overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-13 00:00:00

Позивач в березні 2014 року звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу, в якому вказує, що шлюб з нею зареєстрували 16 липня 1993 року в виконкомі Зугреської міської ради м.Харцизька Донецької області, актовий запис № 87. Від шлюбу дітей не мають. Під час проживання у шлюбі постійно скандалили, сварилися між собою по різним причинам, не розуміли один одного, через це не мали можливості разом вирішувати питання сімейного життя, у них різні погляди на подружні відносини, стосунки між подружжям, відповідальність за благополуччя у сім'ї. Вони довгий час не спілкуються, ніхто з них не приймає ніяких мір для примирення, відновлення сімейного життя. Через постійні сварки, скандали, суперечки між ними склалися неприязні взаємовідносини, вони втратили почуття любові та поваги один до одного. Сім'я їх фактично розпалася, її відновлення неможливе. За таких обставин вважає, що подальше збереження їх сім'ї не можливе. Подружні відносини припинені три роки тому. Просить розірвати їх шлюб. Позивач в попередньому судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, просив розірвати його шлюб з відповідачкою. Відповідачка в попередньому судовому засіданні позовні вимоги визнала, на розірвання шлюбу згодна. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 16 липня 1993 року, який зареєстрували у виконкомі Зугреської міської ради м.Харцизька Донецької області, актовий запис № 87 (а.с.6). Після реєстрації шлюбу прізвище відповідачки змінилось з «[PERSON]» на «[PERSON]». Від шлюбу дітей немає. Подружні відносини між сторонами припинені три роки тому з тієї причини, що в період сумісного проживання у шлюбі вони постійно скандалили, сварилися між собою по різним причинам, не розуміли один одного, через що не мали можливості разом вирішувати питання сімейного життя, у них різні погляди на подружні відносини, відповідальність за благополуччя у сім'ї. Через постійні сварки, скандали, суперечки між позивачем та відповідачкою склалися неприязні взаємовідносини, вони втратили почуття любові та поваги один до одного. Сім'я їх фактично розпалася, її відновлення вважають неможливим і не доцільним. Спорів між сторонами про розподіл майна немає. З'ясувавши фактичні відносини подружжя, які припинили подружні відносини, тривалий час не підтримують подружні стосунки, суд вважає встановленим, що подальше спільне життя подружжя та зберігання шлюбу суперечило би інтересам одного з них. За таких обставин шлюб між сторонами слід розірвати, відповідачці після розірвання шлюбу прізвище залишити «[PERSON]».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-12 00:00:00

Позивач в березні 2014 року звернувся до суду з позовом і просив ухвалити рішення, яким виключити відомості про Позивача як батька дітей [PERSON] та [PERSON] з актових записів про їх народження. Обґрунтовуючи свої вимоги Позивач посилається на те, що протягом 2009-2012 років вони проживали з Відповідачем у цивільному шлюбі. В цей час [INFO] у [PERSON] народились діти, і Позивач, вважаючи дітей своїми, подав заяву про внесення до актових записів про народження дітей відомостей про нього, як про їх батька. В подальшому Позивач, як він вказує, від Відповідача дізнався про те, що він не є біологічним батьком дітей, а тому просив суд перевірити ці обставини шляхом призначення судової генетичної експертизи та на її підставі ухвалити рішення про виключення відомостей про нього як про батька дітей. У судове засідання Позивач та Відповідач не з'явилися, третя особа представника не направила, усі сторони просили розглянути справу у їх відсутність, позовні вимоги підтримали. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим, виходячи з наступного. [INFO] народилися [PERSON] та [PERSON], у свідоцтві про народження яких батьками зазначені [PERSON]. (а.с.6) Згідно зі ст.136 Сімейного кодексу України, особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред'явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. З метою визначення питання батьківства Позивача за його клопотання по справі була призначена судово-медична експертиза методом ДНК-аналізу. У відповідності до висновку експерта №260 від 10 червня 2013 року молекулярно-генетичним дослідженням було встановлено, що біологічне батьківство [PERSON] відносно [PERSON] та [PERSON], народжених [PERSON], виключається. З огляду на встановлені обставини, позовна вимога про виключення з актових записів про народження дітей відомостей про Позивача як про їх батька підлягає задоволенню. На підставі статті 88 ЦПК України, стягненню з Відповідача на користь Позивача підлягає судовий збір в розмірі 243,60 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-13 00:00:00

Позивач в березні 2014 року звернулась в суд із позовом до Приватного підприємства «АМТ», в якому зазначила, що 12.05.2009 року вона була прийнята на роботу на посаду комірника в ПП «АМТ». На протязі 2012 року підприємством не виплачувалась в повному обсязі заробітна плата, у вз»язку з чим перед працівником виникла заборгованість в сумі 3978,29 грн. Позивач просить стягнути заборгованість з виплати заробітної плати, моральну шкоду в сумі 5000,00 грн., відшкодувати витрати на правову допомогу в сумі 2000,00 грн. Позивач в судове засідання не з»явилась, надала заяву про можливість слухання справи у її відсутності. Представник відповідача не з»явився, про час розгляду справи повідомлявся належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд встановив. Позивач [PERSON] 12.05.2009 року прийнята на роботу до Приватного підприємства «АМТ» на посаду комірника. Наказом № 37-к від 14.11.2012 року [PERSON] звільнено на підставі ст. 38 КЗпП України. Згідно ст. 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. У відповідності до ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Відповідно до ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. На підтвердження власних вимог позивачем надано розрахункові відомості за період вересень-листопад 2012 року. Відповідачем не використане право на пред»явлення заперечень. Оцінюючи докази за внутрішнім переконанням, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про стягнення заробітної плати, та вважає їх такими, що підлягають до задоволення. Також, відповідно до ст. 88 ЦПК України підлягає до стягнення з відповідача понесені позивачем витрати на правову допомогу в сумі 2000.00 грн. Згідно ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. При вирішенні питання про відшкодування моральної шкоди суд враховує тривалість періоду порушення прав позивача, їх істотність.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-02 00:00:00

Позивач в березні 2014 року звернулась до суду з позовом до відповідача ПАТ «Новоград-Волинський м'ясокомбінат» про стягнення заборгованості по заробітній платі та компенсації за невикористані відпустки. В позовній заяві посилається на те, що з 13.09.1978 р. по 31.01.2014 р. працювала у відповідача на посаді старшого майстра сировинного відділення і була звільнена за угодою сторін. На день звільнення з роботи відповідач не виплатив їй заробітну плату та компенсацію за невикористану відпустку, заборгованість по яких станом на 27.02.2014 року складає 1744,78 грн. та 5633,02 грн. відповідно. Позивач в судове засідання не з'явилась, однак від неї надійшла письмова заява про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі. У разі неявки відповідача не заперечує проти винесення по справі заочного рішення. Відповідач будучи повідомлений належним чином відповідно до вимог ст.ст.74,76 ЦПК України, в судове засідання не з'явився. За таких обставин, суд вважає за можливе слухати справу у відсутності відповідача за наявними матеріалами у справі з постановленням заочного рішення згідно ст.ст.224-226 ЦПК України. Врахувавши заяву позивача, дослідивши матеріали справи, та давши їм належну оцінку, суд приходить до наступного. Відповідно до ст.43 Конституції України право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Стаття 24 Закону України «Про оплату праці», стаття 115 КЗпП України передбачає, що заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує 16 календарних днів. Судом встановлено, що позивач [PERSON] з 13.09.1978 р. по 31.01.2014 р. працювала у відповідача ПАТ «Новоград-Волинський м'ясокомбінат» (а.с.5). Згідно наказу від 31.01.2014 р. № 3 позивачку звільнено з посади за угодою сторін на підставі п. 1 ст. 36 КЗпП України і станом на 27.02.2014 р. заборгованість по заробітній платі та компенсації за невикористану відпустку складає 1744,78 грн. та 5633,02 грн. відповідно (а.с.2-4). Відповідно до вимог ст.116 ч.1 КЗпП України при звільнені працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства проводиться в день звільнення, в тому числі і грошова компенсація за всі не використані ним дні щорічної відпустки (ст. 83 КЗпП України, ст. 24 Закону України «Про відпустки»). Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. В зв'язку з тим, що відповідач, не здійснив вчасно розрахунок при звільненні працівника, відповідно до ст. 116 КЗпП України, що стверджується наданими довідками про заборгованість (а.с.2,3), що призвело до порушення його трудових прав, та враховуючи відсутність спору про розмір невиплачених належних звільненому працівникові сум, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, підтверджуються належними доказами та задовольняє їх в повному обсязі. На підставі ст. 88 ЦПК України також необхідно стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-07 00:00:00

Позивач в березні 2014 року звернулася до Дзержинського районного суду м.Харкова з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON] посилаючись в заяві, що 29.03.2008 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON] в відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м.Харкову №1 Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 366. Від шлюбу сторони мають дитину - [PERSON], [INFO]. Подружні стосунки між сторонами на даний час припинені, причиною припинення стосунків явилось не порозуміння в сім'ї. Просить суд позов задовольнити, після розірвання шлюбу позивач просить залишити дошлюбне ім'я - [PERSON]. Позивач в судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву щодо розгляду справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, наполягала на задоволенні позову. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву щодо розгляду справи у його відсутність, вказавши, що позовні вимоги підтримує та не заперечує проти розірвання шлюбу. Суд, перевіривши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сім'я фактично розпалася, шлюбні стосунки між позивачем та відповідачем припинені. Подружжя на даний час спільного господарства не ведуть, мешкають окремо. В подальшому спільне проживання та зберігання сім'ї не можливо. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-16 00:00:00

Позивач в березні 2014 року звернулася до Дзержинського районного суду м.Харкова з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем посилаючись в заяві, що 29.08.2008 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON] в відділі реєстрації актів цивільного стану по м.Харкову №1 Харківського міського управління юстиції, актовий запис №1653. Від шлюбу сторони мають дитину - [PERSON], [INFO]. Подружні стосунки між [PERSON] та [PERSON] на даний час припинені, причиною припинення стосунків явилось не порозуміння в сім'ї. Просить суд позов задовольнити. Позивач в судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву щодо розгляду справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, наполягала на задоволенні позову. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву щодо розгляду справи у його відсутність, вказавши, що позовні вимоги підтримує та не заперечує проти розірвання шлюбу. Суд, перевіривши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сім'я фактично розпалася, шлюбні стосунки між позивачем та відповідачем припинені в червні 2013 року. Подружжя на даний час спільного господарства не ведуть, проживають окремо. В подальшому спільне проживання та зберігання сім'ї не можливо. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-22 00:00:00

Позивач в березні 2014 року звернулася до суду з вищезгаданим позовом, в якому зазначила, що після смерті батька [PERSON], вчасно не прийняла спадщину, оскільки тривалий період часу здійснювала догляд за своєю тіткою, яка є одинокою та потребує стороннього догляду і проживає на окупованій території в Луганській області, м. Алчевськ. Вважає, що строк пропустила з поважних причин та просить надати додатковий строк для прийняття спадщини терміном на три місяці. В судове засідання позивач не зявилася, надала до суду заяву про розгляд справи в її відсутності, вимоги викладені в позовній заяві підтримала в повному обсязі. Представник відповідача також не зявився в судове засідання, надали заяву про розгляд справи в їх відсутності. Дослідивши матеріали справи, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, суд вважає позов таким, що підлягає до задоволення виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідно до змісту свідоцтва про смерть, [PERSON] помер 09.04.2013 року/а.с. 5/. Після смерті останнього відкрилася спадщина, що складається із квартира [ADDRESS], що належала померлому на підставі свідоцтва про право власності на житло від 27.06.2003 року та після смерті дружини [PERSON], яка померла 21.08.2008 року./а.с. 6, 12/. Спадкоємцем за законом після смерті батька є позивач, інших родичів та спадкоємців не має. Після смерті матері позивач звернулася до державного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, проте нотаріус виніс постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, у звязку з пропуском строку для вступу у спадщину. /а.с. 10/. Позивач здійснює оперативний догляд за спадковим майном, оскільки оплачує необхідні платежі за квартиру. За таких обставин, суд вважає, що причини з яких позивач пропустив строк для прийняття спадщини є поважними. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне надати позивачу додатковий строк на три місяці з дня набрання рішенням законної сили для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, що відкрилася 09.04.2013 року після смерті батька [PERSON]. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-23 00:00:00

· Позивач в березні 2015 року звернувся до суду, вказавши, що 17.09.2010 р. позивач став клієнтом банку, внаслідок чого отримав кредитну картку «Універсальна». 12.12.2012 року відповідачу було переоформлено кредитну картку на престижну кредитну картку «Gold», відповідно до тарифів якої відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку із сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач скористався кредитом, однак обов'язки, покладені на нього згідно умов договору, порушив, заборгувавши станом на 31.01.2015 року 9736,83 грн., з них 4982,24 грн. - заборгованість за кредитом, 3064,74 грн. - заборгованість по процентах за користування кредитом, 750,00 грн. - заборгованість з комісії за користування кредитом, 500 грн. та 439,85 грн. - штраф (фіксована та процентна складові). Відповідач добровільно не згоден сплатити заборгованість, в зв'язку з чим позивач просить стягнути на його користь з відповідача борг за договором у сумі 9736,83 грн. та судові витрати по справі в сумі в сумі 243,60 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, про час та місце судового розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, вказуючи, що позовні вимоги підтримує повністю, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце судового розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомив. За таких обставин суд вважає за можливе розгляд справи провести за відсутності в судовому засіданні представника позивача та відповідача, без фіксування судового засідання технічними засобами звукозапису, на підставі наявних у справі доказів, постановивши заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження. Судом встановлено, що між сторонами 17.09.2010 року було укладено договір про надання банківських послуг б/н. Відповідачу позивачем було надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку із сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Розмір кредитного ліміту остаточно було збільшено 11.10.2013 року до суми 5000 грн. Відповідач на порушення умов договору створив заборгованість по сумі кредиту, відсотків за кредитом, комісії та неустойки, сплативши їх частково. Відповідно до розрахунку заборгованості, наданого позивачем, відшкодуванню станом на 31.01.2015 року підлягає ще 9736,83 грн., з них 4982,24 грн. - заборгованість за кредитом, 3064,74 грн. - заборгованість по процентах за користування кредитом, 750,00 грн. - заборгованість з комісії, 500 грн. та 439,85 грн. - штраф (фіксована та процентна складові). Вказані суми коштів слід стягнути з відповідача на користь позивача. Судовий збір в сумі 243,60 грн. сплачений позивачем і підлягає стягненню на його користь з відповідача в силу ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-18 00:00:00

· Позивач в березні 2015 року звернувся до суду, вказавши, що між Відкритим акціонерним товариством комерційний банком «Надра», правонаступником якого є позивач, та відповідачем [PERSON] 26.09.2007 року було укладено кредитний договір № 26/09/2007/980-К/5 на суму 8000 грн. на строк по 17.09.2010 року, за яким відповідач повинна була сплачувати 3% на місяць за користування кредитом. [PERSON] виконала зобов'язання частково, заборгувавши станом на 11.11.2014 року 20351,38 грн., з них 5573,09 грн. - непогашений кредит, 11754,31 грн. - несплачені відсотки, 3023,98 - пеня за прострочення сплати кредиту. Відповідач добровільно не сплачує заборгованість, в зв'язку з чим позивач просить стягнути на його користь з відповідача борг за договором у загальній сумі 20351,38 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує повністю, проти заочного розгляду справи не заперечує, просить судовий розгляд провести за його відсутності. Суд вважає за можливе за таких обставин справу по суті розглянути за відсутності представника позивача в судовому засіданні. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про час та місце судового розгляду справи вважається повідомленою в установленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомляла. За таких обставин суд вважає за можливе справу по суті розглянути за відсутності відповідача в судовому засіданні на підставі наявних у справі доказів, постановивши заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження. Судом встановлено, що між Відкритим акціонерним товариством комерційний банком «Надра», правонаступником якого є позивач, та відповідачем [PERSON] 26.09.2007 року було укладено кредитний договір № 26/09/2007/980-К/5 на суму 8000 грн. на строк по 17.09.2010 року, за яким відповідач повинна була сплачувати 3% на місяць за користування кредитом, однак на порушення умов договору створила заборгованість по сумі кредиту та відсотків за кредитом, сплативши їх частково. Відповідно до договору, відшкодуванню станом на 11.11.2014 року підлягає ще 20351,38 грн., з них 5573,09 грн. - непогашений кредит, 11754,31 грн. - несплачені відсотки, 3023,98 - пеня за прострочення сплати кредиту, що підтверджується розрахунком заборгованості, наданим позивачем і наявним в матеріалах справи. Вказані суми коштів, оскільки їх не сплачено добровільно, слід стягнути з відповідача на користь позивача в повному обсязі в судовому порядку. Крім того, оскільки від сплати судового збору позивача звільнено, судовий збір в сумі 243,60 грн. слід стягнути з відповідача в дохід держави відповідно до ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved