Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-13 00:00:00

Позивач [PERSON] пояснила, що позов підтримує повністю, з підстав, зазначених в позові. Відповідач не проживає з нею вже більше півтора року і протягом цього часу надавав матеріальну допомогу на утримання дитини нерегулярно, тому вона вважає, що стягнення аліментів має відбуватись через виконавчу службу. Відповідач [PERSON] викликався до суду в порядку, встановленому ЦПК України, проте в судове засідання не з'явився без поважних причин. В підготовчому судовому засіданні відповідач позов на визнав та пояснив, що сплачував щомісячно 3000 гривень на утримання дитини. Позивач в підготовчому судовому засіданні визнавала ту обставину, що протягом останніх місяців вона отримувала від відповідача по 3000 гривень на утримання дитини. Судом також встановлено, що відповідач [PERSON], [INFO], є батьком неповнолітньої дитини: [PERSON], [INFO], який в даний час перебуває на утриманні позивача та частково на утриманні відповідача, що підтверджується копією свідоцтва про народження [PERSON], серії 1-МИ №088960 від 05.03.20089 року, довідкою № 1953 від 26.12.2017 року, виданої Подвірївською сільською радою Кельменецького району Чернівецької області, актом обстеження житлово-побутових умов [PERSON] від 26.12.2017 року, довідкою № 995/2 від 26.12.2017 року, виданої Кельменецьким районним відділом виконавчої служби, головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області, а також визнанням позивачем тієї обставини, що відповідач надавав частково матеріальну допомогу дитині. Відповідно до ст. 180 СК України відповідач зобов'язаний утримувати свою неповнолітню дитину. Відповідно до ч.1-3 ст.181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Таким чином за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом, а способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину не визначені за домовленістю між позивачем та відповідачем. Право дитини на утримання батьком порушується відповідачем, оскільки останній не утримує матеріально свою дитину регулярно та на належному рівні. Отже, між позивачем та відповідачем склалися правовідносини з приводу утримання дитини. Відповідно до ст.141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини. Відповідно до ч.2, 3 ст.150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Таким чином, суд вважає, що відповідач нарівні зі позивачем зобов'язаний нести витрати на утримання дитини. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, який має задовільний стан здоров'я та не має на утриманні інших непрацездатних осіб. Враховуючи наведене, та законодавство, яке регулює правовідносини щодо обов'язку матері, батька утримувати дитину та його виконання суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини слід задовольнити частково. Суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO], у розмірі у розмірі ? частки усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 3 січня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття. Відповідач в порушення ст.81 ЦПК України не надав суду належних та допустимих доказів, які б підтверджували ту обставину, що він є непрацездатним та не може надавати матеріальну допомогу своїй дитині. Згідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. При визначенні часу з якого слід стягувати аліменти суд враховує, що позовна заява надійшла до суду 3 січня 2018 року. Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Суд також вважає, що слід допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць, виходячи з розміру прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, оскільки позивач не надала суду доказів про розмір щомісячного доходу відповідача. На підставі ст. ст. 179 - 183, 186, 191 СК України,

Outcome: partial