Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-19 00:00:00

Позивач [PERSON] (проживає за адресою: [ADDRESS]) звернулася в суд до відповідача [PERSON] (зареєстрованого за адресою: [ADDRESS]) з позовною заявою про розірвання шлюбу, зареєстрованого 08.11.2001 Міським відділом реєстрації актів громадянського стану Львівського обласного управління юстиції, актовий запис №2739. Ухвалою від 22.08.2018 позов прийнято та відкрито загальне позовне провадження у справі. Позивач подала до суду заяву за змістом якої позов підтримує в повному обсязі, просить такий задоволити, а розгляд справи проводити у її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча згідно вимог ст.ст.128-130 ЦПК України належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, причин неявки не повідомив, жодних заяв, клопотань та/або заперечень не поступало, а тому, згідно ст.280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу заочно, у відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказів. У зв'язку з неявкою сторін та з врахуванням поданого позивача клопотання фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, постановляючи заочне рішення, суд приходить до переконання, що позовні вимоги слід задоволити з наступних підстав. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно зі ст.112 Сімейного кодексу України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 08.11.2001 року сторони уклали шлюб, зареєстрований Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиці, актовий запис №2739, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюб [NUMBER] виданим 08.11.2001р., проте міцної сім'ї не створили. Від даного шлюбу у них народилося троє дітей - син [PERSON] 2002р.н., донька [PERSON] 2004р.н., та син [PERSON] 2010р.н., що підтверджується свідоцтвами про народження [NUMBER] від 05.04.2002, [NUMBER] від 08.07.2004, [NUMBER] від 26.06.2010. Сторони фактично не підтримують подружніх відносин та не ведуть спільного господарства. Даний конфлікт в сім'ї носить тривалий характер, почуття любові та поваги, без яких повноцінна сім'я існувати не може, між сторонами втрачено. Згідно ч.3 ст.109 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Враховуючи наведені обставини, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе, сім'я розпалась остаточно, шлюб існує формально, відтак, існування такого шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому шлюб слід розірвати. Судом також встановлено, що між учасниками справи немає спору відносно місця проживання дітей. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір в розмірі 704,80 грн. в дохід держави На підставі ст.ст. 105, 109, 110, 112, 113 Сімейного Кодексу України та

Outcome: approved