Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-14 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернулася до суду із позовом до територіальної громади в особі Селидівської міської ради про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування. Позовні вимоги мотивовані тим, що 21 лютого 2017 року помер її батько - [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина на грошовий внесок у ТВБВ № 10004/094 в м. Гірник філії Донецького обласного управління ПАТ «Державний ощадний банк України», а також на квартиру [ADDRESS]. Дружина померлого [PERSON] від прийняття спадщини відмовилася. Позивачем в межах шестимісячного строку подано до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON] Крім того, нею отримано свідоцтво про право на спадщину на грошові внески. Проте у видачі свідоцтва про право на спадщину на квартиру нотаріусом було відмовлено, оскільки в рішенні суду, яким було визнано право власності на квартиру за [PERSON], було допущено помилку в його імені. На підставі вищевикладеного, позивач просить суд визнати за нею право власності на квартиру [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], який помер 21 лютого 2017 року. Позивач та її представник в судове засідання не зявилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, надали до суду заяви з проханням розглядати справу у їх відсутність. Представник відповідача в судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, надав до суду заяву з проханням розглядати справу у його відсутність, в якій зазначив, що просить ухвалити рішення на розсуд суду. Дослідивши матеріали справи, встановив наступне. Згідно з копією свідоцтва про смерть серії І-НО № 969195, виданого 21 лютого 2017 року виконавчим комітетом Гірницької міської ради м. Селидове Донецької області, [PERSON] помер 21 лютого 2017 року. Відповідно до ч. 1 ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ч. 1 ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Як вбачається з копії свідоцтва про народження ІІІ-НО № 341024, виданого 29 квітня 1977 року Гірницькою міською радою м. Селидове Донецької області, [PERSON], [INFO], є донькою [PERSON]. Згідно з копією свідоцтва про одруження І-НО № 039627, виданого 28 вересня 1998 року Гірницькою міською радою м. Селидове Донецької області, [PERSON], [INFO], уклала шлюб з [PERSON], після чого дружині присвоєно прізвище [PERSON]. Частиною 1 ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно з матеріалами спадкової справи, дружина [PERSON] [PERSON] відмовилася від прийняття спадщини, про що 15 серпня 2017 року надала відповідну заяву приватному нотаріусу Селидівського міського нотаріального округу [PERSON] Разом з тим, 15 серпня 2017 року до приватного нотаріуса Селидівського міського нотаріального округу [PERSON] було подано заяву доньки померлого, [PERSON], про прийняття спадщини після смерті [PERSON] Матеріалами справи підтверджено, що позивачка отримала свідоцтво про право на спадщину після смерті [PERSON] на грошовий внесок у ТВБВ № 10004/094 м. Гірник філії- Донецького обласного управління ПАТ «Державний ощадний банк України» з усіма належними відсотками та компенсаціями. Разом з тим, постановою від 20.10.2017 р. приватним нотаріусом Селидівського міського нотаріального округу [PERSON] позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS], оскільки відповідно до рішення Селидівського міського суду Донецької області від 05 червня 2004 року, право власності на дану квартиру визнано за [PERSON] (російською мовою [PERSON]), а у витязі про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 28.07.2004 р. право власності на зазначену квартиру зареєстровано за [PERSON], тобто по батькові померлого, зазначене в рішенні суду, не відповідає даним, вказаним у витязі про реєстрацію права власності на нерухоме майно. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право власності на спадок видається за письмовою заявою спадкоємцями, які прийняли спадок в порядку встановленим цивільним законодавством; у разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадок особа може звернутись в суд за правилами позовного провадження. Як вбачається з матеріалів справи, вищевказана квартира заповідалася [PERSON] [PERSON], згідно заповіту від 22 листопада 1996 року. Як вбачається з матеріалів справи, до Селидівського міського суду Донецької області із позовом про продовження строку прийняття спадщини та визнання права власності на квартиру [ADDRESS], звертався [PERSON]. Рішенням Селидівського міського суду Донецької області від 05 червня 2004 року за [PERSON] визнано право власності на квартиру [ADDRESS]. Натомість право власності на дану квартиру зареєстровано в Селидівському бюро технічної інвентаризації за [PERSON], що підтверджується копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 4277866 від 28 липня 2004 року. Таким чином, судом встановлено, що позивач прийняв спадщину після смерті [PERSON], проте свідоцтво про право на спадщину за законом на квартиру отримати не може у звязку із помилкою в рішенні суду, виправлення якої щодо померлої особи чинним ЦПК не передбачено, тому не має можливості підтвердити право власності крім як шляхом звернення до суду. З огляду на вищезазначене, оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved