Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-07 00:00:00

Позивач АТ «КБ «ПриватБанк» звернувся у суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач - [PERSON] звернулася до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала Заяву № б/н від 11.08.2011 року, згідно якої отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, який в подальшому було збільшено до 5400,00 грн. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана Заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, складає між нею та банком Договір про надання банківських послуг. Сторони визначили, що договір складається з Анкети-заяви позичальника, Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку та Тарифів. Проте, позичальник не дотримується умов кредитного договору, не сплачує кредит, проценти за користування ним у розмірі та порядку, визначеному договором. Станом на 31.03.2020 року заборгованість відповідача становить 213487,12 грн., що складається з: 4578,54 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 205921,91 грн. - заборгованість за простроченими відсотками, 2986,67 грн. - нарахована пеня. Кредитодавець на свій розсуд може вимагати від боржника будь-яку частину суми заборгованості за кредитом, таким чином заборгованість до стягнення становить 137898,03 грн., яка складається з наступного: 4578,54 грн. - заборгованість за кредитом; 133319, 49 грн. - заборгованість за відсотками в період з 11.08.2011 по 31.08.2019 рр. Просить суд стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором у розмірі 137898,49 грн. та судові витрати. Ухвалою суду від 10.07.2020 року за вказаним позовом відкрито провадження у справі, визначено, що справа підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Не погодившись з позовними вимогами відповідач надала відповідач в особі свого представника, адвоката Казанцева С.В. надала відзив на позовну заяву, в якому просили відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що в підписаній відповідачем анкеті-заяві від 11.08.2011 року процентна ставка не зазначена, взагалі відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру. Витяг з тарифів банку та Витяг «Умов та правил надання банківських послуг розміщений на сайта не можна розцінювати як частину кредитного договору. Крім того, за весь час існування відносин між сторонами відповідач здійснювала відповідні платежі в рахунок погашення заборгованості , а також сам банк робив автоматичні списання з цією ж метою. Однак частина внесених та списаних коштів відповідача йшла на погашення нарахованих позивачем відсотків та пені, як останній у свою чергу, як вже зазначалось раніше, не мав права нараховувати. А відтак, визначена позивачем сума заборгованості за тілом кредиту мала б бути зменшена на платежі, які безпідставно та неправомірно були зараховані в погашення відсотків та пені. Представник позивача надав відповідь на відзив в якому просили позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Представник позивача у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, в матеріалах справи міститься заява представника позивача про розгляд справи за його відсутності. Представник відповідача, адвокат С.В. Казанцев надав заяву про розгляд справи без участі відповідача та представника відповідача, обставини та вимоги, викладені у відзиві на позовну заяву, підтримує в повному обсязі. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи. Дослідивши матеріали справи та проаналізувавши надані у справі докази, суд надходить до висновку про не обґрунтованість вимог позивача та необхідність задоволення позовних вимог в повному обсязі, з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що 11.08.2011 року [PERSON] підписала анкету-заяву № б/н про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, згідно якої отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Відповідно до положень ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1 ст. 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Обґрунтовуючи поданий позов, АТ КБ «ПриватБанк» зазначило, що відповідач належним чином не виконала умови договору, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка станом на 31.03.2020 року становить 213487,12 грн., що складається з: 4578,54 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 205921,91 грн. - заборгованість за простроченими відсотками, 2986,67 грн. - нарахована пеня. Позивач користуючись своїм правом пред`явив вимоги до позивача про стягнення заборгованості в частині 137898,03 грн., яка складається з наступного: 4578,54 грн. - заборгованість за кредитом; 133319, 49 грн. - заборгованість за відсотками в період з 11.08.2011 по 31.08.2019 рр. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, тобто належним виконанням зобов`язань з боку відповідача є повернення кредиту та сплата процентів за користування ним у строки, у розмірі та валюті, як це було визначено кредитним договором. За змістом ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ч. 1, ч. 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. На підтвердження умов кредитування АТ КБ «ПриватБанк» надало суду копію анкети-заяви відповідача [PERSON] про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у АТ КБ «Приватбанк», витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, розрахунок заборгованості. Як вбачається з матеріалів справи, витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, не містять підпису [PERSON] . Анкета-заява містить лише анкетні дані відповідача [PERSON] її контактну інформацію. Отже, в матеріалах цивільної справи відсутні докази, які б вказували на те, що між сторонами по справі належним чином узгоджений обов`язок відповідача зі сплати на користь АТ КБ «Приватбанк» прострочених відсотків та відсотків, нарахованих на прострочений кредит згідно ст.625 ЦК України. Зокрема, згідно анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку відсутня умова про розмір процентної за простроченими відсотками та відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно ст.625 ЦК України. Обґрунтовуючи позовні вимоги в частині стягнення прострочених відсотків, пені, в тому числі їх розміру та порядку нарахування, АТ КБ «Приватбанк» посилався на Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в Приватбанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг, які розміщені на веб-сайті: https://privatbank.ua/terms/ як невід`ємна частина кредитного договору. Разом з цим, матеріали цивільної справи не містять належних та допустимих доказів на підтвердження тієї обставини, що саме ці Витяг з Тарифів та Витяг з Умов розуміла відповідач та ознайомилася і погодилася саме з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг Приватбанк, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема щодо сплати процентів за користування кредитними коштами у зазначеному в цих документах розмірі, що додані до позовної заяви розмірах і порядках нарахування. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату прострочених відсотків за користування кредитними коштами, надані позивачем Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Зазначене у повній мірі узгоджується з висновками Великої Палати Верховного Суду, що викладені в постанові від 03 липня 2019 року у справі №342/180/17. Враховуючи викладене, суд, розглянувши справу на підставі наданих доказів, дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог АТ «КБ «Приватбанк» про стягнення із [PERSON] заборгованості за відсотками та пенею. З наданого банком розрахунку заборгованості вбачається, що станом на 31.03.2020 року заборгованість за тілом кредиту становить 4578,54 грн. Проте, суд приймає до уваги доводи відповідача щодо неправомірного зарахування банком грошових коштів, які нею сплачувались на погашення кредиту, у якості процентів, пені, що не були передбачені кредитним договором. Так, за розрахунком банку за договором б/н від 11.08.2011 року станом на 31.03.2020 року заборгованість [PERSON] за тілом кредиту становить 4578,54 грн. Водночас у графі розрахунку «погашені проценти» наявні суми, що сплачувались [PERSON] та вочевидь спрямовувались на погашення основної заборгованості, оскільки у заяві позичальника від 11.08.2011 року процентна ставка не зазначена, а тому споживач не брала на себе зобов`язання зі сплати процентів, що нараховувались банком за неналежне виконання зобов`язання. Розмір таких «погашених процентів» становить 4009,96 грн. Проте, розрахунок не містить графу «сума сплаченої пені», тому суд позбавлений можливості визначити розмір сплаченої відповідачем пені, а клопотання про призначення по справі судово-економічної експертизи не заявлялися. Таким чином, суд присуджує до стягнення: 4578,54 грн. - 4009,96 грн. = 568, 58 грн. Питання щодо розподілу витрат по сплаті судового збору суд вирішує на підставі статті 141 ЦПК України. Так, при зверненні позивача до суду ним заявлено позовні вимоги майнового характеру та сплачено судовий збір з урахуванням приписів пункту 1 частини 1 статті 176 ЦПК України у розмірі 2102,00 грн. (100 %). За результатами судового розгляду позовні вимоги Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» задоволено частково: 568,58 грн. : 137898,03 грн. х 100 % = 0,004 %. З огляду на викладене, та з урахуванням принципу пропорційності розподілу судових витрат в залежності від ступеня задоволення позову, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі: 2102, 00 грн. х 0,004% (частка задоволення позовної вимоги): 100 % = 8,66 грн. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково. судовий збір покладається на сторони, пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial