Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-06 00:00:00

Позивач\~\~АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО\~\~КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК», від імені якого діє представник за довіреністю, звернувся до Троїцького районного суду Луганської області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення з останнього заборгованості за договором №б/н від 19.05.2010 в сумі 17508,06 грн., а також понесені судові витрати - судовий збір в сумі 2270,00 грн. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначили, що [PERSON] звернувся до ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» (правонаступником якого є АТ КБ «ПРИВАТБАНК» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Заяву №б/н від 19.05.2010, відповідно до якої відповідачу було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт. У подальшому, розмір кредитного ліміту збільшився до 5000,00 грн. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами Банку, які викладені на банківському сайті, складає між нею та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом на заяві. Відповідно до умов договору позичальник зобов`язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його користування, а також оплачувати комісії. Однак, відповідач свої зобов`язання належним чином не виконував, у зв`язку з чим станом на 19.04.2021 за зазначеним кредитним договором утворилася заборгованість в сумі 17841,68 грн., яка складається з: 4803,26 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 12304,80 грн. заборгованість за простроченими відсотками; 733,62 грн. - нарахована пеня. Оскільки законодавством не передбачено вимагати від боржника повернення лише повної суми заборгованості, а кредитодавець на свій розсуд може вимагати від боржника будь-яку частину суми заборгованості, до стягнення заявлена сума заборгованості у розмірі 17508,06 грн., яка складається з: 4803,26 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 12304,80 грн. заборгованість за простроченими відсотками; 400,00 грн. заборгованість за пенею та комісією. Ухвалою судді Троїцького районного суду Луганської області від 08 червня 2021 року було призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з викликом сторін та надано відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. В судове засідання позивач свого представника не направив, в позовній заяві просив справу розглядати без участі представника, не заперечував проти винесення заочного рішення (а.с.7 звор.). Відповідач в судове засідання не з`явився, суду надав заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги не визнає. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідність до положень ч.2\~ст.247 ЦПК України, судом не здійснювалося. Суд, дослідивши письмові докази, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ч. 1\~ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 3\~ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено наступне. 19 травня 2010 року [PERSON] підписав Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у АТ КБ «ПРИВАТБАНК» (а.с.26). За змістом цієї анкети-заяви відповідач ознайомлений та погоджується з Умовами та правилами надання банківських послуг, які були йому надані у письмовому вигляді, зобов`язується регулярно ознайомлюватися зі змінами тарифів на сайті Приватбанку, а також погоджується з тим, що анкета-заява разом з Пам`яткою клієнта, Правилами надання банківських послуг, Тарифами банку складають між ним та банком договір про надання банківських послуг. Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість [PERSON] за вказаним кредитним договором станом на 19.04.2021 становить 17841,68 грн., яка складається з: 4803,26 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 12304,80 грн. заборгованість за простроченими відсотками; 733,62 грн. - нарахована пеня. Позивачем до стягнення заявлена сума заборгованості у розмірі 17508,06 грн., яка складається з: 4803,26 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 12304,80 грн. заборгованість за простроченими відсотками; 400,00 грн. заборгованість за пенею та комісією (а.с.9-19). Відповідно до положень\~ст.207 Цивільного кодексу України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей\~626,\~628 Цивільного кодексу України,\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою\~статті 638 Цивільного кодексу України\~встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом\~як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до частини першої\~статті 1054 Цивільного кодексу України,\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України). До відносин за кредитним договором застосовуються положення ст.\~1048,1050 ЦК України\~про сплату процентів, тому умова про розмір процентної ставки за кредитним договором є істотною для договорів даного виду, згода позичальника з цією умовою є обов`язковою. Згідно із частиною першою\~статті 633 ЦК України\~публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом\~надані відповідні пільги. За змістом\~статті 634 ЦК України,\~договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Копія анкети-заяви від 19.05.2010, яка додана до позовної заяви, не може підтверджувати існування боргу, так як вона є лише пропозицією укласти договір (офертою) в розумінні\~ЦК України\~і для укладення договору обов`язковим елементом процедури такого укладення є прийняття цієї пропозиції (акцепт), відсутність якої підтверджується доданими до позовної заяви документами, що свідчить про відсутність договору між сторонами. У вищезазначеній анкеті-заяві відсутні будь-які умови, які є істотними для кредитного зобов`язання, зокрема: розмір кредитного ліміту, відсутня умова про надання позивачем тієї чи іншої суми, про обов`язок повернення цих коштів відповідачем, відсутні дані про вид договору, реквізити розрахункових рахунків, номер платіжної карти, відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру, не зазначена процентна ставка. Надана Анкета-заява взагалі не підтверджує надання будь-яких кредитних коштів, а містить крім анкетних даних особи інформацію про його сімейний стан, розмір доходів та посилання на те, що дана заява разом із Умовам та Правилами надання банківських послуг разом складають договір про надання банківських послуг. Таким чином, анкета-заява не дає однозначного уявлення про істотні умови кредитного договору, який укладається. Довідка про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на [PERSON] (а.с.24) та довідка про надані кредитні картки за кредитним договором №б/н укладеним між [PERSON] та АТ КБ «ПРИВАТ БАНК» (а.с.25) є внутрішніми документами банку і не містять ні дати видачі, ні прізвища, імені та по батькові представника банку, який склав довідку та його посади. Крім того, в довідці про надані кредитні картки зазначено термін дії кредитної картки до 07/17 і не надано будь-якої інформації щодо його продовження. У зв`язку з викладеним, зазначені довідки не є належними та допустимими доказами підтвердження факту існування кредитних відносин між [PERSON] та АТ «ПРИВАТБАНК». Згідно з вимогами ч.4\~ст.263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені у постановах Верховного Суду. Відповідно до постанови від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17, Велика Палата Верховного Суду вважає, що до правовідносин між Приватбанком та позичальником стосовно отримання споживчого кредиту шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг неможливо застосувати правила частини першої\~статті 634 ЦК України,\~за змістом якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті, неодноразово змінювалися самим АТ КБ «ПриватБанк». За відсутності письмового підтвердження про конкретні запропоновані позичальнику Умови та правила банківських послуг, відсутності у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами та інших істотних умов кредитного договору, Умови та Правила надання банківських послуг ПриватБанку, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою частиною кредитного договору, якщо вони не підписані і не визнаються позичальником. Позивачем надано довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», однак анкета-заява про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у Приватбанку не містить вказівки на те, що довідка про умови кредитування є складовою частиною укладеного між сторонами договору. Крім того, з копії Анкети-заяви неможливо встановити тип банківської картки, яку отримав відповідач: «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», «Універсальна CONTRACT», «Універсальна GOLD», у разі її отримання, а, отже, суд позбавлений можливості достеменно встановити, що долучена до позовної заяви Довідка про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» укладена саме до договору №б/н від 19.05.2010, оскільки містить посилання на договір SAMDN500ТС003210143. Крім того, у Довідці не зазначено прізвище, ім`я, по батькові особи, яка її підписала. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, наданий банком Витяг з Умов та правил не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. У вищезазначеній Постанові Великої Палати Верховного Суду вказано на те, що з урахуванням основних засад цивільного законодавства та необхідності особливого захисту споживача у кредитних правовідносинах, Велика Палата Верховного Суду зауважує, що пересічний споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити свої права бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту та Умов та правил надання банківських послуг, оскільки Умови та правила надання банківських послуг це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору. Тому відсутні підстави вважати, що при укладенні договору з [PERSON] , АТ КБ «ПриватБанк» дотримав вимог, передбачених ч.2 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів» про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими банк. Інший висновок не відповідав би принципу справедливості, добросовісності та розумності та уможливив покладання на слабшу сторону - споживача невиправданий тягар з`ясування змісту кредитного договору. Тому суд приходить до висновку, що кредитним договором, укладеним між сторонами у письмовій формі шляхом підписання анкети-заяви, не визначено розмір процентів за користування кредитними коштами, порядок нарахування пені та штрафів, а тому позовні вимоги в цій частині є необґрунтованими і не підлягають задоволенню. Щодо позовних вимог про стягнення заборгованості за тілом кредиту, суд виходить з наступного. Із виписки по особовому рахунку [PERSON] по договору №б/н від 19.05.2010, в якому містяться відомості про рух грошових коштів, вбачається, що відповідачем фактично використано кредитних коштів на загальну суму 5666,32 грн., а сплачено в рахунок погашення заборгованості 4335,16 грн. (а.с.20-23). Таким чином, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не повернуті, а також вимоги ч.2 ст.530 ЦК України, за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, тому суд приходить до висновку, що позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконання боржником обов`язку з повернення фактично використаної суми кредитних коштів у розмірі 1331,16 грн. (5666,32 грн. (фактично використанні кредитні кошти) 4335,16 грн.( сума погашення за наданим кредитом) = 1331,16 грн.) Отже, заборгованість за тілом кредиту складає 1331,16 грн., яка і підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Вирішуючи питання стосовно судового збору суд виходить з наступного. Відповідно до вимог ч. 1\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з платіжним дорученням № IHB97B3LP9 від 27 квітня 2021 року при подачі позову позивачем був сплачений судовий збір у сумі 2270,00 грн. Так як позовні вимоги задоволені частково на 7,6 %, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно до задоволеної частки позовних вимог в сумі 172,52 грн. (2270,00*7,6%=172,52 грн.). На підставі\~викладеного та\~

Outcome: partial