Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-20 00:00:00

Позивач [PERSON], працювала в Державному підприємстві водних шляхів «Устьдунайводшлях». На підставі наказу ДП «Устьдунайводшлях» № 3-к від 21.01.2015 року був звільнений з роботи з 21.01.2015 року, згідно ст. 38 КЗпП України, за власним бажанням. В день звільнення їй не виплачена заборгованість по заробітній платі в розмірі 38469,75 грн., в звязку з чим вона звернулась до суду та просить стягнути з відповідача ДП «Устьдунайводшлях» невиплачену суму та середній заробіток за час затримки розрахунку. В судовому засіданні представник позивача [PERSON], позовні вимоги підтримав. Представник відповідача усудове засідання не зявився, викликався, заперечень на позов не надав, тому суд відповідно ч.1 до ст.224 ЦПК України, ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за відсутності заперечень до того представника позивача. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Позивач [PERSON], на підставі наказу ДП «Устьдунайводшлях» № 3-к від 21.01.2015 року був звільнений з роботи з 21.01.2015 року, згідно ст. 38 КЗпП України, за власним бажанням. Відповідно довідки № 10-4 від 27.02.2015 року, заборгованість по заробітній платі звільненого працівника ДП «Устьдунайводшлях» [PERSON], складає 38469,75 грн. Як вбачається з матеріалів справи, при звільненні позивача з роботи відповідачем зазначена вище заборгованість йому виплачена не була. Згідно зі змістом ст. ст. 116, 117 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. В разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Згідно із ч.2,п.8 ч.3 Порядку обчислення середньої заробітної плати затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 100 від 08.02.1995р. нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, що передували звільненню, проводиться шляхом множення. Виходячи зі змісту постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати»від 08 лютого 1995 року № 100 у випадках стягнення на користь працівника середнього заробітку у звязку з затримкою розрахунку при звільненні \~він визначається за загальними правилами обчислення середнього заробітку, виходячи з заробітку за останні два календарні місяці роботи. Згідно із ч.2,п.8 ч.3 Порядку обчислення середньої заробітної плати затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 100 від 08.02.1995р. нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, що передували звільненню, проводиться шляхом множення середньоденного заробітку на число робочих днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. З матеріалів справи вбачається, що за листопад, грудень (повні два місяці, що передували звільненню) 2014 року заробітна плата позивача становила: листопад - 5440,00 гривень, грудень 4622,08 грн., на місяць його дохід у цей період становив 10062,08 грн.(5440,00 +4622,08). Середньоденна заробітна плата позивача склала 245 грн. 41 коп. (10062:41) робочих днів листопад, грудень 2014р.). У січні 2015 року було 8 робочих днів, у лютому 20 роб. днів, у березні 21 роб. день, у квітні 21 роб. день, у травні 12 роб. день. Всього з дня звільнення по день ухвалення рішення було 82 робочих дня, які включаються у розрахунок при визначені розміру середнього заробітку за час затримки розрахунку. Середній заробіток позивача за час затримки розрахунку з 21.01.2015 року по 21.05.2015р. мав складати 20123 грн. 62 коп. (82 роб. дн. х 245 грн. 41 коп.). Таким чином, відповідач повинен виплатити позивачу середній заробіток за час затримки розрахунку у сумі 3128 грн. 40 коп., при цьому, відповідач має нарахувати і утримати із зазначеної суми прибутковій податок та інші обовязкові платежі (п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України № 13 від 24.12.1999 року «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці»). Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору в сумі 585 гривень 93 копійок із зарахуванням його до спеціального фонду Державного бюджету України. На підставі встановленого,

Outcome: approved