Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-03 00:00:00

Позивач-відповідач [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати за нею право власності на спадкове майно, що залишилося після смерті матері [PERSON], яка померла 21 квітня 1998 року у вигляді земельної частки (пай) розміром 1.96 га., вартістю 6394 грн., згідно сертифіката серії ВН №0076932, виданого спадкодавцеві на підставі розпорядження Хмільницької райдержадміністрації від 21.07.1997 року зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №989; після смерті брата [PERSON], [INFO], який помер 15 червня 2003 року у вигляді земельної частки (пай) розміром 1.96 га., вартістю 6394 грн., згідно сертифіката серії ВН № 0076931, виданого спадкодавцеві на підставі розпорядження Хмільницької райдержадміністрації від 21.07.1997 року за № 155. Позивач-відповідач [PERSON] посилається на те, що 21 квітня 1998 року померла її мати [PERSON], а 15 червня 2003 року брат [PERSON]. Після їх смерті жодних правовстановлюючих документів на спадкове майно не збереглось. Однак, позивачу нещодавно стало відомо, що відповідно Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видаються по Порицькій сільській раді, Хмільницькою районною державною адміністрацією Вінницької області за №989 зареєстровано сертифікат серії ВН № 0076932 на ім'я [PERSON] проживаючої в с. Порик-2, розмір земельної частки (паю) в умовних кадастрових гектарах 1.96 га., вартістю 6394 грн., підстава для реєстрації розпорядження Хмільницької районної державної адміністрації від 21.07.1997 року №155 та за №988 зареєстровано сертифікат серії ВН №0076931 на ім'я [PERSON] проживаючого [INFO], розмір земельної частки (паю) в умовних кадастрових гектарах 1.96 га., вартістю 6394 грн., підстава для реєстрації розпорядження Хмільницької районної державної адміністрації від 21.07.1997 року за №155. Отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину за законом, в позивача-відповідача не представилось можливим, в зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно та рекомендовано з цим питанням звернутися до суду. Факт відсутності правовстановлюючих документів на земельні частки (пай), підтверджується відповідними оголошеннями в газеті «Життєві обрії» № 47 від 07.11.2014 року. Відповідач-позивач [PERSON] звернулася до суду із зустрічним позовом з таких самих підстав, що й у первісному позові та просить визнати за нею право власності на спадкове майно, що залишилося після смерті її брата [PERSON], який помер 15 червня 2003 року. Зокрема, право на право на земельну частку (пай) розміром 1.96 га., вартістю 6394 грн., згідно сертифіката серії ВН №0076931, виданого спадкодавцеві на підставі розпорядження Хмільницької райдержадміністрації від 21.07.1997 року та зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №988. Після смерті спадкодавців [PERSON] та [PERSON] право на спадкування за законом виникло в спадкоємців за законом першої черги: позивача-відповідача [PERSON] та відповідача-позивача [PERSON] В судове засідання сторони по справі не з'явились. Надали заяви про розгляд справи у їх відсутність. Позивач-відповідач [PERSON] позовні вимоги підтримала частково та відмовилась від позову в частині визнання права власності на майно після смерті брата [PERSON], що підтверджується її заявою від 04.12.2014 р. Відповідач представник Порицької сільської ради Хмільницького району Вінницької області та відповідач-позивач [PERSON] проти задоволення змінених первісних та зустрічних позовних вимог не заперечували, що підтверджується їхніми заявами від 04.12.2014 р. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 21 квітня 1998 року в с. Порик, Хмільницького району, Вінницької області, померла спадкодавець [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть І-АМ №010595, виданим 22.04.1998 року Порицькою сільською радою Хмільницького району Вінницької області (а.с.4). 15 червня 2003 року в с.Порик, Хмільницького району, Вінницької області, помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (повторно) І- АМ №312583, виданим 04.11.2014 року відділом реєстрації актів цивільного стану по Хмільницькому району реєстраційної служби Хмільницького міськрайонного управління юстиції у Вінницькій області (а.с.5). Відповідно з положеннями ст. 549 ЦК УРСР від 1963 року, які були чинні на час відкриття спадщини, визначається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Після смерті спадкодавців, жодних правовстановлюючих документів на спадкове майно не збереглось. Однак, позивачу-відповідачу [PERSON] та відповідачу-позивачу [PERSON] нещодавно стало відомо, що відповідно Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видаються по Порицькій сільській раді Хмільницькою районною державною адміністрацією Вінницької області за № 989 зареєстровано сертифікат серії ВН № 0076932 на ім'я [PERSON], проживаючої в с. Порик-2, розмір земельної частки (паю) в умовних кадастрових гектарах 1.96 га., вартістю 6394 грн., підстава для реєстрації розпорядження Хмільницької районної державної адміністрації від 21.07.1997 року №155 та за №988 зареєстровано сертифікат серії ВН №0076931 на ім'я [PERSON], проживаючого [INFO], розмір земельної частки (паю) в умовних кадастрових гектарах 1.96 га., вартістю 6394 грн., підстава для реєстрації розпорядження Хмільницької районної державної адміністрації від 21.07.1997 року №155. Факт відсутності правовстановлюючих документів на земельні частки (пай), підтверджується відповідними оголошенням в газеті «Життєві обрії», наступного змісту: «Втрачений сертифікат на земельну частку (пай) серії ВН № 0076932, виданий [PERSON], вважати не дійсним» та «Втрачений сертифікат на земельну частку (пай) серії ВН № 0076931, виданий [PERSON], вважати не дійсним» (а.с.19). За життя спадкодавці заповіту не залишили. Після смерті спадкодавців [PERSON] та [PERSON] право на спадкування за законом виникло в спадкоємців за законом першої черги: позивача-відповідача [PERSON] та відповідача-позивача [PERSON], що підтверджується довідкою Порицької сільської ради Хмільницького району Вінницької області № 1160 від 05.11.2014 року (а.с.6). Прийняття спадщини спадкоємцями шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном знайшло своє підтвердження в судовому засіданні. Позивач-відповідач [PERSON] позовні вимоги підтримала частково та відмовилась від позову в частині визнання права власності на майно після смерті брата [PERSON], що підтверджується її заявою від 04.12.2014 р. (а.с.36). Відповідач-позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала та просить визнати за нею право власності на майно після смерті брата [PERSON], що підтверджується її заявою від 04.12.2014 р. (а.с.37). Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР від 1963 року, яка була чинна на час відкриття спадщини, спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Відповідно до п. 4. 12 Глави 10 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за N282/20595, свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів. За відсутності у спадкоємця необхідних документів нотаріус роз'яснює йому процедуру вирішення даного питання в судовому порядку. Відповідно до ст. 529 ЦК УРСР від 1963 року, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти, дружина, і батьки померлого. Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах незаборонених законом. Таким чином суд, дослідивши матеріали справи, врахувавши заяви сторін, з метою захисту прав спадкоємців на спадщину після померлих, вважає можливим задовольнити позовні вимоги, оскільки факт прийняття спадщини знайшов своє підтвердження в судовому засіданні, позивач-відповідач підтримує позовні вимоги, відповідач та відповідач-позивач визнали позовні вимоги повністю, задоволення позову не суперечить вимогам та законним інтересам сторін та відповідає чинному законодавству України, не порушує прав, свобод та інтересів третіх осіб. На підставі ст.ст. 524-526, 529, 530, 548, 549 ЦК України (в редакції від 18 липня 1963 року), 1268-1270, 1278 ЦК України та

Outcome: approved