Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася з вищевказаним позовом до Мервинської сільської ради Горохівського району Волинської області, зазначаючи у позовній заяві про те, що 27 лютого 2000 року померла її бабуся [PERSON], після смерті якої залишилося спадкове майно, а саме житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, який знаходиться в с.Мерва Горохівського району Волинської області по вул.Богдана Хмельницького, 58. [PERSON] залишила заповіт на користь позивача. Оскільки правовстановлюючих документів на це майно немає, а нотаріальна контора відмовила позивачу у видачі їй свідоцтва про право на спадщину на цей будинок, то позивач просила визнати за нею право власності на вищевказаний житловий будинок з надвірними спорудами в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] У судове засідання представник відповідача Мервинської сільської ради Горохівського району Волинської області не зявився, однак звернувся до суду з письмовим клопотанням про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає у повному обсязі. У судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, однак скерувала до суду письмове клопотання про розгляд справи без її участі, заявлені позовні вимоги підтримує повністю. Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, суд вважає, що даний позов підлягає до задоволення повністю з наступних підстав. Витягом з погосподарської книги Мервинської сільської ради Горохівського району Волинської області № 1 за 2017 рік (а.с.7) стверджується, що [PERSON] є власником житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, який знаходиться в с.Мерва Горохівського району Волинської області по вул.Богдана Хмельницького, 58. Як вбачається із свідоцтва про смерть серії І-ЕГ № 071135, виданого 28 лютого 2000 року Мервинською сільською радою Горохівського району Волинської області (а.с.5), [PERSON] померла 27 лютого 2000 року в с.Мерва Горохівського району Волинської області і після її смерті відкрилася спадщина. Згідно довідки № 9 від 04 січня 2017 року, виданої Мервинською сільською радою Горохівського району Волинської області (а.с.6), [PERSON] проживала до 27 лютого 2000 року у с.Мерва Горохівського району Волинської області разом із своєю онукою [PERSON] і після її смерті залишилось спадкове майно, що знаходиться на території вищевказаної сільської ради. Єдиним спадкоємцем за законом та заповітом після смерті [PERSON] є її онука [PERSON], яка вступила у фактичне володіння майном до шести місяців шляхом спільного проживання у житловому будинку, який знаходиться в с.Мерва Горохівського району Волинської області по вул.Богдана Хмельницького, 58. З 1 січня 2004 року набрав чинності новий Цивільний Кодекс України (далі - ЦК України) в новій редакції. Відповідно до п.п.4,5 Прикінцевих і перехідних положень ЦК України застосовується до цивільних правовідносин, які виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності ЦК, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обовязків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Правила книги шостої ЦК застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким зі спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Отже, до спірних правовідносин слід застосовувати законодавство, що діяло на час відкриття спадщини, тобто Цивільний Кодекс 1963 р.(далі - ЦК 1963 р.), обговорюючи питання про прийняття спадщини після смерті [PERSON] Згідно з ч.1 ст.524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Згідно з ст.527 ЦК УРСР спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті. Згідно ч.1 ст.534 ЦК УРСР кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям. Згідно ст.548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Згідно ч.1 ст.549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. При житті [PERSON] заповіла належний їй житловий будинок з побутовими та господарськими будівлями і спорудами, який знаходиться в с.Мерва Горохівського району Волинської області, своїй внучці [PERSON], що вбачається із заповіту, посвідченого 11 лютого 2000 року Мервинською сільською радою Горохівського району Волинської області (а.с.8), який в подальшому не скасовувався та не змінювався. Матеріалами спадкової справи № 6/2017, заведеної 17 січня 2017 року Горохівською державною нотаріальною конторою після смерті [PERSON] (а.с.31-37), стверджується, що крім [PERSON], із заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON] до нотаріальної контори ніхто не звертався. Осіб, які мали б право на обовязкову частку у вищезгаданій спадщині, судом не встановлено. Як вбачається із свідоцтва про народження серії І-ЕГ № 480380, виданого 27 червня 1991 року Мервинською сільською радою Горохівського району Волинської області (а.с.11), [PERSON] народилася 04 травня 1991 року в с.Мерва Горохівського району Волинської області, її батьком є [PERSON], матірю [PERSON]. Як вбачається із свідоцтва про народження серії ІІІ-ЯР №540106, виданого 20 липня 1959 року сільською радою с.Мерва Берестечківського району Волинської області (а.с.13), [PERSON] народився 14 травня 1959 року в с.Мерва Берестечківського району Волинської області, його батьком є [PERSON], матірю [PERSON]. Як вбачається із повторного свідоцтва про смерть серії І-ЕГ № 071031, виданого 13 березня 2000 року Горохівським відділом реєстрації актів громадянського стану Волинської області (а.с.10), [PERSON] помер 12 січня 1997 року в с.Мерва Горохівського району Волинської області. Як вбачається із свідоцтва про смерть серії І-ЕГ № 494048, виданого 03 серпня 1993 року Мервинською сільською радою Горохівського району Волинської області (а.с.9), [PERSON] помер 02 серпня 1993 року в с.Мерва Горохівського району Волинської області. Такти чином судом встановлено, що [PERSON] є єдиним спадкоємцем, яка відповідно до ч.1 ст.549 ЦК УРСР прийняла спадщину шляхом фактичного вступу в управління спадковим майном. Як вбачається із технічної документації на садибний житловий будинок, який знаходиться в в с.Мерва Горохівського району Волинської області по вул.Богдана Хмельницького, 58 (а.с.39-42), вищевказаний житловий будинок складається із коридора площею 2,2 кв.м., комори площею 2,6 кв.м., коридора площею 4,3 кв.м., кухні площею 5,0 кв.м., кімнати площею 12,6 кв.м., кімнати площею 13,2 кв.м ., кімнати площею 16,2 кв.м. На території цієї садиби знаходяться, крім будинку, ще й хлів, літня кухня, погріб з шийкою, колонка. Як вбачається із постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії Горохівської державноїнотаріальної контори від 17 січня 2017 року (а.с.14), [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок з надвірними будівлями, який знаходиться в с.Мерва Горохівського району Волинської області по вул.Б.Хмельницького, 58 у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів. Отже, судом встановлено, що [PERSON], як спадкоємець за заповітом після померлої [PERSON], має право на спадкування її майна, прийняла спадщину в установленому порядку, але у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів не може оформити спадщину в нотаріальному порядку, а тому суд визнає за позивачем право власності на житловий будинок (А-1) загальною площею 56,1 кв.м., де житлова площа складає 42,0 кв.м., допоміжна 14,1 кв.м., хлів (Б-1), літню кухню (В-1), погріб з шийкою (Г-1), колонку (К-1) після померлої 27 лютого 2000 року [PERSON].

Outcome: approved