Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-03 00:00:00

Позивач АТ «ЕК Одесаобленерго», місцезнаходження за адресою: м.Одеса, вул. М.Боровського, 28б, 31.10.2017 року звернувся до суду з позовом до [PERSON], який мешкає за адресою: [ADDRESS], про стягнення заборгованості за спожиту електроенергію у розмірі 2838,71 грн., з яких: заборгованість за спожиту електроенергію - 2472,88 грн., 3% річних - 55,57 грн., інфляційні нарахування - 310,26 грн., та судові витрати у розмірі 1600,00 грн. Підставою звернення до суду є стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію. В обґрунтування своїх вимог позивач вказує, що між ним та відповідачем існують договірні правовідносини, що підтверджується відкриттям особового рахунку №10731021 за адресою: [ADDRESS]. 24.07.2017 року позивач направив до Приморського районного суду м. Одеси заяву про видачу судового наказу про стягнення з [PERSON] заборгованості за спожиту електроенергію. 03.08.2017 року суддею Приморського районного суду м. Одеси Бойчуком А.Ю. видано судовий наказ по справі № 522/13531/17 про стягнення боргу з [PERSON] Ухвалою суду від 11.09.2017 року судовий наказ скасовано, оскільки [PERSON] був не згодний з розрахунками й нарахуваннями, що і стало приводом для звернення до суду з позовною заявою про стягнення боргу з відповідача. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 25.04.2018 року розгляд даної справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи. Позивач отримав вказану ухвалу 16.05.2018 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Відповідач отримав вказану ухвалу 12.05.2018 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, але до суду не надходило заяви відповідача із запереченнями про розгляд справи в порядку спрощеного провадження. Враховуючи викладене, згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України суд вирішує справу за наявними матеріалами. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 18.04.2014 рок між позивачем та [PERSON] укладено договір №0000/10731021 про користування електричною енергією. Місцем виконання укладеного між сторонами договору про користування електричною енергією є: [ADDRESS]. З показань електролічильника №7018760 відповідно до особового рахунку №10731021 відповідачем спожито електроенергії в кількості 4359 кВт/г, за вказаний розрахунковий період з березня 2016 року по вересень 2017 року нараховано кошти до сплати у розмірі 5122,40 грн. Як вбачається з матеріалів справи, позивач звертався до суду з заявою про видачу судового наказу, що підтверджується ухвалою суду від 11.09.2017 року, відповідно до якої було скасовано судовий наказ від 03.08.2017 року, виданий Приморським районним судом м.Одеси, про стягнення з [PERSON] заборгованості за спожиту електроенергію у розмірі 5122,40 грн. Судом встановлено, що у серпні 2017 року [PERSON] було сплачено 800,00 грн. за спожиту електроенергію, а у жовтні 2017 року ще 2000,00 грн., тому заборгованість відповідача складає 2472,88 грн. Крім того, суд вважає обґрунтованою також вимогу позивача щодо стягнення з відповідача 3 % річних у розмірі 55,57 грн. та інфляційних нарахувань у розмірі 310,26 грн., розмір яких підтверджується обґрунтованими розрахунками, наявними у матеріалах справи. 05.05.2018 р. відбулись чергові Загальні збори акціонерів публічного акціонерного товариства «Енергопостачальна компанія Одесаобленерго», якими, серед іншого, прийнято рішення про внесення змін до Статуту ПАТ «Одесаобленерго», у тому числі щодо зміни типу та найменування товариства на акціонерне товариство «Одесаобленерго». Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» плата за абонентське обслуговування - платіж, який споживач сплачує виконавцю комунальної послуги за індивідуальним договором про надання комунальних послуг у багатоквартирному будинку (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і з постачання та розподілу електричної енергії) для відшкодування витрат виконавця, пов'язаних з укладенням договору про надання комунальної послуги, здійсненням розподілу обсягу спожитих послуг між споживачами та стягненням плати за спожиті комунальні послуги, а у випадках, визначених цим Законом, також і витрати на обслуговування приладів - розподілювачів теплової енергії та/або вузлів обліку, що забезпечують індивідуальний облік споживання відповідної комунальної послуги у квартирах (приміщеннях) багатоквартирного будинку. Згідно з ч.ч. 1, 4 ст. 26 Закону України «Про електроенергетику» споживання енергії можливе лише на підставі договору з енергопостачальником. Споживач енергії несе відповідальність за порушення умов договору з енергопостачальником та правил користування електричною і тепловою енергією та виконання приписів державних інспекцій з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної та теплової енергії згідно із законодавством України. Правила користування електричною і тепловою енергією для населення затверджуються Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п. 42 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999 р. №1357, побутовий споживач електричної енергії зобов'язаний: дотримуватися вимог нормативно-технічних документів та договору; забезпечувати належний технічний стан та безпечну експлуатацію своїх електроустановок та побутових електроприладів; забезпечувати збереження засобів обліку і пломб на них у разі розміщення засобу обліку в квартирі або на іншому об'єкті побутового споживача; невідкладно повідомляти енергопостачальника про недоліки в роботі засобу обліку; оплачувати спожиту електричну енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та цих Правил; узгоджувати з енергопостачальником нові підключення та переобладнання внутрішньої електропроводки, здійснювані з метою збільшення споживання електричної потужності; вносити плату за спожиту електричну енергію виключно на поточний рахунок із спеціальним режимом використання енергопостачальника в уповноваженому банку; надавати розрахункові документи на вимогу представників енергопостачальника для перевірки правильності оплати та відповідності записів у них показам засобу обліку; забезпечувати доступ представникам енергопостачальника після пред'явлення ними службових посвідчень до квартири або іншого об'єкта для обстеження засобу обліку, електроустановок та електропроводки; не перешкоджати обрізуванню гілок дерев, які ростуть на території, що належить побутовому споживачу, для забезпечення відстані не менше 1 метра від проводів повітряної лінії електричної мережі напругою 0,4 кВ та на відстані 2 м для електричних ліній напругою 10 кВ; не пізніше ніж за 7 днів до припинення користування електричною енергією у квартирі або на іншому об'єкті письмово повідомити енергопостачальника про розірвання договору та розрахуватися за спожиту електричну енергію, включаючи день виїзду. Відповідно до п. 48 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999 р. №1357, побутовий споживач несе відповідальність згідно із законодавством за: прострочення терміну внесення платежів за електричну енергію; порушення правил користування електричною енергією; ухилення або несвоєчасне виконання рішень та приписів Державної інспекції з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної енергії; розкрадання електричної енергії у разі самовільного підключення до електричних мереж і споживання електричної енергії без засобів обліку; пошкодження засобу обліку; розукомплектування та пошкодження об'єктів електроенергетики, розкрадання майна цих об'єктів; насильницькі дії, що перешкоджають посадовим особам енергопостачальника виконувати свої службові обов'язки. Відповідно до ч. ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно , виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 2 ст. 612 ЦК України боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи, що позовні вимоги підлягають задоволенню, відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України сума судового збору у розмірі 1600,00 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved