Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-29 00:00:00

Позивач АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «КРИВОРІЗЬКА ТЕПЛОЦЕНТРАЛЬ» звернулося до Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області із позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та просили встановити строком на 5 років сервітут щодо технічного підвального приміщення будинку [ADDRESS] , в якому обладнується вузол комерційного обліку теплової енергії, для встановлення та обслуговування такого вузла обліку АТ «Криворізька теплоцентраль», також просили стягнути з відповідачів сплачений судовий збір. Мотивуючи свою заяву тим, що Верховною Радою України прийнято Закон України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» від 22.06.2017 року. На підставі постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 19.06.2017 року № 789 видано ПАТ «Криворізька теплоцентраль» ліцензію на право провадження господарської діяльності з виробництва теплової енергії магістральними та місцевими ( розподільчими) тепловими мережами та постачання теплової енергії. Акціонерне товариство «Криворізька теплоцентраль» є суб`єктом господарювання з виробництва, транспортування та постачання теплової енергії для об`єктів усіх форм власності та населення у м. Кривому Розі. Згідно рішення виконавчого комітету Криворізької міської ради № 343 від 12.10.2011 «Про надання згоди на передачу окремих об`єктів теплопостачання», від Комунального підприємства «Криворіжтепломережа» до Державного підприємства «Криворізька теплоцентраль» передано об`єкти теплопостачання у Довгинцівському, Жовтневому, Інгулецькому та Саксаганському районах міста Кривого Рогу. Отже, позивач виступає оператором зовнішніх інженерних мереж, основним обов`язком якого є оснащення вузлами комерційного обліку будівель, що на день набрання чинності цим Законом були приєднані до його зовнішніх інженерних мереж і не були оснащені такими вузлами обліку, або якщо такі вузли обліку на день набрання чинності цим Законом вийшли з ладу (пункт 2 Розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» (Закон). 08 серпня 2019 року мешканцями будинку [ADDRESS] було не допущено у підвальне приміщення будівлі інженерів - інспекторів АТ «Криворізька теплоцентраль» [PERSON], [PERSON] , а також інженера ПП « НВФ» ЕРГОМЕРА [PERSON] , направлених для здійснення встановлення вузла комерційного обліку. Будь-яких звернень від Відповідачів на адресу позивача, щодо постановки на облік вузла комерційного обліку не надходило. З метою здійснення оснащення будинку [ADDRESS] , вузлом комерційного обліку, позивачем було замовлено та отримано робочий проект ПР 2105/417 ЕУС 125-АОВ «Установка комерческого узла учета тепловой енергии на нужди отопления жилого дома по адресу: [ADDRESS] » У зв`язку із чим вимушені звернутися до суду, із вищевказаною позовною заявою. Ухвалою Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27 вересня 2021 року цивільну справу прийнято в провадження судді Чайкіна І.Б. в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, для подальшого розгляду. Представником позивача АТ «Криворізька теплоцентраль» до суду надано заяву про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги підтримав, просив задовольнити. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, повідомлені належним чином про день, час та місце судового засідання, причини неявки суд не повідомили, відзиву на позов не надали, будь-яких клопотань чи заяв на адресу суду від них не надходило. Суд, відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, з урахуванням згоди представника позивача на проведення заочного розгляду справи, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до ст. 247 ч. 2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Приписами частини 1 статті 4 ЦПК України закріплено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Статтею 89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Судом встановлено, що на підставі постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 19.06.2017 року № 789 видано ПАТ «Криворізька теплоцентраль» ліцензію на право провадження господарської діяльності з виробництва теплової енергії магістральними та місцевими (розподільчими) тепловими мережами та постачання теплової енергії Акціонерне товариство «Криворізька теплоцентраль» є суб`єктом господарювання з виробництва, транспортування та постачання теплової енергії для об`єктів усіх форм власності та населення у м. Кривому Розі. Згідно рішення виконавчого комітету Криворізької міської ради № 343 від 12.10.2011 «Про надання згоди на передачу окремих об`єктів теплопостачання», від Комунального підприємства «Криворіжтепломережа» до Державного підприємства «Криворізька теплоцентраль» передано об`єкти теплопостачання у Довгинцівському, Жовтневому, Інгулецькому та Саксаганському районах міста Кривого Рогу. Отже, позивач виступає оператором зовнішніх інженерних мереж, основним обов`язком якого є оснащення вузлами комерційного обліку будівель, що на день набрання чинності цим Законом були приєднані до його зовнішніх інженерних мереж і не були оснащені такими вузлами обліку, або якщо такі вузли обліку на день набрання чинності цим Законом вийшли з ладу (пункт 2 Розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» (Закон). Згідно з ч. 1 ст. 3 Закону, оснащення будівель вузлами комерційного обліку та обладнанням інженерних систем для забезпечення такого обліку здійснюється відповідно до проектної документації з дотриманням будівельних норм і правил у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства. Таке оснащення та відповідна проектна документація не потребують видачі технічних умов та інших вимог до встановлення вузла комерційного обліку, погодження з державними органами, органами місцевого самоврядування, їхніми посадовими особами, операторами зовнішніх інженерних мереж, виконавцями комунальних послуг. Абзацом 1 частини 3 ст. 3 Закону встановлено, що оператор зовнішніх інженерних мереж не менш як за два місяці до встановлення вузлів комерційного обліку повідомляє власників (співвласників) будівлі про намір встановити такий вузол, вартість такого встановлення, розмір та порядок сплати передбаченого цим Законом внеску за встановлення вузла комерційного обліку. Відповідно до п. 4 Порядку інформування оператором інженерних мереж власників (співвласників) будівлі про намір встановлення вузла комерційного обліку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.06.2018 № 444 (Порядок), повідомлення доводиться до відома власників (співвласників) будівлі шляхом розміщення на офіційному веб-сайті оператора зовнішніх інженерних мереж, а у разі відсутності такого веб-сайту - на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування; у загальнодоступному місці на інформаційних стендах у під`їздах будівлі. Так, на виконання вимог Закону та Порядку, 27.11.2018 на офіційному сайті АТ «Криворізька теплоцентраль» (http://www.tec.dp.ua) та 22.05.2019 року у друкованому виданні №3 «Домашня газета» було розміщено інформацію щодо наміру позивача здійснити обладнання вузлами комерційного обліку будівель, серед яких: будинок [ADDRESS] ( а.с.15). Відповідно абзацу 2 ч. 3 ст. 3 Закону, власник (співвласники) будівлі протягом двох місяців має право повідомити оператору зовнішніх інженерних мереж (за своїм вибором) про: згоду на встановлення вузла комерційного обліку на запропонованих оператором зовнішніх інженерних мереж умовах; намір погодити з оператором зовнішніх інженерних мереж відмінні від запропонованих умови встановлення вузла комерційного обліку; намір самостійно обладнати будівлю вузлами комерційного обліку в установленому законодавством порядку. 08 серпня 2019 року мешканцями будинку [ADDRESS] було не допущено у підвальне приміщення будівлі інженерів - інспекторів АТ «Криворізька теплоцентраль» [PERSON], [PERSON] , а також інженера ПП « НВФ» ЕРГОМЕРА [PERSON] , направлених для здійснення встановлення вузла комерційного обліку, про що складено відповідний акт (а.с.16). Абзацом 3 частини 3 ст. 3 Закону визначено, що у разі якщо протягом двох місяців з дня отримання повідомлення власник (співвласники) не повідомив оператора зовнішніх інженерних мереж про намір погодити з ним відмінні від запропонованих умови встановлення вузла комерційного обліку або про намір самостійно обладнати будівлю вузлами комерційного обліку в установленому законодавством порядку, а також у разі якщо власник (співвласники) повідомив про намір погодити відмінні від запропонованих умови встановлення вузла комерційного обліку або про намір самостійно обладнати будівлю вузлами комерційного обліку в установленому законодавством порядку, але не зробив цього протягом чотирьох місяців з дня повідомлення оператором про намір встановити вузли комерційного обліку, оснащення будівлі вузлами комерційного обліку здійснює оператор зовнішніх інженерних мереж. З метою здійснення оснащення будинку [ADDRESS] , вузлом комерційного обліку, позивачем було погоджено робочий проект ПР 2105/417 ЕУС 125-АОВ «Установка коммерческого узла учета тепловой энергии на нужды отопления жилого дома по адресу: [ADDRESS] » ( а.с. 18-20). Пунктом 2.4 Проекту встановлено, що вузол обліку теплової енергії повинен бути змонтований в технічному неопалювальному підвальному приміщенні будівлі. Монтаж лічильника повинен виконуватися у відповідності до проекту на вузол обліку та експлуатаційної документації на обладнання, яке входить до складу лічильника. Вузол обліку теплової енергії повинен бути розміщений в зазначеному технічному підвальному приміщенні відповідно до схематичного зображення, наведеного в ситуаційному плані, який додається до Проекту. Абзацом 4 ч. 3 ст. 3 Закону передбачено, що у разі якщо власник (співвласники) будівлі не дає згоди або створює перешкоди встановленню вузла комерційного обліку в місцях вводу зовнішніх інженерних мереж у будівлю, оператор зовнішніх інженерних мереж, до яких приєднана (приєднується) будівля, може вимагати встановлення судом сервітуту щодо частини будівлі, в/на якій обладнується вузол комерційного обліку, для встановлення та обслуговування такого вузла обліку. У такому разі порядок відшкодування витрат на оснащення будівлі вузлами комерційного обліку, встановлений цією статтею, не змінюється. Частиною 1 ст. 401 Цивільного кодексу України визначено, що право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлене щодо земельної ділянки, інших природних ресурсів (земельний сервітут) або іншого нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом. За приписами ст. 402 Цивільного кодексу України, сервітут може бути встановлений договором, законом, заповітом або рішенням суду. У разі недосягнення домовленості про встановлення сервітуту та про його умови спір вирішується судом за позовом особи, яка вимагає встановлення сервітуту. Отже, підставою встановлення сервітуту є відсутність у будь-якої особи можливості задовольнити свої потреби іншим способом, як встановлення права користування чужим майном - сервітуту. Тому, правова природа сервітуту передбачає, що однією з умов його встановлення є неможливість власника майна задовольнити власні потреби без встановлення користування чужим майном. Як вбачається з матеріалів справи, позивачем здійснено усі залежні від нього дії з метою погодження з володільцем будівлі порядку та способу встановлення вузла комерційного обліку теплової енергії. Відповідачі, зі свого боку, згоди АТ «Криворізька теплоцентраль» на встановлення відповідного вузла не надали, самостійно вузол комерційного обліку теплової енергії у строки, передбачені Законом України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», не встановили. А отже, у позивача відсутня можливість виконати вимоги чинного законодавства щодо оснащення будинку [ADDRESS] вузлом комерційного обліку теплової енергії іншим способом, аніж встановлення сервітуту щодо технічного підвального приміщення будинку [ADDRESS] . За таких обставин, вимоги позивача про встановлення строком на 5 (п`ять) років сервітуту щодо технічного підвального приміщення будинку [ADDRESS] , в якому обладнується вузол комерційного обліку теплової енергії, для оснащення будівлі вузлом комерційного обліку та обладнанням інженерних систем для забезпечення такого обліку та обслуговування такого вузла обліку - слід задовольнити. Відповідно до приписів статті 141 ЦПК України, з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 3842 гривня 00 коп., тобто по 384,20 грн. з кожного, за кількістю відповідачів, що становить 10 осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved