Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-03 00:00:00

Позивач Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - АТ КБ «ПриватБанк») звернувся до суду з зазначеним позовом до відповідача вказавши наступне. Відповідно до укладеного договору № KRXRRX11240506 від 22.04.2008 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 2143,86 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Позичальник не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями, у зв`язку з чим виникла заборгованість. [INFO] [PERSON] помер. Станом на день смерті заборгованість за кредитом становила 7894 грн 85 коп., яка складається з: 2143 грн 86 коп. заборгованість за кредитом, 143 грн 93 коп. заборгованість за відсотками, 630 грн 24 коп. - заборгованість за комісією, 4976 грн 82 коп. заборгованість за пенею. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємцем, який постійно проживав разом із померлим [PERSON] є відповідач [PERSON] , що підтверджується копіями паспортів позичальника та відповідача, де місцем реєстрації зазначено адресу: [ADDRESS] . Відповідно до відповіді з Шостої криворізької державної нотаріальної контори від 01.10.2018 року спадкоємці померлого [PERSON] із заявами про прийняття чи відмову від спадщини до нотаріальної контори не зверталися, спадкова справа заведена на підставі претензії позивача. Таким чином, є усі підстави вважати, що відповідач прияла спадщину, до складу якої входять, у тому числі, кредитні зобов`язання померлого позичальника. Спадкування обов`язків відбулось відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, так, як відповідач не відмовилася від спадщини у передбачені цивільним законодавством строки, а саме: 6 місяців від дня відкриття спадщини. Крім того, згідно з ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. З урахуванням уточненої позовної заяви від 09.09.2020 року, позивач просив стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 7894,85 грн та судові витрати по справі. Ухвалою судді від 22.01.2020 року відкрито провадження у вказаній справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача в судовому засіданні підтримала позовну заяву з наведених в ній підстав, та просила її задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явилася, надала суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги не визнала в повному обсязі та просила в їх задоволенні відмовити. В попередніх засіданнях надала суду усні пояснення, відповідно до яких будь-якого спадкового майна після померлого сина [PERSON] немає, а тому приймати у спадщину їй було нічого, у зв`язку з чим вона не зверталась до нотаріальної контори. Дослідивши матеріали справи, вислухавши усні пояснення сторін, судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини. [PERSON] звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку від 22.04.2008 року (а.с. 5). [INFO] позичальник [PERSON] помер (а.с. 13). Відповідно до копії паспорта померлого, він був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с. 9-10). Крім того, за вказаною адресою також зареєстрована відповідач [PERSON] , що також підтверджується копією паспорта відповідача (а.с. 11-12). Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості станом на час смерті позичальника [PERSON] заборгованість за кредитом становила 7894 грн 85 коп., яка складається з: 2143 грн 86 коп. заборгованість за кредитом, 143 грн 93 коп. заборгованість за відсотками, 630 грн 24 коп. - заборгованість за комісією, 4976 грн 82 коп. заборгованість за пенею. Відповідно до вимог статей 608, 1218, 1219 ЦК України у зв`язку із смертю боржника припиняються лише ті зобов`язання, які нерозривно зв`язані з його особою і не можуть бути виконані іншою особою, в той час як у результаті спадкування до спадкоємця переходять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцю на час відкриття спадщини і не припинилися унаслідок його смерті. Згідно з ч. 1 ст. 1282 ЦК України, спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора, відповідно до ч. 2 ст. 1282 ЦК України, спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі. Оскільки зі смертю боржника зобов`язання з повернення кредиту включаються до складу спадщини, то умови кредитного договору щодо строків повернення кредиту не застосовуються, а підлягають застосуванню норми статей 1281, 1282 ЦК України щодо строків пред`явлення кредитором вимог до спадкоємців і порядку задоволення цих вимог кредитора. Відповідно до повідомлення Шостої криворізької державної нотаріальної контори від 31.05.2018 року претензія кредитора долучена до спадкової справи за №210/2012, заведеної після смерті [PERSON] . Окрім того зазначено, що надати відомості щодо осіб, які є спадкоємцями після смерті [PERSON] , не має можливості, оскільки такі відомості є нотаріальною таємницею. На виконання ухвали суду від 17.12.2020 року про витребування доказів, з Шостої криворізької державної нотаріальної контори надійшла копія спадкової справи щодо спадщини [PERSON] , який помер [INFO] . Так, згідно з матеріалами спадкової справи до Шостої криворізької державної\~нотаріальної контори ніхто із спадкоємців померлого з заявами про прийняття спадщини або про відмову від спадщини не звертався. Відомості у Спадковому реєстрі відсутні. Відповідно до ч. 3 ст. 129 Конституції України, основними засадами судочинства є, зокрема, законність, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно з вимогами п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Проте, всупереч вимог ст. ст. 12, 13, 76, 81 ЦПК України, належних та допустимих доказів наявності підстав для задоволення позовних вимог АТ КБ «ПриватБанк», про стягнення боргу за кредитом з [PERSON] матеріали справи не містять. Аналізуючи норми чинного законодавства, спадкоємець померлої особи несе відповідальність перед кредитором спадкодавця лише в межах суми успадкованого майна. Отже доведенню підлягає не лише факт спадкоємства, а й факт отримання будь-якого майна у спадщину. Отже, з вищевикладеного вбачається, що позивачем не надано суду належних та допустимих доказів про прийняття спадщини спадкоємцями, наявність та вартість майна, прийнятого спадкоємцями. Відсутність вартості майна, отриманого у спадщину, визначеного його ринковою вартістю на час відкриття спадщини, в свою чергу позбавляє суд можливості вирішити по суті заявлені позовні вимоги. Враховуючи викладене, у зв`язку з недоведеністю позивачем позовних вимог у суду відсутні правові підстави для задоволення вказаного позову. Оскільки у задоволенні позовних вимог відмовлено, понесені позивачем судові витрати на підставі ст. 141 ЦПК України розподілу між сторонами не підлягають. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed