Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-17 00:00:00

Позивач [PERSON], яка діє в інтересах малолітньої [PERSON] звернулася в суд із позовом до відповідача [PERSON], треті особи на стороні відповідачів, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - Служба у справах неповнолітніх та дітей Тернопільської міської ради, Перша Тернопільська державна нотаріальна контора, про визнання права власності на спадкове майно, посилаючись на те, що [INFO] померла мати малолітньої [PERSON] - [PERSON] Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається із належного їй спадкового майна, а саме, 1/2 частки квартири [ADDRESS]. У визначений законом строк позивач звернувся до Першої Тернопільської державної нотаріальної контори, від якої отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії із-за відсутності правовстановлюючого документа. Тому, позивач просить позов задовольнити та визнати за малолітньою [PERSON] право власності на 3/4 частки квартири [ADDRESS], 1/2 частки якої належала померлій [INFO] [PERSON] Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю, посилаючись на мотиви викладені у позовній заяві та просила позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився із невідомої суду причини, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причин неявки у судове засідання відповідач суду не повідомив та не подав клопотання про розгляд справи у його відсутності. Відповідно до ч.2 ст.77 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язанні повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суд про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явилися у судове засідання без поважних причин. Приймаючи до уваги вимоги ч.4 ст.169 ЦПК України, суд вважає, що відповідач повідомлений належним чином і повторно не з'явився у судове засідання без поважних причин, а тому, суд може вирішувати справу на підставі наявних у ній даних та доказів. Зі згоди позивача, який не заперечує проти заочного розгляду справи, суд ухвалює заочне рішення, що відповідає ст.224 ЦПК України. Представник третьої особи на стороні відповідачів, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Першої Тернопільської державної нотаріальної контори у судове засідання не з'явився, однак подав заяву про розгляд справи без його участі, при вирішенні питання покладається на думку суду. Представник третьої особи на стороні відповідачів, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Служби у справах неповнолітніх та дітей Тернопільської міської ради у судове засідання не з'явився із невідомої суду причини, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причин неявки у судове засідання відповідач суду не повідомив та не подав клопотання про розгляд справи у його відсутності. Перевіривши та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. У судовому засіданні встановлено, що [INFO] померла мати малолітньої [PERSON] - [PERSON], що стверджується свідоцтвом про смерть № 1664, виданого 24 жовтня 2006 року 8-им відділом реєстрації актів громадянського стану м. Лісабон. Після смерті [PERSON] відкрилася, відповідно до ст.1220 ЦК України, спадщина, яка складається із належного їй спадкового майна, а саме, 1/2 частки квартири [ADDRESS]. Відповідно до свідоцтва на право власності на житло, посвідченого та виданого 17.04.2000 р. Міським бюро технічної інвентаризації м. Тернополя, згідно з розпорядженням від 14.04.2000 р. № 31920, встановлено, що квартира [ADDRESS], дійсно належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] Відповідно до статей 1217, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно статей 1222, 1223 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Спадкоємцями за заповітом можуть бути юридичні особи та інші учасники цивільних відносин (стаття 2 цього Кодексу). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Частиною 1 статті 1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Судом встановлено, що спадщину прийняла [PERSON], яка діє в інтересах малолітньої [PERSON], про що свідчить факт її звернення до Першої Тернопільської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та оформлення своїх спадкових прав на 3/4 частки квартири [ADDRESS], 1/2 частки якої належала померлій [INFO] [PERSON] 16.09.2011 р. Перша Тернопільська державна нотаріальна контора винесла постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії із-за відсутності правовстановлюючого документа. Відповідно до ст.392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також, у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Аналізуючи вищенаведені обставини, суд приходить до переконання, що у даному випадку мають місце порушення прав позивача, а тому, за [PERSON] слід визнати право власності на 3/4 частки квартири [ADDRESS], 1/2 частки якої належала померлій [INFO] [PERSON] На підставі наведеного,

Outcome: approved