Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася із позовом який до початку розгляду справи позивач уточнила до Краківської Провінції Згромадження Сестер Милосердя Святого Вікентія де Поля про визнання договору дарування житлового будинку дійсним, посилаючись на те, що в жовтні 2019 року між сторонами була досягнута згода про дарування житлового будинку та був укладений договір дарування в письмовій формі на житловий будинок [ADDRESS] . Житловий будинок належить відповідачу на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно. Внаслідок того, що відповідач як релігійна організація ніколи особисто не здійснював на території України ніякої діяльності він надавав будинок за вказаною вище адресою у безоплатне користування іншим особам, які його використовували у власних цілях. Договір дарування не посвідчено нотаріально і відповідач уникає дій щодо укладення договору в нотаріальному порядку. У зв`язку з цим позивач просила визнати договір дарування житлового будинку, який укладено в письмовій формі між нею та Краківською Провінцією Згромадження Сестер Милосердя Святого Вікентія де Поля дійсним та визнати за нею право власності на житловий будинок, загальною площею 148,40 м.кв., який знаходиться в [ADDRESS] . В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, однак подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Представник відповідача Краківської Провінції Згромадження Сестер Милосердя Святого Вікентія де Поля, адвокат Биндю В.І. в судове засідання не з`явився. Направив письмову заяву про розгляд справи у його відсутності. Визнав позовні вимоги. Суд приймає визнання позову відповідачем, яке оформлено заявою повноважного представника відповідача. При цьому судом встановлено, що визнання позову відповідачем не порушує прав інших осіб та не суперечить закону. На підтвердження вказаного суд також встановив, що відповідач, згідно договору дарування житлового будинку [ADDRESS] від 15.04.1998 року посвідченого державним нотаріусом Сторожинецької державної нотаріальної контори Коржан В.Д. (реєстр №1244 від 15.04.1998 року) є власником зазначеного житлового будинку. 24 жовтня 2019 року між Краківською Провінцією Згромадження Сестер Милосердя Святого Вікентія де Поля та [PERSON] був укладений договір дарування в письмовій формі на житловий будинок, який знаходиться в [ADDRESS] . Згідно ст.717 ЦК України за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов`язується передати в майбутньому другій стороні (обдаровуваному) безоплатно майно (дарунок) у власність. За ч. 2 ст.719 ЦК України договір дарування нерухомої речі укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. Отже, між сторонами була досягнута згода по всіх істотних умовах договору, дарувальник передав безоплатно дарунок позивачці, обдарована прийняла цей дарунок та не відмовилася від нерухомості, а відповідно правочин фактично відбувся. Разом з тим судом встановлено, що укладений договір дарування не посвідчувався в нотаріальному порядку. Згідно ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст.220 ЦК України договір, укладений із порушеннями нотаріальної форми є нікчемним. Однак, в ч.2 вказаної статті зазначено, що якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Така можливість передбачена законом як одна із форм захисту інтересів добросовісного учасника цивільних правовідносин. Таким чином, по даній справі між сторонами при укладанні договору дарування була досягнута угода по всіх істотних умовах: щодо об`єкта нерухомого майна - житлового будинку, яку було безоплатно передано позивачці у дарунок і якою вона на теперішній час користується, проте через нотаріальне не посвідчення договору, не може переоформити на себе. Факти укладення угоди, передачі об`єкту нерухомості підтверджуються доводами позивачки, які відповідач визнав, крім того, обставини дарування сам відповідач не заперечує. В даний час звернення за оформленням договору дарування є неможливим, оскільки потребують додаткових матеріальних витрат. Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Крім того, ч. 3 ст.334 ЦК України встановлено, що право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Виходячи із вище викладеного, угода (правочин) між сторонами відбулася, вона виконана в повному обсязі, нею були припиненні обов`язки відповідача щодо житлового будинку та встановленні права на нерухомість у позивачки, тому є правові підстави визнати договір дійсним та право власності на відповідну частину будинку за позивачкою. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню та вважає за доцільне визнати договір дарування житлового будинку дійсним та визнати за позивачем [PERSON] право власності на житловий будинок. На підставі ст.ст.220, 328, 334, 717, 719 ЦК України,

Outcome: approved