Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-22 00:00:00

Позивач в особі представника за довіреністю [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що позивач регулярно надавав послуги відповідачам з постачання питної води (прийманню стічних вод), та проводив нарахування за спожиті послуги відповідно до затверджених у встановленому законом порядку норм та тарифів, однак відповідачі, порушуючи вимоги чинного законодавства щодо сплати комунальних послуг і умови договору про надання населенню послуг з питного водопостачання (водовідведення) та не сплачуючи борг за спожиті послуги з постачання питної води (прийманню стічних вод) добровільно, причиняють майнову шкоду позивачу. В результаті вищенаведеного, заборгованість відповідачів відповідно до даних особистого рахунку за період з 01 вересня 2010 року по 31 грудня 2016 року складає 7897,37 гривень, у зв'язку з чим позивач вимушений звернутися до суду. В судове засідання представник позивача [PERSON] не з'явився, надавши суду заяву про розгляд вказаної справи без його участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд їх задовольнити, щодо заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи належним чином повідомлені, повідомлення про причини неявки, а також ніяких пояснень і заперечень щодо заявлених позовних вимог та клопотань про відкладення розгляду справи від них не надходило. Відповідно до ст. 74 ЦПК України, відповідачі вважаються належним чином повідомленими про місце і час розгляду справи. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, то суд зі згоди позивача може вирішувати справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановити заочне рішення). Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання або за розпорядженням головуючого інший працівник апарату суду. У разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об'єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що відповідно до розрахунку заборгованості відповідачі мають заборгованість перед позивачем за надані послуги з питного водопостачання (водовідведення) та з постачання питної води (прийманню стічних вод) в сумі 7897,37 гривень за період з 01 вересня 2010 року по 31 грудня 2016 року (а.с. 9, 10). З довідки № 16973 про склад сім'ї споживача послуг з централізованого водопостачання (водовідведення), виданої станом на 01 лютого 2017 року, за даними автоматизованої бази нарахувань та сплати за послуги, вбачається, що відповідачі зареєстровані за адресою: [ADDRESS] (а.с. 8), та одному з відповідачів - [PERSON] - на вищевказану адресу 20 жовтня 2016 року позивачем направлено вимогу щодо сплати заборгованості за використання наданих позивачем послуг (а.с. 8 зворот). Згідно відповідей заступника міського голови Бахмутської міської ради [PERSON] вбачається, що за даними картотеки з питань реєстрації осіб та реєстру територіальної громади міста Бахмут відповідачі [PERSON] та [PERSON] дійсно зареєстровані за адресою: Донецька обл., [ADDRESS] (а.с. 21, 22). Відповідно до копії довідки про встановлення тарифу та норми водоспоживання та водовідведення по КП «БАХМУТ-ВОДА» для споживачів - населення встановлено тарифи для сплати за надані послуги, які затверджені рішенням виконавчого комітету Артемівської міської ради (а.с. 11). Згідно копії ухвали Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 06 лютого 2017 року вбачається, що у видачі судового наказу про стягнення вищевказаної заборгованості позивачу було відмовлено та роз'яснено про право позивача на звернення з тією самою вимогою до суду у позовному порядку (а.с. 6). Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Згідно до ч. 2 ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. На підставі ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами. Які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Докази подаються сторонами та іншими особами які беруть участь у справі. У силу ст. 526 ЦК України, п. 33, 36 «Правил надання населенню послуг водопостачання і водовідведення» позивач фактично надає відповідачу послуги з водопостачання і водовідводу, у силу чого відповідач зобов'язаний робити оплату наданих послуг. Згідно ст. 16 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» порядок надання житлово-комунальних послуг, їх якісні та кількісні показники мають відповідати умовам договору та вимогам законодавства. Згідно ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору. Відповідно до статті 68 Житлового кодексу України відповідачі зобов'язані своєчасно вносити плату за комунальні послуги, в тому числі за послуги з водопостачання та водовідведення. Однак, виходячи з доказів, які маються в матеріалах справи, вбачається, що відповідачі не виконують цих зобов'язань, і станом на 31 грудня 2016 року утворилась заборгованість по оплаті цих послуг в розмірі 7897,37 гривень, що стверджується наданим позивачем розрахунком заборгованості. Вказаний розрахунок відповідачем не оспорювався, у зв'язку з чим приймається судом до уваги. Невиконання відповідачами передбачених законом зобов'язань по оплаті отриманих послуг є підставою для стягнення з них нарахованої суми заборгованості. Таким чином, суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими і позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, у зв'язку з чим суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів на користь позивача судові витрати, пов'язані з розглядом справи, у вигляді судового збору на загальну суму 1600 гривень, тобто по 533,33 гривень з кожного. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved