Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася із позовом про зміну розміру аліментів до відповідача [PERSON], посилається на те, що рішенням Новоукраїнського районного суду від 14.01.2015 року №396/3155/14-ц з відповідача було стягнуто на користь позивачки аліменти в розмірі 500,00 грн, на утримання повнолітньої доньки [PERSON], [INFO], щомісячно, до повноліття дитини. Також було стягнуто 300,00 грн. на утримання позивачки до досягненя дитиною трьохрічного віку. Вважає, що на даний час сума стягуваних аліментів є недостатньою для матеріального утримання дитини та матеріальний стан відповідача змінився. Відповідач добровільно допомоги на утримання дитини не надає та не бере участі у додаткових витратах. Крім того постійно приховує дійсний розмір своїх доходів. А тому просить змінити розмір аліментів, стягнувши з відповідача на її користь аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та на її утримання аліменти в розмірі 1/10 частини заробітку (доходу) відповідача. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, будучи належним чином повідомленею про час і місце розгляду справи, подала письмову заяву, в якій просить вирішити заявлений позов у її відсутності, відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, подавши заяву про розгляд справи у його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечив, а тому суд ухвалив про розгляд справи у відсутності сторін, без фіксування ходу судового засідання технічними засобами, згідно ч.2 ст.197 ЦПК України. Даючи оцінку дослідженим письмовим доказам, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення із наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, позивачка є матір'ю неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO]. Згідно рішення Новоукраїнського районного суду від 14.01.2015 року, з позивача стягуються аліменти на користь позивачки в розмірі 500,00 грн, на утримання повнолітньої доньки [PERSON], [INFO], щомісячно, до повноліття дитини. Також було стягнуто 300,00 грн. на утримання позивачки до досягненя дитиною трьохрічного віку (а.с.5-6). Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Крім того, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення(ч.1 ст. 184 СК України). При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст. 183, 184 СК України. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у звязку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоровя когось із них. Враховуючи зміст ст.ст. 181,192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у звязку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Відповідно до ст.183 та ст.184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не повязує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Зокрема, до підстав визначення розміру аліментів в твердій грошовій сумі (що фактично є зміною розміру) ст. 184 СК України відносить: нерегулярний, мінливий дохід платника аліментів, одержання частини доходу в натурі та інші обставини, що мають істотне значення. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Згідно правової позиції, яка викладена у справі за № 143 цс 13, судова палата у цивільних справах Верховного Суду України від 05.02.2014р. постановила з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обовязку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст.183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст.184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Відповідно до вимог ст.ст. 11,60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до вимог цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб які беруть участь у справі. При цьому, кожна із сторін зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом встановлено, що в даний час відповідач офіційно працює, отримує стабільну заробітні плату, що дає підстави розмір аліментів визначити у частці від його заробітку (доходу), а тому позов [PERSON] підлягає задоволенню. Разом з тим при визначенні частки стягнення аліментів від заробітку відповідача суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище відповідача, який отримує заробітну плату, а тому визначає аліменти в розмірі 1/4 частини від усіх його видів заробітку (доходу). В судовому засіданні позивачка як одержувач довела свої вимоги про збільшення розміру аліментів зокрема тому, і суд з нею погодився, що на даний час аліменти стягуються на одну дитину - неповнолітню доньку, змінився прожитковий мінімум на дитину відповідного віку порівняно з 2015 роком і в 2016 році, змінився вік дитини, а відповідно зросли потреби у забезпеченні дитини необхідним для проживання, харчування. Згідно ст.88 ЦПК України, судові витрати слід віднести на рахунок держави, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, а відповідач утримує повнолітню дитину, яка навчається і потребує матеріальної допомоги.

Outcome: approved