Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-14 00:00:00

Позивач [PERSON] пред`явила в суд позов до відповідача [PERSON] , про стягнення додаткових витрат на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , у сумі 68'758,09 грн. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що [PERSON] є їх спільною дитиною. Батько самоусунувся від виконання своїх обов`язків в частині утримання дочки; аліменти сплачує лише частково. [PERSON] зазначає, що з червня 2013 року до жовтня 2018 року вона витратила 137'516,19 грн. на оздоровлення та відпочинок дитини, навчання у старших класах школи, лікування, а також вступом до університету та подальшим навчанням у ньому. Половину цих коштів повинен компенсувати відповідач, як батько дитини, котрий зобов`язаний брати рівну з матір`ю участь у додаткових витратах на дочку. Відповідач подав відзив, у якому зазначає, що позову не визнає. Вказує на те, що його майновий стан не дає йому можливості нести додаткові витрати на утримання дочки, окрім часткової сплати аліментів. Вважає, що жодних доказів того, що існують обставини, які зобов`язували б його нести додаткові витрати на дитину відсутні. Відповіді на відзив [PERSON] не подала. У судовому засіданні позивач вказані вимоги підтримала з мотивів, викладених у позовній заяві. Представник відповідача у судове засідання не з`явився. При цьому він подав заяву про відкладення розгляду справи у зв`язку з зайнятістю в іншому судовому процесі. Цю неявку суд вважає такою, що допущена без поважних на те причин, адже ним належним чином не вмотивовано, чому він надав перевагу іншій справі, як і тому, чому у судове засідання не може з`явитись сам [PERSON] . За таких обставин суд вважає за доцільне провести розгляд цієї справи за відсутності відповідача та його представника на підставі пункту 1 ч. 3 ст. 223 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України). Суд, заслухавши пояснення позивача , всесторонньо, повно та об`єктивно дослідивши докази у справі, прийшов до переконання, що позов слід задовольнити частково з огляду на таке. Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 15 листопада 2007 року, ухваленим у справі № 2-5977, розірвано шлюб між позивачем та відповідачем, зареєстрований 11 травня 2000 року відділом РАГС. (а.с. 9) Позивач та відповідач є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 30 листопада 2000 року, виданого Відділом реєстрації актів громадянського стану Тернопільської міської ради; актовий запис № 1910. Дочка проживає з позивачем. Вказаний факт доказуванню не підлягає в силу частини 1 ст. 82 ЦПК України, оскільки визнаний сторонами та сумнівів щодо його достовірності або добровільності визнання у суду не виникає. Згідно з відомостями з державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків № 4071 від 18 червня 2018 року, за І квартал 2017 року позивачу нараховано державну та соціальну матеріальну допомогу в сумі 1'087,74 грн. За ІІ, ІІІ, ІV квартали 2017 року, а також за І квартал 2018 року інформація про доходи позивача відсутня. (а.с. 18) Відповідно до довідки № 1779 від 25 вересня 2017 року, виданої директором Тернопільського МРЦЗ, з 01 квітня 2016 року по 07 березня 2017 року [PERSON] перебувала на обліку як безробітна в Тернопільському МРЦЗ як безробітна. (а.с. 24) Як убачається з довідки № 21 від 26 жовтня 2018 року, позивач працює в комунальній установі Тернопільської обласної ради «База спеціального медичного постачання» на посаді інженера по охороні праці з посадовив окладом згідно штатного розпису у сумі 3'048 грн. (а.с. 22) Статтею 185 Сімейного кодексу України (далі СК України) визначено, що той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність таких особливих обставини підлягають доведенню в судовому засіданні. Оскільки позивач зазначила про додаткові витрати, пов`язані з розвитком дитини то саме вона повинна надати відповідні докази. Згідно з частиною 1 ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Відповідно до частин 1, 2, 3 ст. 150 СК України батьки зобов`язані: виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Як убачається з медичного висновку № 511/14, виданого Тернопільською міською дитячою комунальною лікарнею, [PERSON] хворіє міопією високого ступеню ОК. Має сколіотичну поставу та гіпертрофію мигдаликів ІІ ст. Потребує спец. групи по фізкультурі з 22 вересня 2017 року по 30 травня 2018 року. (а.с. 14) Згідно із випискою з історії хвороби [PERSON] , лікарем-ортодонтом О. [PERSON] . [PERSON] здійснено її огляд та встановлено діагноз: [PERSON] ). Дистальни прикус, косий прикус. 6 6 і 3 3 по ІІ кл. за Енгелем 6 6 3 3. Звуження верхньої та нижньої щелеп. Стертість зубів на 1/3-1/2. Скупленість у фронтальній ділянці. Тортоаномалії. Порушення функції жування. Дисфункція СНЩС. Естетичний ефект. (а.с. 19) Також у цій довідці зафіксовано, що [PERSON] виконано та оплачено наступні маніпуляції: консультація лікаря-ортодонта, вартістю 1'090 грн.; ОРТО та ТРГ для початкової ортодонтичної діагностики, вартістю 860 грн.; лікування металевою самолікуючою брекет-системою, вартістю 62'500 грн.; лікування артеріальною шиною, вартістю 5'585 грн. Суд звертає увагу на те, що ця довідка подана позивачем до суду 30 жовтня 2018 року, тобто тоді коли [PERSON] ще не досягла 18-ти років. Вказане свідчить про те, що і саме лікування мало місце у той період, коли вона була неповнолітньою. Відповідно до довідки № 13 від 29 жовтня 2018 року, виданої ФОП [PERSON] , [PERSON] дійсно знаходилась на прийомі у лікаря стоматолога-ортодонта 20 липня 2018 року. Вартість консультації становила 200 грн. (а.с. 23) 03 липня 2018 року [PERSON] отримала послуги ортоманомограми за що оплатила 150 грн. Вказане підтверджується копією квитанції, виданої [PERSON] (а.с. 47) Цього ж дня [PERSON] отримала направлення на реакцію специфічного лейкоцитолізу (РЛЛ) з анестетиками за що оплачено 460 грн. Вказане підтверджується відповідною квитанцією № 303 від 03 липня 2018 року (а.с. 50) Також, 24 березня 2018 року було придбано оправу для окулярів, вартістю 415 злотих, що на монет здійснення купівлі становило 3'178,48 грн. (а.с. 99) З вказаних вище доказів судом встановлено, що позивач понесла 74'023,48 грн. додаткових витрат на їх з відповідачем спільну дитину, котрі викликані особливими обставинами, а саме лікуванням її хвороб. Половину з цих коштів слід компенсувати матері за рахунок батька, а тому вимоги [PERSON] про стягнення з [PERSON] додаткових витрат на дитину підлягають до часткового задоволення. Водночас, суд вважає необґрунтованими вимоги позивача про компенсацію за рахунок відповідача витрат на відпочинок, купівлю планшета, захисного чохла до нього, навушників, мобільного телефону та захисного чохла до нього, оскільки нею не доведено, що такі витрати викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Це позбавляє її можливості на їй відшкодування в порядку статті 185 СК України. Такого роду витрати винні покриватись за рахунок сплати відповідачем аліментів. Окрім зазначених вимог, [PERSON] висуває і інші, котрі пов`язані із навчанням дочки у вищому навчальному закладі. Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання визначений статтею 199 СК України, якою встановлено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Таким чином зазначена норма права, на відміну від статті 185 СК України, покладає на батьків обов`язок утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання, лише у випадку, якщо вони (батьки) можуть надавати таку матеріальну допомогу. Отже, з`ясування матеріального становища особи, до якої пред`явлена вимога в поряду статті 199 СК України набуває важливого, в певній мірі навіть доленосного значення, а тому входить до предмету доказування. При з`ясуванні матеріального становища відповідача суд взяв до уваги наступне та прийшов до таких висновків. Рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 24 жовтня 2007 року, ухваленим у справі № 2-5971/2007, вирішено стягувати із відповідача в користь позивача аліменти на утримання [PERSON] в розмірі ј всіх видів його заробітку, щомісячно, але не менше 40 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 10 жовтня 2007 року до досягнення нею повноліття. На виконання цього рішення видано виконавчий лист, котрий пред`явлений до виконання. (а.с. 12) З розрахунку заборгованості по аліментах від 29 жовтня 2018 року № 50334, виданого головним державним виконавцем Тернопільського міського відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Тернопільській області, вбачається, що станом на листопад 2018 року у відповідача наявна заборгованість зі сплати аліментів в сумі 21'697,42 грн. Відповідно до довідки про доходи [PERSON] , з червня 2016 року по 01 серпня 2017 року він працював обвалювальником м`яса у приватного підприємця [PERSON] та його дохід за вказаний період склав 34'400 грн. (а.с. 17) Згідно з довідкою № 2-134 від 20 квітня 2018 року, виданою в.о. старости Озернянської сільської ради Зборівського району Тернопільської області, відповідач здійснював догляд за одинокою [PERSON] , [INFO] . (а.с. 72) Як убачається з довідки Зборівського управління праці та соціального захисту населення № 07-05/105 від 20 квітня 2018 року, у період з жовтня 2017 року по березень 2018 року [PERSON] отримав компенсацію за надання соціальних послуг на загальну суму 729,12 грн. (а.с. 71) 20 травня 2016 року відповідач уклав шлюб з [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого виконавчим комітетом Озерянської сільської ради Зборівського району Тернопільської області; актовий запис № 07. (а.с. 68) [INFO] у них народилась дочка [PERSON] . Вказане підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 19 серпня 2016 року, виданим Зборівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області. (а.с. 69) Відповідач, його дружна ( [PERSON] ) та дочка ( [PERSON] ) проживають у с [ADDRESS] району Тернопільської області. Зазначене підтверджується копією довідки № 2-153 від 20 квітня 2018 року, виданою в.о. старости Озерянської сільської ради Зборівського району Тернопільської області. На підставі вказаних вище доказів суд приходить до висновку, що відповідач не має можливості надавати матеріальну допомогу його спільній з позивачем повнолітній дочці, яка продовжує навчання, а тому у задоволенні цієї частини вимог [PERSON] слід відмовити. Згідно статті 141 ЦПК України з відповідача в користь держави слід стягнути 704,8 грн. судового збору.

Outcome: partial