Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-04 00:00:00

Позивач Виконавчий комітет Чернівецької міської ради, як орган опіки та піклування звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів в якій вказує, що до служби у справах дітей міської ради 26.07.2019 р. звернулись громадяни [PERSON] та [PERSON] та повідомили, що їх племінниця, громадянка [PERSON] систематично залишає своїх дітей на сторонніх осіб, просять невідкладно вжити заходи з метою захисту прав та інтересів малолітніх дітей. Під час виїзду за адресою [ADDRESS] , працівниками служби у справах дітей міської ради спільно із працівниками правоохоронних органів було виявлено двох дітей без батьківського піклування та доставлено до закладу охорони здоров`я. Зі слів особи, яка перебувала за вказаною адресою із дітьми, матері дітей не було більше тижня, контакту із нею не має. Громадянин повідомив, не має можливості займатись вихованням дітей, оскільки не справляється та має йти на роботу. Згідно із повідомленням комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги «Садгора» від 29.07.2019 р., громадянка [PERSON] залишила своїх малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] у співмешканця за адресою [ADDRESS] , та зникла безвісті. Із матір`ю зв`язатися не можливо. Просять прийняти міри та вирішити питання щодо надання статусу дітям. Громадянка [PERSON] надала письмові пояснення від 29.07.2019 р. та повідомила, що домовилась із співмешканцем про те, що він побуде декілька днів з дітьми. Однак, як виявилось, йому потрібно було йти на роботу і її мати та дядько викликали поліцію, після чого дітей забрали. Мати повідомила, що збирає документи для повернення дітей. Станом на сьогоднішній день [PERSON] документів для повернення дітей, як і відповідної письмової заяви, не надала. Крім цього, відповідно до інформації комунального некомерційного підприємства «Міські дитяча клінічна лікарня» від 21.08.2019 р., малолітні діти [PERSON] та [PERSON] перебували у педіатричному відділенні з 26.07.2019 р. по 20.08.2019 р. Громадянка [PERSON] 05.08.2019 р. пішла за довідкою (з її слів) та більше до дітей не приходила. З 02.08.2019 р. по 05.08.2019 р. біля дітей перебувала лише пс декілька годин. Під час перебування [PERSON] виконувала свої батьківські обов`язки щодо виховання дітей лише частково, забезпечити усім необхідним своїх дітей не мала можливості (зі слів матері). При проведенні роз`яснювальної та консультативної роботи юрисконсультом із [PERSON] щодо виконання її обов`язків по відношенню до дітей, остання вела себі емоційно, плакала, хотіла перебувати із дітьми, при цьому бажання забрати дітей ні виявляла. Рішенням виконавчого комітету міської ради від 13.08.2019 р. №439/17 малолітніх дітей направлено до комунальної медичної установи «Обласний спеціалізований будино дитини» на повне державне утримання. Відповідно до інформації КМУ «Обласний спеціалізований будинок дитини» від 18.11.2019 р., громадянка [PERSON] відвідувала дітей вісім разів за час перебування в установі. Працівниками служби у справах дітей міської ради громадянка [PERSON] неодноразово запрошувалась на співбесіду, а також, на засідання комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті міської ради для вирішення питання по суті. Однак, остання на контакт не йде, бажання забрати дітей на виховання не виявляє. Мати дітей - [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою [ADDRESS] , самоусунулась від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дітей, не виявила бажання забрати малолітніх із дитячого закладу, не створила належні умови для їх проживання, матеріальної допомоги не надає, не піклується про фізичний та духовний розвиток, здоров`я та майбутнє дітей. Дане питання розглянуте на засіданні комісії з питань захисту прав дитини 23.10.2019 р., на якому прийнято рішення щодо надання до суду висновку про доцільність позбавлення батьківських прав громадянки [PERSON] по відношенню до малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в зв`язку із тим, що вона ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей. Представник позивача Немилостивий І.В. просить позбавити батьківських прав [PERSON] [INFO] по відношенню до малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в зв`язку із тим, що вона ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей. Також просить стягнути аліменти на утримання малолітніх дітей. Представник третьої особи Чернівецького міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді Зелінська О. А. позовні вимоги підтримала в повному обсязі та не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Представник третьої особи Комунальної медичної установи «Обласний спеціалізований будинок дитини» Підлубна Л.В. позовні вимоги підтримала в повному обсязі та не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Відповідачка [PERSON] щодо позовних вимог заперечувала, в судові засідання 3.03.2020, 27.03.2020, 20.05.2010, 5.06.2020 не з`явилась, хоча належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, вивчивши позовну заяву, дослідивши матеріали справи, вивчивши нормативно-правові акти, які регулюють спірні правовідносини, проаналізувавши і оцінивши докази в їх сукупності вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Встановлено, що 26.07.2019 р. звернулись громадяни [PERSON] та [PERSON] та повідомили, що їх племінниця, громадянка [PERSON] систематично залишає своїх дітей на сторонніх осіб, просять невідкладно вжити заходи з метою захисту прав та інтересів малолітніх дітей. Під час виїзду за адресою [ADDRESS] , працівниками служби у справах дітей міської ради спільно із працівниками правоохоронних органів було виявлено двох дітей без батьківського піклування та доставлено до закладу охорони здоров`я. Згідно із повідомленням комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги «Садгора» від 29.07.2019 р., громадянка [PERSON] залишила своїх малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] у співмешканця за адресою [ADDRESS] , та зникла безвісті. Із матір`ю зв`язатися не можливо. Просять прийняти міри та вирішити питання щодо надання статусу дітям. Встановлено, що гр. [PERSON] надала письмові пояснення від 29.07.2019 р. та повідомила, що домовилась із співмешканцем про те, що він побуде декілька днів з дітьми. Однак, як виявилось, йому потрібно було йти на роботу і її мати та дядько викликали поліцію, після чого дітей забрали. Мати повідомила, що збирає документи для повернення дітей. Станом на сьогоднішній день [PERSON] документів для повернення дітей, як і відповідної письмової заяви, не надала. Відповідно до інформації комунального некомерційного підприємства «Міські дитяча клінічна лікарня» від 21.08.2019 р., малолітні діти [PERSON] та [PERSON] перебували у педіатричному відділенні з 26.07.2019 р. по 20.08.2019 р. Громадянка [PERSON] 05.08.2019 р. пішла за довідкою (з її слів) та більше до дітей не приходила. З 02.08.2019 р. по 05.08.2019 р. біля дітей перебувала лише декілька годин. Під час перебування [PERSON] виконувала свої батьківські обов`язки щодо виховання дітей лише частково, забезпечити усім необхідним своїх дітей не мала можливості (зі слів матері). При проведенні роз`яснювальної та консультативної роботи юрисконсультом і: [PERSON] щодо виконання її обов`язків по відношенню до дітей, остання вела себе емоційно, плакала, хотіла перебувати із дітьми, при цьому бажання забрати дітей ні виявляла. Рішенням виконавчого комітету міської ради від 13.08.2019 р. №439/17 малолітніх дітей направлено до комунальної медичної установи «Обласний спеціалізований будино дитини» на повне державне утримання. Встановлено, що згідно копії свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 29.11.2018 року [PERSON] народився [INFO] . Батьками записані батько [PERSON]. , мати [PERSON] . Встановлено, що згідно копії свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 28.07.2016 року [PERSON] народився [INFO] . Батьками записані батько [PERSON]. , мати [PERSON] . Судом встановлено, що відповідно до витягу із рішення від 12.11.2019 року № 633/24 надано висновки щодо доцільності позбавлення батьківських прав гр. [PERSON] по відношенню до малолітніх дітей [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] , в зв`язку із тим, що вона ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей. Судом встановлено, що відповідно до висновку органу опіки та піклування від 28.11.2019 року №01/02-24/3136 з метою соціального захисту інтересів малолітніх, орган опіки та піклування виконавчого комітету міської ради вважає за доцільне позбавити батьківських прав гр. [PERSON] по відношенню до малолітніх дітей [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] , в зв`язку із тим, що вона ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей. Згідно ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до п.2 ч. 1 ст 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до п. 16 постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Таким чином, беручи до уваги викладене у своїй сукупності, встановлено, що [PERSON] , не проявляє інтересу до виховання своїх неповнолітніх дітей, їхнім життям не цікавиться, оскільки не водить до лікарні, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, не забезпечує необхідного харчування, медичного огляду, лікування, не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу, не створює умов для отримання ними освіти, матеріально добровільно не допомагає, взагалі не спілкується з дитиною протягом тривалого часу. Все це свідчить про те, що [PERSON] самоусунулась від виконання своїх батьківських обов`язків за власним бажанням за відсутності перешкод у реалізації такого права. Встановити причини такої поведінки, її поважність чи необґрунтованість, в судовому засіданні не виявилось можливим, оскільки відповідач до суду не з`явилась, однак факт неналежного виховання відповідачем своєї дитини та свідомого нехтування своїми обов`язками доведено належними, допустимими та достовірними доказами, які суд оцінив кожен окремо та дав їм належну оцінку в сукупності. За таких обставин, суд приходить до висновку про необхідність застосувати до відповідача крайній захід впливу у вигляді позбавлення батьківських прав щодо її неповнолітніх дітей. Окрім того, відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Згідно із ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Відповідно до ч.2 ст. 150 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» - виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно ст.155 Сімейного кодексу України, батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини, відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Статтею 164 Сімейного кодексу України передбачено, зокрема, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру стягуваних аліментів, суд враховує положення ст. 182 СК України, зокрема і те, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На підставі викладеного,

Outcome: approved