Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-15 00:00:00

Позивач АТ «Кредобанк» звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у сумі 99292,79 грн., судового збору у розмірі 2102,00 грн., витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 12908,00 грн. та витрат у зв`язку з явкою представника позивача до суду у розмірі 5000,00 грн. Позовні вимоги обґрунтував тим, що 21.11.2018 року між ПАТ «Кредобанк» та відповідачем укладено кредитний договір №CL-149261, згідно якого відповідач отримав в кредит у сумі 58800,00 грн., на строк з 21.11.2018 до 20.11.2023 року зі сплатою процентів за користування кредитом. Відповідач зобов`язувався здійснювати 60 щомісячних платежів по 2837,00 грн. щомісячно, кожного останнього числа відповідного місяця, продовж 60 місяців з дати укладення кредитного договору. Відповідач свої зобов`язання за кредитом належним чином не виконував, що призвело до виникнення заборгованості, яка станом на 01.12.2020 року становить 99292,79 грн. та складається: 56750,48 грн. суми заборгованості за кредитом, 39409,91 грн. сума заборгованості за відсотками, 3132,40 грн. пеня. Ухвалою Карлівського районного суду Полтавської області від 20.01.2021 року за позовною заявою АТ «Кредобанк» відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення сторін за наявними матеріалами. Ухвалою суду від 26.02.2021 року здійснено перехід з розгляду у порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін до спрощеного провадження з повідомленням сторін. Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, просив позов задовольнити, не заперечує проти заочного вирішення справи. Відповідачка [PERSON] та її представник - адвокат Билим І.О. у судовому засіданні позовні вимоги визнали частково: не погодилися із нарахуванням пені поза межами строку позовної давності, встановленого тривалістю в один місяць. А також просили стягнути судовий збір пропорційно задоволеним позовним вимогам та повністю відмовити у задоволенні вимоги про стягнення витрат на надання правничої допомоги. Суд, заслухавши відповідачку та її представника, дослідивши і проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, приходить до таких висновків. Судом встановлено, що 21.11.2018 року між Публічним акціонерним товариством «Кредобанк», найменування якого було змінено на Акціонерне товариство «Кредобанк», та відповідачем укладено кредитний договір №CL-149261, згідно якого відповідач отримав в кредит у сумі 58800,00 грн., що підтверджується меморіальними ордерами № 65818843 на суму 28121,30 грн., №65818809 на суму 16023,32 грн., №65818863 на суму 14599,21 грн. та №65818893 на суму 56,17 грн. від 21.11.2018 року та випискою руху коштів по рахунку з 21.11.2018 по 01.12.2020 року (а.с. 28-32). Відповідно до п. 1 Договору позивач зобов`язувався надати у власність [PERSON] грошові кошти на умовах поворотності, строковості, платності та цільового характеру використання, а відповідач зобов`язувався використати кредит на цілі, вказані в договорі, повернути кредит, сплатити проценти та інші платежі в строк та на умовах, визначених договором. Пунктом 2 Договору встановлено строк кредитування 60 місяців терміном до 20.11.2023 року. Пунктом 6.2 Договору визначено, що Позичальник здійснює погашення заборгованості за кредитним договором відповідно до Графіку платежів шляхом здійснення 60 щомісячних платежів по 2837 грн. щомісячно, кожного останнього числа відповідного місяця, продовж 60 місяців з дати укладення кредитного договору. Пунктом 4.5 Договору визначено реальну річну процентну ставку 67,93% річних. Відповідно до п. 7.1 Договору за несвоєчасне виконання (прострочення) грошових зобов`язань за цим кредитним договором Позичальник відшкодовує Банку заподіяні збитки в повному обсязі та сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період прострочення, розрахованої від суми кожного несвоєчасного виконання грошового зобов`язання Позичальника, за кожен день прострочення від дати виникнення прострочення до дати, що передує даті погашення заборгованості Позичальником. В будь-якому разі пені, нарахованої Позичальнику на підставі цього пункту кредитного договору не може перевищувати 15% від суми несвоєчасного виконаного грошового зобов`язання. Відповідач свої зобов`язання за кредитом належним чином не виконував, що призвело до виникнення заборгованості, яка станом на 01.12.2020 року становить 99292,79 грн. та складається: 56750,48 грн. суми заборгованості за кредитом, 39409,91 сума заборгованості за відсотками, 3132,40 грн. пеня. Відповідно до п. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суми позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. В силу ч. 1ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 530ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). В силу ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. В силу ч. 1ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Згідно положення ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного неналежно виконаного зобов`язання. Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлено обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до 1048 ЦК України. Відповідно до п.1 ч.2 ст.258 ЦК України, позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Тому, суд приймає до уваги посилання відповідачки та її представника щодо закінчення строків позовної давності щодо вимог про стягнення пені, щодо якої встановлена спеціальна позовна давність в один рік, оскільки останній платіж відповідачкою зроблено 19.07.2019 року (а.с.29), а позовна заява подана до суду 17.12.2020 року. Таким чином, аналізуючи вищенаведене, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог позивача частково. Суд відмовляє у стягненні з відповідача витрат на надання правничої допомоги у зв`язку з ненаданням позивачем доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір пропорційно задоволеним позовним вимогам. На підставі викладеного,

Outcome: partial