Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-21 00:00:00

Позивач [PERSON] , звернулася до Червонозаводського районного суду м. Харкова з позовом, в якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 24.12.2019 року приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Кондратюком В.С., зареєстрований в реєстрі № 5203; стягнути з відповідачів солідарно на користь [PERSON] судові витрати. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначає, що ніяких кредитних договорів з ТОВ «Фінансова компанія «Аланд» не заключала, кошти від цього товариства не отримувала. 24.12.2019 приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Кондратюком В.С., на підставі статей 87-91 Закону України «Про нотаріат» та пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 було вчинено виконавчий напис № 5203, яким було стягнуто з позивача на користь відповідача ТОВ «ФК Аланд» кошти в сумі 10 453,75 грн. за кредитним договором № 1694/4188DCLRKPT від 28.07.2014, укладеному з ПАТ «Платинум Банк» на підставі договору відступлення прав вимоги № 02/10/2019-ФА від 02.10.2019 та плата за вчинення цього напису 300, 00 грн. 30.05.2020 приватним виконавцем Попляком В. В. винесена постанова про відкриття виконавчого провадження № 62213014 про примусове виконання виконавчого напису № 5203 від 24.12.2019. Позивач зазначає, що виконавчий напис № 5203 вчинено приватним нотаріусом Ірпінського нотаріального округу Київської області Кондратюком Віктором Станіславовичем, без законних підстав та підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню. У нотаріуса відсутні правові підстави для вчинення виконавчих написів про стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин. Оспорюваний виконавчий напис на підставі нібито наявного боргу за кредитним договором було вчинено 24 грудня 2019 року, тобто без правових підстав та в порушення ст.87,88 Закону України «Про нотаріат», зокрема вимога про усунення порушень на адресу боржника не надсилалася. Тому позивач змушена звернутися до суду з даним позовом. Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 09.07.2020 позовна заява залишена без руху. 27.07.2020 року позивачем усунуто недоліки, викладені в даній ухвалі суду. 28.07.2020 ухвалою судді було відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням сторін. 10.02.2021 було задоволено клопотання позивача та витребувано у приватного нотаріуса Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Кондратюка Віктора Станіславовича, належним чином завірені копії документів, на підставі яких був вчинений виконавчий напис зареєстрований в реєстрі № 5203 від 24.12.2019 року. 20.09.2021 ухвалою суду було задоволено клопотання позивача та витребувано з Київського державного нотаріального архіву належним чином завірені копії документів на підставі яких був вчинений виконавчий напис № 5203 від 24.12.2019. 03.12.2021 до суду надійшла відповідь в.о. завідувача Київського обласного державного нотаріального архіву А. Журавель, в якому повідомляє суд, про те, що документи приватного нотаріуса Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Кондратюка Віктора Станіславовича на зберігання до обласного архіву не передавалися. Сього числа, позивача надала заяву про розгляд справи за її відсутності, просила задовольнити позов повністю. Не заперечує щодо ухвалення заочного рішення. Представник відповідача ТОВ «Фінансова компанія «Аланд» в судове засіданні не з`явився, заяв ніяких до суду не надав, як і надав відзиву на позов, у зв`язку з чим суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Відповідач приватний нотаріус Ірпінського міського нотаріального округу Кондратюк В.С. в судове засіданні не з`явився, надав клопотання про розгляд справи без його участі за наявними у справі матеріалами. Третя особа приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Попляк В.В. до суду не з`явився, з невідомих причин, про розгляд справи повідомлявся належним чином. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінюючи докази в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді справи в судовому процесі на засадах змагальності, як того вимагає ст. 12 ЦПК України, та у відповідності з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного: як вбачається з матеріалів справи 28 липня 2014 року між позивачем та ПАТ «Платинум Банк» було укладено кредитний договір з можливістю перенесення платежу № 1694/4188DCLRKPT. 24 грудня 2019 року за зверненням ТОВ «Фінансова компанія «Аланд» до приватного нотаріуса Ірпінського міського нотаріального округу Кондратюк В.С. було вчинено виконавчий напис № 5203 про стягнення з [PERSON] грошових коштів в сумі 10 753,75 грн. за кредитним договором № 1694/4188DCLRKPT від 28.07.2014 року на користь ТОВ «Фінансова компанія «Аланд» на підставі статей 87-91 Закону України «Про нотаріат» та пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. У виконавчому написі зазначено, що стягнення заборгованості проводиться за період з 25.04.2018 року по 29.11.2019 року. /а.с. 21/. 30.05.2020 року постановою приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Попляка Володимира Володимировича було відкрито виконавче провадження ВП № 62213014 щодо примусового стягнення з позивача на користь відповідача заборгованості у розмірі 10 753, 75 грн. Відповідно до ст. 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Вчинення виконавчого напису нотаріусом регулюється ст. 87,88 Закону України «Про нотаріат», постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» від 29 червня 1999 року за № 1172, а також Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 р. за № 282/20595. Відповідно до положень ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. За змістом п. 3.1, 3.2 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 р. за № 282/20595, нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. За змістом постанови Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172 «Про затвердження Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно, для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Так, з матеріалів справи вбачається, що виконавчий напис було вчинено на копії кредитного договору, який не було нотаріально посвідчено та з посиланням на положення постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» від 29 червня 1999 року № 1172. Разом із тим, положення постанови КМУ № 1172 від 29 червня 1999 року, в редакції постанови КМУ № 662 від 26 листопада 2014 року, які надавали право на вчинення виконавчого напису на кредитному договорі, визнано нечинними постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року (справа № 826/20084/14). Крім того, судом встановлено, що оскаржуваний виконавчий напис вчинений нотаріусом 19 серпня 2019 року, після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, в той час, коли законодавством України не було передбачено можливості здійснювати стягнення за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. Таким чином, перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29 червня 1999 року у редакції станом на час вчинення оспорюваного виконавчого напису приватного нотаріуса, стосувався лише нотаріально посвідчених договорів, і не міг застосовуватись до кредитного договору № 1694/4188DCLRKPT від 28.07.2014, укладеного між сторонами. Враховуючи усі вищевикладені обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] щодо визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Щодо заявлених вимог до приватного нотаріуса Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Кондратюка Віктора Станіславовича, суд зазначає, що у справах про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, відповідачем є особа, на користь якої було вчинено виконавчий напис, яким було порушено право позивача. Тобто, цивільна відповідальність за незаконно вчинений виконавчий напис покладається не на нотаріуса, а на особу, яка зверталася за виконавчим написом. Сам же нотаріус може залучатися судами як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача. Виходячи з норм Закону України «Про нотаріат», у нотаріуса немає спільних чи однорідних прав та обов`язків стосовно позивача. Нотаріус вчиняє нотаріальні дії від імені держави, тому в нього не можуть бути спільні чи однорідні права і обов`язки з особами, які звернулися до нього, або з особами, які вирішили, що їх права порушені нотаріальними діями. Справи за спорами щодо оскарження вчинених нотаріусами виконавчих написів (про визнання вчиненого нотаріусом виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса) мають розглядатися судами за позовами боржників до стягувачів. Таким чином, судом встановлено, що приватний нотаріус Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Кондратюк Віктор Станіславович не є належним відповідачем за даним позовом, а тому в задоволенні вимог до нього належить відмовити. Висновок суду відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній в постанові Касаційного цивільного суду від 14.08.2019 у справі № 519/77/18 (провадження № 61-10311ск19). Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача ТОВ «ФК «Аланд» на користь позивача належить стягнути судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 840,80 грн, за вимогу про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Outcome: partial