Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-25 00:00:00

Позивач в особі ПАТ «Кредобанк» звернувся до суду з даним позовом. В підтвердження заявлених позовних вимог посилається на те, що 31.10.2014 року між ПАТ «Кредобанк» та [PERSON] було укладено Кредитний договір № 45668-ОWNCASH. Відповідно до п. 1 Договору позивач зобовязався надати у власність відповідачу грошові кошти на умовах поворотності, строковості, платності та цільового характеру використання, а [PERSON] зобовязується використати кредит на цілі, вказані в цьому Договорі, повернути кредит, сплатити проценти та інші платежі в строк та на умовах, передбачених Договором. 31.10.2014 року відповідно до п. 3.1 грошові кошти були перераховані відповідачу в безготівковій формі, шляхом перерахування на поточний рахунок відповідача в сумі 11\~647,18 грн., що підтверджується меморіальним ордером № 35869575 від 31 жовтня 2014 року та меморіальним ордером № 35869519 від 31.10.2014 року. Умовами договору встановлено термін кредитування - до 30.10.2017 року та визначено порядок повернення суми кредиту зі сплатою річних та щомісячною комісією, а за несвоєчасне виконання грошових зобовязань за кредитним договором встановлено сплату пені в розмірі подвійної процентної ставки, вказаної в п. 2.4. цього договору, але не менше двох гривень за кожен день прострочення. Відповідачка [PERSON] припинила свої зобовязання за Договором, що призвело до порушення прав позивача, ігнорує на вимоги Банку погасити заборгованість, яка у відповідності до проведених ним розрахунків станом на 04.07. 2016 року становить 12\~596, 41 грн. та складається з: - 10\~443,51 грн. неповернута сума кредиту ( п. 2.1 Договору ); - 528,2 5грн. прострочені відсотки ( п. 2.4 Договору ); - 1\~158,90 грн. прострочена сума комісії за адміністрування кредиту ( п. 2.12 Договору); - 465,75 грн. пені ( п. 6.1. Договору); Оскільки зобовязання відповідачем в позасудовому порядку не виконуються, просить постановити рішення, яким стягнути з відповідача зазначену суму заборгованості. Представник позивача у судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав, просить його задовольнити. Відповідачка [PERSON] у судове засідання повторно не зявилася, була належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, від неї не надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, а тому суд вважає за можливе розглянути справу у її відсутності на підставі наявних у ній доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Судом установлено, що сторони уклали договір кредитування, відповідно до якого 31.10.2014 року відповідачка отримала кредит у розмірі 11\~647,18 грн. зі сплатою відсотків за користування таким у розмірі 9.99 % з терміном кредитування до 30.10.2017 року. Згідно п. 3.1 грошові кошти були перераховані відповідачу в безготівковій формі, шляхом перерахування на поточний рахунок відповідача в сумі 11\~647,18 грн., що підтверджується меморіальним ордером № 35869575 від 31 жовтня 2014 року та меморіальним ордером № 35869519 від 31.10.2014 року. Відповідно до п. 2.3 Договору встановлено термін кредитування до 30.10.2017 року. Повернення суми кредиту здійснюється щомісячно разом із нарахованими процентами рівними сумами по 581,00 грн. ( п. 2.6 Договору). Згідно з п. 2.4. Договору відповідач зобовязується сплачувати позивачу 9,99 % річних за користування кредитом. Пунктом 2.12 Договору передбачено, що відповідач щомісячно сплачує позивачу комісію за управління кредитом відповідно до графіку платежів. Відповідно до п. 5.1 Договору відповідач зобовязаний повернути позивачу кредит у повному обсязі в порядку і терміни передбачені цим Договором. Згідно п. 6.1 Договору, за несвоєчасне виконання грошових зобовязань за кредитним договором боржник сплачує пеню в розмірі подвійної процентної ставки, вказаної у п. 2.4. цього договору, але не менше двох гривень за кожен день прострочення. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно п. 1 ст. 509 ЦК України, зобовязання є правовідношення, в якому сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утримуватися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. ПАТ «КРЕДОБАНК» свої зобовязання за Договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав Відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором. Відповідач свої ж зобовязання перед банком не виконує. У відповідача у звязку з невиконанням своїх зобовязань виникла заборгованість яка станом на 04.07.2016 року складає 12\~596,41 (дванадцять тисяч пятсот девяносто шість) грн., що включає: - 10\~443,51 грн. неповернута сума кредиту ( п. 2.1 Договору ); - 528,2 5грн. прострочені відсотки ( п. 2.4 Договору ); - 1\~158,90 грн. прострочена сума комісії за адміністрування кредиту ( п. 2.12 Договору); - 465,75 грн. пені ( п. 6.1. Договору); Згідно ч, 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. Частиною другою статті 1054 та частиною другою статті 1050 Цивільного кодексу України передбачено право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Як випливає з положень ст.ст. 525, 526, ЦК України, зобов'язання мають виконуватись належним чином і у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається. Відповідно до ст. 536 Цивільного кодексу України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, розмір яких встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором (ст. 611 ЦК України). Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Якщо він прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з процентів та штрафів за весь час прострочення., як зазначено у ст. 625 Цивільного кодексу України. Беручи до уваги, що відповідач ухиляється від добровільного виконання зобовязання, позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved