Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-29 00:00:00

Позивач [PERSON] просить суд стягнути з відповідача на утримання повнолітнього сина [PERSON], [INFO] аліменти на період навчання, в розмірі 1/4, до досягнення ним 23 років. В обґрунтування позову зазначила, що фактично припинила шлюбні відносини з відповідачем [PERSON] Від даного шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO], який знаходиться на повному утриманні позивача. Також в обґрунтування позову зазначила, що згідно договору від 04.08.2014 року син навчається на четвертому курсі заочної форми навчання у Полтавському університеті економіки і торгівлі. Позивач стверджує, що син знаходиться на повному її утриманні, відповідач участі в утриманні сина не приймає, матеріальної допомоги не надає, що і змусило позивача звернутися до суду з вказаним позовом. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, але направила на адресу суду заяву від 11.08.2015 року в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує, та просить суд розглянути справу без її участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, хоча належними чином був повідомлений про час та місце слухання справи, що стверджується рекомендованим повідомленням про вручення судової повістки від 04.08.2015 року № 2050400154800, та повідомленням про вручення судової повістки від 29.08.2015 року № 2050400154885. Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про можливість ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини. З свідоцтва про народження серії І-СР № 287121 вбачається, що відповідач [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO].(а.с.4) З договору про підготовку фахівця укладеного 04.08.2014 року за № 502014004065 між [PERSON] та ВНЗУ «Полтавський університет економіки і торгівлі» вбачається, що останній навчається у вказаному закладі на заочній формі навчання зі строком підготовки з 01.09.2014 року до 31.03.2017 року. (а.с.8-9) Відповідно до ст. 198 СК України батьки зобовязані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Згідно ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Оцінивши, за своїм внутрішнім переконанням, досліджені у судовому засіданні докази, врахувавши належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок досліджених доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про часткову обґрунтованість позовних вимог та наявність законних підстав для їх часткового задоволення, оскільки повнолітня дитина відповідача потребує матеріальної допомоги у звязку із навчанням на заочній контрактній формі навчання, а останній в судовому засіданні не довів, що не може надавати таку допомогу. В той же час, суд з урахуванням особливостей навчання на заочній формі приходить до висновку про неможливість щомісячного стягнення аліментів з відповідача, оскільки дитина перебуває на навчанні лише під час навчальних сесій, тобто аліменти з відповідача підлягають стягненню посеместрово, в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів, відповідно до постанови КМ України від 26.02.1993 року № 146, починаючи з 29.07.2015 року і до закінчення ним навчання, але не більше, як до досягнення 23 років. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави належить стягнути судові витрати в розмірі 487 грн. 20 коп. від сплати яких позивача було звільнено згідно п. 3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір». На підставі ст.ст.198,199,200 СК України,

Outcome: partial