Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-23 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом який під час слухання був позивачем уточнений про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, у якій зазначила, що вона із відповідачем знаходиться у шлюбі. Але на теперішній час сторони розійшлися та мешкають окремо один від одного. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не було досягнуто. Окрім цього відповідач не надає ніякої допомоги і не бере участі у вихованні спільних дітей і таким чином ухиляється від покладеного на нього відповідно чинного законодавства обовязку матеріально утримувати своїх дітей до їх повноліття. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала у повному обсязі, наполягала на їх задоволенні. Відповідач [PERSON] мешкає в іншій державі Болгарія, а тому був допитаний у порядку окремого доручення. Відповідач із позовом погодився частково. Зазначив, що його заробітна плата становить 450 євро в місяць і кожного місяця він повинен платити орендну плату 180 євро за житло, а також за комунальні послуги приблизно 150 євро. Погоджується сплачувати аліменти на утримання сина в розмірі 50 євро щомісяця. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. На теперішній час сторони мешкають окремо, кожен своїм життям. Відповідно до Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-ХII) дитина, з огляду на її фізичну й розумову незрілість, вимагає спеціального захисту й турботи, включаючи належний правовий захист, як до, так і після народження. Обовязок батьків по утримуванню дітей до досягнення ними повноліття закріплений в ч. 2 ст. 51 Конституції України і в ст. 180 Сімейного кодексу України, яка говорить, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення повноліття. Відповідно до вимог ст.181 СК України за рішенням суду гроші на утримання дитини присуджуються в частині від доходу його матері, батька і (або) у твердій грошові сумі. Згідно зі ст.ст. 182, 183 СК України частина заробітку (доходу) батька, що буде стягуватися, як аліменти, визначається судом. При цьому розмір аліментів на одну дитину при будь-яких обставинах не може бути менш 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Передбачених законом підстав для звільнення [PERSON] від обовязку утримання дитини судом не встановлено. Домовленості між батьками щодо способу утримання дитини не досягнуто. Оцінивши надані по справі докази, суд дійшов висновку, що [PERSON] не виконує у відношенні своїх малолітніх дітей передбачені сімейним законодавством батьківські обовязки з їх утримання, чим порушує право дитини на достатній рівень життя. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів, як вбачається з вимог ст. 182 СК України, суд враховує: стан здоров» я та матеріальне становище дитини; стан здоров» я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей; непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.109 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~На підставі викладеного, відповідно до ст.109, 112, 180, 183 СК України,

Outcome: approved