Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-16 00:00:00

Позивач, [PERSON] звернулася з вказаним позовом до суду, в якому, з урахуванням внесення змін до позовних вимог, просить: Перерозподілити ідеальні частки в праві власності на житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS]; Визнати за нею право власності на 767/1000 частин житлового будинку літ. літ. «А-1» з прибудовами літ. «А2-1», літ. «АЗ-1», з верандою літ. «а», тамбуром літ. «а1», літ. «а2», напівпідвалами: літ. «ппд1», літ. «ппд2», житловою площею 89,30 кв.м, загальною площею 178,50 кв.м, площею підсобних приміщень 45,20 кв.м, площею холодних приміщень 44,00 кв. м., з господарськими будівлями та спорудами, розташованими за адресою: [ADDRESS], в порядку спадкування за заповітом, після смерті матері, [PERSON], померлої [INFO]; Припинити право спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 0,0615 га, з цільовим призначенням для обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер [NUMBER], що розташована за адресою: [ADDRESS]; Визнати за нею право власності на 1/2 частину земельної ділянки площею 0,0615 га, з цільовим призначенням для обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер [NUMBER], що розташована за адресою: [ADDRESS], в порядку спадкування за заповітом після смерті матері, [PERSON], померлої [INFO]. В обґрунтування позовних вимог позивач [PERSON] вказувала, що житловий будинок за адресою: [ADDRESS], належить на праві спільної часткової власності в 1/2 частині її матері, [PERSON], та в іншій 1/2 частині - відповідачу [PERSON] Земельна ділянка за вказаною адресою площею 0,0615 га була приватизована та на праві спільної сумісної власності належала її матері, [PERSON], та матері [PERSON] - [PERSON], підтвердженням чого є Державний акт на право власності на земельну ділянку від 01 квітня 2005 року. За життя [PERSON] залишила заповіт, та після її смерті [INFO] відкрилась спадщина у виді частини житлового будинку та частини земельної ділянки. Спадщину за заповітом вона, [PERSON], прийняла шляхом подачі відповідної заяви до Другої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області. Але оформити свої спадкові права у нотаріуса вона не змогла через невизначеність частки її матері [PERSON] у праві власності на земельну ділянку, а також через наявність збудованих [PERSON] і [PERSON] прибудов до житлового будинку, які не були зареєстровані, та відповідно не проведено перерозподіл часток. В підготовче засідання позивач, [PERSON], не з'явилася, але її представник, [PERSON], подала до суду письмову заяву, в якій вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, та просила справу розглядати за відсутності позивача Відповідачі [PERSON] і [PERSON] в підготовче засідання не заявились, але подали письмові заяві, в яких вказали, що визнають позовні вимоги в повному обсязі та погоджується з обставинами, викладеними в первісному та уточненому позовах. Справу просили розглядати за їх відсутності. Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем з дотримання порядку, встановленого ст. 206 цього Кодексу. Відповідно до ст. 206 ЦПК України до ухвалення судового рішення у зв'язку з визнанням позову відповідачем суд роз'яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій та ухвалює рішення за наявності для того законних підстав. Ознайомившись з заявами відповідачів [PERSON] і [PERSON] про визнання позову, суд приходить до висновку, що такі заяви не суперечить закону та достовірно відображають позицію відповідачів в даній справі, оскільки подані ними особисто. Від так, визнання відповідачами позову не порушує їх прав, свобод чи інтересів, в тому числі й щодо спірного нерухомого майна. За таких умов суд вважає за можливе ухвалити рішення по суті заявлених вимог у підготовчому засіданні. В судовому засіданні, дослідивши наявні в справі докази, суд встановив наступне. Спірною є земельна ділянка для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0,0615 га, кадастровий номер [NUMBER], яка розташована за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до рішення Люботинської міської ради Харківської області №100/ХVII від 18 березня 2004 року громадянкам [PERSON] та [PERSON] була передана безоплатно у спільну сумісну власність земельна ділянка, площею 0,0615 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в [ADDRESS], з видачею державних актів на право власності на земельну ділянку. На підставі вказаного рішення Люботинської міської ради Харківської області на ім'я [PERSON] був виданий 01 жовтня 2004 року державний акт серія [NUMBER] на право спільної сумісної власності на земельну ділянку, площею 0,0615 га для обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд за адресою: [ADDRESS], який був зареєстрований в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за №1/1946, та в якому був вписаний інший співвласник земельної ділянки - [PERSON] Згідно із положеннями ч. 2, ч. 5 ст. 89 ЗК України у спільній сумісній власності перебувають земельні ділянки співвласників жилого будинку. Поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом. Згідно з рішенням Люботинського міського суду Харківської області від 16 березня 2018 року, ухваленого в справі № 630/710/17 в справі за позовом [PERSON] до Люботинської міської ради Харківської області, [PERSON] і [PERSON] про визнання права власності на 1/2 частину земельної ділянки, площею 0,0615 га для обслуговування житлового будинку і господарських будівель і споруд, яка розташована в [ADDRESS], кадастровий номер [NUMBER], в порядку спадкування після смерті матері [PERSON], судом були встановлені ті обставини, що [PERSON] успадкувала після смерті своє матері [PERSON] 1/2 частину житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель та споруд, що розташовані за адресою: [ADDRESS], про що Другою державною нотаріальною конторою Харківського району Харківської області було видано свідоцтво про право на спадщину за законом серія [NUMBER] від 20 серпня 2008 року. Вищевказаним рішенням суду задоволені вимоги [PERSON] та визнано за нею право власності на 1/2 частину земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0,0615 га, кадастровий номер [NUMBER], яка розташована за адресою: [ADDRESS], в порядку спадкування за законом після смерті матері - [PERSON], яка померла [INFO]. Відповідно до ч. 1 ст. 120 ЗК України до особи, яка набула права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Отже, суд приходить до висновку про те, що при поділі земельної ділянки, яка була зареєстрована на праві спільної сумісної власності на ім'я [PERSON] та [PERSON], та яка розташована за адресою: [ADDRESS], розмір часток співвласників є рівним, що також відповідає розміру часток у праві власності на житловий будинок, що розташований на вказаній земельній ділянці. Іншим спірним об'єктом нерухомого майна є житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS]. За архівними даними КП «Люботинське БТІ» житловий будинок належить на праві власності в 1/2 частині на ім'я [PERSON], на підставі договорів купівлі-продажу від 30 серпня 1975 року та від 31 травня 1983 року, та в 1/2 частині на ім'я [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 20 серпня 2008 року. Згідно з технічним паспортом, виготовленим КП «Люботинське БТІ» станом на 29 листопада 2017 року, на земельній ділянці площею 615 кв.м. за адресою: [ADDRESS], розташовані житловий будинок літ. «А-1» з прибудовами літ. «А1-1», «А2-1», «А3-1», «А4-1», тамбурами літ. «а1» і «а2», напівпідвалами літ. «ппд», «ппд1» і «ппд2» загальною площею 178,50 кв.м, в тому числі житловою площею 89,30 кв.м, та надвірними будівлями і спорудами: ганками літ. «а» і «а3», навісом літ. «а4», сараєм літ. «З», вигрібним ямами літ. «Я», «Я1» і «Я2», огорожею 1-7. Як зазначено в технічному паспорті та довідці КП «Люботинське БТІ», прибудови до житлового будинку літ. «А2-1», «А3-1», «А4-1», напівпідвали літ. «ппд», «ппд1» і «ппд2», сарай літ. «З», вигрібні ями літ. «Я», «Я1» і «Я2», побудовані співвласниками та не являються самочинними, але право власності на них не оформлено та частки у праві власності не розподілені. Сторонами визнається та обставина, що прибудови до житлового будинку літ. «А2-1», «А3-1», напівпідвали літ. «ппд», «ппд1» і «ппд2», тамбури літ. «а1» і «а2» та зливна яма літ. «Я» були збудовані співвласником житлового будинку [PERSON], а прибудова літ. «А4-1», сарай літ. «З» і вигрібна яма літ. «Я2» збудовані співвласником [PERSON] Ухвалою від 18 квітня 2018 року за клопотанням позивача в справі призначено судову будівельно-технічну експертизу, проведення якої було доручено експертам Харківського НДІСЕ ім. заслуженого професора С.М. Бокаріуса. Згідно з висновком судової будівельно-технічної експертизи від 12 червня 2018 року, внаслідок зроблених прибудов ідеальні частки співвласників житлового будинку [PERSON] і [PERSON] змінились та будуть складати: [PERSON] - 767/1000 часток, [PERSON] 233/1000 часток. [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія І-ВЛ № 512780, виданого відділом державної РАЦС Люботинського міського управління юстиції Харківської області 19 серпня 2015 року. За повідомленням Другої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області від 11 квітня 2018 року, у Спадковому реєстрі обліковується заповіт від імені [PERSON], посвідчений 29 вересня 2005 року Другою державною нотаріальною конторою Харківського району Харківської області за реєстр. № 1-1510, який є чинним. Відповідно до ч. 1 ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець вважається таким, що прийняв спадщину, у разі якщо він подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Позивач [PERSON] як спадкоємець за заповітом, спадщину прийняла у встановленому порядку, так як звернулась у шестимісячний строк з відповідною заявою до Другої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області. Свідоцтва про право на спадщину після померлої [PERSON] нікому не видавалось. Таким чином [PERSON] успадкувала після смерті матері, [PERSON], частину житлового будинку та частину земельної ділянки, що розташовані за адресою: [ADDRESS], в порядку спадкування за заповітом, а тому суд визнає за нею право власності на спадкове майно з перерозподілом часток у праві власності на житловий будинок, та задовольняє позов в повному обсязі. Разом з цим, суд вважає за необхідне додатково стягнути з позивача судовий збір в сум 692,65 грн. необхідність доплати якого виникла після отримання висновку експерта, в якому визначена вартість частини житлового будинку, право власності на який визнано за позивачем, та яка в сукупності з можливою вартістю земельної ділянки зумовлює для позивача оплату судового збору в сумі 1749,85 грн. Але позивачем фактично сплачено судовий збір лише в сумі 1057,20 грн. (1045,05 + 704,80 = 1749,85 - 1057,20 = 692,65). На підставі викладеного,

Outcome: approved