Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-12 00:00:00

Позивач АТ КБ «Приватбанк» звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої вимоги тим, що, з метою отримання банківських послуг, 30.06.2015 року [PERSON] підписав заяву б/н та отримав кредитні кошти. АТ КБ «Приватбанк» свої зобов`язання за відповідним договором виконав в повному обсязі, а саме, надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. В свою чергу відповідач не виконує зобов`язання за договором, в зв`язку з чим станом на 28.04.2020 року у нього виникла заборгованість в сумі 20776,48 гривень, яка складається з: 13708,30 гривень заборгованість за тілом кредиту; 4533,90 гривень заборгованість за простроченими відсотками; 938,44 гривні заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочений кредит, згідно ст.625; 130,29 гривень нарахована пеня; а також, відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг 500 гривень штрафу (фіксована частина), 965,55 гривень штрафу (процентна складова) і яку позивач просить стягнути з відповідача. У судове засідання представник позивача не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений, звернувся до суду з клопотанням, прохаючи розглядати справу без його участі, позовні вимоги прохав задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча, відповідно до ст.128 Цивільного процесуального кодексу України, був повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання, про причини своєї неявки у судове засідання не повідомив, клопотання від відповідача про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. На підставі статті 223 Цивільного процесуального кодексу України, якщо суд не має відомостей про причини неявки відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних в ній даних та доказів. Відповідно до статті 280 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлень про причини неявки або якщо зазначені причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі, судом, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, не здійснювалось фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. З`ясувавши обставини справи дослідивши докази в порядку заочного провадження,\~суд вважає за необхідне позов задовольнити з наступних підстав. Згідно\~ст. 13 ЦПК України,\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до\~ст. 81 ЦПК України,\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених\~цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.\~\~ Судом встановлено, що 30.06.2015 року між АТ КБ «Приватбанк» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір б/н (а.с.19), шляхом підписання відповідачем заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг. Так, відповідачеві було видано кредитну картку 30.06.2015 року, термін дії якої до 12/17, яка потім перевипускалась, останній раз 15.03.2018 року і термін її дії до 11/21, що підтверджується довідкою позивача (а.с.18). Початкова сума кредитному ліміту становила 500 гривень, і в подальшому сума кредитного ліміту збільшилась до 12000 гривень (а.с.17). Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору. Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Також, згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. АТ КБ «Приватбанк» свої зобов`язання за відповідним договором виконав в повному обсязі, а саме, надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідач не виконував зобов`язання, щодо виплати заборгованості за кредитним договором, внаслідок чого склалась заборгованість, яка станом на 28.04.2020 року становить 20776,48 гривень, з яких: 13708,30 гривень заборгованість за тілом кредиту; 4533,90 гривень заборгованість за простроченими відсотками; 938,44 гривні заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочений кредит, згідно ст.625; 130,29 гривень нарахована пеня; а також, відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг 500 гривень штрафу (фіксована частина), 965,55 гривень штрафу (процентна складова), згідно розрахунку позивача (а.с.7-16). Клієнт зобов`язаний погашати заборгованість за кредитом, процентами за його користування, за перевищення платіжного ліміту, а також сплачувати комісію на умовах, передбачених цим договором. При порушенні клієнтом строків платежу за будь-яким з грошових зобов`язань, передбачених цим договором, більше ніж на 30 днів, клієнт зобов`язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 гривень + 5 % від суми позову. Відповідно до\~ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору. Розмір відсотків за користування кредитним коштами, а також наслідки невиконання зобов`язання відповідачеві були відомі. Відповідно до\~ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору. Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Так, у постанові від 8.11.2019 у справі №127/15672/16-ц\~ВП ВС дійшла висновку, що зобов`язання відповідача сплатити заборгованість за кредитним договором триває до моменту фактичного виконання грошового зобов`язання. Отже, кредитор має право на отримання сум, передбачених у ст.625 ЦК, за увесь час прострочення. При цьому право на позов про стягнення коштів на підставі ст.625 ЦК виникає в кредитора з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення й обмежується останніми трьома роками, які передували подачі такого позову. Крім цього, суд звертає увагу на наступне. Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які пролягають у позбавленні його певних прав або у заміні не виконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов`язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення божником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (ч.2 ст. 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч.3 ст. 549 ЦК України). За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором, свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Зазначена правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року № 6-2003цс15. На підставі викладеного, суд приходить до висновку про безпідставність вимоги про стягнення штрафів, а саме 500 грн. 00 коп. штраф (фіксована частина) та 965,55 гривень - штраф (процентна складова). В іншій частині позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню. Судовий збір покладається на сторони\~ пропорційно розміру задоволених вимог у відповідності з п.3 ч.2 ст. 141 ЦПК України.

Outcome: partial