Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «Надра» про захист прав споживача щодо визнання та визнання частково недійсними кредитного договору та додаткової угоди. Вказала, що 23 червня 2006 року між нею та ПАТ «КБ «Надра» був укладений кредитний договір №23/06/2006/840-КВ/29, згідно якого вона отримала кредит в сумі 10400 доларів США зі сплатою 10 відсотків річних. Кінцевий термін повернення кредиту 23.06.2026. 29.07.2010 до вказаного кредитного договору між нею та відповідачем укладена додаткова угода №1, згідно п.1.1 якої кінцевий термін повернення кредиту 23.06.2026. Однак 28 серпня 2015 року, не чекаючи кінцевого терміну повернення кредиту, відповідач достроково звернувся з позовом до суду про стягнення з неї кредитної заборгованості по кредитному договору №23/06/2006/840-КВ/29 від 23.06.2006. Позивач вказала, що ознайомившись зі змістом предявленого до неї позову, вона дізналася про порушення її прав, так як до неї була предявлена вимога про стягнення 0,35 відсотків річних комісії у вигляді плати за управління кредитом, щомісячно, протягом всього терміну користування кредитними коштами, від розміру фактичного залишку заборгованості за кредитом, зазначеної у пунктах 1.1 кредитного договору та додаткової угоди №1, що свідчить про несправедливість таких умов договору по відношенню до неї як споживача та є порушенням вимог Закону України «Про захист прав споживачів». Крім цього, всупереч вимогам законодавства, в абзаці 2 п.1.1.2. додаткової угоди №1 банк включив комісію за консультації по кредитних операціях у розмірі 0,75 відсотків від суми залишку по Кредиту, розрахованої на день сплати. При цьому комісія сплачується одноразово протягом першого календарного місяця після закінчення періоду, зазначеного в п.1.1.1. Договору. Позивач зазначила, що встановивши в кредитному договорі та в додатковій угоді №1 сплату щомісячної комісії управління кредитом, банк не зазначив, які саме послуги за вказану комісію їй надаються. Позивач посилається на порушення відповідачем вимог Закону України «Про захист прав споживачів», оскільки банк «Надра» при укладенні з нею кредитного договору №23/06/2006/840-КВ/29 від 23.06.2006 та додаткової угоди №1 від 29.07.2010 включив умови, які є несправедливими, а саме: в частині комісії у вигляді плати за управління кредитом щомісячно протягом всього терміну користування кредитними коштами із розрахунку 0,35 відсотків річних суми зобовязань (п.1.3.2. кредитного договору та абзац 2 п.1.1. додаткової угоди №1) та в частині комісії за консультації по кредитних операціях у розмірі 0,75 відсотків від суми залишку по Кредиту, розрахованої на день сплати (абзац 2 п.1.1.2. додаткової угоди №1). Вважаючи свої права порушеними, позивач просить суд визнати недійсними умови кредитного договору №23/06/2006/840-КВ/29 від 23.06.2006 та додаткової угоди №1 від 29.07.2010 до кредитного договору №23/06/2006/840-КВ/29 від 23.06.2006, укладених між нею та ВАТ «КБ «Надра» в частині комісії у вигляді плати за управління кредитом щомісячно протягом всього терміну користування кредитними коштами із розрахунку 0,35 відсотків річних суми зобовязань (п.1.3.2. кредитного договору та абзац 2 п.1.1. додаткової угоди №1) та в частині комісії за консультації по кредитних операціях у розмірі 0,75 відсотків від суми залишку по Кредиту, розрахованої на день сплати (абзац 2 п.1.1.2. додаткової угоди №1). Представник позивача [PERSON] адвокат [PERSON], позовні вимоги підтримав, пояснив, що між сторонами було укладено кредитний договір та додаткову угоду №1. Під час судового засідання в справі про стягнення заборгованості з неї на користь банку, було виявлено, що банк включив в умови договору несправедливі умови. Відповідно до п.3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених Постановою правління Національного банку України від 10.05.2007 №168 банки не мають права встановлювати платежі за обслуговування кредиту. Банк не зазначив, за які послуги нараховується плата. П.1.3.2 та п.1.1.2 абз.2 додаткової угоди не справедливі. Своєю постановою Верховний Суд України від 16.11.2016 (справа №174цс16) визнав, що банк не мав права встановлювати плату за обслуговування кредиту. Просив позов задовольнити, взяти до уваги правові позиції ВСУ. Щодо позовної давності, вважає, що позивач не пропустила строк, оскільки кінцевий термін погашення кредиту 2026 рік і про вказані умови договору їй стало відомо із позовної заяви відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. Представник відповідача [PERSON] акціонерного товариства «Комерційний Банк «Надра» - [PERSON] заявлені позовні вимоги не визнав. Пояснив, що було укладено кредитний договір, відповідно до якого позивачу [PERSON] надано кредит. Позивач була згідна з умовами кредитного договору, підписала його та додаткову угоду до кредитного договору. Послуги банку обговорювалися із менеджером під час укладення кредитного договору. Позовні вимоги не підлягають задоволенню, оскільки пройшли строки позовної давності. Просив застосувати строки позовної давності та відмовити позивачу у задоволенні позовної заяви. Судом встановлені такі обставини і визначені відповідно до них правовідносини. Із копії позовної заяви вих.№14/5/3-348 від 28.08.2015 встановлено, що Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «Надра» [PERSON] звернулася з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості по кредитному договору №23/06/2006/840-КВ/29 від 23.06.2006 в сумі 17021,90 доларів США та 55078, 67 гривень. Із копії кредитного договору №23/06/2006/840-КВ/29 від 23.06.2006 встановлено, що між ВАТ КБ «Надра» та [PERSON] укладено кредитний договір, згідно якого [PERSON] отримала кредит в сумі 10400 доларів США зі сплатою 10 відсотків річних. Кінцевий термін повернення кредиту 23.06.2026. Із копії додаткової угоди №1 до кредитного договору №23/06/2006/840-КВ/29 від 23.06.2006, укладеної 29.07.2010 та копії графіку, встановлено, що сторони домовились викласти Договір у новій редакції і згідно п.1.1 кінцевий термін повернення кредиту 23.06.2026, а також затверджено графік повернення кредиту. Із копії розрахунку заборгованості [PERSON] за договором №23/06/2006/840-КВ/29 від 23.06.2006 станом на 07.07.2015 встановлено, що загальна сума заборгованості становить 19611,90 доларів США та 417064,70 гривень. Із копії рішення Ямпільського районного суду Вінницької області від 01.08.2016 встановлено, що позовні вимоги ПАТ «КБ «Надра» до [PERSON], [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості по кредитному договору №23/06/2006/840-КВ/29 від 23.06.2006 задоволені. Стягнуто із [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ «КБ «Надра» заборгованість по кредитному договору №23/06/2006/840-КВ/29 від 23.06.2006 станом на 07.07.2015 в сумі 17021 (сімнадцять тисяч двадцять один) доларів США 90 центів та 55078 (пятдесят пять тисяч сімдесят вісім гривень 67 копійок), з яких заборгованість по кредиту, у тому числі прострочена 10041 доларів США 85 центів, заборгованість по сплаті відсотків, у тому числі прострочена 3705 доларів США 59 центів, заборгованість по сплаті комісії 2772 доларів США 37 центів, штраф за порушення умов договору 502 долара США 09 центів, та пеня за прострочення сплати кредиту 55078 гривень 67 копійок. Із копії рішення апеляційного суду Вінницької області від 14.11.2016 встановлено, що рішення Ямпільського районного суду Вінницької області від 01.08.2016 в частині позовних вимог щодо солідарного стягнення заборгованості з [PERSON] скасовано. Ухвалено в цій частині нове рішення, яким відмовлено в задоволенні позову до поручителя [PERSON]. Рішення Ямпільського районного суду Вінницької області від 01.08.2016 в частині стягнення пені змінено, зменшено її розмір з 55078,67 гривень до 50164,45 гривень. В решті рішення Ямпільського районного суду Вінницької області від 01.08.2016 залишено без змін. Згідно із частиною першою статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання (частина перша статті 15 ЦК України). Сторонами не заявлено клопотань про виклик свідків, витребування інших доказів чи призначення судових експертиз, а тому суд,

Outcome: dismissed