Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-08 00:00:00

Позивач в особі представника гр. [PERSON] звернулося до суду з позовною заявою в якій просить визнати недійсними договори оренди земельних ділянок - першу площею 9,3206 га (кадастровий номер [NUMBER]), другу площею 9,1476 га (кадастровий номер [NUMBER]) належних [PERSON] , які розташовані на території Плугатарської сільської ради Біловодського району Луганської області, укладені 02.04.2015 року між [PERSON] та [PERSON], зареєстровані в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державним реєстратором реєстраційної служби Біловодського районного управління юстиції Луганської області Полторак Л.О. 04.04.2015 року (індексний номер 20517143 та 20516636) та скасувати їх державну реєстрацію. Зазначені договори оренди земельних ділянок відповідно до умов п.7.1 договори укладені строком на 10 років. Договори оренди землі укладені 31.03.2005 року, але згідно до п.11.1 договору він набуває чинності після його державної реєстрації. Статтею 2 Закону України «Про оренду землі» (в редакції чинній на час укладення і державної реєстрації договору) було встановлено, що укладений договір оренди землі підлягає державній реєстрації і згідно ст.18 Закону України «Про оренду землі» (в редакції чинній на час укладення та державної реєстрації договору) він набирає чинності після державної реєстрації. Оскільки, державна реєстрація договору оренди була проведена 26.10.2007 року, то з цього дня в ТОВ «Агрофірма Нива» виникло право оренди земельної ділянки і відповідно з цього дня повинен починатися відлік строку дії договору оренди. Таким чином, строк дії зазначених договорів оренди землі закінчується 26.10.2017 року. На початку квітня 2015 року товариству стало відомо про те, що в порушення вимог діючого законодавства 04.04.2015 року між [PERSON] . і [PERSON] було укладено два нових договори оренди, належних [PERSON] - земельної ділянки площею 9,3206 га (кадастровий номер [NUMBER]), яка розташована на території Плугатарської сільської ради Біловодського району та земельної ділянки площею 9,1476 га ( кадастровий номер [NUMBER]) та те, що строк дії договорів оренди вказаних земельних ділянок, укладений між ТОВ «Агрофірма «Нива» і [PERSON] ще не закінчився, земельні ділянки знаходяться в користуванні ТОВ «Агрофірма Нива» і орендодавцю не повертались за актом прийому-передачі, державним реєстратором реєстраційної служби Біловодського районного управління юстиції Луганської області Полторак Л.О. 04.04.2015 року було проведено реєстрацію права оренди земельних ділянок за орендарем [PERSON] в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Представник позивача вважає спірні договори оренди земельних ділянок, укладених 02.04.2015 року між [PERSON] . і [PERSON] недійсними з наступних підстав. Згідно вимог ч.1 ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Відповідно до вимог ч.1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину сторонами вимог, які встановлені ч.1 ст.203 ЦК України. Згідно ст.31 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі припиняється в разі закінчення строку на який його укладено. Приймаючи до уваги, що строк дії договору оренди зазначених земельних ділянок, укладених 31.03.2005 року між ТОВ «Агрофірма «Нива» і [PERSON] ще не закінчився, враховуючи, що договори оренди землі не припинили своєї дії і продовжують діяти до 26.10.2017 року, то відповідно і договори оренди землі, укладені 02.04.2015 року між позивачем і [PERSON] є недійсними. Згідно п.3.3.4 договорів та ст.27 Закону України «Про оренду землі» орендареві забезпечується захист його права на орендовану земельну ділянку нарівні із захистом права власності на земельну ділянку відповідно до закону. Згідно п.в) ч.3 ст.152 ЗК України захист прав юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання угоди недійсною. Крім того на даний час зазначені земельні ділянки оброблені ТОВ «Агрофірма Нива» і на ній проводяться весняно-польові роботи. За всіх викладених обставин представник позивача просить суд визнати недійсними договори оренди земельних ділянок площею 9,3206 га та 9,1476 га (кадастрові номери [NUMBER] та [NUMBER]), належних [PERSON] та скасувати їх державну реєстрацію. В судовому засідання позовні вимоги повністю підтримані представником позивача, який вказав, що за ст. 125 ЗК України право оренди землі виникає з моменту державної реєстрації цього права. Тому таке право виникло лише 27.10.2007 року, має тривати 10 років і закінчується 27.10.2017 року. Після реєстрації спірного договору було виключено ст. 18 та 20 закону України «Про оренду землі» на підставі закону з 2010 року,але вони передбачали чинність договору оренди землі після його державної реєстрації , укладені договори підлягали державній реєстрації , і державна реєстрація проводилася в порядку, встановленому законом, тому суду слід застосовувати законодавство стосовно правовідносини, які виникли на момент укладення і державної реєстрації спірних договорів оренди землі. Представник відповідачів позовні вимоги не визнав та вказав, що позивач невірно посилається на ст. 203 ЦК України , строк оренди земельних ділянок закінчився 31.03.2015 року , і почав свій відлік 31.03.2005 року, тобто з часу їх укладення. За цих обставин він просить суд взяти до уваги не час реєстрацію договорів, а їх дію з моменту укладення договорів, тому в позові просить суд відмовити. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню на підставі ст. 15 , ч.2 ст. 16, 203 ч.1 ЦК України з наступних підстав. Дійсно, право оренди земельної ділянки виникає після його державної реєстрації (ст. 125 Земельного Кодексу України) , тому і володіння як складова цього права може виникнути лише після укладення договору та реєстрації права оренди. Право оренди є речовим правом, тому неможливо передати в користування земельну ділянку без припинення права користування нею попереднього користувача. Оскільки земельна ділянка є нерухомим майном, і володіння нею( або право оренди) підлягало державній реєстрації , на час виникнення між сторонами правовідносин між позивачем та відповідачем [PERSON] з приводу договору оренди двох земельних ділянок , в редакції ст. 18 Закону України «Про оренди землі» № 161- Х1У(чинній до набрання чинності законом № 1878 від 11.02.2010 року) договір оренди землі набирав чинності після його державної реєстрації. Статтею 20 цього закону було встановлено, що укладений договір оренди землі підлягає державній реєстрації. Державна реєстрація договорів оренди землі проводиться в порядку, встановленому законом ( статті 18,20 були виключені на підставі закону України № 1878-У1 від 11.02.2010 року). Таким чином, право оренди земельних ділянок виникло у позивача з дня державної реєстрації цього права відповідно до закону. Однак строк дії договорів оренди двох земельних ділянок між позивачем та відповідачем закінчися за п. 4.1 договорів оренди землі, зареєстрованих 26.10.2007 року , укладених на 10 років - в конкретно обумовлений строк їх дії - з 31.03.2005 року по 31.03.2015 року , і пропозицій про їх продовження до відповідача [PERSON] від позивача не надходило, не були і заявленими позовні вимоги про визнання договорів оренди землі поновленими із попереднім орендодавцем. При розгляді справи суд враховує, що відповідно до правої позиції Верховного Суду України у справі № 6-162ц13 за постановою від 19.02.2014 року , в момент державної реєстрації набирає чинності (набирає юридичної сили ) договір, укладення якого відбулося, але така реєстрація не може змінювати моменту укладення договорів , за якими у цій справі передбачено передачу в оренду земельних ділянок на строк з 31.03.2005 року по 31.03.2015 року, тобто договори оренди позивача з відповідачем гр. [PERSON] були укладеним на 10 років ( п.7.1 договору ) з визначенням вищевказаного конкретного строку дії кожного договору (за п. 4.1 договору) , і реєстрація договорів оренди не може змінювати моменту укладення договору . За цих обставин суд приходить до висновку, що нові договори оренди землі відповідачами зареєстровано 03.04.2015(рішення від 04.04.2015 року) не в порушення закону, який діяв на час виникнення правовідносин між сторонами - позивачем та відповідачем [PERSON] у справі , а саме на підставі заявленого права за збігом раніше зареєстрованого права оренди, строк дії якого закінчився 31.03.2015 року за вимогами ст. 15,31 Закону України № 161-Х1У від 06.10.1998 року «Про оренду землі»( з наступними змінами та доповненнями) , тому не можливо визнати недійсним зареєстровані спірні договори оренди земельних ділянок між [PERSON] та [PERSON] та скасувати рішення про їх державну реєстрацію, виходячи також і з того , що дії реєстраційної служби як відповідача у справі не оскаржуються . На підставі викладеного,

Outcome: dismissed