Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-09 00:00:00

Позивач [PERSON] (проживаюча за адресою:[ADDRESS]) звернулась до суду з позовом, який згодом уточнила до [PERSON] (проживаючого за адресою: [ADDRESS]) про стягнення на її користь понесених додаткових витрат на дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] в розмірі 9488,22 гривні. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що позивач та відповідач є батьками неповнолітніх [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 23.05.2017 року шлюб між ними було розірвано та діти залишилися проживати разом із позивачем. На утримання дітей з відповідача в примусовому порядку на підставі судових рішень стягуються аліменти, оскільки добровільно відповідач кошти на утримання дітей не сплачував. Зокрема, на утримання доньки [PERSON] з відповідача стягуються аліменти в розмірі ? частини від всіх доходів до досягнення нею повноліття; на утримання сина [PERSON] з відповідача стягуються аліменти в розмірі 1/6 частини від всіх доходів до досягнення ним повноліття. Крім того, за позовом [PERSON] до [PERSON] рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 13.11.2017 року, яке не набрало законної сили, змінено розмір аліментів, які стягуються з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], з ? частини всіх видів заробітку (доходу) позивача на 1/6 частину всіх видів доходу відповідача, але не менш ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до повноліття [PERSON] Разом з тим розмір стягуваних з відповідача аліментів з урахуванням рівня доходу позивача не забезпечує в повному обсязі потреб дітей, пов'язаних з додатковими (крім безпосереднього їх утримання) витратами на їх життя, навчання, лікування, розвиток. За період з квітня 2017 року по грудень 2017 року позивачем було понесено додаткові витрати на обох дітей на загальну суму 18976,44 грн., що підтверджується платіжними документами. В даному випадку позивач просить врахувати серед іншого, розмір її доходів та доходів відповідача, той факт, що діти проживають разом з нею, відповідач є працездатною молодою людиною та має можливість нести обґрунтовані додаткові витрати на утримання дітей. З урахуванням вказаних обставин та зважаючи на інтереси дітей, з урахуванням принципу добросовісності та справедливості, дотримуючись балансу інтересів обох сторін, позивач вважає за необхідне стягнути з відповідача половину понесених нею додаткових витрат на дітей, що становить 9488,22 грн. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, на підставі викладених в уточненій позовній заяві обставин. Просив суд позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на обставини викладені у відзиві, в яких зокрема зазначено, що ним з квітня по грудень 2017 року у повному обсязі були сплачені аліменти на утримання дітей в сумі 24663,24 грн., тож обов'язок сплачувати встановлені судом та законодавством аліменти на утримання дітей він сумлінно виконує. З доданих до позовної заяви товарних чеків,квитанцій визначається період, за який були понесені витрати, а саме травень - грудень 2017 року. Позивач зазначає, що розмір утриманих з нього аліментів з урахуванням рівня доходу позивача не забезпечує в повному обсязі потреб дітей, але в обґрунтування, своїх,доводів додає до позову довідку про доходи за період з березня 2017 року по серпень 2017 року, що більшою мірою не збігається із періодом-витрат, тим самим приховуючи свої дійсні доходи. Куплений ASUS ZenPad 10 16GB (Z300C-1A016A) згідно Товарного чеку від 24.04.2017р. на суму 4499,00.гри., вважати особливою обставиною на утримання дитини відповідно до ст. 185 СК України взагалі є неприпустимим. Дата на чеку 24.04.2017р., продавець - Інтернет-магазин Електроніки, експрес накладна Нової Пошти №20400048021111 з датою отримання 27.04.2017р., а службовий чек на переказ готівки ТОВ «Пост Фінанс» № 000174104 від 27.09.2017р. В період, зазначений на товарному чеку (24.04.2017р.) позивач та відповідач взагалі ще перебували у шлюбі, адже розірвано його було 23.05.2017 року рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області. Для яких цілей та кому купувався цей товар не зазначено ані у позові, а ні у доданих до нього документах, тому стверджувати, що це додаткові витрати саме на дітей не можна. З огляду на Заметки, від 17.05.2017р. на суму 745,00 грн., від 10.06.2017р. на суму 3053,00 грн., товарного чеку від 10.07.2017 р. на суму 920,00 грн., товарного чеку від 12.08.2017р. на суму 350,00 грн., товарного чеку від 01.08.2017р. на ,суму 420,00 грн., товарного чеку №б/н (на копії відсутня дата) на суму 1060,00грн., товарного чеку №б/п (на копії відсутня дата) на суму 685,00 грн., товарного чеку №24 від 08.08.2017 р. на суму 411,00 грн., товарного чеку №КТ351812 від 12.08.2017 р. на суму 271,65 грн., товарного чеку від 21.09.2017р. на суму 270,00 грн. товарного чеку від 01.10.2017 р. на суму 47,00 грн., товарного чеку від 07.10.2017 р. на суму 450,00 грн., товарного чеку від 15.10.2017 р. на суму 25,00 грн., товарного чеку від 25.10.2017р. на суму 1300,00 грн., товарного чеку від 07.11.2017 р. на суму 600,00 грн., товарного чеку від 29.11.2017 р. на суму 485,00 грн., товарного чеку від 07.12.2017р., на суму 300,00 грн., товарного чеку від 13.12.2017р. на суму 638,00 грн., купувалися звичайний побутовий одяг, іграшки та канцелярські товари. Товарні чеки та Замєтки взагалі визивають сумнів щодо їх справжності та відображені у податковій звітності фізичних осіб-підприємців, зазначених як продавці. Цільове призначення куплених товарів також однозначно не визначене, зазначення платником у платіжних документах ім'я позивача, ще не вказує саме мету покупки та особу, для якої товар призначено. Оплата за відвідування дитячого садочку із період з квітня по грудень 2017 року складають 1338,00 грн. Ці витрати цілком покриваються доходами позивача та сплаченими аліментами відповідача. До позову також доданий касовий чек ПриватБанку від 08.06.2017р. про переказ готівки за платіжними картками на суму 152,00 грн. без зазначення призначення платежу (переказу), отримувачем якого с сама позивач. Також, до позову додані ще Заметка від 23.09.2017р. та Заметка від 11.10.2017р. на загальну суму 850,00, гри., фіскальний чек №000251790 00012 від 10.11.2017р. на суму 258,78 грн. Вказані витрати понесені на лікування зубів та лікарські засоби. Ці витрати також цілком покриваються доходами позивача та сплаченими аліментами відповідача. На підставі викладеного просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Суд, заслухавши осіб, які брали участь у справі, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об'єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками дитини - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 25 березня 2004 року Соледарської міськради Донецької області (а.с.3), а також батьками дитини [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження виданого 14 лютого 2014 року Виконавчим комітетом Соледарської міськради м. Артемівськ Донецької області (а.с.4). Рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 23.05.2017 року, шлюб зареєстрований 05 березня 2010 Соледарською міською радою Донецької області, про що складено актовий запис про укладення шлюбу за № 06 між [PERSON], [INFO] і [PERSON], [INFO] - розірвано (а.с.17). Рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 17 лютого 2006 року, [PERSON], [INFO] уродженця м. Соледар Донецької області на користь [PERSON], аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму, з 25.01.2006 року до досягнення дитиною повноліття (а.с.19). Рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 18.08.2017 року, стягнуто з [PERSON] (ІПН [NUMBER]) на користь [PERSON] (ІПН [NUMBER]) аліменти на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO] у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з 23 травня 2017 року і щомісяця до досягнення ним повноліття (а.с.18). Рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 13 листопада 2017 року змінено розмір аліментів, які стягуються з [PERSON], [INFO] на користь [PERSON], [INFO] на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менш ніж 30 % прожиткового мінімуму на підставі рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 17.02.2006 року та стягнуто з [PERSON], [INFO] (ІПН [NUMBER]) на користь [PERSON], [INFO] (ІПН [NUMBER]) аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO] в розмірі 1/6 частини з усіх видів доходу відповідача, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до повноліття [PERSON], починаючи з дня набрання рішенням законної сили. Постановою Апеляційного суду Донецької області від 27 лютого 2018 року апеляційна скарга [PERSON] залишена без задоволення, а рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 13 листопада 2017 року залишено без змін. Згідно довідки №03/56 від 21.09.2017 року виданої ТОВ «Бахмут-Енергія», загальна сума нарахованого [PERSON] доходу за період з березня 2017 року по серпень 2017 року становить 22809,70 грн. (а.с.5). Згідно довідки №17 від 28.02.2018 року виданої ТОВ «Бахмут-Енергія», загальна сума нарахованого [PERSON] доходу за період з січня 2017 року по грудень 2017 року становить 45203,49 грн. (а.с.5). Згідно довідки №9 від 02.022018 року виданої Донецьким Головним матеріально-технічним складом» регіональної філії «Донецька залізниця» Публічного Акціонерного товариства «Українська залізниця» м. Артемівськ, загальна сума нарахованого [PERSON] доходу за період з квітня 2017 року по грудень 2017 року становить 78786,65 грн. Сума сплачених аліментів складає 24663,24 грн. (а.с.54). Згідно листа Управління праці та соціального захисту населення Бахмутської районної державної адміністрації Донецької області №0818/3-07 від 28.02.2018 року, [PERSON], [INFO], яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS], перебуває на обліку в управлінні, як одержувач допомоги при народженні дитини згідно Закону України від 21.11.1992 №2811 «Про державну допомогу сім'ям з дітьми». Допомога призначена за період з 01.02.2014 року по 28.02.2018 року. Сума отриманої допомоги за період з 01.01.2017 року по 01.12.2017 року складає 12900,00 грн. (а.с.62-63). Відповідно до ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України)кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, який полягає у тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявленою нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ст. 13 ЦПК України). Статтею 12 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно вимог ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Так, статтею 8 Закону України « Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право нa рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Відповідно до п. 1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини, що була ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. За змістом ст. 18 Конвенції суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом та ін.). Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Відповідно до п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року, стягненню підлягають не тільки фактично зазнані додаткові витрати на утримання дитини, а і передбачувані додаткові витрати, викликані особливими обставинами, тому їх необхідно визначати в твердій грошовій сумі. Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення, тобто участь у додаткових витратах на дитину є не правом, а обов'язком батька незалежно від сплати ним аліментів і закон не передбачає можливості повного звільнення особи від участі в таких витратах, а обставини, що мають істотне значення, враховуються лише при визначенні судом розміру участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі виникнення спору. Верховний суд України у Постанові від 13 вересня 2017 року у справі № 6-1489цс 17 надає правовий висновок, щодо застосування ст. 185 СК України, зокрема вказує, що положення ст. 185 СК України стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається цією статтею. До таких обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат, у тому числі у зв'язку з розвитком певних здібностей. Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними в кожному конкретному випадку. Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. З аналізу даних норм та позицій Верховного Суду України слід прийти до висновку, що не всі перелічені позивачем витрати можуть відноситися до поняття додаткових витрат на утримання дітей в розумінні статті 185 СК України. Зокрема придбання канцелярських товарів для навчання дітей, одягу та взуття для сина та доньки, іграшок, оплата дитячого садка то дані витрати не підпадають під поняття додаткових витрат на утримання дітей, оскільки не пов'язані з розвитком особливих здібностей, таланту у сина чи доньки, а відносяться до загальної категорії аліментів. Натомість позивач довела існування особливих обставин, що зумовили необхідність додаткових витрат на дочку 23 вересня 2017 року в сумі 300 (триста) грн., та 11 жовтня 2017 року в сумі 550 (п'ятсот п'ятдесят) грн., а саме, потребу у її лікуванні у лікаря стоматолога, а також довела наявність необхідних додаткових витрат на придбання лікарських препаратів, для лікування дітей на суму 258 (двісті п'ятдесят вісім) 78 грн. Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, а саме необхідно стягнути разово з [PERSON], [INFO] (ІПН [NUMBER]) на користь [PERSON], [INFO] (ІПН [NUMBER]) фактично понесені додаткові витрати на дітей у розмірі 1108 (одна тисяча сто вісім) гривень 78 копійок. Враховуючи, що позовні вимоги задоволено частково, то відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір пропорційно розміру задоволених судом вимог щодо додаткових витрат.

Outcome: partial