Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-09 00:00:00

Позивач Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» звернувся 17.09.2020 року до Оржицького районного суду Полтавської області з вказаним позовом. У позові вказано, що [PERSON] звернувся до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву б/н від 08.04.2008 року, згідно якої отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Як вказує у позовній заяві позивач, відповідачем [PERSON] порушено зобов`язання за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості він станом на 31.07.2020 року має заборгованість в сумі 215360,12 грн., яка складається з наступного: 160,29 грн. заборгованість за кредитом, 208533,89 грн. заборгованість за відсотками за користування кредитом; 6665,94 грн. заборгованість за пенею; 0,00 грн. заборгованість за комісією. Посилаючись на вищевикладені обставини, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 135443,15 грн. за кредитним договором № б/н від 08.04.2008 року, яка складається з 160,29 грн. заборгованості за кредитом, 135282,86 грн. заборгованості за відсотками за користування кредитом з 08.04.2008 року по 31.08.2019 року та стягнути судові витрати. Ухвалою суду від 28.09.2020 року відкрито провадження у справі, справа призначена до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження із повідомленням сторін. В судове засідання представник позивача Кіріченко В.М. (довіреність №3013-К-Н-О від 10.08.2020 року) не з`явився, в матеріалах справи міститься клопотання, в якому просить суд розгляд справи провести за його відсутності. Заявлені позовні вимоги підтримує повністю, не заперечує проти винесення заочного рішення (а.с. 26, 39). Відповідач [PERSON] у судове засідання 10.12.2020 року повторно не з`явився, належним чином повідомлявся про розгляд справи, про причини своєї неявки суд не повідомив, відзиву щодо позову не подав. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд ухвалює рішення без проведення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу по справі, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши докази і давши їм належну оцінку, приходить до висновку, що є підстави для часткового задоволення позову Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості, виходячи з таких підстав. Згідно із витягом із статуту позивач є правонаступником Закритого акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» (а.с. 30-31). Випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а також банківською ліцензією підтверджується, що він є юридичною особою, зареєстрованою у встановленому законом порядку та має право на здійснення банківських операцій (а.с. 29, 29). Судом встановлено, що 08.04.2008 року між Закритим акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого в свою чергу є АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладено кредитний договір шляхом підписання заяви, відповідно до умов якого останній отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. У вказаній заяві зазначено, що [PERSON] згідний з тим, що ця заява разом із Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, становить між ним та банком договір про надання банківських послуг, а також, що він ознайомився з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді. У заяві, підписаній [PERSON] 08.04.2008 року сторонами визначений розмір процентної ставки, що становить 1,9% в місяць на залишок заборгованості та щомісячна комісія в розмірі 1% (а.с. 12). Відповідно до умов укладеного між сторонами договору, позичальник надав свою згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. З розрахунку заборгованості за договором б/н від 08.04.2008 року, який наданий позивачем, вбачається, що позивач просить стягнути з відповідача заборгованість, яка, як вважає позивач, становить 135443,15 грн., та складається з наступного: 160,29 грн. заборгованість за кредитом, 135282,86 грн. заборгованість за процентам за період з 08.04.2008 року по 31.08.2019 року (а.с. 4-9). Згідно\~ст. 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно умов договору та вимог\~Цивільного кодексу. У відповідності до вимог\~ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальнику у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) - (ст.610 ЦК України). У відповідності до вимог\~ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом. Договір є обов`язковим для виконання (ст.629 ЦК України). Суд приймає до уваги розрахунок заборгованості за тілом кредиту, оскільки він узгоджується з наявним кредитним договором (умовами і правилами надання банківських послуг), матеріалами справи в їх сукупності і їм не суперечить.\~Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за тілом кредиту підлягають задоволенню. Однак, позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за відсотками за період з 08.04.2008 року по 31.08.2019 року в сумі 135282,86 грн. задоволенню не підлягають з огляду на наступне. Припис абзацу 2 частини першої\~статті 1048 ЦК України\~про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Тому, право кредитодавця нараховувати передбачені договором відсотки за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою\~статті 1050 ЦК України. Аналогічні висновки містяться у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18). Проте, відповідачем не надано жодного належного і допустимого доказу щодо строку дії договору кредитування, тому, суд позбавлений можливості на підставі наданих позивачем доказів зробити висновок про те, чи підлягає стягненню з відповідача саме та сума відсотків, про яку йдеться у позові. Таким чином, позовна вимога про стягнення з відповідача відсотків не доведені позивачем, тому відсутні підстави для її задоволення. Зважаючи на те, що позовні вимоги суд задовольняє частково, в загальній сумі 160,29 грн., тобто 0,12 %, то з відповідача у відповідності до\~ст. 141 ЦПК України\~підлягає стягненню судовий збір в сумі 2,49 грн. \~ \~ \~ \~ \~На підставі викладеного та

Outcome: partial