Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-11 00:00:00

Позивач [PERSON] просить суд стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку /доходу/ щомісячно до досягнення їх донькою [PERSON], [INFO] трьох років, мотивуючи вимоги тим, що від шлюбу з відповідачем мають доньку [PERSON], [INFO] , яка після розірвання шлюбу проживає з нею і знаходиться на повному її утриманні. На даний час вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною , тому доходу, крім щомісячної одноразової допомоги при народженні дитини, не має. Відповідач працездатний, але добровільно матеріальної допомоги на її утримання не надає , тому вимушена звернутися з цим позовом до суду. Позивач [PERSON] позовні вимоги підтримує, просить задовольнити їх в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечує, вказав, що на даний час не працює, перебуває на обліку в Центрі зайнятості і отримує допомогу по безробіттю, крім того сплачує аліменти на доньку [PERSON], 2007 року народження і на доньку [PERSON], 2016 року народження, тому стягнення аліментів на утримання дружини в розмірі 1/6 частини від доходу перевищить встановлений законом граничний розмір . Він є учасником АТО, на даний час переживає реабілітацію. Просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Третя особа [PERSON] до судового засідання не з'явилася, про час і місце розгляду справи повідомлена у встановленому законом порядку. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи , вважає, що позов підлягає адоволенню повністю. Частина 2 ст. 91 Сімейного Кодексу України передбачає, що жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою , мають право на утримання в разі проживання з нею , ним їх дитини, відповідно до ч.2 ст. 84 цього Кодексу. Згідно ч.2 , 4, 6 ст. 84 Сімейного кодексу України дружина , з якою проживає дитина , має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років, право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу, право на утримання має дружина, з якою проживає дитина, і в разі розірвання шлюбу. З огляду на нормативні акти, які регулюють правовідносини, що виникли між сторонами, вбачається, що право дружини на утримання виникає зі складу фактів, сукупність яких становить наявність дитини віком до трьох років, проживання дитини, яка не досягла трьох років з матір'ю та здатність чоловіка надавати матеріальну допомогу, при цьому матеріальне становище дружини не враховується. Судом встановлено, що в свідоцтві про народження [PERSON], [INFO], яка не досягла віку трьох років, позивач записана її матір'ю , а відповідач - батьком (а.с.8), на її утримання рішенням Буринського районного суду Сумської області від 22.06.2018 р на користь позивачки з відповідача стягнуто аліменти в розмірі 1/5 частини заробітку ( доходу) , але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. ( а.с.20-22). Дитина проживає з позивачем і вказана обставина сторонами не оспорюється. Позивач [PERSON] знаходиться на обліку в УПСЗН м. Буринь і отримує допомогу при народженні дитини щомісячно по 860 грн і вказане вбачається з довідки управління від 09.07.2018 року, яку позивач долучила до позову . Як вбачається з рішення Буринського районного суду Сумської області від 16.05.2018 р. шлюб між сторонами розірвано.( а.с.6,7) .Згідно довідки, наданої Буринською районною філією Сумського обласного центру від 04.09.2018 року, відповідач [PERSON] зареєстрований як безробітний в Буринській районній філії Сумського обласного центру зайнятості з 28 вересня 2017 року, з січня 2018 року по липень 2018 року отримав 42 555 грн 63 коп. З встановленого в судовому засіданні вбачається, що позивач має незначний дохід, який значно нижчий за встановлений прожитковий мінімум для дітей відповідного віку та працездатних осіб, не працює, що з нею проживає малолітня дитина , яка не досягла віку трьох років, в той же час, відповідач є працездатною особою, має задовільний стан здоров'я і протилежного, відповідно до приписів ст. ст. 12,81 ЦПК України, відповідачем не наведено. Судом не встановлено існування будь-яких об»єктивних перешкод для можливості відповідача заробляти собі на життя та на утримання дружини до досягнення їх дитиною трирічного віку, у праві на працевлаштування та достойний заробіток відповідач не обмежений. За таких обставин, суд дійшов висновку, що вимоги позивача є обгрунтованими, належним чином доведеними і, на переконання суду , підлягають задоволенню в повному обсязі. При цьому, суд керувався і Положеннями ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, якою передбачено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Оскільки неможливість матері працювати через необхідність утримувати дитину , яка не досягла трирічного віку, тісно пов'язана з правами дитини, визначеними вказаними положеннями. Відповідач посилається на те, що він сплачує аліменти вже на двох дітей, при цьому йому залишається менший відсоток від доходу. Суд звертає увагу на те, що за таких обставин відповідач не позбавлений можливості урівняти розмір сплачуваних аліментів між дітьми та своїми доходами, а тому не приймає до уваги ці твердження при визначенні розміру аліментів на користь позивача. В зв»язку з тим, що з позивачем проживає малолітня дитина і на даний час повністю знаходиться на її утриманні, витрати по сплаті судового збору в розмірі 704 грн. 80 коп. необхідно покласти на відповідача.

Outcome: approved