Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду та свої уточнені позовні вимоги мотивує тим, що вона з 2001 р. перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , який було розірвано у 2008 році. Від шлюбу мають дочку [PERSON] , [INFO] . Рішенням Шевченківського районного суду м.Києва у справі №2-1725/2003 було ухвалено стягувати щомісячно з [PERSON] аліменти у розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку, на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , до її повноліття. Відповідач аліменти на утримання дочки сплачує не регулярно і не в повній мірі, у зв`язку з чим утворилася значна заборгованість. Відповідно до довідки - розрахунку заборгованість з аліментів за період з 16.03.2011 р. по 30.04.2019 р. становить 110036,50 грн. Пеня за прострочення сплати аліментів становить 1215772 грн., однак враховуючи ч.1 ст.196 СК України, пеня складає - 110036,50 грн. У зв`язку з цим просить суд стягнути з [PERSON] на її користь пеню за несплату аліментів на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 110036,50 грн. Відповідач [PERSON] , якому надсилалась копія позовної заяви з додатками, відзив на позов не подав. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню враховуючи наступні обставини. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі, який було розірвано 19.11.2008 р. (а.с. 8). Від сумісного проживання у сторін є дочка [PERSON] , [INFO] (а.с.10). 01.08.2003 р. Шевченківським районним судом м.Києва (справа 2-1725/2003) було видано виконавчий лист, відповідно до якого стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти в розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до її повноліття (а.с.9). З довідки-розрахунку, виданої Шевченківським районним відділом державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві, вбачається, що у відповідача виникла заборгованість зі сплати аліментів за період з 16.03.2011 р. по 30.04.2019 р. в розмірі 110381,74 грн. (а.с.11-12). Як вбачається з матеріалів справи, позивач просить стягнути пеню за прострочення сплати аліментів з березня 2011 р. по 30.04.2019 р. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України,- батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У випадку виникнення заборгованості з вини особи, зобов`язаної сплачувати аліменти, наступає відповідальність передбачена ст.196 Сімейного кодексу України. 25 квітня 2018 року Велика Палата Верховного Суду ухвалила постанову в справі № 572/1762/15-ц, в якій вважала за необхідне відійти від правової позиції, висловленої у постанові Верховного Суду України від 01 липня 2015 року у справі 6-94цс15, та дійшла висновку, що пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Зазначена правова позиція знайшла своє відображення в новій редакції ч. 1 ст. 196 СК України, яка діє з 08 липня 2017 року, згідно положень якої, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Матеріали справи не містять, а відповідачем не надані докази на підтвердження відсутності його вини щодо несплати аліментів. Наданий позивачем розрахунок неустойки (а.с.24-25), згідно якого розмір цієї неустойки за період з березня 2011 року по 30 квітня 2019 року становить 1215772 грн., є правильним та таким, що складений у відповідності до вимог статті 196 СК України, оскільки в цьому розрахунку вірно зазначені всі суми простроченої заборгованості та кількість днів цієї простроченої заборгованості, а тому суд вважає за необхідне покласти в основу свого рішення і стягнути на користь позивача пеню за прострочення відповідачем сплати аліментів за вищевказаний період у розмірі 110036 грн. 50 коп. (не більше 100 відсотків заборгованості та в межах заявлених позовних вимог). На підставі ст. 141 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 1100,37 грн., так як позивач звільнений від сплати судового збору за подання позову про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів.

Outcome: approved