overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-23 00:00:00

Позивач [PERSON] подала позов до Корчівської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно з наступних підстав : позивач [PERSON], [INFO] звернулася з позовом в суд про визнання за нею права приватної власності в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва що розташована на території Корчівської сільської ради Сокальського району Львівської області, згідно Державному акту серія 1-ЛВ №030723 від 25.04.2001 року, належали на праві приватної власності [PERSON], яка померла 16.01.2007 року, що вбачається згідно свідоцтва про смерть серія 1-СГ № 078586 . Заповіт був складений на [PERSON] Позивач звернулася в нотаріальну контору для оформлення спадщини, однак їй було розяснено, що для видачі свідоцтва про право на спадщину на дану земельну ділянку їй необхідно подати: оригінал правовстановлюючих документів, зокрема державний акт на право приватної власності на землю. В позивачки відсутній оригінал Державного акту на право власності на земельну ділянку, а збереглась лише його копія. Відновити зазначений Державний акт у неї немає можливості, оскільки власник земельної ділянки, спадкодавець померла. Відповідно до ст. 3 ЦПК України вбачається, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених , невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст.328 ЦК України вбачається, що право власності набувається на підставах , що не заборонені законом , зокрема із правочинів. Відповідно до ст. 392 ЦК України вбачається , що власник майна може предявити позов про визнання його права власності , якщо це право оспорюється. . Відповідно до ст. 1217 вбачається, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. В зв»язку із цим позивач змушена звернутися в суд за захистом своїх порушених прав. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-10 00:00:00

Позивач [PERSON] подала позов проти відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. [PERSON] стверджує, що з 07 березня 2013 року перебуває у шлюбі з відповідачем. Від спільного подружнього життя у них народився син - [PERSON], [INFO]. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої дитини. Просить суд, стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина в розмірі 1/3 частини від його заробітку (доходу). Під час судового процесу представник позивача [PERSON] позов підтримав, суду пояснив, що відповідач добровільно не надає допомоги на утримання сина, який проживає разом з матір'ю, позивачем по справі, та знаходиться на її утриманні, у зв'язку з чим остання звернулася в суд з даним позовом. Відповідач в судовому засіданні позов визнав в повному обсязі, не заперечував щодо стягнення з нього аліментів на утримання дитини. Заслухавши сторін, дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як вбачається з матеріалів сторони уклали шлюб 07 березня 2013 року (а.с. 3). З свідоцтва про народження неповнолітньої дитини [PERSON] вбачається, що відповідач [PERSON] являється батьком останнього (а.с. 4). В судовому засіданні встановлено, що відповідач не приймає участі в утриманні та вихованні сина, хоча спроможний надавати матеріальну допомогу дитині, яка знаходиться на утриманні та вихованні матері. Відповідач працює, а відтак має стабільний дохід, інших осіб на його утриманні немає. Відповідно до п. 3 ст. 181 СК України аліменти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд враховує стан здоров'я, матеріальне становище сторін та неповнолітньої дитини. Суд вважає, що [PERSON] спроможний надавати аліменти на утримання неповнолітнього сина в розмірі - 1/3 частки від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, а тому позов слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-17 00:00:00

Позивач [PERSON] подала позов проти відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Позивач стверджує, що шлюб з відповідачем розірваний. Від спільного подружнього життя у них народилося двоє дітей, дочка [PERSON], яка є повнолітньою, син [PERSON], [INFO]. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої дитини. Просить суд, стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина в розмірі 1/4 частини від його заробітку (доходу). Під час судового процесу позивач позов підтримала, просила задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав в повному обсязі, не заперечував щодо стягнення з нього аліментів на утримання дитини. Заслухавши сторін, дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як вбачається з матеріалів сторони розірвали шлюб (а.с. 4-5). З свідоцтва про народження неповнолітньої дитини [PERSON] вбачається, що відповідач [PERSON] являється батьком останнього (а.с. 6). В судовому засіданні встановлено, що відповідач не приймає участі в утриманні та вихованні сина, хоча спроможний надавати матеріальну допомогу дитині, яка знаходиться на утриманні та вихованні матері. Відповідач працює, а відтак має стабільний дохід, інших осіб на його утриманні немає. Відповідно до п. 3 ст. 181 СК України аліменти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд враховує стан здоров'я, матеріальне становище сторін та неповнолітньої дитини. Суд вважає, що [PERSON] спроможний надавати аліменти на утримання неповнолітнього сина в розмірі - 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, а тому позов слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-09 00:00:00

Позивач [PERSON] позов обгрунтовує тим, що з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 07.03.2015 року. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Подружнє життя не склалося, сторони припинили спільне проживання, сім'я фактично розпалася. Просить розірвати шлюб з відповідачем. Позивач в судовому засіданні позов підтримала, просить розірвати шлюб. Відповідач у судовому засіданні не заперечував проти розірвання шлюбу. Суд заслухавши пояснення сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи докази вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Рівненського міського управління юстиції [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 07 березня 2015 року, актовий запис № 225. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Згідно з ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 СК України. Стаття 112 СК України передбачає, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Суд вважає, що на даний час спільне проживання сторін стало не можливим і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, тобто фактично шлюб не існує, а тому його слід розірвати. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-19 00:00:00

Позивач [PERSON] покликається на те, що його дід і баба: [PERSON] і [PERSON], мали трьох дітей: його матір [PERSON], дочку [PERSON] і сина [PERSON] (останній помер [INFO].). Дід помер [INFO], а баба - [INFO] За життя вона побудувала будинок та господарські споруди, які знаходяться у [ADDRESS] і за цією адресою відкрилася спадщина. Заповіла 17.03.2003р. позивачеві усе майно. Він прийняв її шляхом управління і володіння нею. Через відсутність у покійної правовстановлюючих документів на будинковолодіння нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. Просить визнати за ним право власності на будинковолодіння у порядку спадкування. У судовому засіданні представник [PERSON] позов підтримав з наведених підстав. Пояснив, що позивач успадкував майно шляхом володіння. На даний час проживає у спадковому будинку. Відповідач у судове засідання не з'явився. Є письмова про розгляд справи у його відсутності. Проти позову не заперечує. Заслухавши пояснення пр-ка позивача, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підставний. У відповідності зі ст.ст. 524, 525, 534, 549 ЦК спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи... Кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його… одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців… . Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав держнотконторі за місцем відкриття спадщини заяву про відкриття спадщини. Зазначені дії повинні бути вчинені протягом 6 місяців з дня відкриття спадщини. З письмових доказів (копій: паспорта позивача і матері, свідоцтв народження його і батьків, та їх одруження; свідоцтв про смерть спадкодавців; технічної документації спадкової садиби; заяв про відмову від спадщини інших спадкоємців; повідомлення нотаріуса про наявність спадкової справи за зверненням за спадщиною позивача і відмови у видачі свідоцтва на спадщину та витягів з реєстру; довідки Кримненської сільської ради) судом з'ясовано таке. Дід і баба позивача перебували у зареєстрованому шлюбі з 1956 р., але кожен залишився на дошлюбному прізвищі. [PERSON] трьох дітей, з яких син [PERSON] помер [INFO]., а дочки проживають у с. Кримне у власних помешканнях. Спадкодавець побудувала свою садибу після смерті чоловіка, яку заповіла онукові, тобто позивачеві. Він успадкував її. Спадковий будинок побудований у 80-х роках. Будинковолодіння негазифіковане і без побутових зручностей. Є господарські споруди. Правовстановлюючих документів на будинковолодіння немає. Із - за чого нотаріус відмовив в оформленні спадщини. Позивач спадщину прийняв шляхом володіння і управління, а подав заяву нотаріусу 21.03.2016 р. на оформлення спадкових документів. З врахуванням викладеного позов підлягає до задоволення, бо згідно зі ст. 328 ЦК України (2003 року) позивач набуває права власності на законних підставах.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-28 00:00:00

Позивач [PERSON] покликається на те, що його тітка, [PERSON], проживала сама у власному будинку. Померла 09.06.2001 року. Тітка заповіла 20.12.1989р. усе майно позивачеві. Спадщина знаходиться у с. Буцин вул. 8 Березня, 6 Старовижівського району Волинської області. Позивач прийняв її шляхом управління і володіння нею. Через відсутність у покійної правовстановлюючих документів на будинковолодіння нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. Просить визнати за ним право власності на будинковолодіння у порядку спадкування. У судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав з наведених підстав. Пояснив, що тітка була у шлюбі і чоловік помер 1982 року. Дітей не мали. З 1996 року проживала у його будинку бо потребувала догляду. У спадковому будинку зареєстрований його племінник Сергій, який там ніколи не проживав. Спадщиною користується з дня смерті спадкодавця. Пр-к відповідача [PERSON] у судовому засіданні проти позову не заперечив. Ствердив, що особисто бачив племінника позивача, який подав заяву суду. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підставний. У відповідності зі ст.ст. 524, 525 ,534 , 549 ЦК спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи... Кожен громадянин може залишити по заповіту все своє майно чи частину його... одному чи кільком особам, як тим, що входять так і тим,що не входять у спадкове коло... . Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину : 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав держнотконторі за місцем відкриття спадщини заяву про відкриття спадщини. Зазначені дії повинні бути вчинені протягом 6 місяців з дня відкриття спадщини. З письмових доказів (копій: паспорта позивача і свідоцтва про смерть спадкодавця ; технічної документації спадкової садиби; повідомлення нотаріуса про наявність спадкової справи та витягів з реєстрів за зверненням за спадщиною позивача і відмови у видачі свідоцтва на спадщину ; витягу з погосподарської книги; заповіту ) судом зясовано таке. Спадкодавець є тіткою позивачеві. На день смерті проживала у нього постійно з 1996 року. У подружжя дітей не було. Тітка заповіла усе майно позивачеві. Інших спадкоємців немає. У будинку спадкодавця лише зареєстрований племінник позивача. Передав суду заяву , що відношення до спадщини немає. Правовстановлюючих документів на будинковолодіння немає також. Із - за чого нотаріус відмовив в оформленні спадщини. Позивач спадщину прийняв шляхом володіння і управління, а подав заяву нотаріусу 06.05. 2016 р. на оформлення спадкових документів. Заповіт не змінено і не відмінено. Спадкова садиба побудована у 1951 році,негазифікована і без побутових зручностей. З врахуванням викладеного позов підлягає до задоволення, бо згідно зі ст. 328 ЦК України (2003 року) позивач набуває права власності на законних підставах.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-01 00:00:00

Позивач [PERSON] «Порше Лізинг Україна» звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості та відшкодування збитківза договором про фінансовий лізинг. Враховуючи довготривалість та складність виготовлення рішення у повному обсязі, суд вважає можливим проголосити вступну і резолютивну частину рішення та відкласти складання повного рішення на п'ять днів, що відповідає вимогам ч. 3 ст. 209 ЦПК України.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-16 00:00:00

Позивач [PERSON] посилається в обґрунтування своїх позовних вимог на те, що з 06 жовтня 2001 року він та відповідач [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітню дочку [PERSON] , [INFO] . Спільне життя подружжя не склалось, з жовтня 2019 року сторони однією сім`єю не проживають, між ними немає порозуміння, що негативно впливає на сімейні відносини та виховання неповнолітньої дитини, їхня сім`я існує формально та збережена бути не може. На підставі викладеного позивач просить суд розірвати шлюб, укладений між сторонами. 02 липня 2020 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання, учасникам справи встановлено строк для подання відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив, заперечень та пояснень. 17 серпня 2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав позов, просить розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачем, наміру зберегти сім`ю не має. В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явилась, причин своєї неявки суду не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності не подавала, відзиву на позовну заяву не подавала. Про дату, час та місце розгляду справи відповідач повідомлялась належним чином шляхом направлення судової повістки рекомендованим листом із повідомленням за адресою місця її проживання, зареєстрованого у встановленому законом порядку, а також шляхом розміщення оголошення про виклик на офіційному веб-сайті судової влади України. Відповідно до вимог ст.280 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу заочно, за відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення позивача, встановив наступні обставини та визначив відповідно до них правовідносини. З 06 жовтня 2001 року позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітню дочку [PERSON] , [INFO] . Спільне життя подружжя не склалось, з жовтня 2019 року сторони однією сім`єю не проживають, між ними немає порозуміння, що негативно впливає на сімейні відносини та виховання неповнолітньої дитини. Досягти примирення та порозуміння сторони не можуть, наміру зберегти шлюб не мають, їхня сім`я існує формально та збережена бути не може. За таких обставин суд дійшов висновку, що подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача. Згідно ч.2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі викладеного суд вважає можливим розірвати шлюб, укладений між сторонами. Після державної реєстрації розірвання шлюбу залишити відповідачеві прізвище [PERSON] .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-03 00:00:00

Позивач [PERSON] посилається в обґрунтування своїх позовних вимог на те, що з 08 жовтня 2011 року вона та відповідач [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], просить шлюб розірвати, так як спільне життя подружжя не склалось, з серпня місяця 2017 року вони однією сім'єю не проживають, між ними немає порозуміння, що негативно впливає на сімейні відносини та виховання неповнолітньої дитини, їхня сім'я існує формально та збережена бути не може. Крім того, позивач [PERSON] просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на її користь витрати по сплаті судового збору в сумі 640 грн. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином - своєю заявою до суду просить розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує, після державної реєстрації розірвання шлюбу бажає залишити прізвище - [PERSON]. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності позивача [PERSON], на підставі наявних у справі доказів. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позов визнав, на розірвання шлюбу згоден, наміру зберегти сім'ю не має. Суд, дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення відповідача, встановив наступні обставини та визначив відповідно до них правовідносини. З 08 жовтня 2011 року позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя подружжя не склалось, з серпня місяця 2017 року сторони однією сім'єю не проживають, між ними немає порозуміння, що негативно впливає на сімейні відносини та виховання неповнолітньої дитини, їхня сім'я існує формально та збережена бути не може. За час, наданий судом для примирення, сторони не примирились та не досягли порозуміння, наміру зберегти шлюб не мають. За таких обставин суд дійшов висновку, що подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача. Згідно ч.2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі викладеного суд вважає можливим розірвати шлюб, укладений між сторонами. Після державної реєстрації розірвання шлюбу залишити позивачеві прізвище [PERSON]. Згідно ст.88 ЦПК України суд вважає можливим стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] витрати по сплаті судового збору в сумі 640 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-17 00:00:00

Позивач [PERSON] посилається в обґрунтування своїх позовних вимог на те, що з 11 липня 2008 року вона та відповідач [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають двох неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], просить шлюб розірвати, так як спільне життя подружжя не склалось, між сторонами немає порозуміння, що негативно впливає на сімейні відносини та виховання неповнолітніх дітей, їхня сімя існує формально та збережена бути не може. Крім того, позивач [PERSON] просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на її користь витрати по сплаті судового збору в сумі 640 грн. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала позов, просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, наміру зберегти сімю не має, протягом строку, наданого судом для примирення, сторони не примирились. Після державної реєстрації розірвання шлюбу позивач бажає залишити прізвище - [PERSON]. Крім того, позивач просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на її користь витрати по сплаті судового збору в сумі 640 грн. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позов не визнав та пояснив, що протягом строку, наданого судом для примирення, сторони не примирились, але він хоче зберегти сім'ю. Суд, дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення сторін, встановив наступні обставини та визначив відповідно до них правовідносини. З 11 липня 2008 року позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають двох неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Спільне життя подружжя не склалось, між сторонами немає порозуміння, що негативно впливає на сімейні відносини та виховання неповнолітніх дітей, їхня сімя існує формально та збережена бути не може. За час, наданий судом для примирення, сторони не примирились та не досягли порозуміння. Позивач [PERSON] категорично не має наміру зберігати шлюб. За таких обставин суд дійшов висновку, що подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача. Згідно ч.2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі викладеного суд вважає можливим розірвати шлюб, укладений між сторонами. Після державної реєстрації розірвання шлюбу залишити позивачеві прізвище [PERSON]. Згідно ст.88 ЦПК України суд вважає можливим стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] витрати по сплаті судового збору в сумі 640 грн.

Outcome: approved