Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-30 00:00:00

Позивач в особі представника за довіреністю [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON], [PERSON] про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 57624,77 гривень та витрат по сплаті судового збору в розмірі 1378 гривень. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 22 липня 2013 року між позивачем та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір № CL139640, відповідно до якого останній отримав кредит у розмірі 68989,20 гривень. Відповідач, згідно умов кредитного договору, зобовязався прийняти, належним чином використати та повернути позивачу вказані кошти у строки, зазначені в кредитному договорі, а також сплачувати відповідну платню за користування кредитом в порядку та на умовах кредитного договору. Так, згідно п. 4.1, ст. 4 кредитного договору погашення відповідної частини кредиту та нарахованих відсотків повинно здійснюватися відповідачем щомісячно на рахунок позивача згідно графіку погашення кредиту та сплаті відсотків. Згідно п.п. 2.4 та п.п. 2.5 ст. 2 кредитного договору за порушення прийнятих на себе зобовязань по повному та своєчасному погашенню кредиту, сплати відсотків щодо користуванням кредитними коштами кредитор має право стягнути з позичальника пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу за кожен день прострочення виконання відповідно до вимог чинного законодавства України. Згідно п.п. 11.4 п. 11 кредитного договору позичальник, уклавши договір, шляхом його підписання, підтверджує що до укладання договору був ознайомлений в письмовій формі з інформацією щодо умов кредитування та орієнтованої сукупної вартості кредиту тощо, як вимагає законодавство про захист прав споживачів, та отримав відповідні документи від кредитора і погоджується з ними. В якості забезпечення виконання відповідачем умов кредитного договору між позивачем та відповідачем [PERSON] укладено договір о договір поруки № CL139640/Р, відповідно до п. 1.1 якого відповідач [PERSON] зобовязалась перед банком відповідати за невиконання відповідачем [PERSON] усіх його зобовязань перед кредитором за кредитним договором № CL139640від 22 липня 2013 року. На протязі зазначеного в договорі та додатках до нього терміну/строку відповідач не виконав умови договору щодо сплати грошових зобовязань, у звязку з чим станом на 24 листопада 2016 року у відповідача перед позивачем за кредитним договором виникла заборгованість в розмірі 57624,77 гривень, яка складається з наступного: 2733,22 гривень сума простроченої заборгованості по кредиту; 45857,70 гривень сума дострокового стягнення кредиту; 3433,85 гривень відсотки; 5600 гривень штраф. Просить позов задовольнити в повному обсязі. Представник позивача до судового засідання не зявився, надавши суду клопотання про розгляд справи без його участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідачі в судове засідання не зявилися, повідомлення про причини неявки, а також ніяких пояснень і заперечень щодо заявлених позовних вимог та клопотання про відкладення розгляду справи від них не надходило, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином у відповідності до частини 9 статті 74 Цивільного процесуального кодексу України шляхом розміщення оголошення у пресі. Тому, враховуючи, що позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення, суд відповідно до ч. 1 ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України вважає необхідним розглянути справу на підставі наявних у справі доказів з ухваленням заочного рішення по справі. На підставі ч. 2\~ст. 197 Цивільного процесуального кодексу України, у звязку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом установлено, що 22 липня 2013 року між Публічним акціонерним товариством «Універсал Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № CL139640, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 68989,20 гривень на придбання авто. Відповідач, згідно умов кредитного договору, зобовязався прийняти, належним чином використати та повернути позивачу вказані кошти у строки, зазначені в кредитному договорі. Додатком № 2 до кредитного договору № CL139640 від 22 липня 2013 року встановлено дату повернення позичальником всієї суми кредиту 20 липня 2020 року. За користування кредитним коштами відповідач зобовязується сплатити позивачу відповідну платню в порядку та на умовах кредитного договору, визначених в статтях 1, 2, 4 та 11 кредитного договору з підпунктами в Додатку № 1 та Додатку № 2 до кредитного договору. Так, згідно п. 4.1, ст. 4 кредитного договору погашення відповідної частини кредиту та нарахованих відсотків повинно здійснюватися відповідачем щомісячно на рахунок позивача згідно графіку погашення кредиту та сплаті відсотків. Згідно п.п. 11.4 п. 11 кредитного договору позичальник, уклавши договір, шляхом його підписання, підтверджує що до укладання договору був ознайомлений в письмовій формі з інформацією щодо умов кредитування та орієнтованої сукупної вартості кредиту тощо, як вимагає законодавство про захист прав споживачів, та отримав відповідні документи від кредитора і погоджується з ними (а.с. 7-38) В якості забезпечення виконання відповідачем умов кредитного договору між позивачем та [PERSON] укладено договір поруки № CL139640/Р від 22 липня 2013 року, відповідно до п. 1.1 якого відповідач [PERSON] поручається перед банком за виконання відповідачем [PERSON] усіх його зобовязань перед кредитором, що виникли за кредитним договором № CL139640 від 22 липня 2013 року, в повному обсязі як існуючих в теперішній час, так і тих, що можуть виникнути в майбутньому (а.с. 39-46). Позивач зобовязання за кредитним договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачу [PERSON] кредитні кошти в розмірі 68989,20 гривень, про що свідчить копія меморіального ордеру № 1129501UAH000122/118745 від 22 липня 2013 року. На протязі зазначеного в договорі та додатках до нього терміну/строку відповідач не виконав умови договору щодо сплати грошових зобовязань, у звязку з чим станом на 24 листопада 2016 року у відповідача перед позивачем за кредитним договором виникла заборгованість в розмірі 57624,77 гривень, яка складається з наступного: 2733,22 гривень сума простроченої заборгованості по кредиту; 45857,70 гривень сума дострокового стягнення кредиту; 3433,85 гривень відсотки; 5600 гривень штраф, що підтверджується наданим позивачем розрахунком заборгованості за кредитним договором № CL139640 від 22 липня 2013 року (а.с. 49-50). Відповідно до ч. 1\~ст. 546 ЦК України\~виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Відповідно до\~ст. 553 ЦК України\~за договором поруки поручитель поручається\~\~перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед\~\~ кредитором за порушення зобов'язання боржником. Відповідно до\~ст. 554 ЦК України\~у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги в частині стягнення з відповідачів простроченої заборгованості по кредиту в розмірі 27433,22 гривень, суми дострокового стягнення кредиту в розмірі 45857,70 гривень та відсотків в розмірі 3433,85 гривень обґрунтовані та підлягають задоволенню, і тому з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню сума заборгованості у розмірі 52024,77 гривень. Що стосується позовних вимог в частині стягнення з відповідачів на користь позивача штрафу в розмірі 5600 гривень, то суд вважає, що в цій частині слід відмовити за наступних обставин. Відповідно до\~ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02 вересня 2014 року\~на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року № 1053-р\~затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. Згідно з додатком до\~розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року №1053-р\~до зазначених населених пунктів належить місто Єнакієве Донецької області. В подальшому\~розпорядженням Кабінету Міністрів України від 05 листопада 2014 року №1079-р\~зупинено дію розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року №1053-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція». Відповідно до\~розпорядження Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 року № 1275-р\~затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнано такими, що втратили чинність\~розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року № 1053-р\~та\~розпорядження Кабінету Міністрів України від 05 листопада 2014 року № 1079-р. Згідно із підпунктом 2 пункту 1 додатку до розпорядження Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 року до зазначених населених пунктів належить місто Єнакієве Донецької області. З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що відповідачем [PERSON], який проживає в [INFO], не надано своєчасно позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, у звязку з чим нараховано штрафи, разом з тим, починаючи з 14 квітня 2014 року є підстави для застосування вимог\~ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції». Відповідно до ч. 1 ст. 11 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, як беруть участь у справі. З огляду на викладене, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідачів штрафу в розмірі 5600 гривень не підлягають задоволенню. Оскільки позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволені частково, суд відповідно до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України судові витрати присуджує позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних в розмірі 1244,08 гривень, виходячи з наступного розрахунку: 52024,77х1378/57624,77=1244,08, де 52024,77 гривень сума задоволених позовних вимог; 1378 гривень сума сплаченого позивачем судового збору за подання до суду позовної заяви; 57624,77 гривень ціна позову, 1244,08 гривень судові витрати, присуджені позивачу.

Outcome: partial