Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-07 00:00:00

Позивач [PERSON]просить суд розірвати шлюб з відповідачем [PERSON], посилаючись на те, що вони перебувають у шлюбі з 18.11.2016 року, який зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Рокитнянського районного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 93. Від шлюбу мають доньку [PERSON] [INFO]. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що спільне життя з відповідачем не склалося. Фактично шлюбні відносини між ними припинені, спільне господарство не ведеться. Примирення між ними не можливе. Позивач будучи повідомленою належним чином про день та час розгляду справи в судове засідання не з»явилася. До суду надійшла заява, якою позов підтримує, та просить суд справу розглянути у її відсутності. Відповідач, в судове засідання не з'явився подав до суду заяву, якою позов визнає та просить розглядати справу у його відсутності. Відповідно до ч. 3 ст.. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України уразі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає за необхідне позов задовольнити. Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, який зареєстрований 18.11.2016 року, Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Рокитнянського районного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 93. Від шлюбу мають доньку [PERSON] [INFO]. На даний час шлюб носить формальний характер, оскільки сторони припинили сімейно-шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть і тому примирення між сторонами є неможливим. За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін та інтересам дітей, а тому відповідно до ст. 112 СК України шлюб між сторонами необхідно розірвати. З квитанції №105 від 21.08.2018р. вбачається, що позивачем сплачено 704,80 грн. судового збору за звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу. Відповідно до ч.1ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у відповідному рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Судом встановлено, що до розгляду справи по суті відповідач позовні вимоги про розірвання шлюбу визнав. Тому позивачу слід повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Іншу частину сплаченого судового збору в розмірі 352,40 грн. слід стягнути з відповідача в користь позивача, у відповідності до ч.1 ст. 141 ЦПК України. З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що з відповідача слід стягнути вищевказаний судовий збір на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved