастровий номер 7124686000:03:001:0203 площею 0,4500 гектарів, розташовані на території [PERSON] сільської ради Христинівського району, із цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серія ІІ-ЧР №012584 від 20 серпня 2002 року. Відповідно до свідоцтва про народження серії І-НО №453568, актовий запис №1222, виданого Червоногвардійським Загсом Донецької області, [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON]. Шлюб між [PERSON] та [PERSON] був укладений 18 вересня 1986 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Черкаси Черкаського міського управління юстиції, що підтверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища номер 00010654262 від 20 червня 2012 року. Після реєстрації шлюбу мені було присвоєно прізвище «Древич». Згідно свідоцтва про смерть серія І-НО №750185 від 06 березня 2014 року, зареєстрованого Червоногвардійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Макіївського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис №226, її мати (дружина [PERSON]) - [PERSON] померла 05 березня 2014 року. Не зважаючи на викладені вище обставини, 21.11.2017 р. приватним нотаріусом Христинівського районного нотаріального округу Черкаської області [PERSON] винесено Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, якою відмовлено «[PERSON] у вчиненні нотаріальної дії - у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на ім'я [PERSON] на земельні ділянки площею 0,4500 га, та площею 2,3900 га, що розташовані на території [PERSON] сільської ради Христинівського району Черкаської області, після смерті [PERSON], померлого 13 червня 2002 року, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів, щодо належності земельних ділянок спадкодавцю». При цьому, приватний нотаріус [PERSON] у вищевказаній постанові зазначила, що згідно матеріалів спадкової справи № 221/2017 єдиним спадкоємцем за законом на все майно [PERSON] є вона ([PERSON]) оскільки прийняла спадщину у встановлений законом строк. В судове засідання позивач не з'явилась, проте від неї до суду надійшла заява в якій вона позовні вимоги підтримує та просить справу розглядати без її участі. В судове засіданні відповідач [PERSON] сільська рада Христинівського району не з'явилась, проте від неї до канцелярії на адресу суду надійшла заява з проханням справу розглянути за відсутності їх представника, позовні вимоги [PERSON] визнають повністю, та не заперечують проти їх задоволення. Зважаючи на те, що відповідач, являючись органом місцевого самоврядування адміністративно-територіальної одиниці, де проживав спадкодавець, а тому маючи про них найбільш достовірні відомості, позовні вимоги визнав, і таке визнання не порушує прав та інтересів третіх осіб, суд знаходить, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Дослідивши матеріали справи: витяг із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, витяг № 550, кадастровий номер земельної ділянки 7124686000:03:001:0203 площею 0,4500 га, нормативна грошова оцінка якого є 12530,07 грн; витяг із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, витяг № 551, кадастровий номер земельної ділянки 7124686000:03:002:0176 площею 2,3900 га, нормативна грошова оцінка якого є 66548,58 грн; Свідоцтво серії 1 СР № 188116 про смерть [PERSON], Свідоцтво серії 1-НО № 750185 про смерть [PERSON]; оголошення в газеті « Трибуна Хліборобу» № 43 ( 10658) від 26.10.2017 року про втрачений державний акт на право приватної власності. Судом встановлено, що 13 червня 2002 року в селі Синиця Христинівського району Черкаської області помер [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про смерть, зареєстрованим виконкомом [PERSON] сільської ради Христинівського району Черкаської області, актовий запис № 9, від 18 червня 2002 року серія 1-СР №188116. На час відкриття спадщини [PERSON] на праві приватної власності належали земельні ділянки кадастровий номер 7124686000:03:000:0176 площею 2,39 гектара, та кадастровий номер 7124686000:03:001:0203 площею 0,4500 гектарів, розташовані на території [PERSON] сільської ради Христинівського району, із цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серія ІІ-ЧР №012584 від 20 серпня 2002 року. Відповідно до свідоцтва про народження серії І-НО №453568, актовий запис №1222, виданого Червоногвардійським Загсом Донецької області, [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON]. Згідно заяви, поданої сестрою позивачки, [PERSON] до нотаріусу, що зареєстрована в реєстрі за №3761 від 17 жовтня 2017 року, про те що спадщину в установлені законом строки вона не прийняла, до суду за визначенням додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини відповідно до ст.1272 ЦК України звертатись не буде, і претензій до того, щоб спадщина була оформлена на ім'я [PERSON], мати не буде. Позивач являється єдиним спадкоємцем, яка прийняла спадщину. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкування є перехід прав і обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно із ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, а право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Оскільки позивач [PERSON] є спадкоємцем після смерті [PERSON] спадщину фактично прийняв, то необхідно визнати за ним право власності на спадкове майно, що є предметом позову.

Outcome: approved