Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-28 00:00:00

Позивач Акціонерне товариство «Криворізька теплоцентраль» звернулось до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 10 березня 2014 року між Державним підприємством «Криворізька теплоцентраль» та фізичною особою [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу теплової енергії за №1621, за адресою: [ADDRESS] . Договірні зобов`язання щодо постачання теплової енергії позивач виконав у повному обсязі. Відповідач в порушення умов Договору свої зобов`язання щодо належної оплати за отриманні послуги не виконала, у зв`язку з чим за період з 01.05.2014 року по 17.04.2018 року, станом на 28.09.2018 року утворилась заборгованість в сумі 30110,76 грн. Крім того за порушення строків оплати за поставлену теплову енергію відповідачу нараховано 3% річних у сумі 2344,76 грн., пеню у сумі 313,18 грн., 7% штрафу у сумі 133,82 та суму індексу інфляції у розмірі 11354,85 грн., які просить стягнути з відповідача, а також сплачений судовий збір у розмірі 1762,00 грн. 17 грудня 2018 року ухвалою суду відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 21 січня 2019 року відповідач [PERSON] подала до суду відзив на позов, в якому позовні вимоги визнала частково, на підставі ст. 256 ЦК України просила застосувати строк позовної давності до заявлених позивачем вимог за період до 25.10.2015 року, просила відмовити у задоволенні позову в частині стягнення 11441,39 грн.- суми основного боргу, 7539,35 грн.- суми індексу інфляції, 1276,61 грн.- 3% річних. Зазначила, що сума заборгованості за спожиту теплову енергію за період з 25.10.2015 року по 25.10.2018 року становить 24000,66 грн. Представник позивача 14 лютого 2019 року подав до суду відповідь на відзив, в якій зазначив, що відповідачем безпідставно заявлено про застосування строку позовної давності, оскільки остання є злісним неплатником. У судове засідання представник позивача не з`явився, подав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилась, подала письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнала частково, просила застосувати строк позовної давності, посилаючись на поданий до суду відзив. Дослідивши письмові докази у справі, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, вважає, що заявлений позов підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. 10 березня 2014 року між Державним підприємством «Криворізька теплоцентраль», правонаступником якого є Акціонерне товариство «Криворізька теплоцентраль», (далі - продавець/позивач) та Фізичною особою [PERSON] (далі - споживач-покупець/відповідач) підписано договір купівлі-продажу теплової енергії №1621 (далі - договір). Відповідно до пункту 2.1. договору теплова енергія постачається споживачу-покупцю в обсягах, визначених у додатку №1 до цього договору, що є його невід`ємною частиною, на такі потреби: - опалення та вентиляцію в період опалювального періоду; -\~гаряче водопостачання протягом року (за наявності виділеного об`єму природного газу). За умовами пункту 4.2.5. теплопостачальна організація-продавець має право виписувати рахунки та акти передачі-прийняття теплової енергії споживачеві-покупцю для оплати спожитої ним теплової енергії у звітному періоді не пізніше 10 числа місяця, наступного за звітним, а також направляти акти повинні бути повернуті споживачем-покупцем в підписаному, зі своєї сторони, у вигляді теплопостачальній організації-продавцю до 20 числа місяця, наступного за розрахунковим. Пунктом 5.1. договору передбачено, що облік споживання споживачем-покупцем теплової енергії проводиться за приладами комерційного обліку, у разі їх відсутності розрахунковим способом. Згідно з пунктами 6.1.,6.2. договору розрахунки за теплову енергію, що споживається споживачем-покупцем, проводяться в грошовій формі за розрахунковий період, відповідно до тарифів, встановлених згідно чинного законодавства України. Розрахунковим періодом є календарний місяць. Відповідно до пункту 6.3. договору оплата за теплову енергію здійснюється споживачем-покупцем виключно грошовими коштами відповідно до тарифів, встановлених згідно чинного законодавства України, шляхом 30% попередньої оплати вартості планових обсягів споживання теплової енергії за 5 днів до початку здійснення споживання. Решта 70% вартості планових обсягів споживання теплової енергії сплачується споживачем-покупцем протягом місяця споживання теплової енергії. Кошти, які надійшли при цьому від споживача-покупця зараховуються як передоплата за умови відсутності заборгованості споживача-покупця за цим договором. Остаточний розрахунок за фактично спожиту споживачем-покупцем теплову енергію здійснюється до 20-го числа місяця, наступного за місцем споживання теплової енергії. Пунктом 7.3. договору передбачено, що за порушення строків сплати споживачем-покупцем за отриману теплову енергію, з нього стягується пеня у розмірі не більше подвійної облікової ставки НБУ, за які допущено прострочення за кожний день прострочення, а за прострочення понад 30 днів додатково стягується штраф у розмірі 7% вказаної суми. Період, за який нараховується штрафні санкції, становить три роки. Строк позовної давності, щодо стягнення штрафних санкцій, встановлено сторонами у три роки. За умовами пункту 10.1. договору договір набуває чинності з моменту фактичного надання теплопостачальною організацією-продавцем теплової енергії споживачу-покупцю та дає до 31.12.2014 року. Відповідно до пункту 10.3. договору договір вважається пролонгованим на кожний наступний рік, якщо за місяць до закінчення строку дії договору не буде письмово заявлено однією зі сторін про припинення дії договору. Так, жодна із сторін письмово на виявила бажання припинити дію договору. Відтак, договір купівлі-продажу теплової енергії №1621 від 10.03.2014 є чинним протягом спірного періоду. На виконання умов договору позивач в період з травня 2014 року по грудень 2017 року включно поставив відповідачу теплову енергію на загальну суму 30110,76 грн., що підтверджується актами здачі-прийняття робіт (надання послуг).(а.с. 16-47) Відповідач [PERSON] не розрахувалась за поставлену теплову енергію, внаслідок чого за період з 01.05.2014 по 17.04.2018 року у неї утворилась заборгованість перед позивачем в розмірі 30110,76 грн. Приписи статті 525 ЦК України встановлюють загальне правило щодо заборони односторонньої відмови від зобов`язання або односторонньої зміни його умов, що кореспондується із вимогами статті 629 Цивільного кодексу України щодо обов`язковості договору для виконання сторонами. Згідно зі статтями 526, 530, 610, ч. 1 ст. 612 ЦК України зобов`язання повинне виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін). Одним з видів порушення зобов`язання є прострочення невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. При цьому перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України). Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). Згідно зі статтею 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги. Відповідно до ч. 1 ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку, в силу ч. 3 ст. 264 ЦК України після переривання перебіг позовної давності починається заново. Стаття 129 Конституції України відносить до основних засад судочинства змагальність сторін. Згідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно із ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Враховуючи, що позивачем заявлено вимогу про стягнення заборгованості з відповідача за період з 01.05.2015 року, при цьому позивач звернувся до суду із даним позовом лише 25.10.2018 року, відповідачем [PERSON] заявлено про застосування строку позовної давності до вимог позивача за період з 01.05.2014 по 25.10.2015 року, доказів переривання перебігу позовної давності позивачем не надано, тому суд відмовляє у задоволенні позовних вимог в частині стягнення з відповідача 11441,39 грн.- основного боргу, 7539,35 грн.- суми індексу інфляції, 1276,61 грн.- 3% річних. Статтями\~525,\~526 ЦК України\~встановлено, що зобов`язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк згідно з вказівками закону та договору. Згідно ст.. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова суму або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Згідно до ст. 625 ЦК України, відповідач, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми. Так під час розгляду справи судом встановлено, що позивач у повному обсязі виконав умови договору, відповідач оплату за отримані послуги не проводила, внаслідок чого заборгованість відповідача за період з 25.10.2015 по 25.10.2018 року в загальному розмірі становить 24000,66 грн., яка складається з 18669,37 грн. - сума боргу за теплову енергію, 3815,50 грн. - сума індексу інфляції, 1068,15 грн. - 3% річних, 313,82 грн. - пеня, 133,82 грн. - 7% штрафу, що підтверджується відповідним розрахунком та не заперечується відповідачкою, а тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позовні вимоги задоволено частково з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 951,48 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial