overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулось до суду з цим позовом, посилаючись на те, що вона є власником земельної ділянки площею 2,0 га, кадастровий номер 35231816006:02:001:0768, яка розташована на території Злинської сільської ради. Позивач стверджує, що вона не підписувала спірний договір і не зверталась за його реєстрацією, тому вважає, що відповідачем порушене її право. Дослідивши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до статей 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно статті 179 ЦПК України предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до пункту 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 року N 9 «Про судову практику з розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» визначено, що відповідно до частини першої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання стороною (сторонами) вимог, які встановлені статтею 203 ЦК, саме на момент вчинення правочину. Відповідно частини 3 статті 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Відповідно до частини 1 статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Частиною 1 статті 14 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що договір оренди землі укладається у письмовій формі. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами) (ч. 2 ст. 207 ЦК України). Відповідно до абзацу 1 частини 1 статті 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. Відповідно до частини 1 статті 236 ЦК України нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення. Судом встановлено, що громадянка [PERSON] є власником спірної земельної ділянки, що підтверджується копією державного акту на право приватної власності на землю. Від імені позивача [PERSON], як орендодавця і ТОВ «СТОВ «Авангард» укладено договір оренди земельної ділянки, що підтверджується його копією. Відповідно до висновку експерта № 70/04-643 від 04.09.2015 року підпис від імені [PERSON] в договорі і акті приймання-передачі виконані не [PERSON], а іншою особою. Представник відповідача у судове засідання не зявився та не оспорив експертний висновок № 70/04-643 від 04.09.2015 року, тому приймає його як письмовий доказ у цивільній справі. Враховуючи, що позивач власноручно не підписувала договір оренди земельної ділянки, він не створює юридичних наслідків , крім тих, що повязані з його недійсністю. Тому, для задоволення позову є законні підстави. Судові витрати слід віднести за рахунок відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулось до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що вона є власником земельної ділянки [NUMBER] площею 4,02 га, кадастровий номер [NUMBER], яка розташована на території Злинської сільської ради. Позивач стверджує, що вона не підписувала спірний договір і не зверталась за його реєстрацією, тому вважає, що відповідачем порушене її право. Дослідивши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до статей 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно статті 179 ЦПК України предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до пункту 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 року N 9 «Про судову практику з розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» визначено, що відповідно до частини першої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання стороною (сторонами) вимог, які встановлені статтею 203 ЦК, саме на момент вчинення правочину. Відповідно частини 3 статті 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Відповідно до частини 1 статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Частиною 1 статті 14 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що договір оренди землі укладається у письмовій формі. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами) (ч. 2 ст. 207 ЦК України). Відповідно до абзацу 1 частини 1 статті 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. Відповідно до частини 1 статті 236 ЦК України нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником земельної ділянки [NUMBER] площею 4,02 га, кадастровий номер [NUMBER], яка розташована на території Злинської сільської ради, що підтверджується копією державного акту. 22 липня 2015 року від імені позивача [PERSON], як орендодавця і ТОВ «СТОВ «Авангард» укладено договір оренди земельної ділянки, що підтверджується копією договору (а.с. 7, 8, 10). Відповідно до висновку експерта № 368 від 01.10.2015 року підписи у договорі оренди земельної ділянки і акті приймання-передачі виконані не [PERSON], а іншою особою. Враховуючи, що [PERSON] власноручно не підписувала договір оренди земельної ділянки від 22.07.2015 року, даний договір не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. Судові витрати слід віднести за рахунок відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулось до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що вона є власником земельної ділянки площею 3,86 га, кадастровий номер [NUMBER], яка розташована на території Злинської сільської ради. Позивач стверджує, що вона не підписувала спірний договір і не зверталась за його реєстрацією, тому вважає, що відповідачем порушене її право. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до статей 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно статті 179 ЦПК України предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до пункту 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 року N 9 «Про судову практику з розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» визначено, що відповідно до частини першої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання стороною (сторонами) вимог, які встановлені статтею 203 ЦК, саме на момент вчинення правочину. Відповідно частини 3 статті 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Відповідно до частини 1 статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Частиною 1 статті 14 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що договір оренди землі укладається у письмовій формі. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами) (ч. 2 ст. 207 ЦК України). Відповідно до абзацу 1 частини 1 статті 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. Відповідно до частини 1 статті 236 ЦК України нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення. Судом встановлено, що громадянка [PERSON] є власником спірної земельної ділянки, що підтверджується копією державного акту на право власності на земельну ділянку. 09 липня 2015 року від імені позивача [PERSON], як орендодавця і ТОВ «СТОВ «Авангард» укладено договір оренди земельної ділянки, що підтверджується копією договору. Відповідно до висновку експерта № 70/04-657 від 16.09.2015 року підпис від імені [PERSON] в договорі і акті приймання-передачі виконані не [PERSON], а іншою особою. Враховуючи, що [PERSON] власноручно не підписувала договір оренди земельної ділянки від 09 липня 2015 року, даний договір не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. Тому, спірний договір слід визнати недійсним і скасувати державну реєстрацію. Судові витрати слід віднести за рахунок відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернуся 04.12.2020 року до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу,посилаючись на припинення сімейно-шлюбних відносин і втрату взаємних почуттів через різні погляди на життя. 14.12.2020 р. судом відкрито спрощене позовне провадження по справі. В судовому засіданні позивач підтримав позов та прохав його задовольнити. Відповідач визнала позов та прохала шлюб розірвати. Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Встановлено, що 14 лютого 2009 року Центральним відділом реєстрації атків цивільного стану Полтавського міського управління юстиції між сторонами зареєстровано шлюб, актовий запис № 136. Від даного шлюбу у сторін народилася донька- [PERSON] , [INFO] , яка проживає з матір`ю. Сторони припинили сімейно-шлюбні відносини, відновлювати які не бажають. Фактично сім`я розпалася, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам. Примирення між подружжям не можливе, тому суд вважає необхідним шлюб розірвати. Відповідно до\~ст. 112 ч.2 СК України,\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2\~ст.114 Сімейного кодексу України\~- у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Згідно зі\~ст. 24 СК України,\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до\~ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з ч. 3\~ст. 115 Сімейного кодексу України\~- документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.\~\~\~ \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Враховуючи, що фактично шлюб між подружжям розпався, сімейні стосунки припинені, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, суд вважає, що позов обґрунтовано, та підтверджено доказами, тому він підлягає задоволенню. Враховуючи викладене, та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-12 00:00:00

Позивач [PERSON].звернуся в інтересах [PERSON] до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу , посилаючись на те, що з 24.03.2001р. Року [PERSON] перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON], 2001р.народження. Позивач мотивує свої позовні вимоги тим, що сімейне життя між [PERSON] Та [PERSON] не склалося з різних причин. Шлюбні стосунки припинені з 2005року, відновлення сімейних стосунків і збереження шлюбу між подружжям , на думку позивача, неможливе. В судове засідання позивач [PERSON], який діє в інтересах недієздатної [PERSON], надав письмову заяву, в якій просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлений, про що свідчить повідомлення про вручення поштової кореспонденції.. Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Із матеріалів справи вбачається, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 24 березня 2001р. .Від шлюбних стосунків подружжя мають доньку [PERSON], 2001р..народження, яка проживає біля матері та її опікуна. Шлюбні стосунки між сторонами припинені. З 2005р. сторони проживають окремо, шлюб носить лише формальний характер. Рішенням Доманівського районного суду від 06.06.2012р. [PERSON] була визнана недієздатною. Над нею була встановлена опіка і призначений опікуном [PERSON]. Подальше збереження шлюбу суперечить інтересам [PERSON], а тому суд вважає доцільним позовні вимоги задовольнити. Згідно з ч.6 ст. 141 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а тому з відповідача мають бути стягнуті 704 грн. 80 коп. судового збору на користь держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-13 00:00:00

позивач [PERSON] звернуся в суд з позовом до відповідача Загір'янської сільської ради Зборівського району Тернопільської області про визнання права власності на спадкове майно. Представник позивача позовні вимоги підтримує, просить визнати за позивачем, в порядку спадкування за заповітом, право власності на земельні ділянки, які належали [PERSON] мотивуючи свої вимоги тим, що він є спадкоємцем цього майна і прийняв спадщину. Відповідач надав заяву, згідно якої просить слухати справу без участі їх представника, позов визнає, заперечень не має. Дослідивши та\~оцінивши докази\~у справі,\~суд встановив,\~що 01\~лютого 2007\~ року померла [PERSON], якій на право власності належали земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 1,85 га в тому числі: ріллі 1,21 га (кадастровий номер: 6122683400:01:001:0477) та пасовища 0,64га (кадастровий номер: 6122683400:01:001:1145), які розташована на території Загір'янської сільської ради, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 000502 від 27 червня 2004 року. На випадок смерті [PERSON] розпорядилася належним їй майном, склавши 26 січня 2007 року заповіт, згідно якого заповіла все належне її майно позивачу. Позивач не\~може отримати\~у нотаріуса\~свідоцтво про\~право на\~спадщину позивачам\~у звязку\~з відсутністю\~ оригіналів\~правовстановлюючих документів\~на земельні\~ділянки. Оцінивши докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: згідно зі ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Приймаючи до уваги, що позивач є спадкоємцем майна, згідно заповіту, і прийняв спадщину, до нього правомірно перейшли права та обов'язки (спадщина), отже за ним слід визнати право власності на спадкове майно.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-13 00:00:00

позивач [PERSON] звернуся в суд з позовом до відповідача Загір'янської сільської ради Зборівського району Тернопільської області про визнання права власності на спадкове майно. Представник позивача позовні вимоги підтримує, просить визнати за позивачем в порядку спадкування за заповітом, право власності на земельні ділянки, які належали його бабі, мотивуючи свої вимоги тим, що він є спадкоємцем цього майна і прийняв спадщину. Відповідач надав заяву, згідно якої просить слухати справу без участі їх представника. \~ \~ \~ Дослідивши\~та оцінивши\~докази у\~справі,\~суд встановив,\~що 21\~січня 2017\~ року померла [PERSON] баба позивача, якій на право власності належали земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 2,27 га в тому числі: ріллі 1,96 га (кадастровий номер: 6122683400:01:001:0375) та пасовища 0,31га (кадастровий номер: 6122683400:01:001:1043), які розташована на території Загір'янської сільської ради, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 009656 від 27 червня 2004 року. На випадок смерті [PERSON] розпорядилася належним їй майном, склавши 16 березня 2011 року заповіт, згідно якого заповіла все належне її майно позивачу. Позивач не\~може отримати\~у нотаріуса\~свідоцтво про\~право на\~спадщину позивачам\~у звязку\~з відсутністю\~ оригіналів\~правовстановлюючих документів\~на земельні\~ділянки. \~Позивач прийняв\~спадщину,\~так як\~постійно проживав\~зі спадкодавцемдо її смерті , про що свідчить довідка Загір'янської сільської ради. Інший спадкоємець [PERSON] - батько позивача претензій на вказане спадкове майно не має про що надав суду заяву. Оцінивши докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: згідно зі ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Приймаючи до уваги, що позивач є спадкоємцем майна, згідно заповіту, і прийняв спадщину, до нього правомірно перейшли права та обов'язки (спадщина), отже за ним слід визнати право власності на спадкове майно.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-05 00:00:00

позивач [PERSON] звернуся в суд з позовом до відповідача Залозецької селищної ради Зборівського району Тернопільської області про визнання права власності на спадкове майно. Позивач позовні вимоги підтримує, просить визнати за ним в порядку спадкування за заповітом, право власності на земельні ділянки\~,які належали [PERSON] , мотивуючи вимоги тим, що він є спадкоємцем цього майна і прийняв спадщину. Відповідач надав заяву, згідно якої просить слухати справу без участі їх представника, позов визнає. Дослідивши та\~оцінивши докази\~у справі,\~суд встановив,\~що 16\~січня 2016\~року померла [PERSON] мати позивача, якій на праві власності належали : \~ \~ \~ \~ земельна\~ділянка для\~виробництва площею\~1,3141\~га (кадастровий номер 6122688200:01:001:0576), яка розташована на території Ратищівської сільської рад Зборівського району Тернопільської області, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серїї Р2 № 695766,виданого Ратищівською сільською радою 01 березня 2002 року; \~ \~ \~ земельна\~ділянка для\~ведення товарного\~сільськогосподарського \~ \~ виробництва\~площею 0,3392\~га (кадастровий номер 6122688200:01:001:0577), яка розташована на території Ратищівської сільської ради Зборівського району Тернопільської області, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії Р2 № 695766, виданого Ратищівською сільською радою 01 березня 2002 року. На випадок смерті [PERSON] розпорядилася належним її майном, склавши 18 вересня 2012 року заповіт, згідно якого заповіла все належне їй майно позивачу. У видачі свідоцтва про право на спадщину позивачу нотаріусом відмовлено у звязку з втратою правовстановлюючих документів на майно. Оцінивши докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: згідно зі ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Приймаючи до уваги, що позивач є спадкоємцем майна, згідно заповіту і прийня спадщину, до нього правомірно перейшли права та обов'язки (спадщина ), отже за ним слід визнати право власності на спадкове майно.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-06 00:00:00

позивач [PERSON] звернуся в суд з позовом до відповідача Залозецької селищної ради Зборівського району Тернопільської області про визнання права власності на спадкове майно. Позивач позовні вимоги підтримує, просить визнати за ним в порядку спадкування за заповітом, право власності на земельні ділянки\~,які належали [PERSON] , мотивуючи вимоги тим, що він є спадкоємцем цього майна і прийняв спадщину. Відповідач надав заяву, згідно якої просить слухати справу без участі їх представника, позов визнає. Дослідивши та\~оцінивши докази\~у справі,\~суд встановив,\~що 20\~березня 2006\~року померла [PERSON] бабуся позивача, якій на праві власності належали : \~ \~ \~ земельна\~ділянка для\~ведення товарного\~сільськогосподарського \~ \~ виробництва\~площею 4,27\~га (кадастровий номер 6122688200:01:001:0651), яка розташована на території Ратищівської сільської ради Зборівського району Тернопільської області, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ТР № 3117, виданого Ратищівською сільською радою 18 червня 1998 року; земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,63 га (кадастровий номер 6122688200:01:001:0652), яка розташована на території Ратищівської сільської ради Зборівського району Тернопільської області, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ТР № 3117, виданого Ратищівською сільською радою 18 червня 1998 року. На випадок смерті [PERSON] розпорядилася належним її майном, склавши 04 березня 1999 року заповіт, згідно якого заповіла все належне їй майно позивачу. У видачі свідоцтва про право на спадщину позивачу нотаріусом відмовлено у звязку з втратою правовстановлюючих документів на майно. Позивач, який проживав спільно зі спадкодавцем до її сметі прийняв спадщину. Оцінивши докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: згідно зі ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Приймаючи до уваги, що позивач є спадкоємцем майна, згідно заповіту і прийняв спадщину, до нього правомірно перейшли права та обов'язки (спадщина ), отже за ним слід визнати право власності на спадкове майно.

Outcome: approved