Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-04 00:00:00

Позивач в обґрунтування заявлених позовних вимог зазначив, що 09.09.2011 року між Публічним акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» та [PERSON] (надалі - відповідач) було укладено кредитний договір б/н відповідно до якого останній було надано кредит на загальну суму 500,00 гривень з процентами за користування кредитом 30,00% річних в межах встановленого ліміту кредитування на платіжну картку з кінцевим строком повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач свої зобовязання не виконала, істотно порушивши умови договору, внаслідок чого станом на 31.05.2018 року заборгованість перед позивачем становить 67782,41 грн. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з'явився, подав клопотання, в якому просив розгляд справи проводити без його участі, заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі, не заперечив щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явилася, повідомлена належно, про причини неявки суд не повідомила, відзив на позовну заяву з доказами до нього та заперечення щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до суду не подала. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд за одночасним існуванням зазначених обставин ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, про що не заперечив позивач. Вивчивши письмові матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає до часткового задоволення. Судом встановлено, що між сторонами 09.09.2011 року укладено кредитний договір б/н, за яким ПАТ КБ «ПриватБанк» зобовязувався надати грошовий кредит в розмірі 500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків в розмірі 30,00% річних на умовах та в строки визначених в умовах та правилах надання банківських послуг, а відповідач [PERSON] погашати заборгованість за кредитом, зі сплатою відсотків, комісій, передбачені договором. Свої зобовязання\~за договором\~відповідач виконувала неналежним чином, порушуючи графік розрахунків, внаслідок цього станом на 31.05.2018 року, утворилась заборгованість, яка згідно розрахунку позивача, становить 67782,41 грн., а саме: - заборгованість за кредитом - 483,99 грн.; - сума заборгованості відсотків за користування кредитом - 58715,12 грн.; - сума заборгованості за пенею та комісіями - 4879,38 грн.; - штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. штраф (фіксована частина) та 3203,92 грн. (процентна складова). Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставою виникнення цивільних прав та обовязків є договір та інші правочини. Згідно ч. 1 ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Стаття 527 ЦК України визначає, що боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 4 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів» під час укладання кредитного договору відповідач була ознайомлена з умовами договору, які їй були надані в письмовій формі, своїм підписом підтвердила факт про надану їй повну інформацію про умови кредитування, відповідальністю сторін за невиконання або порушення умов договору. Однак всупереч цьому, не виконувала свої договірні зобовязання. [PERSON] всупереч положенням ст.81\~ЦПК України не було надано суду жодних доказів на підтвердження належного виконання нею своїх кредитних зобов'язань. Водночас, згідно з правовою позицією, висловленою Верховним Судом України у постанові від 11 жовтня 2017 року по справі №6-1374цс17 відповідно до ст.549\~ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у ст.\~61\~Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Виходячи з аналізу кредитного договору (Умови і правила надання банківських послуг, витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна»), в ньому в порушення вимогст.61\~Конституції України передбачено сплату пені в процентному відношенні при порушенні позичальником зобов'язань із погашення кредиту чи процентів, а також штраф при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених кредитним договором більш ніж 30 днів, тобто фактично за одне і те ж порушення передбачено подвійну відповідальність одного виду (цивільно-правову) у виді як пені, нарахування якої передбачено ч.3 ст.549 ЦК України, так і штрафу, визначення розміру якого сторони передбачили в твердій грошовій сумі та у відсотковій складовій. Отже, стягнення одночасно пені і штрафу, нарахованих за порушення строків сплати по кредиту, не відповідає вимогам закону та є подвійним стягненням, а тому в задоволенні позовних вимог АТ КБ «Приватбанк» про стягнення штрафів в сумі 3703,92 грн. (500,00 грн. - фіксована частина, 3203,92 грн. - процентна складова) слід відмовити. Таким чином, враховуючи зазначені обставини справи, позовні вимоги про стягнення з нього заборгованості за кредитним договором є обґрунтованими й підлягають частковому задоволенню: за винятком сум нарахованих штрафів. Крім того, суд стягує з відповідача 1762,00 гривень судового збору, повязаних із сплатою при поданні позовної заяви на користь позивача.

Outcome: partial