Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-08 00:00:00

Позивач АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на свою користь заборгованість за кредитним договором №б/н від 23.06.2008 в розмірі 25505 грн. 10 коп. та судові витрати в розмірі 2270 грн. В обґрунтування позову посилається на те, що відповідачка звернулась до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, шляхом підписання заяви\~№б/н від 23.06.2008 року. При укладені договору сторони керувались ч.1\~ст. 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті, складає між нею та банком договір про надання банківських послуг. Банком на підставі договору\~про\~надання\~\~банківських послуг відкрито картковий рахунок із початковим кредитним лімітом у розмірі, що зазначений у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку, яка додається до позову, а відповідачу надано у користування кредитну картку. У подальшому, розмір кредитного ліміту збільшився до 15000 грн. АТ КБ «ПриватБанк» свої зобов`язання виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачці можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого ліміту. У порушення умов договору, відповідачка зобов`язання належним чином не виконала, внаслідок чого, виникла заборгованість за кредитним договором станом на 16.03.2021 року в сумі 25505 грн. 10 коп. Ухвалою Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 13.04.2021 року відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження, визначено проводити розгляд справи з викликом сторін. Представник позивача Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» в судове засідання не з`явився, до суду надав клопотання в якому просив розглянути справу у його відсутність, підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачка в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином, подала до суду заяву, відповідно до якої просила розгляд справи провести у її відсутність, позов визнає, згідна виплачувати заборгованість за тілом кредиту. У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, судом у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні в ній докази, виходячи з їх належності, допустимості, достовірності та достатності, суд вважає, що поданий позов слід задовольнити частково з огляду на наступне. Судом об`єктивно встановлено, що відповідачка звернулась до Закритого акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого в свою чергу є АТ КБ «ПриватБанк»\~ з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву №б/н від 23.06.2008 року. При укладені договору, сторони керувались ч.1\~ст. 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Банком на підставі договору надання банківських послуг відкрито картковий рахунок із початковим кредитним лімітом у розмірі, що зазначений у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, яка додається до позову, а відповідачу надано у користування кредитну картку, яка неодноразово перевипускалась (термін дії до 06/23). У подальшому, розмір кредитного ліміту збільшився до 15 000 грн. Як вбачається з розрахунку заборгованості, виписки по рахунку, банк виконав зобов`язання, надавши відповідачці кредит, а відповідачка кредит вчасно не сплачувала, внаслідок чого виникла заборгованість. Згідно з\~наданим банком\~розрахунком,\~заборгованість відповідачки\~за вказаним\~кредитним договором\~станом на\~16.03.2021\~року становить\~25505\~грн.\~10\~коп.,\~яка складається\~з:\~24518 грн. 52 коп. заборгованості за тілом кредиту, 986 грн. 58 коп. заборгованості за простроченими відсотками. На підтвердження своїх позовних вимог банк надав суду\~ Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в «ПриватБанку», довідку про умови кредитування, підписану відповідачем, виписку по рахунку, розрахунок заборгованості. \~\~\~\~\~\~ При цьому, вказані Витяг з Умов та правил надання банківських послуг не підписані відповідачкою, матеріали справи не містять підтверджень, що ці Витяги з Умов та правил надання банківських послуг у в «ПриватБанку» розуміла відповідачка, ознайомилась і погодилась з ними. В наданій довідці про умови кредитування з використанням кредитної карти «Універсальна» 55 днів пільгового періоду», яка підписана відповідачем, зазначено, що: базова відсоткова ставка в місяць становить 1,9 %, обов`язковий щомісячний платіж 7% від заборгованості (але не менше 50 грн.), термін внесення щомісячних платежів до 25 числа місяця, наступного за звітним, пеня за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів - пеня (1) = базова процентна ставка за договором / 30 (нараховується за кожний день прострочення кредиту), пеня (2) = 1% від суми загальної заборгованості, але не менше 10 грн. в місяць, нараховується 1 раз в місяць, за наявності прострочення по кредиту або процентам 5 і більше днів при виникненні прострочення на суму від 50 грн. Згідно ч.1, 2 ст.\~1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Статтею 1055\~ЦК України передбачено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Відповідно до частин першої, другої\~статті 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до ч.1 та 2 ст.\~633\~ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Відповідно до частини першої\~статті 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. За змістом ст.\~1056-1\~ЦК України в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Згідно ч.1 та 3ст.\~1049\~ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такий самій сумі або речі, визначені родинними ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Відповідно до ч.1\~ст. 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За ч. 1\~ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. З правового аналізу зазначених норм вбачається, що у разі укладення кредитного договору, він підлягає підпису сторонами, всі істотні умови договору повинні бути узгоджені позичальником та позикодавцем, проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). З матеріалів справи вбачається, що 23.06.2008 року [PERSON] було підписано довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна 55 днів пільгового періоду», в якій сторонами погоджено умови кредиту щодо базової процентної ставки по даному типу карти на час укладення кредитного договору в розмірі 1,9% в місяць або 22,8% в рік. З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що процентна ставка стосовно використання кредитних коштів змінювалась банком в односторонньому порядку, зокрема з 03.01.2013 до 30 % річних, з 01.09.2014 до 34,80 % річних, з 01.04.2015 до 43,20 % річних, з 01.06.2015 року до 30 % річних, з 10.12.2015 року до 34,8 % річних, 13.01.2016 року до 42,3 % річних. У\~ст. 628 ЦК України\~йдеться про те, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно \~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Належних та допустимих доказів на підтвердження того, що з відповідачем було погоджено підвищення (зміну) процентної ставки річних АТ КБ «ПриватБанк» всупереч положеннями\~ст. 81 ЦПК України\~суду не надано, як і розрахунку заборгованості по процентам за користування кредитними коштами, виходячи з базової процентної ставки 1,9 % на місяць. Частиною 1\~ст. 13 ЦПК України\~передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Таким чином, заявлені вимоги щодо стягнення заборгованості в розмірі 986 грн. 58 коп. за простроченими відсотками задоволенню не підлягають. Разом з цим, з виписки руху коштів за рахунком вбачається, що [PERSON] отримала та використовувала кредитні кошти. Згідно з частиною першою статті 1 ЦК України цивільні відносини засновані на засадах юридичної рівності, вольного волевиявлення та майнової самостійності їх учасників. Основні засади цивільного законодавства визначені у статті 3 ЦК України. Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у пункті 3 частини першої статті 3 ЦК України. Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини першої статті 3 ЦК України. Тобто, дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору. У частинах першій, третій статті 509\~ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Судом досліджені надані банком докази видачі відповідачці кредиту, користування нею кредитними коштами, що доведено відповідними розрахунками, випискою по рахунку, враховано, що зазначені докази відповідачкою не спростовано. Виходячи з наведеного, позов підлягає задоволенню в частині стягнення 24518 грн. 52 коп. заборгованості за тілом кредиту. \~\~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~В ч. 1\~ст. 141 ЦПК України\~передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (25505,10/100=255,05; 24518,52 / 255,05 = 96,13 %; 2270/100х96,12 = 2181,92 грн.) . На підставі викладеного та

Outcome: partial