Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-13 00:00:00

Позивач в грудні 2016р. звернувся в суд з позовом до відповідача, збільшивши позовні вимоги, просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором від 07.02.2012р. у розмірі 26271 грн. 20 коп. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 07.02.2012р. між банком та [PERSON] було укладено договір №307753-IS про відкриття та обслуговування карткового рахунку з видачею міжнародної платіжної картки та встановленням кредитного ліміту, за яким відповідачу було надано у тимчасове користування на умовах строковості, поворотності та платності грошові кошти в сумі 20000 грн. шляхом перерахування на платіжну картку, з терміном користування до 06.02.2014р. Згідно п2.4.1 та п.2.4.3 даного договору погашення заборгованості за кредитним договором за кожний поточний кредитний місяць здійснюється позичальником не пізніше ніж через 15 календарних днів після закінчення кожного календарного місяця протягом строку дії кредитного ліміту, клієнт зобов'язаний повернути 5 % від заборгованості за основним боргом на кінець розрахункового періоду та сплатити всі нараховані за розрахунковий період проценти за користування кредитними коштами. Проценти за користування кредитними коштами нараховуються щоденно, виходячи з щоденного залишку заборгованості за основним боргом починаючи з дня винекнення заборгованості за основним боргом (включаючи цей борг) по день повного погашення заборгованості за основним боргом. За умовами додаткового договору від 07.06.2015р. термін користування було продовжено до 16.12.2015р. та зафіксовано кредитний ліміт в сумі 15894 грн. 49 коп. Позивач зобов'язання за кредитним договором від 07.02.2012р. виконав у повному обсязі, а відповідач, незважаючи на закінчення строку дії договору зобов'язання по погашенню кредиту та сплаті визначених відсотків за користування кредитними коштами не виконав, чому позивач, відповідно до умов договору, просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором від 07.02.2012р., що станом 19.07.2017р. становить 26271 грн. 20 коп., в тому числі 13245 грн. 40 коп. простроченої заборгованості по кредиту; 11471 грн. 33 коп. процентів за прострочений кредит; 654 грн. 47 коп. прострочених відсотків; 150 грн. за несвоєчасну оплату платежу більше 7 днів та 900 грн. за несвоєчасну оплату платежу більше 30 днів. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав, покликаючи на мотиви такого, просить такий задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечив, дав пояснення аналогічно викладеним в письмових запереченнях. Зазначив, що відповідачу за умовами кредитного договору від 07.02.2012р. нараховувалася відсоткова ставка 23,99 % річних (після закінчення пільгового періоду), а у разі прострочення сплати кредиту, відсотки на заборгованість банком нараховуються за ставкою 50 % річних. Однак, в доданому до позовної заяви розрахунку заборгованості зазначено, що з кінця травня 2012р. відповідачу за користування кредитними коштами піднято відсоткову ставку до 30,99 % річних. Вважає, що таке підняття процентної ставки є неправомірним, як наслідок поданий позивачем розрахунок не відповідає дійсності. Крім того, банк в аналогічних періодах, а саме за період з 19.09.2015р. по 15.12.2015р. одночасно нарахував відсотки за двома відсотковими ставками (за ставкою 30,99 % і за ставкою 50 % ). Таке нарахування суперечить як положенням укладеного договору, так і вимогам чинного законодавства України. Також не погоджується і з нарахуваним позивачем розрахунком заборгованості за період з 16.12.2015р. по 19.07.2017р., оскільки відсотки передбачені кредитним договором в розмірі 50 % річних за прострочення кредиту, позивач застосовує і до правовідносин, які виникли вже після закінчення дії відповідного кредитного договору. Вважає, що нараховані позивачем відсотки за прострочення в розмірі 50 % річних є, нічим іншим як пенею, а не передбаченою договором процентною ставкою. Щодо стягнення штрафних санкцій, то нормами ЦК України строк позовної давності встановлено в один рік, який був пропущений позивачем, так як штрафні санкції були нараховані в період до 29.04.2014р. Крім того, позивачем не враховано і той факт, що суми штрафу в розмірі 1050 грн. були нараховані в період до 29.04.2014р., а у відповідності до умов додаткового договору укладеного сторонами, банк зобов'язався не застосовувати пеню, штрафи та неустойки, що виникли до дати укладення додаткового договору. Вважає, що дії банку є неправомірними і такими, що порушують охоронювані законом права та інтереси відповідача як споживача кредитних послуг. Просить в позові відмовити. Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення частково з наступних підстав. Як встановлено судом, [PERSON] працював у ПАТ «БМ Банк» і 28.05.2012р. його було звільнено з посади провідного фахівця відділу економічної безпеки Департаменту безпеки, за угодою сторін, на підставі Наказу №230-к від 25.05.2012р. /а.с.82/. Також встановлено, що 07.02.2012р. ПАТ «БМ Банк» відкрило [PERSON] позичковий рахунок [NUMBER] та надало йому кредит на умовах строковості, поворотності та платності, шляхом відкриття відновлюваної кредитної лінії в розмірі 20000 грн., строком до 06.02.2014р., про що сторони уклали договір №307753-IS про відкриття та обслуговування карткового рахунку з видачею міжнародної платіжної картки та встановленням кредитного ліміту від 07.02.2012р. /а.с.2-4/. На підставі п.2.4.1 та п. 2.4.3 даного договору погашення заборгованості за кредитним договором за кожний поточний кредитний місяць здійснюється позичальником не пізніше ніж через 15 календарних днів після закінчення кожного календарного місяця протягом строку дії кредитного ліміту, клієнт зобов'язаний повернути 5 % від заборгованості за основним боргом на кінець розрахункового періоду та сплатити всі нараховані за розрахунковий період проценти за користування кредитними коштами. Проценти за користування кредитними коштами нараховуються щоденно виходячи з щоденного залишку заборгованості за основним боргом, починаючи з дня винекнення заборгованості за основним боргом (включаючи цей борг) по день повного погашення заборгованості за основним боргом (не включаючи цей борг). Згідно п.2.4.4. протягом 45 календарних днів з дати виникнення заборгованості за основним боргом проценти на суму основного боргу розраховуються за ставкою 0,01 % річних, виходячи з методу розрахунку процентів «факт»/360. Враховуючи те, що на момент укладення даного договору клієнт перебуває у трудових відносинах з банком, після закінчення пільгового періоду проценти на суму основного боргу розраховуються за ставкою 23,99 % річних, виходячи з методу розрахунку процентів «факт»/360. В разі розірвання трудових відносин між клієнтом та банком, що підтверджується наказом про звільнення клієнта, сторони погодили, що проценти на суму основного боргу після закінчення пільгового періоду розраховуються за базовою ставкою, що діє в банку по даному виду кредитного продукту на дату розірвання трудових відносин. Пунктами 2.4.5 та 2.4.6 передбачено, що в разі виникнення Овердрафту за Картковим рахунком, за користування Овердрафтом клієнт сплачує банку відсотки у розмірі 50 % річних, виходячи з методу розрахунку процентів «факт»/360, що нараховуються на суму Овердрафту. Проценти на суму простроченої заборгованості нараховуються з першого дня виникнення такої заборгованості за ставкою 50 % річних, виходячи з методу розрахунку процентів «факт»/360. Проценти нараховуються щоденно. З Додаткового договору №2 від 06.10.2014р. до договору №307753-IS вбачається, що вставлено графік погашення основного боргу та відсотків, починаючи з грудня 2014р., щомісячно рівними частинами, згідно Додатку №1 до даного Додаткового договору. Повне погашення кредиту здійснюється не пізніше дати закінчення строку остаточного повернення кредиту. 16.12.2015р. На період з 06.09.2014р. по 06.12.2014р. включно не нараховувати проценти за користування кредитом. Починаючи з 07.12.2014р. до остаточного повернення кредиту встановити відсоткову ставку на рівні 30,99 %. Процентна ставка є ринковою. Не стягувати нараховані штрафи та пені на дату внесення змін. Починаючи з 07.12.2014р. поновити нарахування штрафних санкцій відповідно до тарифів та оформлення Пакету послуг/кредитних карток типу GOLD AT«БМ Банк». З Додаткового договору №3 від 27.03.2015р. до договору №307753-IS вбачається, що сторони дійшли згоди, що на період з 07.12.2014р. включно до закінчення проходження позичальником військової служби в ЗСУ не нараховувати проценти за користування кредитом. Проценти, що були нараховані та сплачені позичальником, в період з 07.12.2014р. по дату проведення реструктуризації врахувати в погашення заборгованості «у разі наявності». З 07.12.2014р. з урахуванням п.8 встановити відсоткову ставку на рівні 0 %. Позичальник зобов'язується в продовж 3-ох банківських днів надати до банку документ, що підтверджує закінчення проходження військової служби в ЗСУ. З дати закінчення проходження військової служби в ЗСУ до остаточного повернення кредиту встановити відсоткову ставку на рівні 30,99 %. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Договір є обов'язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). У відповідності до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору чи вимог цього Кодексу, а згідно ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. У відповідності до ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. З листа директора відділення №15 АТ «БМ Банк» щодо підвищення процентної ставки вбачається, що АТ «БМ Банк» на підставі ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів» повідомило [PERSON] про те, що з 28 травня 2012р. /після закінчення пільгового періоду/ проценти за користування кредитом встановлені в розмірі 30,99 % річних /а.с.81/. 20.09.2016р. на адресу [PERSON] було направлено вимогу щодо виконання зобов'язання за кредитним договором, на яку відповідач не реагує /а.с.12/. Однак, [PERSON] порушив взяті на себе, згідно кредитного договору, зобов'язання, зокрема припинив погашати заборгованість по тілу кредиту та сплачувати відсотки за користування кредитними коштами, що підтверджується розрахунком заборгованості за договором №307753-IS від 07.02.2012р. та рухом коштів по рахунках за період з 08.02.2012р. по 19.07.2017р. /а.с.43-47, 83-88/. Суд не приймає до уваги покликання представника відповідача на те, що нараховані банком відсотки за прострочення в розмірі 50 % річних є нічим іншим як пенею, а не передбаченою договором процентною ставкою, оскільки наведене спростовується вищенаведеними доказами. Оскільки відповідач односторонньо порушив взяті на себе зобов'язання за договором №307753-IS від 07.02.2012р. то, відповідно до вимог ст.1050 ЦК України та умов даного договору, позикодавець вправі вимагати повернення заборгованості та відсотків за користування кредитними коштами. Станом на 19.07.2017р. заборгованість [PERSON] перед банком становить 25371 грн. 20 коп., в тому числі 13245 грн. 40 коп. простроченої заборгованості за кредитом; 11471 грн. 33 коп. процентів за прострочений кредит та 654 грн. 47 коп. прострочених відсотків. Оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що з [PERSON] необхідно стягнути на користь ПАТ «БМ БАНК» заборгованість за кредитним договором від 07.02.2012р. у розмірі 25371 грн. 20 коп. Щодо вимоги про стягнення штрафу за договором №307753-IS від 07.02.2012р., то така до задоволення підлягає, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки. Згідно із ч. 2 ст. 549 ЦК України штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання Відповідно до ч. 2 ст. 258 ЦК України до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність в один рік. Статтею 253 цього Кодексу визначено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. Отже, аналіз норм ст.266, ч.2 ст. 258 ЦК України дає підстави для висновку про те, що стягнення неустойки (пені, штрафу) починається з дня (місяця), якого вона нараховується, у межах строку позовної давності за основною вимогою (висновки Верховного Суду України, викладені у постанові від 30 вересня 2015 року у справі № 6-154цс15 та від 08 червня 2016 року у справі № 6-3006цс15). Відповідно до умов договору (п.4.1.1), у випадку недотримання клієнтом строків виконання зобов'язання за цим договором, а саме прострочення оплати обов'язкового платежу на сім календарних днів, клієнт зобов'язаний сплатити штраф в розмірі 30 грн. У випадку недотримання клієнтом строку виконання зобов'язань за цим договором прострочення оплати обов'язкового платежу на 30 календарних днів, клієнт зобов'язаний сплатити штраф в розмірі 300 грн. Однак, згідно п.5 Додаткового договору №3 від 27.03.2015р. до договору №307753-IS, сторони домовилися, що банк зобов'язується не застосовувати пеню, штрафи та неустойки, що виникли до дати укладення цього додаткового договору. Враховуючи вищенаведене, а також те, що суми штрафу в розмірі 1050 грн. були нараховані позивачем в період до 29.04.2014р., а у відповідності до п.5 додаткового договору №3 від 27.03.2015р. банк зобов'язався не застосовувати штрафи, що виникли до дати укладення цього додаткового договору, а тому вимога ПАТ «БМ БАНК» про стягнення штрафу в розмірі 1050 грн. до задоволення не підлягає. Згідно п.13 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій. На підставі ч.6 ст.141 ЦПК України компенсувати ПАТ «БМ Банк» судовий збір у розмірі 1600 грн. за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. На підставі ст.ст.12, 89, 264, 265 ЦПК України, суд -

Outcome: partial