Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-24 00:00:00

Позивач вказує на те, що 10 листопада 2004 року вона зареєструвала шлюб із [PERSON], після реєстрації шлюбу їй було присвоєно прізвище чоловіка, дошлюбне її прізвище «[PERSON]». Під час шлюбу у них народились діти: син [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO], які на даний час проживають з нею та знаходяться на її утриманні. Обставини в сім'ї склались таким чином, що батько вказаних дітей не надає матеріальної допомоги на їх утримання, саме тому позивачка змушена звернутися до суду з проханням ухвалити рішення про стягнення [PERSON], на її користь на утримання дітей аліменти у розмірі 1 000 гривень щомісяця на кожну дитину до досягнення ними повноліття. До початку судового розгляду позивач подала до суду письмову заяву про збільшення позовних вимог та просить додатково стягнути з відповідача половину вартості витрат, які були понесені нею на утримання сина в сумі 1721,36 грн. Позивач та її представник в судовому засіданні позовні вимоги та заяву про збільшення позовних вимог підтримали в повному обсязі та просили суд їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, заяву про збільшення позовних вимог визнав повністю. Вказав, що на даний час працює не офіційно, має мінливий дохід, фізично здоровий, на утриманні інших дітей не має. Вислухавши пояснення сторін, розглянувши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного: 10 листопада 2004 року, сторони зареєстрували шлюб, що стверджується свідоцтвом серії [NUMBER]. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище чоловіка. Дошлюбне її прізвище - «[PERSON]». [INFO] року народився [PERSON], свідоцтво серії [NUMBER]. Його батьками записані: [PERSON] та [PERSON]. [INFO] року народився [PERSON], свідоцтво серії [NUMBER]. Його батьками записані: [PERSON] та [PERSON]. Згідно довідки № 831 від 26 жовтня 2016 року виданої виконавчим комітетом Великоволицької сільської ради Любарського району на утриманні [PERSON], знаходяться діти: син [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO]. Судом встановлено, що батько вказаних дітей хоч і надає матеріальну допомогу на їх утримання, однак не належним чином. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій формі. Відтак, оскільки батько дітей, надає матеріальну допомогу на їх утримання не належним чином, на даний час працює не офіційно, має мінливий дохід, фізично здоровий, на утриманні інших дітей не має, то позовні вимоги [PERSON], в частині стягнення аліментів підлягають до задоволення в повному обсязі. Згідно ст. 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Як вбачається із заяви позивача про збільшення позовних вимог з 07.11.2016 року по 16.11.2016 року вона витратила 2 871,91 грн., на лікування сина [PERSON], в ДУ «НІССХ ім. М.М. Амосова НАМН України», 270,81 грн., витрат на комплект одягу та харчування під час перебування сина на лікуванні та нею був сплачений добровільний благодійний внесок на суму 300 грн., що загалом становить 3 442,72 грн. Із цієї суми вона хоче стягнути із відповідача половину, тобто 1721,36 грн. Розглянувши заяву відповідача, та на підставі ст. 185 СК України, суд вважає, що із суми, яку бажає стягнути [PERSON], із відповідача підлягає відрахуванню благодійний внесок на суму 300 гривень, оскільки як вона сама зазначила, що ці кошти нею були сплачені добровільно і відповідно не відносяться до витрат понесених нею на лікування сина. Тобто, в частині збільшення позовних вимог про стягнення половини витрат на лікування позов підлягає частковому задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Оскільки рішення ухвалено на користь позивачки, то з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір в розмірі 551,20 грн.

Outcome: partial