Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-13 00:00:00

Позивач [PERSON] , у липні 2019 року звернулася до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з вказаним позовом. Позовні вимоги мотивовані тим, що 26 червня 1993 року відділом запису громадського стану Індустріальної районної ради Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області було зареєстровано шлюб між сторонами по справі, актовий запис № 537. Від цього шлюбу сторони мають спільну дитину - сина [PERSON] , [INFO] . Вказала, що сімейне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини, сторони спільного господарства не ведуть та подальше збереження шлюбу не можливе, у зв`язку з чим просила розірвати шлюб. Позивач в судове засідання не з`явилася. Згідно позовної заяви просила розглядати справу без її участі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення, відповідно до вимог ст. 280-282 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. З матеріалів справи судом встановлено, що 26 червня 1993 року відділом запису громадського стану Індустріальної районної ради Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , про що зроблено відповідний актовий запис № 537, прізвище дружини після реєстрації шлюбу - [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . В шлюбі у сторін народилися спільна дитина - син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Також, встановлено, що між сторонами були фактично припинені шлюбні стосунки та сторони не ведуть спільного господарства тривалий час, примирення неможливе. Відповідно до ст. 120 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги інші обставини життя подружжя. Суд враховує, що шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, сторони не бажали поновлювати стосунки, будь-яких заходів до примирення не приймають, оскільки збереження шлюбу суперечить інтересам сім`ї, а тому надання сторонам строку для примирення суд вважає недоцільним. Причиною розпаду сім`ї є відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має суттєве значення. Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 141 ЦПК України сплачений позивачкою судовий збір підлягає стягненню з відповідача на її користь.

Outcome: approved