Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-30 00:00:00

Позивач АТ «Дельта Банк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування заявленого позову посилається на те, що між АТ «Дельта Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір №001-13001-200708 про надання кредиту, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу кредит в сумі 16614,40 гривень зі сплатою 5 % процентів в рік та зі сплатою за обслуговування кредитної заборгованості в розмірі 3.3 % в місяць. Погашення кредиту вважається день зарахування коштів на розрахунковий рахунок кредитора в повному обсязі. Станом на 08.05.2015 року відповідач не виконав належним чином зобов'язання за кредитним договором. Таким чином, у нього утворилася заборгованості за кредитним договором в розмірі 1950,40 гривень. Просив позов задовольнити, стягнути суму заборгованості та судові втитрати. Представник позивача у судове засідання не з'явився. Надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, у якій позов підтримав, просить такий задовольнити. Відповідач викликався до суду рекомендованим листом. Але, з довідок поштового робітника про причини невручення на рекомендованих листах вбачається, що лист повернутий у зв'язку зі спливом терміну зберігання. Суд вважає, що небажання відповідача отримати рекомендований лист з судовою повісткою на пошті є відмовою останнього одержати судову повістку. Частина 8 ст. 76 ЦПК України передбачає, що у разі відмови адресата одержати судову повістку особа, яка її доставляє, робить відповідну помітку на повістці і повертає її суду. Особа, яка відмовилася одержати судову повістку, вважається повідомленою\\. Відповідно до ст.169 ЦПК України, суд розглянув справу у відсутності відповідача, оскільки в матеріалах справи є достатньо належних доказів про права, обов'язки та взаємовідносини сторін. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити виходячи і наступного. Судом встановлено, що між ПАТ «Дельта Банк» (правонаступник ТзОВ «Комерційний банк «Дельта») та [PERSON] 20.07.2008 року укладено кредитний договір №001-13001-200708 про надання кредиту, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу кредит в сумі 1614,40 гривень. Процентна ставка за кредитом 5% в рік. За обслуговування кредитної заборгованості відповідач сплачує кредитору плату 3.3% в місяціь. Згідно ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідач умов договору у встановлений договором термін не виконавтому, згідно розрахунку заборгованості, станом на 08.05.2015 року загальна сума заборгованості за кредитом становить 1950,40 гривень, яка складається; -1341,04 гривень заборгованість за сумою кредиту; -30,28 гривень заборгованість за відсотками; -579,08 гривень заборгованість за комісіями. Згідно з ч.1. ст.1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. У відповідності із ст.1050 ч.2 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 Цивільного кодексу України. Згідно ст.ст. 1054 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути кредит та сплатити проценти на умовах, встановлених договором. Дані обставини справи стверджуються матеріалами справи які не викликають сумніву у їх об'єктивності. Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позову знайшли своє підтвердження, а тому підлягають до задоволення.

Outcome: approved