Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-17 00:00:00

Позивач [PERSON] міський центр зайнятості звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення коштів, виплачених як допомога по безробіттю. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 17.11.2015 р. [PERSON] звернулася до позивача в пошуках роботи. Наказом [PERSON] міського центру зайнятості №НТ151123 від 23.11.2015 року [PERSON] на підставі поданої заяви (в якій вказувала, що на пенсію на пільгових умовах та за вислугу років не отримує), було надано статус безробітної з 17.11.2015 року у відповідності до с.43 Закону України «Про зайнятість населення». Відповідно до п.п.1,3,4 ст.22, п.1 ст.23 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» наказом №НТ151124 від 24.11.2015 року відповідачці було призначено виплату допомоги по безробіттю. 02.03.2016 року наказом №НТ160302 [PERSON] було знято з обліку як безробітну в звязку з її працевлаштуванням, тим же наказом гр.[PERSON] було припинено виплату допомоги по безробіттю у відповідності до п.п.1 ч.1 ст.31 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» з 01.03.016 року. За період перебування на обліку в [PERSON] міському центрі зайнятості з 17.11.2015 року по 01.03.2016 року [PERSON] було нараховано та виплачено допомоги по безробіттю в сумі 6902 грн. 30 коп. 18.02.2016 року КМУ було прийнято Постанову №136 «Про затвердження Порядку здійснення верифікації та моніторингу достовірності інформації, поданої фізичними особами для нарахування та отримання соціальних виплат, пільг, субсидій, пенсій, заробітної плати, інших виплат, що здійснюються за рахунок коштів державного та місцевого бюджетів, коштів Пенсійного фонду України, фондів загальнообовязкового державного соціального страхування». На виконання вказаної постанови КМУ позивачем було проведено верифікацію доходів відповідача за період її перебування на обліку в [PERSON] міському центрі зайнятості в статусі безробітної та в період отримання допомоги по безробіттю. За результатом обробки даних верифікації [PERSON] міським центром зайнятості було складено Акт перевірки достовірності даних безробітних, розслідування страхових випадків №3 від 26.01.2017 року, яким було встановлено, що відповідачка на момент отримання статусу безробітної та в період подальшого перебування на обліку в [PERSON] міському центрі зайнятості в статусі безробітної, приховала факт отримання пенсії за вислугою років. Згідно норм законодавства [PERSON] не мала права на отримання статусу безробітної, а відповідно і на отримання допомоги по безробіттю, а отже допомога по безробіттю отримання [PERSON] з 24.11.2015 року по 01.03.2016 року в сумі 6902 грн. 30 коп. є незаконно отриманою сумою. 26.01.2017 року позивачем було видано наказ №40 «Про повернення коштів», згідно якого [PERSON] було зобовязано повернути кошти, виплачені їй як допомога по безробіттю в сумі 6902,30 грн. Наказ №40 від 26.01.2017 року та акт №3 від 26.01.2017 року, були направлені на адресу [PERSON] рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Але кошти відповідачка так і не повернула. На підставі вищевикладеного просить стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] міського центру зайнятості кошти у сумі 6902 грн. 30 коп. Представник позивача [PERSON] міського центру зайнятості по довіреності [PERSON] в судове засідання не зявилася. До початку судового засідання 18.05.2017 р. звернулася з заявою про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує повністю та просить задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення суду не заперечує. Відповідач [PERSON]. в судове засідання повторно не зявилася, про причину не явки суду не повідомила, була належним чином повідомлена про день та час розгляду справи рекомендованим листом, який повернувся до суду не отриманим, що відповідно до ч. 5\~ст. 74 ЦПК України\~є належним повідомленням сторони про день та час розгляду справи. Суд ухвалив: на підставі ст. 224 ЦПК України провести заочний розгляд справи на підставі наявних в справі доказах. Дослідивши письмові матеріали справи, на підставі їх повного, всебічного та обєктивного дослідження, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 17.11.2015 р. [PERSON] звернулася до позивача в пошуках роботи. Наказом [PERSON] міського центру зайнятості №НТ151123 від 23.11.2015 року [PERSON] на підставі поданої заяви (в якій вказувала, що на пенсію на пільгових умовах та за вислугу років не отримує), було надано статус безробітної з 17.11.2015 року у відповідності до с.43 Закону України «Про зайнятість населення». Відповідно до п.п.1,3,4 ст.22, п.1 ст.23 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» наказом №НТ151124 від 24.11.2015 року відповідачці було призначено виплату допомоги по безробіттю. 02.03.2016 року наказом №НТ160302 [PERSON] було знято з обліку як безробітну в звязку з її працевлаштуванням, тим же наказом гр.[PERSON] було припинено виплату допомоги по безробіттю у відповідності до п.п.1 ч.1 ст.31 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» з 01.03.016 року. За період перебування на обліку в [PERSON] міському центрі зайнятості з 17.11.2015 року по 01.03.2016 року [PERSON] було нараховано та виплачено допомоги по безробіттю в сумі 6902 грн. 30 коп. 18.02.2016 року КМУ було прийнято Постанову №136 «Про затвердження Порядку здійснення верифікації та моніторингу достовірності інформації, поданої фізичними особами для нарахування та отримання соціальних виплат, пільг, субсидій, пенсій, заробітної плати, інших виплат, що здійснюються за рахунок коштів державного та місцевого бюджетів, коштів Пенсійного фонду України, фондів загальнообовязкового державного соціального страхування». На виконання вказаної постанови КМУ позивачем було проведено верифікацію доходів відповідача за період її перебування на обліку в [PERSON] міському центрі зайнятості в статусі безробітної та в період отримання допомоги по безробіттю. За результатом обробки даних верифікації [PERSON] міським центром зайнятості було складено Акт перевірки достовірності даних безробітних, розслідування страхових випадків №3 від 26.01.2017 року, яким було встановлено, що відповідачка на момент отримання статусу безробітної та в період подальшого перебування на обліку в [PERSON] міському центрі зайнятості в статусі безробітної, приховала факт отримання пенсії за вислугою років. Згідно норм законодавства [PERSON] не мала права на отримання статусу безробітної, а відповідно і на отримання допомоги по безробіттю, а отже допомога по безробіттю отримання [PERSON] з 24.11.2015 року по 01.03.2016 року в сумі 6902 грн. 30 коп. є незаконно отриманою сумою. Відповідно до ч.3 ст.36 Закону України «про загальнообовязкове державне страхування на випадок безробіття», сума виплаченого забезпечення ат вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обовязків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг. 26.01.2017 року позивачем було видано наказ №40 «Про повернення коштів», згідно якого [PERSON] було зобовязано повернути кошти, виплачені їй як допомога по безробіттю в сумі 6902,30 грн. Наказ №40 від 26.01.2017 року та акт №3 від 26.01.2017 року, були направлені на адресу [PERSON] рекомендованим листом з повідомленням про вручення, але кошти відповідачка не повернула. Відповідно до абз.5 ч.1 ст.34 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» Фонд має право стягувати відповідно до закону кошти Фонду, виплачені особам, зареєстрованим як безробітні, у вигляді матеріального забезпечення на випадок безробіття та витрачені на надання соціальних послуг безробітним у рахзі встановлення факту їх отримання на підставі недостовірних відомостей, поданих особою. Оскільки судом, встановлено, що відповідачка [PERSON] подала до [PERSON] міського центру зайнятості завідомо неправдиві відомості, а саме, що вона не отримує пенсію на пільгових умовах та за вислугою років, суд вважає, що позов підлягає до повного задоволення. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача на користь якого ухвалено рішення звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. Тому, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] в дохід держави судовий збір в мінімальному розмірі в сумі 640 грн. 00 коп.

Outcome: approved