Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-16 00:00:00

Позивач в липні 2018 року звернулась до суду з позовом до [PERSON] та просить суд ухвалити рішення, яким розірвати шлюб зареєстрований між ним та відповідачем 20 квітня 2016 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції в м. Києві, про що складено актовий запис № 615. В обґрунтування заявлених вимог вказуючи на те, що 20 квітня 2016 року між ним та відповідачем зареєстровано шлюб Відділом реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції в м. Києві, про що складено актовий запис № 615, від даного шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], позивач вказує, що між ним та відповідачем втрачено почуття любові, проживають окремо, не підтримують подружніх стосунків не ведуть спільного господарства, а тому подальше спільне життя і збереження шлюбу не можливе, враховуючи викладене на підставі ст.ст. 105, 110 СК України просив заявлені позовні вимоги задовольнити. Позивач в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити посилаючись на обставини справи викладені в позовній заяві, вказував, що він з відповідачем з травня 2017 року проживають окремо, не підтримують сімейних стосунків, рішення про розірвання шлюбу є зваженим та обміркованим, зазначив, що між ним та відповідачем досягнуто згоди з приводу утримання та виховання дитини після розірвання шлюбу, дитина зареєстрована за місцем проживання позивача. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнала. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серія [NUMBER] [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 20 квітня 2016 року, про що є актовий запис № 615 (а.с. 2 - копія свідоцтва про шлюб). Як вбачається з матеріалів справи, сторони від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. (а.с. 5 - заява про народження дитини). Відповідно до ст. 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч.3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно до ч.2 ст. 112 СК України, суд, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено в судовому засіданні, в родині позивача та відповідача втрачена основа сім'ї, почуття довіри, поваги та любові один до одного, а тому суд не може примусити сторони до збереження подружніх відносин, оскільки шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки та може бути припинено внаслідок волевиявлення як одного так і обох з подружжя шляхом його розірвання. Суд, заслухавши пояснення сторін дослідивши матеріали справи, вважає, що причини, що спонукали сторони на розірвання шлюбу є обґрунтованими, оскільки судом достовірно встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження сім'ї не можливе, сторони фактично останні п'ять років проживають окремо, не ведуть спільного господарства не підтримують шлюбних стосунків, спільного бюджету не мають, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved