Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-16 00:00:00

Позивач [PERSON], уточнивши позовні вимоги, звернувся в суд з позовною заявою в якій просить стягнути з відповідача у [PERSON] в його користь суму заборгованості за договором позики від 02.02.2012 року у розмірі 20 000, 00 тисяч доларів, що станом на 18.02.2014 року відповідно до встановленого Нацбанком України офіційного курсу гривні до іноземних валют становить 172 800 (сто сімдесят дві тисячі вісімсот) гривень, 3 % річних за прострочення боргу у розмірі 8 464, 83 грн., а також пеню у розмірі 39 502, 55 грн. . В обґрунтування заявлених позовних вимог покладається на те, що 02.02.2012 року між ним та відповідачем було укладено договір позики, згідно якого він позичив [PERSON] гроші в сумі 20 000 (двадцять тисяч) доларів, що еквівалентно 172 800 (сто сімдесят дві тисячі вісімсот) грн., а відповідач зобов'язався повернути йому ці кошти в строк до 02 липня 2012 року. Факт укладення між ними договору позики та отримання передачі грошей підтверджується розпискою про отримання грошей від 02.02.2012 року. Однак до цього часу, сума боргу не повернута відповідачем добровільно, тому він вимушений був звернутись до суду з даним позовом. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав заявлені вимоги з підстав викладених у позовній заяві та просив суд задоволити позов в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю, не заперечував того факту що дійсно позичав у [PERSON] кошти в сумі 20 000,00 (двадцять тисяч) доларів, про що власноручно написав розписку та розписався у ній, однак у зв'язку з скрутним матеріальним становищем не мав можливості повернути наявний борг. Суд, заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Так судом встановлено, що 02.02.2012 року між позивачем [PERSON] з однією сторони та відповідачем [PERSON] з другої сторони було укладено договір позики згідно якого [PERSON] позичив, тобто передав у борг, а [PERSON] та взяв в борг гроші в сумі 20 000 (двадцять тисяч) доларів США. Дані кошти відповідач у відповідності до вказаного договору зобов'язувався повернути позивачу [PERSON] до 02.07.2012 року. Факт передачі грошей підтверджується наявною у матеріалах справи розпискою від 02.02.2012 року, згідно якої вбачається, що відповідач [PERSON] отримав від позивача [PERSON] кошти в сумі 20 000 (двадцять тисяч) 00 доларів. Дана розписка в судовому засіданні відповідачем [PERSON] не оспорювалась, оскільки він підтвердив той факт, що вона написана та підписана ним власноручно. У відповідності зі ст. ст. 526, 530 ЦК України зобов'язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору і в установлений договором строк. Згідно вимог ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Так в судовому засіданні достеменно встановлено той факт, що відповідач [PERSON] дійсно має заборгованість перед позивачем [PERSON] у сумі 20 000 (двадцять тисяч) доларів США згідно договору позики, який підтверджується розпискою від 02.02.2012 року, даний факт ним в судовому засіданні не заперечувався та не спростовувався, а тому він зобов'язаний виконати взяті на себе зобов'язання та повернути позивачу [PERSON] дану суму заборгованості. Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Сума 3% річних за неналежне виконання відповідачем зобов'язання по поверненню боргу в сумі 20 000 (двадцять тисяч) доларів США, що еквівалентно 172 800 (сто сімдесят дві тисячі вісімсот) грн. становить згідно наявного у матеріалах справи розрахунку - 8 464,00 грн.. Дану суму 3% річних відповідач [PERSON] у судовому засіданні не заперечував та не спростовував. Відповідно до ст.. 549 ЦК України, пенею є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. У відповідності до ст. 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня. Тому, суд вважає за доцільне, стягнути з відповідача [PERSON] пеню у розмірі подвійної ставки НБУ відповідно до вищевказаної статті, яка згідно розрахунку заборгованості наявного у матеріалах справи становить 39 502 (тридцять дев'ять тисяч п'ятсот дві) грн.. 55 коп.. Крім того такий розмір пені не заперечувався та не спростовувався відповідачем [PERSON] у судовому засідання. На підставі вище наведеного, проаналізувавши зібрані по справі докази і оцінивши їх в сукупності, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, оскільки відповідач [PERSON] не виконав своє зобов'язання по поверненню суми позики, тому з нього слід стягнути в користь позивача [PERSON] суму основного боргу в розмірі 20 000 (двадцять тисяч) доларів, що еквівалентно станом на 18.02.2014 року - 172 800 (сто сімдесят дві тисячі вісімсот) грн. 00 коп, 3 % річних у сумі 8 464 (вісім тисяч чотириста шістдесят чотири) грн.. 83 коп. та пеню у сумі 39 502 (тридцять дев'ять тисяч п'ятсот дві) грн. 55 коп. а всього - 220 767 (двісті двадцять тисяч сімсот шістдесят сім) гривень 38 копійок. У відповідності до ст.88 ЦПК України суд стягує на користь позивача понесені ним судові витрати підтверджені ним документально. Тому суд вважає, що з відповідача [PERSON] слід стягнути в користь позивача [PERSON] судовий збір, який той сплатив при подачі позову до суду, а саме 2207 (дві тисячі двісті сім) гривень 67 коп.. що підтверджується квитанцією № к47/4/65 від 04.03.2014 року.

Outcome: approved