Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-17 00:00:00

Позивач [PERSON] «Фінансова компанія є гроші» просить стягнути з відповідача [PERSON] на його користь заборгованість за договором № 3276506195-003191 від 06.05.2018 про надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, в сумі 5568,96 грн., що складається з наступного: заборгованість за кредитом - 800 грн.; заборгованість за процентами за користування кредитом 2082,96 грн., заборгованість за пенею 2686,00 грн., та судові витрати по справі, які складаються з судового збору в сумі 1762 грн. та витрат за юридичні послуги в сумі 1500 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач покликався на те, що між [PERSON] «Фінансова компанія є гроші» та [PERSON] було укладено договір № 3276506195-003191 від 06.05.2018 про надання позики, в тому числі й на умовах фінансового кредиту, в електронному вигляді шляхом реєстрації відповідача на Інтернет сайті https://e-groshi.com і виконання ним певних дій, які свідчать про укладення договору. Згідно зі ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема, електронного підпису одноразовим ідентифікатором. В даному випадку таким ідентифікатором є СМС повідомлення з кодом 467880, який зазначений у тексті договору в розділі «підписи сторін». Позивачем на виконання умов договору було перераховано на картковий рахунок відповідача позику в розмірі 800 грн. Строк, на який надавалась позика, становить 29 днів, дата надання позики 06.06.2018, тобто останнім днем повернення позики є 23:00 год. 03.06.2018 року включно. Станом на 25.09.2018 відповідачем прострочено строки повернення позики, встановлені в п. 5.4. даного Договору, що призвело до виникнення заборгованості в сумі 5568,96 грн., яка складається із заборгованості за кредитом у сумі 800 грн., заборгованості за процентами за користування кредитом у розмірі 2082,96 грн. та заборгованості за пенею в сумі 2686,00 грн. Заходи досудового врегулювання спору не вживались, відповідач на зв'язок не виходив та не відповідав на дзвінки представника позивача, а тому позивач змушений звернутися до суду з даним позовом. Представник позивача в судове засідання не зявився, подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, не заперечує проти проведення судом заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце судового розгляду, повторно на виклик суду не зявився, про причину неявки не повідомив, відзив на позов не подав, тому суд відповідно до ст. 280 ЦПК України розглянув справу заочно за його відсутності на підставі наявних у ній доказів. Відповідно до п.п. 1, 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день вручення судової повістки під розписку, а також день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. У звязку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу в порядку ст. 247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, розглянувши матеріали справи, дав оцінку зібраним доказам, вважає, що неявка відповідача не є перешкодою для розгляду справи, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів про права та взаємовідносини сторін і позов слід задовольнити, ухваливши заочне рішення. Судом встановлено такі фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Так, порядок укладання договорів в електронній формі регламентується Законом України «Про споживче кредитування» та Законом України «Про електронну комерцію». Зокрема, в ст. 13 Закону України «Про споживчий кредит» зазначено, що договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко розяснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці розяснення логічно повязані з нею. Статтею 12 цього Закону регламентуються вимоги до підпису сторін договору. Так, відповідно до ч. 1 цієї статті якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема, електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі субєкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися субєктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом звязку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Судом встановлено, що 06.05.2018 між сторонами укладено договір № 3276506195-003191 про надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, згідно з п. 2.1 якого позикодавець на умовах цього договору надає позичальнику (клієнту) кошти у позику на умовах фінансового кредиту, що виражена у грошових коштах у національній валюті України, відповідно до заявки на тримання позики, а позичальник зобовязується отримати та повернути позику та сплатити суму процентів за користування позикою у порядку та строки, визначені цим договором /а.с. 12-18/. Заява це анкета в особистому кабінеті клієнта на веб - сайті товариства, встановленої форми, яка виражає намір клієнта отримати грошові кошти в позику та є невідємною частиною цього договору. Згідно з п. 3 Договору позика складає 800 грн., сума процентів за користування позикою становить 258,96 грн. за 29 днів. Проценти за користування позикою становлять 2% за кожен день користування позикою, що становить 730 процентів річних. Тип процентної ставки фіксована. Фіксована процента ставка за цим Договором становить 2% (шістнадцять гривень 00 коп. процентів) за кожен день, починаючи з дати видачі позики і закінчуючи датою фактичного повернення позики включно, протягом строку користування позикою. Згідно з п. 6.2 Договору проценти за користування позикою нараховуються з дати надання позики позичальнику до дня повного погашення заборгованості за цим договором включно. Згідно з п. 4.1 Договору позика вважається наданою в момент отримання позичальником коштів у касі позикодавця, що підтверджується відповідним касовим ордером та /або зарахуванням коштів на поточний (картковий) рахунок позичальника. Згідно з п.п. 5.3, 5.4 Договору дата надання позики 06.05.2018, дата повернення позики не пізніше 23:00 03.06.2018 включно. Судом встановлено, що даний договір було підписано сторонами згідно зі ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» електронним підписом одноразовим ідентифікатором, яким є смс повідомлення з кодом 595871, який зазначений у тексті Договору в розділі «Підписи сторін». Окрім цього, позичальник підписанням цього договору підтвердив, що він ознайомлений з Умовами надання позики, в тому числі у формі фінансового кредиту, ТОВ «Фінансова компанія є гроші», розміщеними на сайті позикодавця й приймає їх положення як публічну оферту на укладення цього Договору (п. 12.8 Договору) Також відповідно до наявного в матеріалах справи повідомлення від 12.09.2018 06.05.2018 через систему прийому платежів «Platon» було проведено успішно видачу займу на сайті EGROSHI.COM (800,00) на карту клієнта /а.с. 24/. З наявного в матеріалах справи розрахунку заборгованості за кредитним договором №3276506195- 003191 від 06.05.2018 судом встановлено, що станом на 25.09.2018 заборгованість відповідача [PERSON] перед [PERSON] «Фінансові компанії є гроші» становить 5568,96 грн., з яких 800,00 грн. - борг за кредитом, 2082,96 грн. заборгованість за процентами за користування кредитом, 2686,00 грн. заборгованість за пенею /а.с. 20-23/. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони певну дію (сплатити гроші). Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору. Частиною 2 ст. 615, ст. 625 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання та боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Відповідно до ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно зі ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обовязковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. На підставі вищенаведеного, повно та всебічно перевіривши матеріали справи, зважаючи на те, що Договір № 3276506195-003191 від 06.05.2018 є письмовим правочином, оскільки вчинений у письмовій формі, підписаний уповноваженими особами, що підтверджує досягнення всіх істотних умов договору, враховуючи, що відповідач [PERSON] був ознайомлений з умовами надання позики, в тому числі у формі фінансового кредиту, отримав кредит у сумі 800,00 грн., однак не виконав взятих на себе за кредитним договором зобовязань, внаслідок чого утворилася заборгованість перед банком у сумі 5568,96 грн., а також той факт, що зазначена заборгованість на даний час залишається непогашеною, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є підставними і такими, що підлягають до задоволення. Понесені позивачем документально підтверджені судові витрати, а саме: сплачений судовий збір в розмірі 1762,00 грн., а також витрати на професійну правничу допомогу в сумі 1500 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача відповідно до вимог ст.ст. 137, 141 ЦПК України.

Outcome: approved