Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-06 00:00:00

Позивач-відповідач Публічне акціонерне товариство Всеукраїнський Акціонерний Банк звернувся до суду з позовом, який обгрунтовує тим, що 26 липня 2011 року Публічне акціонерне товариство Всеукраїнський акціонерний банк згідно договору банківського обслуговування №ВLаЖГА00056093 надав [PERSON] у тимчасове користування грошові кошти в сумі 9000 гривень, зі сплатою 15 % річних на поточні потреби до 26 липня 2014 року. Пунктом 1.6 Загальної частини договору та пунктом 4 його Спеціальної частини передбачена щомісячна комісія в розмірі 1,75 % від суми Кредиту. Пунктом 2.5 загальної частини договору встановлений обов'язок відповідача сплачувати проценти, комісію та частину кредитної заборгованості щомісяця, відповідно до Графіку погашення заборгованості. Пунктом 4.3 договору передбачено, що у випадку прострочення Позичальником сплати або сплати не в повному обсязі чергового платежу за Графіком, Банк має право вимагати від позичальника додатково сплатити Банку пеню, що розраховується від суми невиконаних боргових зобов'язань (неповерненої частини кредиту та/або несплачених процентів та/або комісії за обслуговування кредиту), строк виконання яких настав і які не були виконані на день прострочення виконання. Позичальник не виконує зобов'язання за договором належним чином. Станом на 10.12.2013 року заборгованість [PERSON] за кредитним договором становить 17369грн. 01коп., в тому числі заборгованість по: кредиту - 8230,59грн., відсотках - 1813,34грн., комісії - 2707,98грн., пеня (плата за пропущені платежі) - 4617,10грн. Позивач-відповідач просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на їх користь заборгованість за договором №ВLаЖГА00056093 від 26.07.2011 року в сумі 17369грн. 01 коп. та стягнути витрати по оплаті судового збору в сумі 229грн. 40коп. Відповідач-позивач [PERSON] звернувся до суду з зустрічною позовною заявою, яку обґрунтовує тим, що 26 липня 2011 року між ПАТ «ВіЕйБі Банк» і ним укладений кредитний договір № ВLаЖГА00056093. Відповідно до умов договору ПАТ зобов'язався надати йому кредит у сумі 9000грн. Він, відповідно до умов договору зобов'язався в порядку та на умовах, що визначені договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що визначені договором, та додатком № 1 до нього-графіком погашення кредиту. Вважає, що позов ПАТ «ВіЕйБі Банк» не підлягає задоволенню з наступних причин: він страждає хронічним психічним захворюванням у формі шизофренії, параноїчної форми, безперервний тип перебігу, знаходився на лікуванні у СОКПНД з 24.11.2011 року по 21.12.2011 року, з 22.12.2011 року по 29.12.2011 року. Вперше був госпіталізований за заявою матері від 15.11.2011 року. У зв'язку з неадекватною поведінкою з червня місяця 2011 року, йому встановлений діагноз: шизофренія, параноїдна форма. На час складання договору він не міг усвідомлювати значення своїх дій та керуватися ними, тому укладений договір між ПАТ «ВіЕйБі Банк» і ним про надання йому кредиту є недійсним. Одночасно повідомляє, що відповідно до Акту амбулаторної судово-психіатричної експертизи №24 від 21.01.2013 року він страждає хронічним психічним захворюванням. Станом на 26.07.2011 року страждав хронічним психічним захворюванням у формі шизофренії та за своїм психічним станом не міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Рішенням Ковпаківського районного суду від 28.05.2013 року по справі за №1806/10187/12 його позовні вимоги до Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» про визнання кредитного договору недійсним було задоволено в повному обсязі. Просить суд ухвалити рішення, яким визнати кредитний договір № ВLаЖГА00056093 від 26 липня 2011 року, укладений між ним та ПАТ «ВіЕйБі Банк» про надання йому кредиту у сумі 9000грн. недійсним. Представник позивача-відповідача Публічного акціонерного товариства Всеукраїнський Акціонерний Банк в судовому засіданні позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Всеукраїнський Акціонерний Банк підтримав в повному обсязі та не визнав позовні вимоги [PERSON], надавши заперечення на позов, в якому зазначено, що [PERSON] в позовній заяві посилається на те, що він страждає хронічним психічним захворюванням та вперше був госпіталізований 15.11.2011 року, але договір №ВLаЖГА00056093 був ним укладений з банком 26.07.2011 року, тобто майже за чотири місяці до 15.11.2011 року, тому не може підтверджувати факт наявності у [PERSON] захворювання в липні 2011 року. Вважають, що [PERSON] не було надано достатніх доказів в обґрунтування зустрічної позовної заяви та просили відмовити у задоволенні зустрічного позову. Відповідач-позивач [PERSON] та його представник в судовому засіданні підтримали свої позовні вимоги, просили їх задовольнити та не визнали позов Публічного акціонерного товариства Всеукраїнський Акціонерний Банк та просили відмовити у його задоволенні. Суд, заслухавши пояснення представника позивача-відповідача, відповідача-позивача та його представника, перевіривши матеріали справи, вважає позов Публічного акціонерного товариства Всеукраїнський Акціонерний Банк таким, що підлягає задоволенню частково, а позов [PERSON] таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав: Судом встановлено, що 26.07.2011 року між Публічним акціонерним товариством Всеукраїнський Акціонерний Банк та [PERSON] був укладений кредитний договір № ВLаЖГА00056093, відповідно до умов якого [PERSON] отримав у тимчасове користування грошові кошти в сумі 9000грн., зі сплатою 15% річних на поточні потреби до 26 липня 2014 року (а.с. 8-16,24). Пунктом 1.6 Загальної частини договору та пунктом 4 його спеціальної частини передбачена щомісячна комісія в розмірі 1,75 % від суми Кредиту. Пунктом 2.5. загальної частини договору встановлений обов'язок відповідача сплачувати проценти, комісію та частину кредитної заборгованості щомісяця, відповідно до Графіку погашення заборгованості. Пунктом 4.3 договору передбачено, що у випадку прострочення Позичальником сплати або сплати не в повному обсязі чергового платежу за Графіком, Банк має право вимагати від позичальника додатково сплатити Банку пеню, що розраховується від суми невиконаних боргових зобов'язань (неповерненої частини кредиту та/або несплачених процентів та/або комісії за обслуговування кредиту), строк виконання яких настав і які не були виконані на день прострочення виконання. Свої зобов'язання за вказаним кредитним договором [PERSON] належним чином не виконував, і сплатив лише 1569,50 грн., які банком були зараховані наступним чином: 769грн. 41коп. - на погашення кредиту, 327грн. 59коп. - погашення відсотків та 472грн. 50коп. - погашення комісії (а.с.7). За розрахунком банку станом на 10.12.2013 року заборгованість [PERSON] за кредитним договором становить 17369грн. 01коп., в тому числі заборгованість по: кредиту - 8230,59грн., відсотках - 1813,34грн., комісії - 2707,98грн., пеня (плата за пропущені платежі) - 4617,10грн. (а.с.7). Відповідно до Акту амбулаторної судово-психіатричної експертизи №141 від 05.05.2014 року, [PERSON] страждає хронічним психічним захворюванням у формі шизофренії, параноїдної форми, безперервний тип перебігу, зі стабільним дефектом . Станом на 26.07.2011 року (на час укладання договору банківського обслуговування) [PERSON] страждав хронічним психічним захворюванням у формі шизофренії, параноїдної форми та за своїм психічним станом не міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними (а.с. 65-69). Між сторонами склалися цивільно-правові відносини, що регулюються нормами ЦК України. Відповідно до ч. 2 ст. 203 ЦК України, особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Згідно ч. 1 ст. 225 ЦК України правочин, який дієздатна фізична особа вчинила у момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, може бути визнаний судом недійсним за позовом цієї особи, а в разі її смерті - за позовом інших осіб, чиї цивільні права або інтереси порушені. Враховуючи те, що станом на 26.07.2011 року [PERSON] страждав хронічним психічним захворюванням та за своїм психічним станом не міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, суд вважає необхідним визнати договір № ВLаЖГА00056093 від 26.09.2011 року, укладений між ним та Публічним акціонерним товариством Всеукраїнський Акціонерний Банк недійсним. Згідно ч. 1 ст. 216 ЦК України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Однак, як зазначено вище, на виконання кредитного договору [PERSON] внесено 1569грн. 50коп. Ці обставини підтверджуються розрахунком банку (а.с.7). Зважаючи на те, що договір є недійсним з моменту його укладання, суд не приймає до уваги, що частину з цих платежів, а саме 327грн. 59коп. віднесено на погашення відсотків та 472грн. 50коп. - на погашення комісії і зараховує повністю сплачену відповідачем-позивачем [PERSON] банку суму в розмірі 1569грн.50коп. у рахунок повернення отриманих за договором коштів. Тобто, з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства Всеукраїнський Акціонерний Банк підлягає стягненню 7430грн.50коп. (9000грн. - 1569,50грн.=7430,50грн.). За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Всеукраїнський Акціонерний Банк до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором банківського обслуговування підлягають частковому задоволенню і необхідно стягнути з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства Всеукраїнський Акціонерний Банк заборгованість за договором банківського обслуговування № ВLаЖГА0005609 від 26.07.2011 року в розмірі 7430грн.50коп.

Outcome: partial