Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-10 00:00:00

Позивач [PERSON] просить суд розірвати шлюб з відповідачем [PERSON], зареєстрований 10 жовтня 2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану Михайлівського районного управління юстиції Запорізької області, про що складено відповідний актовий запис № 69. Від спільного проживання сторони мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON] [INFO]. Позивач зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалось через різні погляди на сімейне життя, подружні стосунки припинені з вересня 2018 року. Вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить його інтересам. Спору про поділ майна немає. Позивач [PERSON] в підготовчому судовому засіданні на задоволенні позову наполягав. Строк на примирення не просив. Пояснив, що разом з відповідачкою подружнє життя не веде з кінця вересня 2018 року, відповідач не бажає проживати сімейним життям, а також не бажає надавати кошти до сімейного бюджету, адже окрім дітей членом сімї є і він. Відповідач [PERSON] в підготовчому судовому засіданні позов визнала. Не заперечувала проти розірвання шлюбу, додатково зазначаючи, що з позивачем не проживають разом з кінця квітня 2018 року. Згідно ч 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до положень ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. В судовому засіданні встановлено, що спільне подружнє життя між сторонами не ведеться з 21 листопада 2018 року, оскільки відсутність позивача та відповідача у звязку з періодичним перебуванням за кордоном позбавляло можливості до цього часу (21.11.2018р.) проживати подружнім життям. Спільний сімейний бюджет не ведеться, але сторони проживають за однією адресою, маючи окремі кімнати, неповнолітні діти проживають разом із батьками та мають окрему кімнату. Статтею 3\~СК України передбачено, що\~\~сім'я є первинним та основним осередком суспільства.\~\~Сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки.\~\~ Стаття 55\~СК України передбачає, що\~\~дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги.\~\~ Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Згідно частин 3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до свідоцтва про шлюб Серії 1-ЖС № 105802, 10 жовтня 2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану Михайлівського районного управління юстиції Запорізької області зареєстровано шлюб між сторонами, про що складено відповідний актовий запис № 69. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що сімя сторін розпалася повністю, сторони шлюбні відносини не підтримують і підтримувати не збираються, їх спільне життя суперечить інтересам позивача та відповідача, а збереження сімї є неможливим, тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Враховуючи викладене, на підставі ст.ст.3, 55, 56, 112 СК України,

Outcome: approved