Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-27 00:00:00

Позивач АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» (далі Банк) звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості, в обґрунтування якого вказав, що з метою отримання банківських послуг відповідач підписав анкету-заяву б/н від 27.10.2014, підтвердивши тим самим свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг і Тарифами банку складає між ним та Банком договір про надання банківських послуг, який за своєю правовою природою э змішаним договором і містить в собі умови договору банківського рахунку та кредитного договору. Згідно з цим договором відповідачу було відкрито кредитний рахунок, встановлено початковий кредитний ліміт, який у подальшому було збільшено до 29000 грн та надано кредитну картку. У зв`язку з порушенням відповідачем зобов`язань за вказаним кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості за станом на 16.03.2021 заборгованість за простроченим тілом кредиту склала 25128 грн 86 коп., за простроченими відсотками - 878 грн 30 коп., а всього 26007 грн 16 коп., які позивач просить стягнути на свою користь з відповідача та понесені ним судові витрати в сумі 2270 грн судового збору. Представник позивача АТ КБ «Приватбанк» до суду не з`явився, про час і місце слухання справи сповіщений належним чином, письмово повідомив суд про розгляд справи у відсутність представника, про те, що він наполягає на позові і не заперечує проти розгляду справи заочно у разі неявки відповідача до суду. Відповідач, будучи двічі сповіщеним про час і місце слухання справи, у тому числі через розміщення судового виклику на офіційному веб-сайті судової влади України, у судове засідання не з`явився без повідомлення причин, відзиву на позов не подав. Згідно з вимогами ст.280 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити по цій справі заочне рішення на підставі доказів, що є в матеріалах справи, оскільки відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився у судове засідання, не повідомив причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно з ухвалою судді від 26.04.2021 у справі відкрито спрощене позовне провадження із викликом сторін. Згідно з ухвалою суду від 28.07.2021 у задоволенні клопотання позивача про огляд веб-сайту відмовлено. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Судом установлено, що 27.10.2014 [PERSON] підписано анкету-заяву про приєднання до Умов і правил надання банківських послуг у ПАТ КБ «Приватбанк», наслідком чого стало відкриття Банком кредитного рахунку, встановлення початкового кредитного ліміту та отримання відповідачем кредитної картки для користування кредитним картковим рахунком (а.с.20). Відповідно до довідки Банку за укладеним між сторонами кредитним договором б/н було надано такі кредитні картки: № [NUMBER] від 27.10.2014 зі строком дії до жовтня 2017 року; № [NUMBER] від 03.03.2016 зі строком дії до травня 2018 року; № [NUMBER] від 24.05.2018 зі строком дії до квітня 2022 (а.с.19). Згідно з довідкою позивача про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти, оформленої на [PERSON] (договір б/н), 27.10.2014 було встановлено кредитний ліміт в сумі 4000,00 грн; 27.10.2014 кредитний ліміт зменшено до 4000,00 грн; 03.03.2016 кредитний ліміт зменшено до 300,00 грн; 03.03.2016 кредитний ліміт збільшено до 5000,00 грн; 10.03.2016 кредитний ліміт збільшено до 8000,00 грн; 07.02.2017 кредитний ліміт збільшено до 15000,00 грн; 19.07.2017 кредитний ліміт збільшено до 19000,00 грн; 24.05.2018 кредитний ліміт збільшено до 29000,00 грн; 18.03.2020 кредитний ліміт зменшено до 29000,00 грн; 31.03.2020 кредитний ліміт зменшено до 28994,51 грн; 14.04.2020 кредитний ліміт зменшено до 28994,51 грн; 27.04.2020 кредитний ліміт зменшено до 28994,51 грн; 08.05.2020 кредитний ліміт зменшено до 28994,51 грн; 19.05.2020 кредитний ліміт зменшено до 28994,51 грн; 01.06.2020 кредитний ліміт зменшено до 28994,51 грн; 12.06.2020 кредитний ліміт зменшено до 28994,51 грн; 23.06.2020 кредитний ліміт зменшено до 28994,51 грн; 06.07.2020 кредитний ліміт зменшено до 28994,51 грн; 17.07.2020 кредитний ліміт зменшено до 28755,86 грн; 31.07.2020 кредитний ліміт зменшено до 28170,46 грн; 06.08.2020 кредитний ліміт зменшено до 0,00 грн (а.с.18). Відповідачем використовувалися кредитні кошти, що підтверджується розрахунком Банку, випискою по рахунку відповідача (а.с.64-86). 14.06.2018 повне та скорочене найменування позивача ПАТ КБ «Приватбанк» було змінено на АТ КБ «Приватбанк» . Згідно з розрахунком Банку заборгованість відповідача за вказаним договором за станом на 16.03.2021 склала 26007 грн 16 коп., з них: за простроченим тілом кредиту - 25128 грн 86 коп., за простроченими відсотками - 878 грн 30 коп. (а.с.8-17). Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно за ст.ст.526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно за ст.599 ЦК України зобов`язання припиняються виконанням, проведеним належним чином. Згідно за ч.1 та ч.3 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та у порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на банківський рахунок позикодавця або реального повернення йому коштів. Відповідно до вимог ч.1 ст.1048, ч.2 ст.1054 та ч.2 ст.1050 ЦК України наслідками порушення відповідачем зобов`язання щодо неповернення чергової частини суми кредиту є право позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту та одержання від позичальника процентів від суми позики. Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою ст.638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений із недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України). За положеннями ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Оскільки умови договорів приєднання розробляються Банком, вони повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їхнього відома, у зв`язку із чим Банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Вивченням анкети-заяви від 27.10.2014, яка підписана відповідачем, встановлено, що в ній не зазначена процентна ставка, яка застосовується при користуванні позичальником кредитними коштами. Матеріали справи не містять підтверджень, зміст яких саме Тарифів і Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку розумів відповідач, що саме з ними він ознайомився і погодився, підписуючи заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами. У зв`язку з тим, що підтвердження про конкретні запропоновані відповідачеві Умови та Правила банківських послуг не надані, їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами шляхом підписання заяви. Відповідна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного суду від 03.07.2019 у справі № 342/180/17 і має бути застосована і у цій справі, виходячи з тотожності правовідносин сторін. Беручи до уваги основні засади цивільного законодавства та необхідність особливого захисту споживача у кредитних правовідносинах, Велика Палата Верховного Суду у вищенаведеному рішенні зауважила, що пересічний споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності не може ефективно здійснити свої права бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту, та Умов та правил надання банківських послуг, оскільки Умови та правила надання банківських послуг - це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил, тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору. Інший висновок не відповідав би принципу справедливості, добросовісності та розумності та уможливив покладання на слабшу сторону - споживача невиправданий тягар з`ясування змісту кредитного договору. Відтак, відсутні підстави вважати, що при укладенні договору Банк дотримався вимог, передбачених ч.2 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів», про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими Банк. З огляду на встановлені обставини, приведені правові нормі та правові висновки, підстав для стягнення з відповідача на користь позивача процентів за договором кредиту не має, а тому позовні вимоги щодо стягнення з відповідача на користь Банку заборгованості за простроченими процентами за користування кредитом в сумі 878 грн 30 коп. є такими, що не підлягають задоволенню. Однак, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не повернуті, а також вимоги ч.2 ст.530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, та що він вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню та з [PERSON] слід стягнути на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за простроченим тілом кредиту в сумі 25128 грн 86 коп. Судовий збір підлягає стягненню з відповідача пропорційно сумі задоволених вимог в порядку, передбаченому ст.141 ЦПК України, у розмірі 2195 грн 00 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial