Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-02 00:00:00

Позивач в особі представника за довіреністю Канаєва І.В. звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що позивач регулярно надавав послуги відповідачу з постачання питної води (прийманню стічних вод), та проводив нарахування за спожиті послуги відповідно до затверджених у встановленому законом порядку норм та тарифів, однак відповідач, порушуючи вимоги чинного законодавства щодо сплати комунальних послуг і умови договору про надання населенню послуг з питного водопостачання (водовідведення) та не сплачуючи борг за спожиті послуги з постачання питної води (прийманню стічних вод) добровільно, причиняє майнову шкоду позивачу. В результаті вищенаведеного, заборгованість відповідача відповідно до даних особистого рахунку за період з 01 грудня 2015 року по 28 лютого 2018 року складає 9344,68 гривень, у зв'язку з чим позивач вимушений звернутися до суду. Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 13 червня 2018 року відкрито спрощене позовне провадження у справі та призначено судове засідання на 08 годину 30 хвилин 13 липня 2018 року, яке в подальшому відкладено на 08 серпня 2018 року на 08 годину 30 хвилин у зв'язку з відпусткою судді. Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01 серпня 2018 року у зв'язку з перебуванням судді Любчика О.В. у відрядженні на підставі розпорядження в.о. керівника Артемівського міськрайонного суду Донецької області Таранової Н.Ю. справу розподілено у провадження судді Артемівського міськрайонного суду Донецької області Конопленко О.С. Судове засідання, призначене на 08 годину 30 хвилин 08 серпня 2018 року, ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 08 серпня 2018 року відкладене на 03 вересня 2018 року на 08 годину 00 хвилин у зв'язку з неявкою сторін. Представник позивача Канаєв І.В. до судового засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином: у відповідності до частини 6 статті 128 ЦПК України - шляхом направлення судової повістки із розпискою рекомендованим листом з повідомленням на адресу, зазначену позивачем у позовній заяві. 03 вересня 2018 року подав на адресу суду заяву, в якій він просить справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити, щодо заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з'явилась за невідомою суду причиною, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином - у відповідності до пункту 1 частини 7 статті 128 ЦПК України: шляхом направлення судової повістки рекомендованим листом з повідомленням про вручення за адресою її місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У встановлений ухвалою про відкриття провадження у справі строк відзив на позовну заяву відповідачем також не поданий. Тому, за наявності умов, передбачених ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд вважає необхідним розглянути справу на підставі наявних у справі доказів з ухваленням заочного рішення по справі. У зв'язку з неявкою сторін та у відповідності до частини 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об'єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що відповідно до розрахунку заборгованості відповідач має заборгованість перед позивачем за надані послуги з питного водопостачання (водовідведення) та з постачання питної води (прийманню стічних вод) в сумі 9344,70 гривень за період з 01 грудня 2015 року по 28 лютого 2018 року (а.с. 6 зворот). З довідки № 22956 про склад сім'ї споживача послуг з централізованого водопостачання (водовідведення), виданої станом на 22 березня 2018 року, за даними автоматизованої бази нарахувань та сплати за послуги, вбачається, що відповідач зареєстрована за адресою: [ADDRESS], та їй на вищевказану адресу 10 грудня 2017 року позивачем направлено претензію щодо сплати заборгованості за використання наданих позивачем послуг (а.с. 6). Згідно відповіді першого заступника міського голови Бахмутської міської ради Савченко Т.М. за вх. № 17695 від 12 червня 2018 року відповідач зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 12). Відповідно до копії довідки про встановлення тарифу та норми водоспоживання та водовідведення по КП «БАХМУТ-ВОДА» для споживачів - населення встановлено тарифи для сплати за надані послуги, які затверджені рішенням виконавчого комітету Артемівської міської ради (а.с. 7). Відповідно до ч. 3 ст. 12 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах, заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. На підставі ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч. 5 ст. 81 ЦПК України). Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України). Згідно ст. 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди. У силу ст. 526 ЦК України, п. 33, 36 «Правил надання населенню послуг водопостачання і водовідведення» позивач фактично надає відповідачу послуги з водопостачання і водовідводу, у силу чого відповідач зобов'язаний робити оплату наданих послуг. Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору (ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Згідно частини 1 статті 10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону. Відповідно до статті 68 Житлового кодексу Української РСР відповідач зобов'язана своєчасно вносити плату за комунальні послуги, в тому числі за послуги з водопостачання та водовідведення. Однак, виходячи з доказів, які маються в матеріалах справи, вбачається, що відповідач не виконує цих зобов'язань, і станом на 28 лютого 2018 року утворилась заборгованість по оплаті цих послуг в розмірі 9344,70 гривень, що підтверджується наданим позивачем розрахунком заборгованості. Вказаний розрахунок відповідачем не оспорювався, у зв'язку з чим приймається судом до уваги. Невиконання відповідачем передбачених законом зобов'язань по оплаті отриманих послуг є підставою для стягнення з неї нарахованої суми заборгованості. Одночасно, ураховуючи, що суд розглядає справи в межах заявлених вимог відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, не дивлячись на те, що згідно розрахунку заборгованість за послуги з водопостачання та водовідведення складає 9344,70 гривень, суд вважає можливим стягнути суму заборгованості, зазначену в позовній заяві, тобто 9344,68 гривень. Таким чином, суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими і позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати, пов'язані з розглядом справи, у вигляді судового збору в розмірі 1762 гривень. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved