Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-02 00:00:00

Позивач [PERSON], через свого представника, звернулася до суду з позовом до [PERSON] з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо» про стягнення на її користь суми відшкодування внаслідок страхового випадку та моральної шкоди, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідачем порушено умови Договору страхування від нещасних випадків від 13.09.2016, а саме: відмовлено у виплаті страхового відшкодування за страховими випадками, які мали місце 02.10.2017 та 01.02.2018, у звязку з чим позивач звертається до суду та просить стягнути з відповідача на її користь суму відшкодування внаслідок страхових випадків у розмірі 6000,00 грн. та моральну шкоду в розмірі 3000,00 грн. Ухвалою Голопристанського районного суду Херсонської області від 17.07.2018 відкрито провадження у справі та визначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження, без сторін, за наявними матеріалами. На підставі ч. 5, ч. 8 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Від відповідача по справі [PERSON] з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо» на адресу суду будь-яких клопотань чи відзиву не надходило. Дослідивши докази по справі, суд приходить до висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 13\~ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Виходячи з вищенаведеного, суд розглянув справу в межах позовних вимог та за наявними в ній доказами, які надані стороною позивача. Судом встановлено, що 13.09.2016 між [PERSON], та [PERSON] з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо» укладено договір добровільного страхування від нещасних випадків №HEGKNS-168DA4E, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать законодавству України, повязані із життям, здоровям та працездатністю застрахованої особи. Страхова сума за даним договором складає 50 000,00 грн. (а. с. 6). За час дії договору страхування від 13.09.2016 №HEGKNS-168DA4E, а саме 02.10.2017 в позивача стався страховий випадок, що полягає в частковому пошкодженні сухожилку 5 пальця правої кисті, що стало причиною госпіталізації та постановлення висновку щодо оперативного лікування, що підтверджується випискою з медичної карти КП «Голопристанська центральна районна лікарня» від 02.10.2017 (а. с. 11). На протязі 48 годин, позивач звернулась до [PERSON] з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо» за телефоном, зазначеним у договорі страхування з повідомленням про настання страхового випадку, але, листом від 04.10.2017 року їй було повідомлено, що описана подія не кваліфікується як страхова, посилаючись на п. 6.1.2. Умов страхування до договору страхування та відмовлено у виплаті страхового відшкодування (а. с. 7). Відповідно до п. 6.1. даного договору, страховими випадками є наступні події, які сталися внаслідок нещасного випадку, що мав місце під час дії договору страхування, та підтверджені документами, виданими компетентними органами у встановленому законодавством порядку (медичними закладами, судом, тощо). Пунктом 6.1.2. визначений вичерпний перелік ушкоджень здоровя застрахованої особи внаслідок нещасного випадку, згідно з додатку №1 до Правил страхування. Важливим є те, що в листі від 04.10.2017 року вказано, що заява про настання страхового випадку надійшла 20.09.2017 року, а випадок настав 02.10.2017 року, тобто, пізніше надходження заяви, що фактично не може відповідати дійсності. Статтею 25 Закону України «Про страхування» визначено, що здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком. В порушення норм вищевказаної статті Закону, посадовими особами [PERSON] з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо» не складено страхового акту, не визначено суму, яка підлягає сплаті, натомість, взагалі відмовлено у виплаті. 01.02.2018 року настала інша страхова подія, а саме: опік шкіряного покрову в ділянці правого ліктьового згину, в результаті чого зявилась рана, що підтверджується Випискою 26 з медичної карти від 14.02.2018 на імя [PERSON] (а. с. 12). Того ж дня позивач повідомила [PERSON] з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо», як зазначено в договорі страхування, але листом від 15.02.2018 їй повідомлено, що описана подія не кваліфікується як страхова, посилаючись на п. 6.1.2. Умов страхування до договору страхування та відмовлено у виплаті страхового відшкодування (а. с. 8). В даному листі відповідач по справі посилається на п. 6.1.2. Договору страхування та Додатку №1 до особливих умов добровільного страхування від нещасних випадків клієнтів фінансових установ, зазначаючи, що вказана подія не є страховим випадком. Але, відповідно до умов п. 6.1.2. Договору страхування, страховими випадками визначаються такі події, як ушкодження кінцівок, відмороження, термічні та хімічні опіки. Наявність вказаних подій підтверджена документальними висновками, виданими медичною установою, а тому, відмова у виплаті страхових сум є безпідставною та необґрунтованою. Відповідно до ст. 979 Цивільного кодексу України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобовязується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобовязується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно ст. 989 Цивільного кодексу України, страхувальник зобовязаний: 1)своєчасно вносити страхові платежі (внески, премії) у розмірі, встановленому договором; при укладенні договору страхування надати страховикові інформацію про всі відомі йому обставини, що мають істотне значення для оцінки страхового ризику, і надалі інформувати його про будь-які зміни страхового ризику; при укладенні договору страхування повідомити страховика про інші договори страхування, укладені щодо обєкта, який страхується. Також, відповідно до ст. 21 Закону України «Про страхування», страхувальник зобовязаний: своєчасно вносити страхові платежі; при укладанні договору страхування надати інформацію страховикові про всі відомі йому обставини, що мають істотне значення для оцінки страхового ризику, і надалі інформувати його про будь-яку зміну страхового ризику. Згідно ст. 20 Закону України «Про страхування», страховик зобовязаний: протягом двох робочих днів, як тільки стане відомо про настання страхового випадку, вжити заходів щодо оформлення всіх необхідних документів для своєчасного здійснення страхової виплати або страхового відшкодування страхувальнику; при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення страхової виплати (страхового відшкодування) шляхом сплати страхувальнику неустойки (штрафу, пені), розмір якої визначається умовами договору страхування або законом. З матеріалів справи вбачається, що моменту, [PERSON] належним чином виконувались його умови, Договір страхування було запропоновано укласти співробітниками ПАТ «КБ «Приватбанк» у м. Гола Пристань при оформленні картки для отримання пенсії по інвалідності, попередньо ознайомивши позивача з умовами договору та сума страхового платежу щомісячно списувалась з її пенсійної картки. Відповідача по справі було повідомлено про страховий випадок у порядок та спосіб, зазначений у договорі, тобто позивачем виконано всі зобовязання як страхувальника, будь-яких доказів, які б спростовували такі доводи, відповідачем до суду не надано. Рішення відповідача про відмову у виплаті страхового відшкодування від 04.10.2017 та 15.02.2018 свідчать про ухилення страховика від виконання зобовязань за договором страхування та порушення умов договору та вищевказаних норм закону. Статтею 990 Цивільного кодексу України визначено, що страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Страховий акт (аварійний сертифікат) складається страховиком або уповноваженою ним особою у формі, що встановлюється страховиком. Відповідно до ст. 992 цього ж Кодексу, у разі несплати страховиком страхувальникові або іншій особі страхової виплати страховик зобовязаний сплатити неустойку в розмірі, встановленому договором або законом. За умовами договору добровільного страхування від нещасних випадків №HEGKNS-168DA4E від 13.09.2016, страхова сума складає 50 000,00 грн. А згідно п.6.1.2., у разі настання такої події, як ушкодження кінцівок, виплаті підлягає сума у розмірі від 1% до 100 %, а у разі відмороження та термічного опіку від 1% до 45 %. Враховуючи необхідність оперативного лікування внаслідок ушкодження сухожилку 5 пальця правої кістки, з урахуванням вартості ліків та необхідності перебування у лікарні, є доцільним стягнути з [PERSON] з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо» компенсацію у розмірі 10 % від страхової суми, що дорівнює 5000,00 грн. У звязку з настанням іншого страхового випадку, що мав місце 01.02.2018, є доцільним стягнути з [PERSON] з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо» компенсацію у розмірі 2 % від страхової суми, що дорівнює 1000,00 грн. З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що відповідачем [PERSON] з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо» порушено права позивача, як сторони в договорі страхування, а саме стосовно відмови у виплаті страхового відшкодування, у звязку з чим позовна вимога [PERSON] про стягнення суми відшкодування внаслідок страхового випадку підлягає задоволенню повністю. Крім того, згідно п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у звязку з ушкодженням здоровя, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у звязку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих звязків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Як вбачається\~з матеріалів\~справи,\~в результаті\~невиконання зобовязання\~з боку\~відповідача,\~позивачеві було\~завдано моральну\~шкоду,\~яка полягає\~у душевних\~хвилюваннях,\~що призвело\~до погіршення\~стану здоровя,\~враховуючи,\~що позивач\~має другу\~групу інвалідності\~з дитинства,\~у звязку з захворюванням олігофренія, що підтверджено висновком МСЕК (а. с. 9, 10). завдану моральну шкоду нею оцінено в сумі 3000,00 грн., з чим суд погоджується, і саме ця сума моральної шкоди має бути стягнена з відповідача. Також, відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, тобто з відповідача підлягає стягненню судовий збір в дохід держави в сумі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved