Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-11 00:00:00

позивач [PERSON] через представника за довіреністю [PERSON] звернулась до Кролевецького районного суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 17 жовтня 2015 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають двох дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. У зв'язку з непорозуміннями, які виникали між нею та відповідачем, з травня 2017 року вони припинили ведення спільного господарства та спільне проживання. Місце проживання дитини [PERSON] зареєстроване по [ADDRESS] вона (позивач) також зареєстрована за місцем проживання за вказаною адресою, однак фактично разом з дітьми проживає по [ADDRESS] На даний час вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, дочка [PERSON] повністю перебуває на її утриманні, стан здоров'я дитини - задовільний, окрім того на її утриманні перебуває також син [PERSON]. З часу припинення спільного проживання, з травня 2017 року, відповідач у добровільному порядку участі в утриманні дитини [PERSON] не приймає, коштів на утримання дитини не надає, що істотно впливає на гармонічний розвиток дитини. Він є фізично здоровою та працездатною особою; працює за цивільно-правовими угодами, заробляючи таким чином кошти; в іншому шлюбі не перебуває; батьків на утриманні не має; офіційно не працевлаштований. Ну утримання їх сина [PERSON] відповідач сплачує аліменти за рішенням Кролевецького районного суду. Просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісячно з індексацією відповідно до закону, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття дочки, починаючи стягнення з дня пред'явлення позову до суду. Вважає, що стягнення аліментів у зазначеному розмірі не становитиме для відповідача непомірну суму, але в той же час цей розмір буде необхідним і достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Позивач та її представник [PERSON], належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, в судове засідання не з'явились, від [PERSON] надійшла заява про розгляд справи без її участі та без участі позивача, позов підтримують (а.с.32). Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, в судове засідання не з'явився, відзиву до суду не надав, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов не визнає (а.с.33). Враховуючи викладене, суд вважає за можливе відповідно до ст.ст. 211, 223, 247 ЦПК України розглядати справу у судовому засіданні за відсутності учасників справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, вивчивши та дослідивши наявні в справі докази, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи встановлено, що з 17 жовтня 2015 року сторони перебували в шлюбі (а.с.6), рішенням Кролевецького районного суду Сумської області від 14 липня 2017 року шлюб між ними розірвано (а.с.10). За час шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO], до спливу десяти місяців після припинення шлюбу у них народилась дочка [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження дітей (а.с. 7, 8). Згідно ч.ч.1,2 ст.122 СК України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров'я про народження дружиною дитини. Дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним, походить від подружжя. Відповідач своє батьківство стосовно дитини [PERSON], [INFO], не оспорював. За змістом позову на утримання сина [PERSON], [INFO], відповідач сплачує аліменти за рішенням Кролевецького районного суду Сумської області. Згідно довідки виконавчого комітету Кролевецької міської ради Сумської області від 24.10.2018 року №3516 місце проживання подружжя [PERSON] та їх дітей зареєстроване за адресою: [ADDRESS] (а.с.9), однак фактично сторони проживають окремо: позивач - по [ADDRESS] відповідач - [ADDRESS], що вбачається з матеріалів справи. За змістом позову, дочка [PERSON] проживає разом з матір'ю. Між сторонами відсутня домовленість щодо утримання дочки і позивач бажає, щоб відповідач сплачував аліменти за рішенням суду. Встановленим в суді фактам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються Сімейним кодексом України. Стаття 141 СК України передбачає, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п'ятою статті 157 цього Кодексу. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.27 Конвенції про права дитини держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини (ст.12 Закону України «Про охорону дитинства»). Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно пунктів 1, 2, 3, 3-1, 4 частини 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 ст.182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2019 рік» з 1 січня 2019 року розмір прожиткового мінімуму на дитину віком до 6 років становить 1626 грн., тому мінімальний гарантований розмір аліментів на дитину віком до 6 років повинен становити не менше 813 грн. (50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку). Згідно ч.ч. 1, 2 ст.184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За заявленими вимогами позивач просить стягувати аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісячно з індексацією відповідно до закону, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття дочки. Відповідач позовні вимоги не визнає повністю. Згідно ч.ч.1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може грунтуватись на припущеннях. Розгляд справи відбувався з дотриманням вимог ЦПК України, сторонам надано можливість повно реалізувати процесуальні права, надані їм законом, в тому числі надати докази. Позивачем не надано доказів, на які вона посилається як на підставу своїх вимог про те, що розмір аліментів на дитину повинен становити 1000 грн. Заперечуючи проти позову в повному обсязі, відповідач не обгрунтував свою позицію, та не надав суду жодних доказів на підтвердження своїх заперечень. У відповідності до ч.7 ст.81 ЦПК України суд позбавлений можливості самостійно збирати докази. Враховуючи стан здоров'я та матеріальне становище дитини [PERSON], яке на сьогодні залежить від доходів матері, яка, за змістом позову, не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, має на утриманні іншу дитину [PERSON], [INFO] (а.с.8), враховуючи, що відповідач є працездатним, про незадовільний стан здоров'я суду не повідомив, має іншу дитину [PERSON], [INFO], на утримання якого, за змістом позову, сплачує аліменти, суд визначає розмір аліментів, які підлягають стягненню з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дитини [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі 813 грн. 00 коп. щомісячно, що становить 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини віком до 6 років, встановленого Законом України «Про Державний бюджет на 2019 рік» з 1 січня 2019 року у розмірі 1626 грн. На думку суду, вказаний розмір аліментів буде необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини і відповідатиме її інтересам, при цьому не порушуючи прав та інтересів відповідача та іншої дитини, яка знаходиться на його утриманні. За таких обставин, враховуючи вищевикладене та положення ст.ст.180-182, 184 СК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі у розмірі 813 грн. 00 коп. щомісяця з щорічною індексацією відповідно до закону. В іншій частині позовних вимог необхідно відмовити за їх необгрунтованістю. Суд вважає, що сторони не позбавлені можливості за погодженням між собою чи шляхом звернення до суду ставити питання про зміну розміру аліментів згідно ч. 1 ст. 192 СК України, а також щодо участі відповідача у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою тощо) згідно ст.185 СК України. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно зі ст.141 ЦПК України суд стягує з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп. та на підставі п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. ст. 180-182, 184 Сімейного кодексу України,

Outcome: partial