Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-02 00:00:00

Позивач [PERSON] у справах дітей Тернопільської районної державної адміністрації звернулась в суд із позовом, який згодом уточнила, до [PERSON], третя особа [PERSON], про позбавлення батьківських прав стосовно малолітнього сина [PERSON], [INFO], та стягнення аліментів на утримання дитини в твердій грошовій сумі у розмірі 500,00 грн., щомісячно, починаючи з дня предявлення позову і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування вимог посилається на те, що батько дитини [PERSON] не піклується про фізичний та духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання, не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню ним загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до його внутрішнього світу, не створює умов для отримання ним освіти. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала з мотивів викладених у позовній заяві, просили суд задовольнити позов в повному обсязі. У судовому засіданні прокурор позов підтримала та не заперечила проти його задоволення. Відповідач у судове засідання не зявився з невідомої суду причини, хоча про день та час розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України у разі неявки у судове засідання відповідача, яким належним чином повідомлений про час та місце судового засідання і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Третя особа [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримав з мотивів викладених у позовній заяві та просив їх задовольнити. Суд, вважає за необхідне проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Малолітній [PERSON], [INFO], є дитиною, позбавленою батьківського піклування, якому, згідно з розпорядженням голови районної державної адміністрації від 01 лютого 2010 р. № 78 надано відповідний статус і влаштовано під опіку [PERSON]. Мати дитини [PERSON] померла 27 грудня 2009 року, що стверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ИД № 095328, виданого 28.12.2009 р. Почапинською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області України, актовий запис № 28. Батько дитини [PERSON], [INFO], відповідно до вироку Тернопільського міськрайонного суду від 19 серпня 2011 року відбував покарання у місцях позбавлення волі. 31 березня 2016 року [PERSON] повернувся з місць позбавлення волі, що стверджується довідкою про звільнення серії ТЕР № 105 від 31.03.2016 р. Відповідно до пп. 14 п. 27 постанови Кабінету Міністрів України від 24 вересня 2008 року № 866 «Питання діяльності органів опіки та піклування, пов'язаної із захистом прав дитини», якщо батько протягом двох місяців після повернення з місць позбавлення волі не звернувся із заявою про повернення дитини, служба у справах дітей порушує питання про позбавлення батька його батьківських прав. У розмові з [PERSON] з'ясовано, що через певні проблеми він не може повернути собі дитину на виховання, що стверджується письмовою заявою від 01 червня 2016 року № Б/4-51-135, у якій [PERSON] підтвердив, що через життєві обставини не може займатися вихованням та матеріальним забезпеченням дитини, тому не заперечує проти позбавлення його батьківських прав. Згідно висновку Тернопільської районної державної адміністрації Тернопільської області від 02.08.2016 р. за № 01-1231/01-10, вбачається, що рішенням комісії з питань захисту прав дитини від 28.07.2016 р. № 42, Тернопільська районна державна адміністрація вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно дитини [PERSON], [INFO], та стягнути аліменти відповідно до чинного законодавства. В силу вимог ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Виходячи з положень ст. 164 Сімейного кодексу України, особа може бути позбавлена судом батьківських прав якщо вона, зокрема, ухиляється від виконання свої обов'язків по вихованню дитини. Судом встановлено, що [PERSON] свідомо нехтує своїми батьківськими обовязками щодо виховання сина. При цьому жодних перешкод відповідачу у вихованні та спілкуванні з дитиною не чиниться. Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановленні обставини справи, суд вважає, що відповідач [PERSON] свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обовязків по вихованню сина, у звязку з чим, враховуючи інтереси дитини, необхідність умов для його нормального виховання та розвитку, вважає, що [PERSON] слід позбавити батьківських прав стосовно малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Згідно із вимогами ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідачем не представлено суду переконливих доказів того, що він за своїм станом здоровя чи у звязку із іншими обставинами не може належно виконувати своїх обовязків по утриманню дитини. Відповідно до вимог ст.184 Сімейного кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що в даному випадку мають місце порушення прав дитини, які підлягають захисту шляхом задоволення даної позовної вимоги, а саме, стягнення з відповідача на користь дитини аліменти в розмірі 500,00 грн. щомісячно, починаючи з дня предявлення позову до суду до досягнення дитиною повноліття. Згідно з вимогами ст.ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Будь-яких доказів щодо безпідставності позовних вимог та доказів своєї участі у вихованні та утриманні дитини відповідач суду не надав. В силу вимог статті 88 ЦПК України, слід стягнути з відповідача на користь держави 551,20 грн. судового збору. На підставі наведеного,

Outcome: approved