Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-01 00:00:00

Позивач Акціонерне товариство комерційний Банк «Приватбанк» звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення суми боргу за кредитним договором, в обґрунтування якого зазначив, що 20.12.2013 року між Банком та відповідачем укладено кредитний договір, за яким АТ КБ «ПриватБанк» надало відповідачу грошові кошти у вигляді кредитного ліміту на платіжну картку в сумі 5000 грн. Підтвердивши свою згоду на укладення договору, який складається з заяви позичальника, Умов надання банківських послуг та Правил користування платіжною карткою, відповідач перестав виконувати взяті на себе зобов'язання, внаслідок чого станом на 09.01.2019 року за ним утворилася заборгованість за кредитним договором в розмірі 24935,16 грн, з яких: 2893,23 грн - заборгованість за тілом кредиту, 5100,23 грн - заборгованість по процентам за користування кредитом, 15278,12 грн - заборгованість за пенею, 500 грн. - штраф (фіксована частина), 1163,58 грн - штраф (процентна складова). Оскільки відповідачем ніяких заходів, спрямованих на погашення заборгованості за кредитним договором, не вживається, позивач просить суд стягнути з нього на його користь 24935,16 грн та судовий збір, сплачений ним при подачі позову до суду в розмірі 1921 грн. Представник позивача та відповідач до судового засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Представником позивача надано на адресу суду заяву про розгляд справи без участі представника позивача, не заперечує про розгляд справи у заочному порядку. Відповідач до судового засіданні двічі не з'явився, відзиву на позов не надав, з огляду на що суд розглядає справу у заочному судовому засіданні на підставі наявних у справі доказів. Судом встановлено, що 20.12.2013 року між сторонами укладено кредитний договір (без номера), за яким позивач надав відповідачу кредит 2000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою річних в розмірі 30% на суму залишку заборгованості з кінцевим терміном повернення, що відповідає дії картки (а.с.9,10). Уклавши договір, відповідач відповідно до п.2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Умов і Правил надання банківських послуг взяв на себе зобов'язання погашати заборгованість по кредиту, процентам за його користування, перевитраті платіжного ліміту, а також сплаті комісії на умовах, передбачених Договором, і надав свою згоду встановлення кредитного ліміту за рішенням банку, який в любий момент може змінити кредитний ліміт шляхом його зменшення, збільшення або анулювання (а.с.11-25). Підписання договору є прямою та безумовною згодою клієнта відносно прийняття любого розміру кредитного ліміту, встановленого банком. З письмового розрахунку Банку слідує, що прийняті на себе зобов'язання відповідач належним чином не виконував. Як слідує з представленого позивачем письмового розрахунку заборгованості, останній платіж в сумі 26,46 грн. здійснено відповідачем 02.11.2017 року (а.с.8). Станом на 09.01.2019 року за ним утворилася заборгованість за кредитним договором в сумі 24935,16 грн, з яких: 2893,23 грн - заборгованість за тілом кредиту, 5100,23 грн - заборгованість по процентам за користування кредитом, 15278,12 грн - заборгованість за пенею, 500 грн. - штраф (фіксована частина), 1163,58 грн - штраф (процентна складова). Згідно ст. 629 ЦК договір є обов'язковим для виконання сторонами. Зобов'язання за ним відповідно до ст.ст. 526, 527, 530 цього Кодексу повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Пунктом 2.1.1.2.4 Умов і правил надання банківських послуг визначено право Банку на встановлення клієнту кредитного ліміту в любий момент шляхом зменшення чи збільшення його розміру. Підписи сторін в Договорі свідчать про досягнення між ними домовленості щодо всіх істотних його умов, зокрема, і самостійної зміни Банком кредитного ліміту. Отже, вимоги позивача про стягнення з відповідача на його користь заборгованості по процентам за користування кредитом, зазначені в письмовому розрахунку, ґрунтуються на законі і підлягають стягненню з відповідача. Згідно п.2.1.1.7.6 Умов, при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф, розмір якого встановлено тарифами договору (арк.спр.20). Відповідно до ст.2 ЗУ «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Як встановлено судом, відповідач [PERSON] з 14.04.2014року проживав в м.Димитров (Мирноград), який згідно розпорядження Кабінету Міністрів України від 02.12.2015 року №1275-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території якого здійснювалася антитерористична операція» визнаний таким, на території якого здійснювалася антитерористична операція. Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором, пеня стала нараховуватись відповідачу з 01.08.2017 року (а.с.8). До того ж, за правилами, встановленими ст.258 ЦК України, до вимог щодо стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується спеціальна позовна давність строком в один рік. Звернувся позивач до суду з позовною заявою про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором 14.02.2019 року. З огляду на вище наведене, вимоги щодо стягнення пені та штрафів задоволенню не підлягають. Таким чином, з відповідача на користь позивача має бути стягнута заборгованість за тілом кредиту і процентам за користування кредитом в розмірі 7993,46 грн. В задоволенні інших вимог слід відмовити. Вирішуючи питання про судові витрати в порядку ст.141 ЦПК України, суд вважає за необхідне у відповідності до частини першої зазначеної статті стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог, що становить 615,81 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial