Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом і просить зобов'язати Переяслав-Хмельницьку районну державну нотаріальну контору Київської області вилучити з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна заборону, реєстраційний номер обтяження 1239919, зареєстровану 16 серпня 2004 року на підставі повідомлення Переяслав-Хмельницької швейної фабрики, об'єкт обтяження - житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що розташований по провулку [ADDRESS] Посилається на те, що на підставі свідоцтв про право на спадщину за законом позивач є власником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по провулку [ADDRESS] При зверненні до Переяслав-Хмельницької районної державної нотаріальної контори з метою оформлення договору дарування вищезазначеного будинку, їй стало відомо, що на дане майно накладена заборона на його відчуження. 28 листопада 2017 року вона звернулася до нотаріуса із заявою про зняття даної заборони на відчуження будинку. Нотаріус відмовив їй у здійсненні даної нотаріальної дії в зв'язку з тим, що позивач не надала повідомлення Переяслав-Хмельницької швейної фабрики, або її правонаступника, про погашення позики. Вона змушена була звернутися до суду із даним позовом, поскільки заборона на відчуження майна порушує її права, як власника майна. До суду позивач [PERSON] не з»явилася, направила заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує і просить їх задовольнити. Представник Переяслав-Хмельницької районної державної нотаріальної контори Київської області в судове засідання не з'явився, направив до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає. Розгляд справи здійснювався відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України. Судом встановлено наступне. Відповідно до копії свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 26 вересня 2017 року державним нотаріусом Переяслав-Хмельницької міської державної нотаріальної контори Київської області [PERSON], [PERSON] є власником 1/3 частини житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель і споруд, що розташований по [ADDRESS], в порядку спадкування після померлого 09 лютого 2017 року [PERSON] (а.с.7). Відповідно до копії свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 26 вересня 2017 року державним нотаріусом Переяслав-Хмельницької міської державної нотаріальної контори Київської області [PERSON], позивач є власником 2/3 частини житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель і споруд, що розташований по [ADDRESS], в порядку спадкування після померлої [INFO] року [PERSON] (а.с.8). Вказані обставини підтверджуються витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.9-10). З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна вбачається, що на майно [PERSON] 16 серпня 2004 року накладена заборона на його відчуження на підставі повідомлення Переяслав - Хмельницької швейної фабрики (а.с.12-13). Позивач звернулася до Переяслав-Хмельницької районної державної нотаріальної контори стосовно зняття вищезазначеної заборони на відчуження належного їй будинку. Нотаріус відмовив позивачу у знятті заборони на відчуження її майна в зв`язку тим, що в нотаріальній конторі відсутні відомості щодо накладення та зняття даної заборони. Крім того, позивач не надала повідомлення Переяслав-Хмельницької швейної фабрики, або її правонаступника, про погашення позики (а.с.14). Суд приймає до уваги подані позивачем докази, на підставі яких встановлені обставини справи, та вважає їх належними, допустимими, достовірними, а їх сукупність достатньою для встановлення обставин, що мають значення для справи. Правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються законодавчими нормами стосовно накладення та зняття заборони на відчуження нерухомого майна. Згідно ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 391 ЦК України передбачене право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту є відновлення становища, яке існувало до порушення. Відповідно до вимог ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» підставою для реєстрації прав, що посвідчують виникнення, перехід, припинення речових прав на нерухоме майно, обмежень цих прав є зокрема, рішення суду стосовно речових прав на нерухоме майно і обмежень цих прав, що набрали законної сили. Згідно ст.74 Закону України «Про нотаріат», одержавши повідомлення установи банку, підприємства чи організації про погашення позики (кредиту), повідомлення про припинення іпотечного договору або договору застави, а також припинення чи розірвання договору довічного утримання, звернення органів опіки та піклування про усунення обставин, що обумовили накладення заборони відчуження майна дитини, нотаріус знімає заборону відчуження жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна. Відповідно до п.5.1 глави 15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22 лютого 2012 року, нотаріус знімає заборону відчуження майна при одержанні повідомлення, зокрема: кредитора про погашення позики та/або за рішенням суду. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Поскільки правонаступники Переяслав-Хмельницької швейної фабрики відсутні, відповідач позов визнав, визнання позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, суд дійшов висновку про задоволення позову в повному обсязі. На підставі викладеного, ст.ст.317, 319, 321, 391 ЦК України, ст.74 Закону України «Про нотаріат», п.5.1 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22 лютого 2012 року,

Outcome: approved