Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-28 00:00:00

Позивач [PERSON] у поданій позовній заяві покликається на те, що [INFO] померла [PERSON] . Відповідно до заповіту, вчиненого спадкодавцем [PERSON] від 14.12.1999 року, посвідченого державним нотаріусом Зарічненської державної нотаріальної контори 14.12.1999 року, все своє майно вона заповіла [PERSON] (позивачу у справі) До складу спадщини, яка відкрилася внаслідок смерті [PERSON] , входить право на земельну частку (пай), житловий будинок по [ADDRESS] . Вказує, що вона є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] та має намір оформити спадщину, однак у позасудовому порядку цього зробити не може, оскільки, пропустила встановлений законом шестимісячний строк для її прийняття. Зазначає, що строк для подання заяви про прийняття спадщини пропустила з поважних причин, оскільки про існування заповіту їй стало відомо лише у березні 2020 року, коли його знайшла серед предметів домашнього вжитку у будинку [PERSON] . Просить визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] - три місяці. У судовому засіданні позивач [PERSON] заявлені вимоги підтримала, покликаючись на обставини, викладені у позовній заяві. Крім того, пояснила, що [PERSON] - її прабабуся, про те, що вона вчинила заповіт на її користь їй відомо не було. У березні 2020 року заповіт знайшла її бабуся [PERSON] в речах [PERSON] , які зберігалися після її смерті у належному спадкодавцю будинку. Просила позов задовольнити. Представник відповідача Зарічненської селищної ради Рівненської області у судове засідання не з`явився, подав письмову заяву з проханням справу розглядати у його відсутності, оскільки проти позову не заперечує. Заслухавши пояснення позивача, свідка [PERSON] та дослідивши письмові докази у справі, суд вважає заявлені вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають до задоволення. Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно до ч. 1, ч. 3 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Статтею 1233 ЦК України визначено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Судом встановлено, що згідно до заповіту від 14 грудня 1999 року, посвідченого державним нотаріусом Зарічненської державної нотаріальної контори Герман В.М. 14.12.1999 року, зареєстрованого в реєстрі за № 1181, [PERSON] все належне їй майно на випадок своєї смерті заповіла позивачу [PERSON] . Спадкодавець [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 16.05.2005 року, виданим відділом РАЦС Зарічненського районного управління юстиції в Рівненській області, серії [NUMBER] . Таким чином встановлено, що позивач [PERSON] являється спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Після смерті [PERSON] залишилася спадщина, до складу якої входять житловий будинок, що по [ADDRESS] та майнове право на земельну частку (пай), що підтверджується технічним паспортом на житловий будинок, сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] . З довідки Зарічненської селищної ради Рівненської області № 2071 від 18.06.2020 року вбачається, що на час відкриття спадщини [PERSON] проживала та була зареєстрована одна. З повідомлення Зарічненської районної державної нотаріальної контори Рівненської області від 18.07.2020 року № 01-16\\475, інформаційних довідок зі Спадкового реєстру № 60975079 від 17.07.2020 року (заповіти\\спадкові договори), № 60975107 від 17.07.2020 р. (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) вбачається, що спадкодавцем [PERSON] вчинявся заповіт, посвідчений 14.12.1999 року Зарічненською районною державною нотаріальною конторою, зареєстрований за № 1161, спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилася, із заявою про прийняття спадщини ніхто не звертався, свідоцтва про право на спадщину не видавалися. Свідок [PERSON] у судовому засіданні показала, що [PERSON] була її свекрухою, та прабабусею позивача у справі. Вона доглядала її до смерті, опікувалася належним їй майном, оскільки [PERSON] проживала одна. [INFO] [PERSON] померла, спадщини після її смерті ніхто не оформляв. У березні 2020 року, коли вона виносила речі із старого будинку [PERSON] , що по [ADDRESS] , у скрині, серед речей, які там зберігалися, вона знайшла заповіт [PERSON] та повідомила про це [PERSON] (позивача у справі). Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Судом встановлено, що позивач має намір оформити спадщину, однак, свідоцтва про право на спадщину за заповітом отримати не має можливості у зв`язку з пропуском встановленого законом строку для її прийняття. Разом з тим, у ході судового розгляду встановлено, що у визначений законом строк позивач спадщини не прийняла з об`єктивних причин, які пов`язані з непереборними, істотними труднощами, що виникли для неї, у зв`язку з тим, що про існування заповіту, вчиненого спадкодавцем [PERSON] , їй не було відомо. Згідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17. У Постанові Верховного суду від 26.06.2019 року, у справі № 565\\1145\\17, висловлено правову позицію, якою розширено перелік поважних причин пропуску прийняття спадщини, зокрема зазначено, що якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Таким чином, необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. У вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права. Судом встановлено, що позивач [PERSON] була необізнана про наявність заповіту, складеного на її користь, оскільки спадкова справа після смерті спадкодавця [PERSON] не заводилася, й відповідно не були здійснені повідомлення та виклик спадкоємця за заповітом, що свідчить про поважність причин пропуску позивачем строку прийняття спадщини, що відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України є підставою для визначення їй додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. За наведених обставин суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених вимог, вважає причини пропуску позивачем строку звернення за прийняттям спадщини поважними і відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України визначає їй додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини. На підставі викладеного та

Outcome: approved