Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-25 00:00:00

Позивач АТ «Райффайзен Банк Аваль» через свого представника звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на користь Банку заборгованість в розмірі 141300 грн. 16 коп. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 2270 грн. В обґрунтування позовних вимог представником позивача зазначено, що 11.10.2019 між Акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] було укладено Заяву-Договір про відкриття Поточного рахунку та надання Кредиту «Кредит готівкою» № 014-RO-82-36924625, згідно умов якого Банк надав Позичальнику кредит в розмірі 118938 грн. 61 коп. строком до 11.10.2023 року під фіксовану процентну ставку -39,9% річних, а Позичальник, у свою чергу, зобов`язався належним чином використати та повернути Банку суму отриманого кредиту, а також сплатити проценти за користування кредитними коштами, комісії згідно умов договору та тарифів кредитора, та виконати всі інші зобов`язання в порядку та строки, визначені Договором. Проте, всупереч вимогам Договору, Позичальник не виконує взяті на себе зобов`язання, у зв`язку з чим станом на 24.12.2020 заборгованість становить 141 300 грн. 16 коп. 12.07.2021 року від представника відповідача [PERSON] - адвоката Якубовського О.О. надійшов відзив на позовну заяву, у якому останній зазначив, що відповідач [PERSON] позовні вимоги позивача визнає повністю. Разом з тим просить суд при ухваленні рішення також врахувати незадовільний фінансовий стан відповідача, який офіційно не працевлаштований, отримує доходи на сезонних роботах за кордоном, будь-якого нерухомого майна або цінного рухомого майна у власності відповідача немає, крім цього на його утриманні перебуває малолітній син та вагітна дружина, яка не працює, оскільки доглядає дитину віком до трьох років та готується до народження ще однієї дитини. Вказане свідчить про те, що фінансовий стан відповідача [PERSON] не дає можливості одночасно у повному обсязі виконати рішення суду та сплатити усю суму заборгованості за кредитним договором. Покладання обов`язку зі сплати одночасно всієї суми боргу становитиме надмірний тягар для відповідача та членів його сім`ї. Зазначив, що відповідач [PERSON] не відмовляється від виконання своїх зобов`язань та має можливсіть щомісячно сплачувати орієнтовно по 5000 грн., що дозволить повністю його виконати за 29 місяців (тобто за 2,5 роки). У зв`язку з викладеним просив позов задоволити, розстрочити виконання рішення суду на 29 місяців, шляхом сплати відповідачем [PERSON] 141300 грн. 16 коп. заборгованості за вказаним кредитним договором рівними частинами по 4872 грн. 42 коп. щомісячно. Крім цього у порядку ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у зв`язку з визнанням відповідачем позову просив вирішити питання про повернення позивачу із державного бюджету 50 відсотків сплаченого останнім судового збору за подання даної позовної заяви згідно платіжного доручення №12579 від 11.06.2021 року на суму 2270 грн. Представником позивача АТ КБ «ПриватБанк» Пасечник Ю.А. 27.07.2021 року подано відповідь на відзив, у якому остання зазначила, що відстрочка або розстрочка виконання рішення суду носить винятковий характер та може бути застостована судом лише за наявності обставин, що утруднюють або роблять неможливим виконанням рішення. Суд, який вирішує це питання, повинен виходити із засад доцільності та необхідності захисту інтересів, насамперед стягувача, права якого підтверджені судовим або іншим актом. Відсутність у боржника необхідних коштів не є підставою звільнення від відповідальносі за порушення зобов`язань, як це передбачено статтею 617 ЦК України. Вважає доводи представника відповідача [PERSON] викладені в заяві про розстрочення виконання судового рішення по справі, та надані в обгрунтування вказаного клопотання докази на підтвердження скрутного фінансового становища не є винятковими обставинами, що ускладнюють виконання рішення, тому у задоволенні заяви представника відповідача Якубовського О.О. про розстрочку виконання рішення суду просила відмовити, а позовні вимоги АТ «Райффайзен Банк Аваль» задоволити. Представник позивача Сапіга М.М. у судовому засіданні позовні вимоги підтимав повністю покликаючись на викладені в позовній заяві обставини, просив про задоволення позову, а у задоволенні клопотання представника відповідача про розстрочку виконання рішення суду просив відмовити. Представник відповідача [PERSON] \~-\~ [PERSON] в судовому засідання позовні вимоги визнав повністю, а також просив суд врахувати незадовільне фінансове становище відповідача [PERSON] та розстрочити останньому виконання рішення суду на двадцять дев`ять місяців. Проаналізувавши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що 11.10.2019 року між АТ\~«Райффайзен Банк\~Аваль» та\~ [PERSON] \~було укладено\~Заяву-Договір\~про відкриття\~поточного рахунку\~та надання\~кредиту «Кредит\~готівкою» за\~ № [NUMBER] (а.с. 7 зворот-9). Відповідно до п. 2.1. Договору проценти сплачуються Клієнтом у визначену Графіком дату у складі Щомісячного ануїтетного платежу, вказаного у Графіку, і розраховуються виходячи із процентної ставки, передбаченої підпунктом 1.2.3 пункту 1.2. Заяви-Договору. Проценти нараховуються щомісячно на фактичний залишок заборгованості за весь строк користування Кредитом, починаючи з дня надання Кредиту (включно) або з наступного за днем надання Кредиту Операційного дня (у разі надання кредиту після закінчення Операційного часу), виходячи з фактичної кількості днів в місяці та році (метод факт-факт). Згідно п. 2.2 Договору Клієнт здійснює погашення Кредиту та сплату Процентів щомісячно ануїтентними платежами. Ануїтентний платіж включає в себе погашення частини основної суми Кредиту та Процентів та розраховується за формулою, визначеною підпунктом 3.5.1. пункту 3.5 Статті 3 Розділу 6 Правил. Отже, з укладенням договору у позичальника виник обов`язок повернути банку кредит та проценти за договором у строки та в розмірах чітко встановлених графіком погашення кредитної заборгованості, у разі прострочення якого кредитор має право достроково стягнути заборгованість за кредитом та процентами (п.1.4. Договору). Проте, всупереч вимогам п.2.2. Договору, позичальник не виконав взяті на себе договірні зобов`язання, а саме: не здійснював щомісячно ануїтетними платежами погашення кредитної заборгованості згідно графіку погашення кредиту та процентів за кредитом. Згідно виписки по рахунку, виданої 10.06.2021 року, вбачається, що Акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» на рахунок відкритий 11.10.2019 року на ім`я [PERSON] , було зараховано кредитні кошти в розмірі 118938,61 грн. (а.с. 37-40). Відповідачем належним чином не виконуються взяті зобов`язання, що підтверджується розрахунком заборгованості та випискою по рахунку, станом на 24.12.2020 року заборгованість позичальника перед банком за Заявою - Договором про відкриття Поточного рахунку та надання Кредиту «Кредит готівкою» № 014-RO-82-36924625, становить 141300\~грн.\~16\~коп.,\~що складається\~з:\~113367 грн. 91 коп. - заборгованість за кредитом; 27932 грн. 25 коп. - заборгованість за відсотками (а.с.5). Про наявну заборгованість відповідач попереджався Банком шляхом направлення вимоги про дострокове виконання грошових зобов`язань за Кредитним договором вих. № 114/5-205523 від 27.12.2020 року. Однак, у визначені кредитором строки вимога не виконана, відповідач ухиляється від виконання зобов`язання і в добровільному порядку заборгованість за договором не погашає (а.с. 12). Відповідно до ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином і у встановлений строк, відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов`язання у встановлений договором строк. За змістом ст.ст. 1049, 1050 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві надані грошові кошти та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. Слід зазначити, що однією з засад (принципів) цивільного судочинства є диспозитивність, який відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України полягає в тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Враховуючи викладені обставини, а також те, що відповідач добровільно належним чином не виконав зобов`язання за договором кредиту № 014-RO-82-36924625 від 11.10.2019 року, чим порушив зазначені норми закону та умови вказаного договору, а тому суму заборгованості в розмірі 141300 грн.16 коп., слід стягнути з відповідача на користь позивача за рішенням суду. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 1\~ст. 142 ЦПК України\~у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. З матеріалів справи вбачається, що позивачем при подачі позовної заяви було сплачено судовий збір у розмірі 2700 грн., що підтверджуєтеся платіжним дорученням №12579 від 11.06.2021 року. У зв`язку з визнанням відповідачем позову до початку розгляду справи по суті позивачу підлягає повернення з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 1350 грн., інші 50 відсотків судового збору, що становить 1350 грн. необхідно стягнути з відповідача на користь позивача. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] просить суд розстрочити відповідачу виконання рішення суду на двадцять дев`ять місяців, врахувавши матеріальне становище останнього, так як той на даний час офіційно не працевлаштований, має тимчасові заробітки, будь-якого нерухомого майна або цінного рухомого майна у власності немає, на його утриманні перебуває малолітня дитина та вагітна дружина. На підтвердження свого клопотання представник відповідача надав суду копію свідоцтва про одруження від 22.06.2019 року та копією свідоцтва про народження від 06.11.2019 року, з яких вбачається що відповідач [PERSON] з 22.06.2019 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , від якого мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.с. 54 зворот-55). Крім того, з копії довідки №20 виданої Державним закладом «Прикарпатський центр репродукції людини» 27.08.2021 року вбачається, що дружина відповідача [PERSON] - [PERSON] вагітна (17-18 т.) (а.с. 100). Відповідач [PERSON] офіційно не працює, що підверджуєься копією трудової книжки серії [NUMBER] від 18.03.2019 (а.с. 98-99). Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, будь-якого нерухомого майна у власності відповідача [PERSON] немає (а.с.56). Відповідно до ч. 1 ст. 267 ЦПК України, суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочення виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні. З огляду на положення ч. 1 ст. 267 ЦПК України, з урахуванням скрутного матеріального становища відповідача, суд вважає за можливе розстрочити виконання судового рішення на двадцять дев`ять місяців.

Outcome: approved