Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-25 00:00:00

Позивач від імені якої діє представник [PERSON], звернулася до суду із зазначеним позовом, посилаючись на ту обставину, що вона з 09.09.2005 року по 30.07.2013 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем по справі. Від даного шлюбу у них народився син - [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між нею та відповідачем фактично були припинені з березня 2013 року через те, що [PERSON] зловживає спиртними напоями, грає на гральних автоматах та у букмекерських конторах, постійно програвав гроші, які заробляла позивачка. Також, відповідач позичав гроші у всіх знайомих та родичів позивачки, чим ставив її та дитину у скрутне фінансове становище. Крім того, відповідач постійно вчиняв бійки та сварки, по відношенню до неї, на очах їх малолітнього сина. Відповідач жодного разу не виконував покладені на нього обов'язки, як на батька, не відводив дитину до дитячого садка, не ходив з ним до театру, кіно, культурно не розвивав дитину. Позивач утримує сина сама при допомозі своїх батьків. [PERSON] не піклується про фізичний та духовний розвиток дитини, та не приймає будь-якої участі у вихованні сина. В наслідок того, що відповідач постійно приходив додому вночі, і кожен раз у стані алкогольного сп'яніння, дитина почала хворіти на нічний енурез. Таким чином, відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини, на ґрунті хронічного алкоголізму, в зв'язку з чим позивач просить суд на підставі п.п.2, 4 ч.1 ст.164 СК України позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітнього [PERSON], [INFO]. Позивач та її представник в судовому засіданні підтримали заявлені позовні вимоги, просили суд позов задовольнити по вищезазначеним обставинам. Відповідач в судовому засіданні, яке відбулося 28.03.2014 року позов не визнав, посилаючись на те, що він від виконання своїх батьківських обов'язків не ухиляється, має бажання виховувати свого сина, утримувати та спілкуватися з ним, але його колишня дружина перешкоджає йому у спілкуванні із сином, та не виконує рішення Виконавчого комітету Комсомольської районної у м. Херсоні ради №76 від 14.06.2013 року. Просив в задоволенні позову відмовити в зв'язку з його необґрунтованістю. Представник відповідача в судовому засіданні 26.05.2014 року позовні вимоги не визнала, пояснивши, що відповідач офіційно працює вантажником у філії ТОВ «Асоціація дитячого харчування» в м. Херсон - завод дитячого харчування. Свою поведінку по відношенню до колишньої дружини та сина він переглянув, при цьому наголосивши, що позбавлення батьківських прав це є крайнім заходом впливу. Просила в задоволенні позову відмовити. Прокурор в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, просила суд їх задовольнити у повному обсязі, вважаючи що відповідач негативно впливає на духовний та фізичний стан свого малолітнього сина, в зв'язку з чим, [PERSON] необхідно позбавити батьківських прав, щодо малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Представник виконавчого комітету Комсомольської районної у м. Херсоні ради в судовому засіданні проти позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно малолітнього [PERSON], [INFO] не заперечувала. Заслухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні ним правовідносини. Відповідно свідоцтва про шлюб [PERSON] уклав шлюб з [PERSON], зареєстрований міським відділом реєстрації актів цивільного стану Херсонського обласного управління юстиції 09.09.2005 року, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 755. [INFO] у них народився син - [PERSON], про що свідчить свідоцтво про народження. 30.07.2013 року Комсомольським районним судом м. Херсона було винесено рішення за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, стягнення аліментів на утримання дитини, визначення місця проживання дитини, відповідно якого шлюб між сторонами було розірвано; стягнуто із [PERSON], [INFO] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] до досягнення дитиною повноліття та визначено місце проживання малолітнього сина з матір'ю - [PERSON]. Згідно довідки про склад сім»ї № 181 від 28.11.2013 року, малолітній [PERSON] проживає разом із матір'ю [PERSON], дідусем [PERSON] та бабусею [PERSON] за адресою [ADDRESS] та знаходиться на їх утриманні. [PERSON], є спокійною, вихованою, доброзичливою, користується повагою у колективі, працьовитою, відповідальною, ініціативною та дисциплінованою, працює за сумісництвом викладачем у Херсонському кооперативному економіко-правовому коледжі та навчається в аспірантурі у Херсонському національному технічному університеті, що підтверджується характеристикою з місця проживання від 20.12.2013 року, характеристикою директора Херсонського кооперативного економіко-правового коледжу Лімакової Л.М. від 22.11.2013 року; характеристикою доцента кафедри менеджменту та маркетингу, кандидата економічних наук, керівника аспіранта Зайцевої О.В. Херсонського національного технічного університету; довідкою Херсонського кооперативного економіко-правового коледжу про нарахування заробітної плати; довідкою № 244 від 22.11.2013 року про нарахування стипендії у Херсонському національному технічному університеті; характеристикою завідувача ясел-садка № 79 Драмін Т.М. Згідно довідки № 902 від 25.11.2013 року загальноосвітньої школи I-III ступенів № 15 [PERSON], [INFO], дійсно відвідує підготовчі курси для майбутніх першокласників щосуботи з 10-00 годин до 11-00 годин у вищезазначеній школі. [PERSON], [INFO], відвідує у вівторок та четвер с 16-00 годин до 18-30 годин розвиваючі заняття в учбово-виховному комплексі «Академія чудес», що підтверджується довідкою від 25.11.2013 року. Згідно акту обстеження умов проживання, який складений завідувачем сектору з питань опіки та піклування Комсомольської служби у справах дітей Ромадіною О.М. та головним спеціалістом сектору з питань опіки та піклування Комсомольської служби у справах дітей Котько С.В. затвердженого 21.02.2014 року, було встановлено, що [PERSON], [INFO], має необхідні умови для проживання та розвитку. Мати та члени її родини приділяють належну увагу вихованню дитини та її всебічного розвитку. [PERSON], [INFO], неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності, у вчиненні правопорушень, передбачених ст. 173 КУпАП, що підтверджується висновками начальника СДІМ Комсомольського РВ від 23.12.2013 року, 29.12.2013 року та постановою про закриття кримінального провадження від 19.07.2013 року. За місцем свого проживання за адресою [INFO] [PERSON], характеризується з негативної сторони, з сусідами має негативні відносини, зловживає спиртними напоями, притягувався до адміністративної відповідальності за вживання алкогольних напоїв у громадському місті, що підтверджується характеристикою дільничного Комсомольського РВ ХМУ УМВС України в Херсонській області. Перебуваючи на посаді менеджера в ТОВ «ТДК -Транс» з 02.02.2009 року по 15.02.2012 року [PERSON] зарекомендував себе з негативного боку, постійно порушував трудову дисципліну, часто був відсутній на робочому місці за що притягався до дисциплінарних стягнень. Неодноразово під час робочого дня з'являвся в нетверезому стані та під час роботи вживав спиртні напої. Своєю поведінкою спричиняв розлади у морально-психологічному стані колективу тим самим порушуючи дружні відносини в колективі, із співробітниками виказував неповагу, неодноразово був ініціатором конфліктних ситуацій, що підтверджується характеристикою наданою директором вищевказаного товариства. Згідно вироку Суворовського районного суду м. Херсона від 11.12.2013 року [PERSON] був засуджений за ч. 1 ст. 125 КК України, за нанесення умисних легких тілесних ушкоджень колишній дружині [PERSON] Ухвалою апеляційного суду Херсонської області від 14.02.2014 року вирок Суворовського районного суду м. Херсона від 11.12.2013 року стосовно [PERSON] було залишено без змін. Рішенням Комсомольського районного суду м. Херсона від 17.02.2014 року відмовлено в задоволенні позову [PERSON] (батько відповідача) у спілкуванні та побаченні з онуком. Одною із причин відмови в задоволенні позову, було те, що дідусь малолітнього [PERSON] перебуває на обліку в Херсонській міській психоневрологічній поліклініці. Відповідно висновку виконавчого комітету Комсомольської районної у м.Херсоні ради № 6-09-48 від 08.02.2014 року, перевіркою встановлено, що [PERSON] та [PERSON] мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Шлюб між батьками розірвано 30.07.2013 року. Зі слів матері та осіб, які мають з родиною близькі стосунки батько ніде не працює, зловживає спиртними напоями, проходив курс лікування від алкоголізму, але позитивного результату не надало. [PERSON] негативно характеризується за місцем свого проживання, грає на гральних автоматах, має неадекватну поведінку, що негативно впливає на дитину. Фінансової та матеріальної допомоги батько дитині не надає, здоров'ям та життям не цікавиться, аліменти не сплачує. Вихованням та утриманням дитини займається мати. В зв'язку з чим, виконавчий комітет Комсомольської районної у м.Херсоні ради вважає доцільним позбавлення його батьківських прав відносно сина. Свідки [PERSON], [PERSON], які є працівниками Херсонського ясел-садка №79, в судовому засіданні зазначили, що малолітній [PERSON] відвідує дитячий садок № 79 з 01.08.2013 року. Приводить хлопчика та забирає його мати [PERSON] або бабуся. Мати активно приймає участь у житті групи в якій перебуває її син, сама займається вихованням дитини та його матеріальним забезпеченням, постійно приймає участь у батьківських зборах, святах та розвагах групи, про що була нагороджена грамотою. За весь час перебування дитини у дитячому садку батько [PERSON] приходив один раз в березні 2014 року і то в нетверезому стані, вчинивши сварку з вихователем групи та завідувачем дитячого садка у присутності дітей. [PERSON] ніякої участі у вихованні дитини не приймає, його життям не цікавиться. Свідок [PERSON], яка є психологом Херсонської дитячої обласної клінічної лікарні, в судовому засіданні пояснила, що добре знає дитину [PERSON], а також його мати [PERSON] Батька дитини вона ніколи не бачила. Хлопчик перебував на стаціонарі у лютому 2014 року з діагнозом «неврозоподібний стан» та був виписаний з покращенням стану здоров'я, але в березні 2014 року знову потрапив до лікарні з розладом здоров'я, у зв'язку з тим, що батько вчинив психологічне насилля в сім`ї. Дитина потрапила до Херсонської дитячої обласної клінічної лікарні на денний стаціонар зі скаргами на нічний енурез, страхи, недорозвиток промови. Вона працювала з хлопчиком як психолог. Вказані вище симптоми, виникли внаслідок стресових ситуацій у сім`ї. Коли дитина малювала малюнки, то в нього було негативне сприйняття батька, оскільки дитині легше виразити свої почуття на малюнках. Допитані у судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], пояснили, що з 2009 року по березень 2013 року родина [PERSON] проживала окремо в квартирі родичів відповідача. В березні 2013 року [PERSON] вибралася з даної квартири разом із сином до своїх батьків. Останні роки позивачка сама займається вихованням сина та його матеріальним забезпеченням. [PERSON] ніякої участі у вихованні дитини не приймає, сина не навідує та його життям не цікавиться. Відповідач постійно позичав у родичів колишньої дружини гроші, після чого їх не повертав, вчиняв сімейні сварки, ходив перед дитиною без нижньої білизни, зловживає спиртними напоями, після чого приходить за місцем проживання [PERSON] і вчиняє сварки, чим лякає дитину, та порушує громадський порядок. У суду немає підстав ставити під сумнів достовірність фактів, повідомлених свідками, даних про їх зацікавленість в результаті розгляду справи не виявлено. У відповідності до ч.1 ст.164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Вище зазначене не суперечить і доповнює вимоги п.3 ст.9 та ст. 18 Конвенції про права дитини, ратифікованою постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року, яка набрала чинності 27.09.1991 року, згідно до якої держави - учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком коли це суперечить найкращим інтересам дитини, та докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини, так як батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування, а також шостому принципу Декларації прав дитини, прийнятій Генеральною Асамблеєю Об'єднаних Націй 20.11.1959 року, відповідно до яких дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Вона повинна, якщо це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і, в усякому разі, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Згідно п.п.15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 року № 3 вбачається, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених статтею 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Судом встановлено, що під час перебування у шлюбі та після його розірвання [PERSON], як батько своїх обов'язків не виконував, вихованням та утриманням сина не займався, не цікавиться його здоров'ям та життям, матеріальної допомоги не надає, має заборгованість по сплаті аліментів з лютого 2014 року, до цього часу сплачував аліменти завдяки переказу грошей його матір'ю із Сполучених Штатів Америки, що підтверджується відповідними квитанціями, притягувався до адміністративної та кримінальної відповідальності, зловживає спиртними напоями та грою на гральних автоматах. На час розгляду вищевказаної цивільної справи в суді відповідач, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, 10.04.2014 року був побитий у гральній установі за те, що заборгував гроші. Даний факт підтверджується його заявою про вчинення злочину, заявою про закриття кримінального провадження від 17.04.2014 року та фотографіями, які містяться в матеріалах цивільної справи. Вищевикладені факти підтверджуються поясненнями позивача, свідків, довідкою про склад сім»ї № 181 від 28.11.2013 року, висновком виконавчого комітету Комсомольської районної у м.Херсоні ради № 6-09-48 від 08.02.2014 року, вироком Суворовського районного суду м. Херсона від 11.12.2013 року та висновками начальника СДІМ Комсомольського РВ. Відповідач повністю самоухилився від участі у вихованні дитини та зловживає спиртними напоями. Таким чином, судом встановлено, що відповідач нехтує своїми обов'язками по вихованню дитини, постійно вживає спиртні напої, в зв'язку з чим, суд вважає, що позовні вимоги щодо позбавлення його батьківських прав в порядку п.п. 2, 4 ч.1 ст.164 СК України - обґрунтовані та підлягають задоволенню. І хоча позбавлення батьківських прав вважається крайнім заходом впливу на особу яка не виконує батьківських обов'язків і способом захисту прав та інтересів дитини, беручи до уваги принципи викладені в Декларації прав дитини, суд вважає, що позбавлення батьківських прав відповідача перш за все буде в інтересах неповнолітнього [PERSON], оскільки як встановлено судом, неповнолітній виховується позивачем в атмосфері любові, моральної та матеріальної забезпеченості, що також є не малозначним критерієм для оцінки тих правовідносин, які склались між сторонами по справі та для правильного вирішення спору. Відповідно до ст.212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності. Оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved