Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася з позовом до суду та просить стягнути з відповідача [PERSON] в її користь аліменти на утримання дочки [PERSON], яка продовжує навчання в Приватному вищому навчальному закладі Івано-Франківському університеті імені [PERSON], в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісяця, починаючи з дати подання позову та до закінчення навчання. Також просить стягнути з відповідача на її користь додаткові витрати на оплату навчання сина [PERSON], який продовжує навчання згідно договору про надання освітніх послуг в сумі 8000 грн. та витрати на навчання дочки [PERSON], яка продовжує навчання згідно договору про надання освітніх послуг в сумі 6000 грн. Покликається на те, що з відповідачем [PERSON] перебували в шлюбі з 01 лютого 1992 року і до 06 червня 2008 року. Від шлюбу мають двох повнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] та дочку [PERSON], [INFO]. Відповідач постійно самоусувається від покладеного на нього чинним законодавством обовязку утримувати та піклуватися про своїх дітей. Знаючи, що двоє їхніх дітей вчаться на комерційній основі і потребують постійної батьківської уваги і допомоги, нормального харчування, одягу, а все це потребує значних коштів і вона сама не в змозі в повній мірі цього забезпечити, а відповідач фактично ухиляється від виконання своїх батьківських обовязків і в добровільному порядку відмовляється надавати матеріальну допомогу на навчання дітей, тому позивач змушена звернутися до суду. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала повністю, покликаючись на викладені в позовній заяві обставини та просить позов задоволити. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] позов визнав частково та пояснив, що відповідач згідний сплачувати аліменти на утримання дочки [PERSON], яка продовжує навчання в розмірі 500 грн. щомісячно до завершення навчання, а також згідний сплатити 6000 грн. витрат за навчання дочки, оскільки вказані витрати підтверджуються представленими позивачем квитанціями. В решті позов не визнає, оскільки син [PERSON] завершив навчання, йому виповнилося 23 роки, він працює, а тому в решті позову просить відмовити. Суд проаналізувавши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін вважає, що позов підлягає до задоволення частково виходячи з наступного. Як вбачається з довідки № 11694 від 21.09.2016 року [PERSON] дійсно навчається на третьому курсі Івано-Франківського університету імені [PERSON], денна форма навчання за спеціальністю право. Термін навчання до 30.06.2017 року включно. Навчання здійснюється за рахунок коштів фізичних осіб. Стипендії не отримує. Згідно зі статтею 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] являється батьком сина [PERSON] [INFO], який закінчив навчання заочної форми у Львівському державному університеті внутрішніх справ, та дочки [PERSON] [INFO], яка навчається в Івано-Франківському університеті імені [PERSON] на третьому курсі, денна форма навчання за спеціальністю право та у звязку із навчанням потребує матеріальної допомоги, яку позивач самостійно забезпечити не в змозі. Суд вважає, що відповідач як батько дитини повинен приймати участь в утриманні дочки, яка продовжує навчання, а тому враховуючи вимоги розумності та справедливості суд вважає необхідним позов задоволити частково та стягнути з відповідача в користь позивача аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO], яка продовжує навчання, в розмірі 1000 (одна тисяча) гривень щомісячно, починаючи стягнення з 29.03.2016 року і до закінчення навчання 30.06.2017 року. Крім цього, суд вважає необхідним стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 6000 (шість тисяч) гривень додаткових витрат на оплату навчання дочки [PERSON], оскільки в цій частині позовні вимоги підтверджуються представленими позивачем квитанціями про оплату навчання дочки в сумі 12000 гривень. Суд вважає, що позов в чатині стягнення з відповідача на користь позивача витрат на навчання сина [PERSON],[INFO], в сумі 8000 гривень не підлягає до задоволення, оскільки син не навчається, 02.04.2016 року йому виповнилося 23 роки, а тому в цій частині позову слід відмовити за безпідставністю позовних вимог. Відповідно до п. 6 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання розподілу між сторонами судових витрат, а тому згідно з вимогами ст. 88 ЦПК України з відповідача в користь держави слід стягнути судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп.

Outcome: approved