Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-09 00:00:00

Позивач, Акціонерне товариство комерційній банк «ПриватБанк» у лютому 2021 року звернулось до суду з позовом про стягнення з [PERSON] кредитної заборгованості. Позов мотивований тим, що 15 листопада 2013 року між позивачем та відповідачем був укладений договір б/н, згідно якого остання отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку на картковий рахунок. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана анкета-заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом в анкеті-заяві. Також позивач та відповідач 23 січня 2019 року підписали Додаткову угоду № SAMDN52000119961821 за умовами якої змінювалась процентна ставка та здійснювалось прощення пені в сумі 25921,30 грн. та штрафу в сумі 546,72 грн. Але ця додаткова угода укладалася під відкладацьку обставину і в разі неналежного виконання зобов`язань, умови про зміну процентної ставки та анулювання частини заборгованості не застосовувались. Акціонерне товариство комерційний банк «Приват Банк» свої зобов`язання за Договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором. Однак, [PERSON] взятого на себе зобов`язання не виконала, у зв`язку з чим станом на 30 грудня 2020 року має заборгованість в розмірі 31429,78,03 грн., з яких: 70,04 грн. заборгованість за кредитотм; 2761,62 грн. заборгованості по відсоткам за користування кредитом; 28598,12 грн. заборгованість за пенею. Оскільки відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконала та має заборгованість, позивач звернувся до суду з відповідним позовом про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором та Додатковою угодою № SAMDN52000119961821 від 23.01.2019 року. Ухвалою судді Кіровського районного суду міста Кіровограда від 26 лютого 2021 року відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання. (а.с. 29). Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача, не заперечував проти винесення заочного рішення, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. (а.с. 22). Відповідач у судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву (вх. № 38452 від 28 жовтня 2021 року) про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі (а.с. 45). Розглянувши наявні матеріали справи, оцінивши наявні в матеріалах справи та досліджені в судовому засіданні докази, суд встановив таке. На підставі анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку від 15 листопада 2013 року (а.с. 5), відповідач, [PERSON] отримала кредит в у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, що підтверджується наданою позивачем випискою руху коштів по рахунку відповідача (а.с. 8). Після укладення шлюбу відповіач змінила прізвище на [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб, серії [NUMBER] від 08.08.2014 року. (а.с. 44) та свідоцтвом про розірвання шлюбу, серії [NUMBER] від 19.04.2016 року (а.с. 43). 23 січня 2019 року сторони підписали Додаткову угоду № SAMDN52000119961821 (а.с. 6) з графіком погашення та реструктуризацією кредитної заборгованості на термін 6 місяці (а.с. 7.) Відповідно до Додаткову угоду № SAMDN52000119961821 від 23 січня 2019 року (далі - Угода) узгоджена сторонами сума заборгованості складає 32901,84 грн. (пункт 1.1.) Згідно пункту 1.2. Банк здійснює прощення (анулювання) частини заборгованості, що виникла в період з дати надання Клієнтові кредиту, а саме здійснює прощення: пені на суму 25921,30 грн. та штрафу на суму 546,00 грн. за пунктом 1.3. Угоди строк повернення кредиту до 25.07.2019 року. Відсоткова ставка за кредитом становить 0,01 % (пункт 1.4.) За пунктом 1.5. Угоди Клієнт зобов`язується здійснювати погашення кредиту шляхом здійснення платежів на картку № [NUMBER] у такому порядку: 1.5.1. Клієнт зобов`язується здійснити платіж на погашення заборгованості по Договору у розмірі не менше 965,70 грн. у строк не пізніше 23.01.2019 року. 1.5.2. Подальше погашення заборгованості здійснюється Клієнтом шляхом здійснення платежів у розмірі 911,45 грн. до 25 числа протягом 6 місяців. Розмір останнього щомісячного платежу складає 911,50 грн. 1.6. Ця Угода згідно статті 212 Цивільного кодексу України укладається під відкладацьку обставину, а саме: у разі належного виконання Клієнтом зобов`язань, передбачених Договором та пунктом 1.5. Угоди вступають в дію умови про прощення заборгованості, визначені пунктом 1.2 Угоди, та умова про зміну процентної ставки, передбачені пунктом 1.4. Угоди. 1.6.1. в разі прострочення виконання Клієнтом будь-якого із зобов`язань, передбачених пунктом 1.5.2. Угоди та/або будь-якого із зобов`язань. Передбачених Договором, на 3 день, умова про прощення частини заборгованості, передбачена пунктом 1.2., та умова про зміну відсоткової ставки. Передбачена пунктом 1.4. Угоди не застосовується. Однак умови Додаткової угоди № SAMDN52000119961821 від 23 січня 2019 року відповідачем не виконано. Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості за Додатковою угодою № SAMDN52000119961821 від 23 січня 2019 року станом на 30.12.2020 року складає: 31429,78 грн., з яких: 70,04 грн. заборгованість за кредитотм; 2761,62 грн. заборгованості по відсоткам за користування кредитом; 28598,12 грн. заборгованість за пенею (а.с. 4). Відповідно до частин першої та другої статті 207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. За визначенням, що міститься у статтях 626, 628 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно частини першої статті 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до вимог частини першої статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 Цивільного кодексу України). Положеннями частин першої та другої статті 633 Цивільного кодексу України визначено, що публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом частини першої статті 634 цього Кодексу, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 Цивільного кодексу України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. У анкеті-заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в Приват Банку відповідач підтвердив, що підписана ним заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, і Тарифами складає між ним і банком договір про надання банківських послуг. В анкеті-заяві також зазначено, що відповідач ознайомився та згоден з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку. Крім того, між сторонами укладено Додаткову угоду № SAMDN52000119961821 від 23 січня 2019 року умов якої відповідачем не дотримано. За таких обставин, суд вважає позовні вимоги в частині стягнення основної заборгованості в сумі 70,04 грн. такими, що заявлені обґрунтовано та підлягають задоволенню. Позивач також заявив до стягнення з відповідача заборгованість по відсоткам за користування кредитом в сумі 2761,62 грн. Крім того, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, позивач просив у тому числі стягнути нараховану пеню в сумі 28598,12 грн. У відповідності до положень частини другої статті 1054 Цивільного кодексу України та згідно частини першої статті 1048 Цивільного Кодексу України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів,їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Обов`язок позичальника повернути позику встановлений статтею 1049 Цивільного кодексу України згідно якої позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору, що визначено частинами першою, другою статті 1056-1 Цивільного кодексу України. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (стаття 549 Цивільного кодексу України). Частинами першою, другою статті 551 Цивільного кодексу України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Отже, скільки докази виконання відповідачем в повному обсязі прийнятих на себе зобов`язань за договором та Угодою в матеріалах справи відсутні, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача заборгованість по відсоткам за користування кредитом в сумі 2761,62 грн. та пеню в сумі 28598,12 грн. Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку Акціонерному товариству комерційний банк «Приватбанк» не повернуті, а також зважаючи на вимоги частини другої статті 530 Цивільного кодексу України, за змістом якої якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову та стягнення з відповідача на користь Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» заборгованості в сумі 31429,78,03 грн., з яких: 70,04 грн. заборгованість за кредитотм; 2761,62 грн. заборгованості по відсоткам за користування кредитом; 28598,12 грн. заборгованість за пенею. Крім того, положеннями частини шостої статті 263 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, якщо одна із сторін визнала пред`явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 206 цього Кодексу. За частиною четвертою статті 206 Цивільного процесуального кодексу України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом з`ясовано, що визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Відповідно до частини першої статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку з тим, що позовні вимоги Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» задоволено у повному обсязі, тому з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір 2270,00 грн.

Outcome: approved