Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-25 00:00:00

Позивач в особі адвоката [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, обґрунтовуючи вимоги тим, що він являється власником будинку № 31 по вул. М. Золотаревського (в минулому вул. Октябрьська буд. № 7) в с. Михайлівка Скадовського району Херсонської області, в якій крім нього зареєстрований [PERSON], рідний брат по матері. Позивач, посилаючись на те, що відповідач не являється членом його сімї, за місцем реєстрації не проживає, не приймає участі в оплаті комунальних платежів просив визнати його таким, що втратив право на користування вищевказаним будинком. Ухвалою Скадовського районного суду Херсонської області від 11.02.2019 по справі відкрито провадження, розгляд справи постановлено проводити в порядку спрощеного позовного провадження, з повідомленням (викликом) сторін (а.с. 28-29). Позивач та його представник адвокат [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримали з підстав викладених у позовній заяві. Третя особа [PERSON] не заперечувала проти задоволення позовної заяви. Відповідач повідомлявся про дати, час та місце розгляду справи шляхом спрямування за його місцем проживання судових повісток. Оскільки позивач та його представник не заперечували проти заочного розгляду справи, а відповідач належним чином повідомлений про день та час розгляду справи, повторно в судове засідання не зявився, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Заслухавши учасників цивільного процесу, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, суд дійшов до наступних висновків. Відповідно до статей 317, 319, 321 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), право власності є непорушним, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном на власний розсуд. Ніхто не може бути позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до статті 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкоди у здійсненні ним права користування своїм майном. Судом встановлено, що будинок № 31 розташований за адресою: вул. [PERSON] (в минулому вул. Октябрьська буд. № 7) в с. Михайлівка Скадовського району Херсонської області, належить на праві власності [PERSON], що підтверджується копією договору купівлі-продажу від 31.01.2011 (а.с. 9-10). Той факт, що відповідач [PERSON], який зареєстрований за вказаною адресою, не проживає у вказаному житловому будинку з 2014 року підтверджується актом обстеження житлово-побутових умов проживання (а.с. 18). За вказаних обставин суд приходить до висновку, що наявність реєстрації відповідача в будинку, власником якого є позивач обмежує останнього у здійсненні прав на користування, володіння і розпорядження належним йому майном, тому позовні вимоги про визнання відповідача таким, що втратив право на користування житловим приміщенням підлягають задоволенню. Відповідно до частин 1, 3 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат пов'язаних з розглядом судової справи, належать зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Вимогами частини 1 та пункту 1 частини 2 статті 141 визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Як вбачається з матеріалів справи, позивачем за подання до суду позовної заяви сплачено 768,40 грн. судового збору (а.с. 1), сума якого підлягає стягненню на його користь з відповідача Частинами 1, 3, 4 статті 137\~ЦПК України передбачено, що витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. На підтвердження понесених позивачем витрат суду надано угоду № 01 від 24.01.2019 про надання правової допомоги (а.с. 17), квитанцію № 01 від 24.01.2019 про оплату послуг адвоката на суму 2 000 грн. (а.с. 16), розмір яких обґрунтований табелем розрахунку робочого часу від 04.03.2019 (а.с. 43). Суд вважає, що розрахований адвокатом позивача розмір витрат на правову допомогу в сумі 2000 грн. є співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), тому з урахуванням вказаних критеріїв, а також виходячи з принципів розумності, виваженості і справедливості, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі статей 317, 319, 321, 391 та

Outcome: approved