Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-29 00:00:00

Позивач [PERSON]С звернулась в суд з позовом до [PERSON] про визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі, стягнення додаткових витрат, посилаючись на те, що на підставі рішення Тернопільського міськрайонного суду від 28 березня 2008 року із відповідача стягуються аліменти в користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 06 березня 2008 року і до досягнення дочкою повноліття. Однак, станом на теперішній час, обставини, що зумовили стягнення аліментів згідно даного судового рішення у частці від заробітку, перестали існувати. На час ухвалення даного судового рішення [PERSON] отримував щомісячну заробітні плату, однак, на даний час він перебуває у відпустці по догляду за дитиною та отримує доходи не за основним місцем праці. Також, позивач зазначила, що вона несе додаткові витрати на дитину у вигляді оплат за навчання доньки на факультативі у Галицькому коледжі, а також на лікування та медичне обстеження. Позивач [PERSON] та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали із підстав зазначеній у позовній заяві, а тому просять визначити розмір аліментів, які слід стягувати із [PERSON] у твердій грошовій сумі у розмірі 1500 гривень, до досягнення донькою повноліття. Крім цього, просять стягнути додаткові витрати на дитину у розмірі половини витрат на оплату занять з факультативу фінансової грамотності у Галицькому коледжі 1650 гривень за три навчальні роки (2014-2015 роки, 2015-2016 роки, 2016-2017 роки); половину витрат на оплату медичних обстежень та лікування у медичному центрі «Віасан» у розмірі 913,95 гривень. Відповідач [PERSON] та його представник у судовому засіданні позов визнали частково, відповідач погодився сплачувати аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 450 гривень на місяць. Крім цього, відповідач зазначив, що на даний час він перебуває у шлюбі із [PERSON] від якого має неповнолітнього сина [PERSON] [INFO]. На даний час він перебуває у відпустці по догляду за малолітньою дитиною до досягнення трирічного віку, інших доходів не отримує. Також вказав, що він має незадовільний стан здоров»я, змушений витрачати кошти на лікування. Заперечив щодо стягнення із нього додаткових витрат, зазначивши, що витрати на навчання та лікування доньки [PERSON] нічим не обґрунтовані, а тому у їх задоволенні просить відмовити. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив. [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 03 червня 1998 року, який розірвано рішенням Тернопільського міськрайонного суду 28 березня 2008 року. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину: дочку [PERSON], [INFO]. 28 березня 2008 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області винесено рішення, яке набрало законної сили, про стягнення із [PERSON] в користь [PERSON] аліментів на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] [INFO] в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 06 березня 2008 року і до досягнення дитиною повноліття. Як вбачається із свідоцтва про шлюб серії 1-ИД №076819, [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 16 червня 2011 року від якого 05 липня 2013 року народився син [PERSON], який перебуває на їх утриманні. Відповідно до довідки Головного управління статистики у Тернопільській області від 27.10.2015 року №17-20/185, [PERSON] з 01 вересня 2015 року по 05 липня 2016 року перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьохрічного віку. [PERSON] страждає хронічними захворюваннями бронхіальна астма, панкреатит, гепатит, що підтверджено довідкою №27 від 27.10.2015 року про стан здоров»я, виданої Центром первинної медико-санітарної допомоги. Неповнолітня донька сторін у справі [PERSON] проживає разом із матір»ю [PERSON] та перебуває на її утриманні. На даний час [PERSON] навчається у Галицькому коледжі імені [PERSON] на ІІ курсі з 01 вересня 2014 року та отримує стипендію у розмірі 550 гривень на місяць. Позивач на даний час не працює, оскільки звільнена з роботи з Головного управління статистики з 20 липня 2015 року за угодою сторін, що підтверджено інформацією від 24.11.2015 року №17-05/376, перебуває на обліку у Тернопільському міськрайонному центрі зайнятості. Відповідно до інформації, наданої Тернопільською об»єднанню державною податковою інспекцією від 25 листопада 2015 року №40199/7/19-18-11-02, [PERSON] отримував доходи у 1 кварталі 2014 року 11846,18 грн., 2 квартал 2014 року 10673,09 грн., 3 квартал 2014 року 9268,74 грн. Протягом 4 кварталу 2014 року та 1,2 квартал 2015 року інформація відсутня. Як вбачається із квитанцій на здійснення касових операцій від 08.09.2015 року, 09.11.2015 року, 28.04.2014 року, проведено оплату за навчання на факультативі у Галицькому коледжі [PERSON]: - 550 гривень за навчання протягом вересня-грудня 2015 року; -550 гривень за навчання протягом січня-липня 2015 року; -550 гривень за навчання протягом вересня грудня 2014 року. Відповідно до квитанцій про оплату від 02.11.2015 року [PERSON] внесено кошти за лікування та медичне обстеження у ТОВ «Віасан» у розмірі 510 та 415 гривень відповідно. Будучи допитаним у судовому засіданні неповнолітня [PERSON] підтвердила те, що кошти за її навчання та лікування було оплачено позивачкою [PERSON]. Частиною 1 ст. 192 Сімейного кодексу України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. В силу вимог ч.1 ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярнийЮ мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до вимог ст. 185 Сімейного Кодексу України - той з батьків, з кого присуджене стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягненння аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення одноразово, періодично або постійно. В силу змісту статтей 141,180 СК України, мати, батько мають рівні права та обов»язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов»язків щодо дитини. Батьки зобов»язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог та на підставі доданих доказів. Обов'язок доказування відповідно до ст. 10 ЦПК України покладений на сторони у справі, а суд тільки сприяє всебічному та повному з'ясуванні обставин справи шляхом роз'яснення прав та обов'язків та сприяє в їхньому здійсненні. Крім того, відповідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Суд вважає, що позов [PERSON] підлягає до часткового задоволення, а тому слід визначити розмір аліментів, які стягуються на підставі рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 28 березня 2008 року у твердій грошовій сумі в розмірі 500 гривень щомісячно, починаючи з дня набрання чинності рішення суду і до досягнення дочкою повноліття. При цьому, суд враховує, що на даний час змінилося матеріальне становище платника аліментів, який на даний час не отримує стабільного доходу, перебуває у відпустці по догляду за дитиною, стан здоров»я платника аліментів, а також те, що він ще має на утриманні одну неповнолітню дитину [INFO] та погодився сплачувати аліменти у твердій грошовій сумі. Крім цього, суд вважає, що відповідач зобов'язаний брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами, а саме навчанням та хворобою неповнолітньої дитини, а тому, вимоги позивача про стягнення додаткових витрат підлягають слід задовольнити частково, шляхом стягнення на її користь з відповідача 1287 гривень 50 коп. половину понесених нею додаткових витрат у зв»язку із навчанням та лікуванням неповнолітньої дочки. При цьому суд зазначяає, що стягнення із відповідача додаткових витрат у зв»язку із навчанням дочки на факультативі протягом 2016-2017 років не підлягають до задоволення, оскільки такі витрати не підтверджені документально, а також не надано доказів про те, що продовження зазначеного навчання на факультативі є необхідним для [PERSON] у вказаний період. Також, суд не бере до уваги твердження позивача та неповнолітньої [PERSON] про те, що відповідач отримує доходи від зайняття іншими видами діяльності, оскільки такі твердження спростовані інформацією наданою Тернопільською об»єднаною Державною податковою інспекцією, показами свідка [PERSON] Крім цього, суд не бере до уваги представлені позивачем у якості понесених додаткових витрат касові чеки за купівлю лікарських засобів, оскільки позивачкою не доведено, що вказані лікарські засоби були призначені лікувальною установою неповнолітній [PERSON] Крім цього, суд зазначає, що неповнолітня [PERSON] отримує щомісячну стипендію у розмірі 550 гривень, а тому має змогу частково покривати свої витрати. На підставі наведеного та

Outcome: partial