Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-25 00:00:00

Позивач [PERSON], який діє в інтересах своєї рідної сестри [PERSON] звернувся до суду з позовом до Косенівської сільської ради Уманського району Черкаської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування, в якому просив визнати за [PERSON] право власності на земельну ділянку площею 1,8745 га, цільове призначення якої: ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована в адміністративних межах Косенівської сільської ради Уманського району Черкаської області, остаточна вартість якої становить 60155,00грн. після смерті [PERSON], який помер [INFO]. В обґрунтування позову посилався на те, що на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданого 07 жовтня 2003року Косенівською сільською радою Уманського району Черкаської області [PERSON] належало 4,6861 гектара земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, розташованої в адміністративних межах Косенівської сільської ради Уманського району Черкаської області, у якого було два сини: [PERSON] та [PERSON] і донька [PERSON]. [PERSON] помер [INFO], після його смерті діти прийняли спадщину у встановленому законом порядку. [INFO] помер [PERSON], брат позивачки, який спадщину після смерті батька не встиг прийняти у встановленому законом порядку. Він, [PERSON], представник позивачки, 03 грудня 2010року прийняв спадщину після смерті батька [PERSON] та брата [PERSON] на себе і міськрайонним Управлінням Держкомзему у місті Умані та Уманському районі Черкаської області йому був виданий Державний акт серії [NUMBER] на право власності на земельну ділянку площею 2,8116га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої в адміністративних межах Косенівської сільської ради Уманського району Черкаської області. Його сестра - [PERSON], в інтересах якої він подав позовні вимоги, з народження знаходиться на «Д» обліку в Уманській Центральній районній лікарні з діагнозом - тяжка розумова відсталість, зумовлена хворобою Дауна, що позбавляє її здатності розуміти значення своїх дій та керувати ними. Тривалий час перебувала на стаціонарному лікуванні у різних медичних закладах, має другу групу інвалідності безстроково, знаходиться під постійним його доглядом та на його утриманні. Рішенням Уманського міськрайонного суду від 15.09.2014року він визнаний опікуном над рідною сестрою [PERSON], через хворобу та позбавлення здатності розуміти значення своїх дій та керувати ними сестра своєчасно не могла звернутися у відповідні інстанції та отримати свідоцтво і Державний акт на право власності на земельну ділянку для ведення сільськогосподарського виробництва площею 1,8745га, розташованої в адміністративних межах Косенівської сільської ради Уманського району Черкаської області, яка залишилась після смерті батька, хоча вказаною частиною земельної ділянки він разом з сестрою продовжують користуватися по сьогоднішній день, отримуючи відповідні доходи від її оренди, на що Косенівська сільська рада не має ніяких претензій відносно її користування. Після призначення його опікуном він звернувся до державного нотаріуса Уманської районної державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину(частини земельної ділянки площею 1,8745га) за законом на ім'я [PERSON] після смерті батька, проте отримав відмову у зв'язку із відсутністю витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку та витягу про нормативну оцінку земельної ділянки. Крім того, за своєю необізнаністю, він не міг пред'явити позовні вимоги в інтересах сестри своєчасно, тому вважає, що оскільки його сестра визнана недієздатною, що позбавляє її здатності розуміти значення своїх дій та керувати ними, тому він , як її представник, просить поновити строки позовної давності. В судовому засіданні позивач [PERSON], який діє в інтересах [PERSON], у судове засідання не з'явився, проте надав до суду заяву в якій просив розглядати справу у його відсутність, у заяві також зазначено, що він позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача Косенівської сільської ради Уманського району Черкаської області у судове засідання не з'явився, проте від сільського голови О.В.Дементьєва до суду надійшла письмова заява від 20.10.2016року за №149-02-27 про те, що Косенівська сільська рада цивільний позов [PERSON] по справі №705/6417/16-ц 2/705/2214/16 визнає повністю та просить слухати справу у відсутності представника сільської ради. У заяві також зазначено, що сільська рада не заперечує проти задоволення позову. Дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що є всі підстави для задоволення позовних вимог. Судом встановлено, що [PERSON] народилася [INFO] в селі Косенівка Уманського району Черкаської області, батьками якої записані: [PERSON] та [PERSON], про що Косенівською сільською радою Уманського району Черкаської області в книзі записів актів громадянського стану про народження 18.05.1972року зроблено відповідний запис за №12, що стверджується копією свідоцтва про її народження; копією свідоцтва про смерть [PERSON], який помер [INFO] в селі Косенівка Уманського району Черкаської області, про що в Книзі реєстрації смертей 19.03.2009року зроблено відповідний запис за №8, виданого Косенівською сільською радою Уманського району Черкаської області 19.03.2009року серія [NUMBER]; копією свідоцтва про смерть [PERSON], який помер [INFO] в селі Косенівка Уманського району Черкаської області, про що в Книзі реєстрації смертей 30.10.2006року зроблено відповідний запис за №18, виданого Косенівською сільською радою Уманського району Черкаської області 30.10.2006року серія [NUMBER] інших письмових доказів у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. [PERSON] з народження знаходиться на «Д» обліку в Уманській Центральній районній лікарні з діагнозом - тяжка розумова відсталість, зумовлена хворобою Дауна, що позбавляє її здатності розуміти значення своїх дій та керувати ними, є інвалідом другої групи безстроково. Рішенням Уманського міськрайонного суду від 15.09.2014року за №705/2231/14-ц 2-о/705/65/14 [PERSON] визнана недієздатною, опікуном призначений над рідною сестрою [PERSON]. Після призначення позивача [PERSON] опікуном він звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини на ім'я [PERSON] На підставі Державного акту на право приватної власності на землю [PERSON] належала земельна ділянка площею 4,6861 га для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Косенівської сільської ради Уманського району, що стверджується копією Державного акту на право приватної власності на землю, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №25. [INFO] помер [PERSON], після його смерті діти [PERSON] та [PERSON] прийняли спадщину у встановленому законом порядку. [INFO] помер [PERSON], який не встиг у встановленому порядку прийняти спадщину після смерті батька. 14 липня 2010року [PERSON] прийняв спадщину на 2/3 частки 9/10 частин земельної ділянки, що стверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого [PERSON], державним нотаріусом Уманської районної державної нотаріальної контори та зареєстрованого в реєстрі за №1-507 та після смерті свого брата та 03.12.2010 року у міськрайонному Управлінні Держкомзему у місті Умані та Уманському районі Черкаської області отримав Державний акт серії [NUMBER] про право власності на земельну ділянку площею 2,8116 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в адміністративних межах Косенівської сільської ради Уманського району Черкаської області. Відповідно до Витягу з технічної документації про нормативно грошову оцінку земельної ділянки станом на 01.01.2015року, виданого начальником Управління Держземагенства в Уманському районі Черкаської області за №32-2800.3-147/2-15 від 22.01.22015року, вартість спірної земельної ділянки площею 4,8661га складає150383,37грн., а 1,8745га - 60155,00грн. Постановою державного нотаріуса Уманського районної державної нотаріальної контори від 05.03.2015року законному представнику недієздатної [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину(частини земельної ділянки площею 1,8745га) за законом на ім'я [PERSON] після смерті батька було відмовлено у зв'язку із відсутністю витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку та витягу про нормативну оцінку земельної ділянки. Згідно матеріалів спадкової справи №463/2009 спадкоємцями за законом згідно ст..1262 ЦК України є рідний брат спадкодавця [PERSON] - 2/3 частки та рідна сестра - [PERSON] - 1/3 частка майна, яка фактично прийняла спадщину після смерті свого брата згідно п.3 ст.1268 ЦК України. Видача свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку нотаріусом проводиться на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку, витягу з Державного земельного кадастру про відсутність обмежень на земельну ділянку або витягу з поземельної книги, або витягу з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель. У даному випадку про вищезазначену земельну ділянку не внесені до Державного реєстру земель. Щоб внести вказані відомості потрібно здійснити державну реєстрацію на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі(на місцевості) за заявою власника земельної ділянки. З 01 січня 2013року набув чинності Закон України «Про Державний земельний кадастр», відповідно до якого, документом, що посвідчує право власності, стає свідоцтво на право власності, видане територіальним органом Державної реєстраційної служби. Проте документом, що підтверджує право власності на земельну ділянку є витяг з Державного земельного кадастру. Законом «Про Державний земельний кадастр» зазначено, що витяг з Державного земельного кадастру містить усі відомості про земельну ділянку, внесеної до Поземельної книги. У разі, якщо відомості про земельну ділянку не внесені до Державного реєстру земель, їх державна реєстрація здійснюється за заявою власника земельної ділянки. В даному випадку власник земельної ділянки помер, провести державну реєстрацію цієї земельної ділянки не можливо. Відповідно до ч.1ст.153 ЗК України власник не може бути позбавлений права власності на земельну ділянку, крім випадків, передбачених цим Кодексом та іншими законами України. Статтею 41 Конституції України зазначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності. Право приватної власності є непорушним. Позивач в даному випадку, який представляє інтереси недієздатної сестри, позбавлений права власності за зазначену земельну ділянку. У відповідності до ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Згідно ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого немайнового або майнового права та інтересу, що передбачено статтею 16ЦК України. Відповідно до вимог ст.152 ЗК України держава забезпечує громадянам та юридичним особам різні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його права на землю. Захист права громадян та юридичних осіб на земельні ділянки можу здійснюватися шляхом визнання права. Згідно ч.2 ст.158 ЗК України виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб. Згідно із ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, а право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст.1225ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальним підставах, із збереженням її цільового призначення. Враховуючи, що [PERSON] визнана недієздатною, що позбавляє її здатності розуміти значення своїх дій та керувати ними, на підставі статей 257,267 ЦК України є підстави поновити строки позовної давності. Таким чином, дослідивши матеріали справи, письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved