Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-04 00:00:00

Позивач [PERSON] , інтереси якого представляє адвокат Вівчар Р.Г. звернувся до суду з позовом про стягнення аліментів до відповідача [PERSON] посилаючись на те, що сторони з 27.05.2011 року перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого у них народився син: [PERSON] , [INFO] . Також вказує, що відповідач протягом останнього року не підтримує сім`ю, не доглядає за дитиною, не підтримує його морально та духовно. Зазначає, що дитина проживає з ним та знаходяться на його утриманні. Посилається на те, що відповідач працює за кордоном та має неофіційний дохід, а також те, що вона як мати, зобов`язана утримувати неповнолітню дитину. На підставі наведеного, просить суд стягувати аліменти з [PERSON] на його користь на утримання неповнолітнього сина [PERSON] [INFO] в сумі 3000 (три тисячі) грн. на місяць з урахуванням індексу інфляції. Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, однак до початку розгляду справи, від представника позивача адвоката Вівчар Р.Г. до суду надійшла заява, згідно якої він просив справу розглянути у їх відсутності, позовні вимоги підтримують та просять їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явилась, однак до початку розгляду справи від неї надійшла заява, згідно якої позов визнає частково та зазначила, що вона офіційно не працює, а тому просила стягувати з неї аліменти в розмірі 1500 (одна тисяча п`ятсот) грн. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення частково, виходячи з наступного. Судом встановлено, що у [PERSON] та [PERSON] народився син: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . (а.с. 5) Судом також встановлено, що [PERSON] , дійсно знаходиться на утриманні батька [PERSON] та проживає разом з ним, що вбачається з досліджених судом довідкок Виконавчого комітету Новоселицької міської ради Новоселицького району Чернівецької області № [NUMBER] та № [NUMBER] від 18.02.2019 року. (а.с. 6) Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно з вимогами ст. 12 ЗУ «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виходячи з цього сторони, як батьки дитини, повинні спільно вирішувати питання про фізичний, духовний та моральний розвиток дитини. В п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 р оку, № 3\~зазначено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. За ст. 180 СК України, відповідач [PERSON] як мати зобов`язана утримувати неповнолітню дитину до досягнення ним повноліття. Згідно ст. 181 СК України - за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментні витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Разом з тим, ч. 2 ст. 182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Як визначено в ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Статтею 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову до суду. Окрім того, статтею 7 ЗУ «Про державний бюджет України на 2019 рік» встановлено прожитковий мінімум на дітей віком\~до\~6\~років:\~з\~1\~січня\~2019\~року\~-\~1626\~гривень,\~з\~1\~липня\~-\~1699\~гривень,\~з\~1\~грудня\~-\~1779\~гривень; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень. На підставі викладених обставин, беручи до уваги, що відповідач як мати зобов`язана утримувати дитину до настання його повноліття, а також те, що відповідач [PERSON] не заперечує щодо стягнення з неї аліментів, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення частково, а саме з [PERSON] , слід стягувати на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] , в розмірі по 1500 (одна тисяча п`ятсот) грн. щомісяця, починаючи з 20.02.2019 року до настання його повноліття. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Згідно п. 3 ч. 1\~ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються позивачі\~у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. Таким чином, відповідно ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп. На підставі викладеного, відповідно до вимог ст.ст. 180-184, 191 СК України та

Outcome: partial