Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-02 00:00:00

Позивач [PERSON] у лютому 2020 року звернувся до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з вищевказаним позовом. В обґрунтування позову зазначив, що 14 червня 2003 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Криничанського районного управління юстиції Дніпропетровської області між ним та [PERSON] було зареєстровано шлюб, актовий запис № 17, прізвище дружини після реєстрації шлюбу [PERSON] . Під час перебування у шлюбі у сторін народилася спільна дитина - донька [PERSON] , [INFO] , яка на даний час проживає разом з матір`ю. Зазначив, що сімейне життя з відповідачкою не склалося через відсутність взаєморозуміння, втрату почуття любові та поваги один до одного. Сторони разом не проживають та не ведуть спільного господарства тривалий час, можливості зберегти сім`ю не має, збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін та дитини. Ухвалою судді від 17 березня 2020 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив задовольнити. Зазначив, що надання сторонам строку для примирення, про який просить відповідачка у поданому клопотання, є недоцільним, оскільки шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, збереження шлюбу суперечить інтересам сім`ї та дитини. Крім того, пояснив, що в провадженні Індустріального районного суду м. Дніпропетровська знаходиться цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя, що свідчить також про відсутність у відповідачки наміру поновлювати шлюбні стосунки. Відповідачка у судове засідання не з`явилася, натомість подала заяву, згідно якої просила розглядати справу без її участі та задовольнити подане клопотання щодо визначення строку для примирення. Суд, заслухавши учасників судового провадження, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи судом встановлено, що 14 червня 2003 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Криничанського районного управління юстиції Дніпропетровської області було зареєстровано шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , актовий запис № 17, прізвище дружини після реєстрації шлюбу - [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER] . В цьому шлюбі у сторін народилася спільна дитина - донька [PERSON] , [INFO] , про що Відділом реєстрації актів цивільного стану Індустріального районного управління юстиції міста Дніпропетровська зроблено відповідний актовий запис № 684, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Також, встановлено, що між сторонами фактично припинені шлюбні стосунки, тривалий час сторони не ведуть спільного господарства, між ними примирення неможливе. Спір щодо поділу майна вирішується в іншому судовому провадженні. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст. 120 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги інші обставини життя подружжя. Суд враховує, що шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, а збереження шлюбу суперечить інтересам сім`ї, тому надання сторонам строку для примирення суд вважає недоцільним. Причиною розпаду сім`ї є різниця інтересів, відсутність взаєморозуміння, втрата почуття любові та поваги. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має суттєве значення. Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у розмірі 840 грн. 80 коп.

Outcome: approved