Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-08 00:00:00

Позивач, [PERSON], через свого представника, адвоката [PERSON], предявила позов до відповідача, [PERSON], згідно даних якого сторона позивача просить: 1). визнати за [PERSON], [INFO], право приватної спільної часткової власності на 1/6 ідеальну частку житлового будинку з зазначеною часткою господарських і побутових будівель і споруд, що розташований по вулиці Шкільній, будинок 70, в місті Семенівка Чернігівської області, яка належала [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого державним нотаріусом Семенівської державної нотаріальної контори Чернігівської області [PERSON] 12 березня 1998 року; 2). припинити право приватної спільної часткової власності [PERSON] на 1/6 ідеальну частку житлового будинку з зазначеною часткою господарських і побутових будівель і споруд, що розташований по вулиці Шкільній, будинок 70, в місті Семенівка Чернігівської області, яка належала останньому на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого державним нотаріусом Семенівської державної нотаріальної контори Чернігівської області [PERSON] 12 березня 1998 року. В обґрунтування своїх позовних вимог сторона позивача у позові зазначила про те, що позивач є власником 1/6 ідеальної частки житлового будинку із зазначеною часткою господарських і побутових будівель і споруд, що розташований по вулиці Шкільній, будинок 70, в місті Семенівка Чернігівської області, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 11 березня 1998 року, зареєстрованого в Новгород-Сіверському міжміському бюро технічної інвентаризації 10 грудня 2001 року. Син позивача - [PERSON] також на даний час де-юре є власником 1/6 ідеальної частки вказаного вище житлового будинку з зазначеною часткою господарських і побутових будівель і споруд, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 11 березня 1998 року, зареєстрованого в Новгород-Сіверському міжміському бюро технічної інвентаризації 10 грудня 2001 року. Дочка позивача - [PERSON] теж є власником 1/6 ідеальної частки вказаного вище житлового будинку з зазначеною часткою господарських і побутових будівель і споруд, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 11 березня 1998 року, зареєстрованого в Новгород-Сіверському міжміському бюро технічної інвентаризації 10 грудня 2001 року. Окрім того, власником 1/2 ідеальної частки вказаного вище будинку є [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 25 березня 2014 року. Дане право власності за [PERSON] зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 25 березня 2014 року на підставі вказаного вище свідоцтва про право на спадщину за законом. Згаданий будинок фактично складається з двох частин (квартир), розділених між собою, з окремими виходами, однією з яких користуються позивач, [PERSON] та [PERSON], а другою - [PERSON]. Щоб було більш зрозуміло для сторонніх осіб, юридичних установ, комунальних служб тощо, співвласники умовно зробили нумерацію своїх помешкань як квартира № 1 (частина позивача та її дітей) та квартира № 2 (частина [PERSON] В.) будинку № 70. 21 жовтня 2008 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Семенівського районного управління юстиції у Чернігівській області при примусовому виконанні виконавчого листа № 1- 552, виданого 27 лютого 2008 року Деснянським районним судом міста Києва про конфіскацію у [PERSON] всього майна у виконавчому провадженні № 6537090 було проведено опис та арешт майна [PERSON], а саме 1/6 частини будинку № 70 по вулиці Шкільній у місті Семенівка (1/3 частини квартири № 1). Державним виконавцем в акті опису й арешту майна було вказано «1/6 частина будинку № 70 (1/3 частина квартири № 1) по вул. Шкільна в м. Семенівка». Формулювання в дужках «1/3 частина квартири № 1» є не зовсім правильним, оскільки згідно правовстановлюючого документа [PERSON] є власником 1/6 ідеальної частки будинку, а не 1/3 частини квартири № 1 будинку. Вказаний будинок згідно документів не є двоквартирним, а є одним цілим, яким володіють чотири співвласники у зазначених вище частках. В 2009 році арештована 1/6 частка будинку [PERSON] була передана для проведення прилюдних торгів в порядку, передбаченому Тимчасовим положенням про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна (далі - Тимчасове положення), затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 27 жовтня 1999 року № 68/5, який був чинним на той час і втратив чинність 18 січня 2016 року. Прилюдні торги були організовані Філією «Чернігівський аукціонний центр» публічного акціонерного товариства Державної акціонерної компанії «Національна мережа аукціонних центрів» та відбулися 02 вересня 2009 року. Згідно протоколу № 1 проведення прилюдних торгів з реалізації нерухомого майна, затвердженого директором Філії 02 вересня 2009 року, переможцем прилюдних торгів визнана позивач, якою були внесені кошти за придбану частку будинку на поточний рахунок відділу державної виконавчої служби Семенівського районного управління юстиції у Чернігівській області. Ціна продажу склала 5200 гривень 00 копійок. Згідно протоколу позивач купила 1/3 частину квартири [ADDRESS], що через помилку державного виконавця є тотожним 1/6 частки вказаного будинку. Позивач надала державному виконавцю квитанцію про сплату коштів за придбане майно та протокол проведення прилюдних торгів з реалізації нерухомого майна, на підставі яких державний виконавець у відповідності до п. п. 6.1, 6.2 Тимчасового положення (в редакції, чинній на час проведення торгів) мав скласти акт про проведенні прилюдні торги, затвердити його у начальника державної виконавчої служби та видати його позивачу. Проте, позивач, будучи юридично не обізнаною, тривалий час, а саме до 2017 року, не зверталася до Семенівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області для отримання акту про проведені прилюдні торги. 25 вересня 2009 року державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження № 6537090 як фактично виконаного, припинена чинність арешту майна боржника [PERSON]: 1/3 частки квартири [ADDRESS]. Відповідно до п. 6.4 Тимчасового положення (в редакції, чинній на час проведення торгів) на підставі акту нотаріус видає покупцеві свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів. Коли в січні 2017 року позивач звернулася до Семенівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області з проханням видати їй акт про проведені прилюдні торги, то їй у цьому було відмовлено на підставі того, що виконавче провадження щодо [PERSON] на даний час знищено за закінченням строку зберігання. Зараз позивач не має іншої можливості, аніж в судовому порядку, узаконити визнання за собою права власності на 1/6 ідеальну частку житлового будинку із зазначеною часткою господарських і побутових будівель і споруд, що розташований по вулиці Шкільній, будинок 70, в місті Семенівка Чернігівської області, яка належала [PERSON], позаяк не може отримати акт про проведені прилюдні торги, на підставі якого отримати у нотаріуса свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів. Відповідач [PERSON] не заперечує, щоб право власності на його частку вказаного житлового будинку, було визнано за позивачем, тобто [PERSON], а його право власності припинене. Враховуючи ту обставину, що на даний час позивач не має можливості оформити право власності на 1/6 частку житлового будинку із зазначеною часткою господарських і побутових будівель і споруд, що розташований по вулиці Шкільній, будинок 70, в місті Семенівка Чернігівської області, яка належала [PERSON] та фактично з вересня 2009 року є її власністю, позивач змушена звернутись до суду за захистом своїх невизнаних прав. У судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, направила в суд свого повноважного представника, адвоката [PERSON]. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні позов підтримав повністю та пояснив суду про те, що, на його погляд, існують всі правові підстави для задоволення позовних вимог [PERSON]. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, подав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, за змістом якої позов згаданим відповідачем визнається повністю, наслідки визнання позову відповідачеві зрозумілі. Треті особи на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, [PERSON], [PERSON], а також представники третіх осіб на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, Семенівського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області, публічного акціонерного товариства Державна акціонерна компанія «Національна мережа аукціонних центрів», Семенівської районної державної адміністрації Чернігівської області, у судове засідання не зявилися, були повідомлені належним чином про час і місце судового засідання. Суд, вислухавши представника позивача, вивчивши матеріали цивільної справи, вважає за необхідне вирішити позов за наступних установлених судом обставин. У справі зясовано, що обставини, на які посилається сторона позивача, у повному обсязі доводяться відомостями письмових доказів щодо частини нерухомого майна та проведення у порядку виконання судового рішення прилюдних торгів стосовно будинку із визначенням як переможця позивача (а.с. 3-22). За повідомленням органів Державної виконавчої служби видача документа, на підставі якого позивач могла б оформити право власності, не є можливою внаслідок знищення виконавчого провадження (а.с. 23). Згідно ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. За змістом ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Таким чином, суд не убачає аніяких перешкод для повного задоволення позову на підставі положень ст. ст. 328, 392 Цивільного кодексу України, зважаючи ще й на те, що позов відповідачем визнається повністю.

Outcome: approved