Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-22 00:00:00

Позивач [PERSON], інтереси якого за довіреністю представляє [PERSON], звернувся в суд з позовом про встановлення факту проживання із спадкодавцем однією сім'єю, визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом до відповідача Карапчівської сільської ради. Посилається на те, що [INFO] померла [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку з надвірними будівлями та господарськими спорудами, який знаходиться в [ADDRESS]. Зазначав, що з кінця 2001 року, тобто більше 12-ти останніх років постійно проживав однією сім'єю з померлою [INFO] [PERSON], вели спільне господарство, за особисті кошти та кошти померлої дружини здійснив її поховання. Оскільки, більше 12 років проживав однією сім'єю з [PERSON], а зазначений житловий будинок є єдиним місцем його проживання. Крім нього, спадкоємців першої черги за законом та спадкоємців за заповітом немає. Інших спадкоємців та осіб, які мають право на обов'язкову частку у спадковому майні немає. Він, звернувся до державного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, однак, нотаріус відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом в зв'язку з тим, що за життя його дружина не отримала свідоцтво про право власності на будинок, не зареєструвала його, а також відсутні документи на підставі яких він закликається до спадкоємства. Просить встановити факт постійного проживання однією сім'єю зі спадкодавцем [PERSON] не менше як п'ять років до часу відкриття спадщини та визнати за ним право власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом, а саме, житловий будинок, який знаходиться в [ADDRESS], що належав померлій [INFO] [PERSON] До початку розгляду справи від представника позивача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи у її відсутність та за відсутності позивача [PERSON], позовні вимоги підтримує в повному об'ємі, просить позов задовольнити. До початку розгляду справи від відповідача Карапчівської сільської ради надійшла заява, в якій вони позовні вимоги визнають частково, а саме, щодо встановлення факту проживання однією сім'єю позивача з померлою [INFO] [PERSON] визнають, стосовно визнання права власності на спадкове майно покладаються на розсуд суду та просять справу розглядати без участі представника сільської ради. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть. Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку з надвірними будівлями та господарськими спорудами, 1950 року побудови, який знаходиться в [ADDRESS]. З копії технічного паспорту на будинок, вбачається, що житловий будинок в [ADDRESS], 1950 року побудови, вартістю 31502,00 грн., оформлений на ім'я [PERSON] З довідки Карапчівської сільської ради Вижницького району Чернівецької області №2586 від 08.11.2013 року вбачається, що [PERSON] по день смерті постійно проживав разом із померлою [PERSON] без реєстрації, вів спільне господарство та здійснив поховання [PERSON], яка померла [INFO]. З довідки Карапчівської сільської ради Вижницького району Чернівецької області №02 від 16.01.2014 року вбачається, що [PERSON] [INFO], перебуває на реєстраційному обліку в [ADDRESS], але постійно проживає в [ADDRESS], його співмешканка [PERSON] постійно проживала і перебувала на реєстраційному обліку за місцем проживання в [ADDRESS] по [INFO], тобто по день смерті. На день смерті [PERSON] разом з нею в одному будинку ніхто не був зареєстрований але на протязі 11 років постійно проживав [PERSON], [INFO]. Спадкоємців першої черги за законом та за заповітом немає. Згідно п.21 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» При вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Зазначений п'ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім'єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім'єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім'ї, тощо. Відповідно до ст.3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечить моральним засадам суспільства. Відповідно до роз'яснень Пленуму ВСУ, які містяться в п.23 Постанови №7 від 30.08.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформлені спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. У відповідністю до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 256 ч. 2 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд вважає, що позивач [PERSON] надав докази того, що він понад п'ять років проживав однією сім'єю з [PERSON], яка померла [INFO], а саме, з кінця 2001 року по [INFO], цей факт має для позивача юридичне значення, необхідний позивачу для оформлення спадщини, іншим порядком підтвердити його він не має можливості, тому вимога позивача є обґрунтованою і підлягає задоволенню. Враховуючи встановлення судом факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини, суд вважає що відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України, позивач є таким, що прийняв спадщину. Правилами ст.1268 ЦК України встановлено, що прийнята спадщина визнається власністю спадкоємця. Судом також встановлено, що позивач [PERSON] є спадкоємцем за законом четвертої черги спадкоємців, оскільки проживав зі спадкодавцем однією сім'єю не менше п'яти років до часу відкриття спадщини. Крім [PERSON], спадкоємців першої черги за законом та спадкоємців за заповітом немає, інших спадкоємців та осіб, які мають право на обов'язкову частку у спадковому майні немає, що підтверджується матеріалами спадкової справи №334/2013 року. Позивач звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, але в зв'язку з відсутністю документів, що підтверджують право власності [PERSON] на житловий будинок, йому було відмовлено, що підтверджується копією постанови про відмову у вчинені нотаріальної дії від 12.12.2013 року. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Однією з таких підстав є успадкування прав на майно, в тому числі за законом відповідно до ст.1217 ЦК України. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Як видно з представлених доказів, житловий будинок 1950 року побудови знаходиться в сільському населеному пункті, має в ньому окремий порядковий номер, інші особи на володіння та користування даними будинками на підставах, передбачених законом, своїх прав не заявляють, придатність будинків для проживання ніким не оспорюється. В той же час, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, а також якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою (ст.344, ст.382 ч.2, ст.392 ЦК України). Згідно вимог ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав проводиться на підставі: 1) договорів, укладених у порядку, встановленому законом; 2) свідоцтв про право власності на нерухоме майно, виданих відповідно до вимог цього Закону; 3) свідоцтв про право власності, виданих органами приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді; 4) державних актів на право власності або постійного користування на земельну ділянку у випадках, встановлених законом; 5) рішень судів, що набрали законної сили. Відповідно до ст. 392 Цивільного кодексу України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ст. ст.10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи зазначені вимоги закону, а також з урахуванням наведених вище досліджених судом доказів, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про встановлення факту проживання однією сім'єю зі спадкодавцем [PERSON], яка померла [INFO], понад п'ять років до часу відкриття спадщини, визнання права власності на спадкове майно є обґрунтованими і підлягають задоволенню в повному об'ємі. При цьому судом не встановлено порушення нічиїх прав.

Outcome: approved