Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-09 00:00:00

Позивач [PERSON] у грудні 2015 року звернувся до суду із позовом до відповідача ПрАТ «[PERSON], Інк.» про стягнення заборгованості із нарахованої але не виплаченої заробітної плати у сумі 9714 гривень 77 копійок та середнього заробітоку за час затримки із виплати заробітної плати у сумі 26073 гривні 36 копійок, а всього стягнути 35788 гривень 13 копійок (а.с. 1-3). Свої позовні вимоги обґрунтовує наступними обставинами. З 15 лютого 2013 року він працював у ПрАТ «[PERSON], Інк». 26 червня 2015 року наказом його було звільнено у звязку зі скороченням штату на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України з 06 липня 2015 року. На день звільнення відповідачем була нарахована, але не виплачена заробітна плата за період часу з 01 квітня 2015 року по 06 липня 2015 року, у сумі 9714 гривень 77 копійок. Також у відповідності до вимог ст. 44 КЗпП України, йому повинні виплатити середній заробіток за час затримки з виплати заробітної плати. За його підрахунком, середній заробіток за час затримки з виплати йому заробітної плати становить 26073 гривень 36 копійок. А всього заборгованість із нарахованої але не виплаченої заробітної плати та компенсаційних виплат складає 26073 гривні 36 копійок, яку прохає стягнути з відповідача. Позивач в судове засідання не зявився, звернувся до суду із письмовою заявою з проханням провести судове засідання в його відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с. 19). Відповідач належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, але у судове засідання його представник не зявився, письмових заяв та клопотань суду не надав (а.с. 18, 22). З цих підстав суд, спираючись на норми ст.ст. 169, 197, 224 ЦПК України, розглянув справу у заочному порядку, за відсутності сторін, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу та ухвалив рішення. Перевіривши фактичні обставини справи письмовими доказами, суд приходить до висновку про те, що позов обґрунтований та підтверджений, а тому підлягає\~задоволенню. Судом встановлено, що згідно із записами у трудовій книжці, наказом № 668-к від 26 червня 2015 року, [PERSON] звільнено з ПрАТ «[PERSON], Інк.» з посади слюсаря-монтажника з 06 липня 2015 року у звязку із скороченням штату на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України (а.с. 10-11). Відповідно до відомостей про застраховану особу, наданих УПФ у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська, заробітна плата [PERSON] у квітні склала 6829 гривень, у травні 2103 гривень 63 копійки, червні 268 гривень 44 копійки, липні 513 гривень 66 копійок (а.с. 4). Згідно із вимогами п.п. 5, 8 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів може бути примусове виконання обовязку в натурі, відшкодування збитків. Відповідно до вимог ст. 47 КЗпП України, у разі звільнення працівника, власник або уповноважений ним орган зобовязаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені у ст. 116 КЗпП України. Відповідно до вимог ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, проводиться в день звільнення. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 117 КЗпП України, у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Згідно із п. 1 ч.1 ст. 40, ст. 44 КЗпП України, трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках, в тому числі, зміни в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників; при припиненні трудового договору з підстав, зазначених у пункті 6 статті 36 та пунктах 1, 2 і 6 статті 40 цього Кодексу, працівникові виплачується вихідна допомога у розмірі не менше середнього місячного заробітку З наведених норм чинного цивільного законодавства України та фактичних обставин справи випливає наступне. Позивач працював у відповідача і звільнений за скороченням штатів у липні 2015 року. За період часу з квітня по липень 2015 року не отримав заробітну плату. Внаслідок цього має право на отримання нарахованої але не виплаченої заробітної плати та середнього заробітку за час із затримки з виплати заробітної плати. Це право позивача порушено з боку відповідача і тому підлягає судовому захисту. Суду не надано інших розрахунків боргу відповідача перед позивачем, а тому він погоджується як із розміром грошового стягнення, зазначеним позивачем, так і видом відновлення порушеного права позивача шляхом стягнення. З цих підстав позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved