Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-15 00:00:00

Позивач в вересні 2015 року звернувся до суду з вищезгаданим позовом та просив визнати незаконним та скасувати наказ в.о. генерального директора Державного підприємства «Державний експертний центр Міністерства охорони здоровя України» № 469-К від 17.08.2015 року про звільнення з роботи за п. 1 ст. 41 КЗпП України, поновити на посаді першого заступника генерального директора Державного підприємства «Державний експертний центр Міністерства охорони здоровя України» та стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу з часу звільнення по день поновлення на роботі, а також стягнути на відшкодування моральної шкоди 30000 грн. В судовому засіданні на обґрунтування позову позивач та його представник посилалися на те, що з 05.12.2014 року він працював на посаді першого заступника генерального директора Державного підприємства «Державний експертний центр Міністерства охорони здоровя України». З посадовою інструкцією, як першого заступника генерального директора, ознайомлений не був, про що свідчить відсутність підпису на ній. Наказом № 469-К від 17.08.2015 року його було звільнено з роботи за п. 1 ст. 41 КЗпП України за одноразове грубе порушення трудових обовязків. З наказом не погоджується, є незаконним, оскільки відповідальність за супровід перевірки він не несе, відповідальним був призначений [PERSON] начальник управління правового та інформаційно-аналітичного забезпечення. Наказ про звільнення носить неконкретний характер, на зазначено в чому полягає проступок позивача, у якій формі виражається вина та які негативні наслідки це мало для відповідача, не конкретизовано, які саме трудові обовязки було грубо порушено позивачем. Звільнений був також і з порушенням порядку притягнення до дисциплінарної відповідальності. З зазначеними підставами звільнення, що слідують в наказі не був ознайомлений, пояснень до звільнення з роботи адміністрація не зажадала, про що свідчить запис, яка написана власноручно на зворотній стороні оспорюваного наказу, акти про відмову від ознайомлення складалися під час розгляду справи в суді. Неправомірними діями відповідача, що виразилося в незаконному звільненні з роботи, йому заподіяна моральна шкода, яку оцінює в 30000 грн, оскільки порушення його законних прав призвели до значних моральних страждань, втрати нормальних життєвих звязків та вимагали від нього додаткових зусиль для організації свого життя. В звязку допущеними порушеннями трудового законодавства при його звільненні просили позовні вимоги задовольнити. Представник відповідача - Державного підприємства «Державний експертний центр Міністерства охорони здоровя України» позовні вимоги не визнав, просив в позові відмовити. Свою позицію та спростування доводів позивача виклав в письмових запереченнях. На переконання своїх доводів зазначив, що підстави звільнення позивача детально та обґрунтовано викладені в [PERSON] про проведення службового розслідування від 20.04.2015 року, що є невідємною частиною наказу. Адміністрація зажадала пояснень у позивача щодо вказаних порушень трудового законодавства відповідно до виданих наказів, про що свідчать акти. Вважають, що звільнення позивача проведено з дотриманням законодавства про працю, підстави для поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди відсутні. Третя особа Міністерство Охорони здоровя України в письмових поясненнях заперечували щодо задоволення позовних вимог, просили розглянути справу у відсутності їх представника. Правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються ст.ст. 41 п. 1, 147, 148, 149, 232, 233, 235, 237 - 1 КЗпП України. Заслухавши пояснення сторін, свідків та дослідивши матеріали справи,

Outcome: partial