Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-30 00:00:00

Позивач [PERSON] ( транспортне) страхового бюро України звернувся до суду з позовом про відшкодування шкоди в порядку регресу витрат, повязаних з виплатою страхового відшкодування. В обґрунтування своїх вимог позивач стверджує, що 10.07.2011р. з вини відповідача [PERSON], яка керувала автомобілем [NUMBER] була скоєна дорожньо - транспортна пригода. В результаті вище зазначеної дорожньо транспортної пригоди був пошкоджений автомобіль [NUMBER] під керуванням [PERSON], який належить йому на праві власності. Вина відповідача у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди підтверджується постановою Харківського райсуду Харківської області від 10.Ґ0.2011 року. Розмір завданих збитків за пошкоджений транспортний засіб, відповідно до висновку експерта складає 78 167,22 грн., в тому числі 20% ПДВ. Власник автомобілю «ВАЗ» д.з. АХ 3349 АК на дату ДТП не виконав вимогу Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та не мав чинного договору обовязкового страхування цивільно - правової відповідальності власників транспортних засобів, тому МТСБУ сплатила потерпілої стороні [PERSON] страхове відшкодування у розмірі 50 000 грн. ( ліміт обовязкової відповідальності МТСБУ).Крім того, МТСБУ понесло витрати на аварійного комісара в розмірі 207,80 грн., а всього 50207,80 грн. Згідно рішення Апеляційного суду Харківської області від 17.07.2013 року встановлено, що вина [PERSON] визначена в частці 60%, а водія [PERSON] 40%, і тому з урахуванням вказаних часток відповідно до вимог ст.. 1191 ЦК України треба стягнути з [PERSON] 30124,68 грн., та з [PERSON] -20083,12 грн., а також судовий збір у розмірі 243,60 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, надав заяву про слухання справи за його відсутністю. Відповідач [PERSON] про день і час слухання справи сповіщався належним чином, в судове засідання не зявився, заперечень на позов не надав. Відповідач [PERSON] позов не визнала та пояснила, що дійсно 10.07.2011р. вона керувала автомобілем [NUMBER] і була скоєна ДТП і розмір завданих збитків за пошкоджений транспортний засіб [PERSON] склав 78 167,22грн., якому [PERSON] МТСБУ було виплачено 49 985,16грн., на різницю в сумі 28 182,06грн. [PERSON] було подано позов. Згідно рішенню апеляційного суду Харківської області від 17.07.2012р. ступень її вини у скоєнні ДТП була визначена судом у 60%, а вина [PERSON]Ю,. встановлена на 40% . [PERSON] був власником автомобілю [NUMBER] та не впевнившись у тому, що вона має право керувати автомобілем, передав мені добровільно керування авто, а сам знаходився поряд в салоні автомобіля у звязку зі станом здоровя. [PERSON] як власник автотранспортного засобу не застрахував відповідальність в супереч діючому законодавству, вона навіть не мала на час скоєння ДТП водійського посвідчення, що виключає відповідно страхування її цивільно-правової відповідальності і заволоділа транспортним засобом у звязку з переданим їй права керування безпосередньо власником - [PERSON], який знаходився поряд, вважає, що в даному випадку позов належить предявляти саме до [PERSON] Крім того, не підлягає стягненню витрати на аварійного комісара -207,80грн., так як ці витрати належать до звичайної господарської діяльності позивача, спрямовані на визначення збитків і не є страховим відшкодуванням згідно діючого законодавства Суд, вислухавши відповідача та його представника та дослідивши матеріали справи, з'ясувавши дійсні обставини справи, права та обов'язки сторін, дослідивши зібрані по справі докази, приходить до наступного. Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно до ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання, або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до п. 1.6 ст. 1 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів «власники транспортних засобів юридичні та фізичні особи, які відповідно до законів України є власниками або законними володільцями / користувачами / наземних транспортних засобів на підставі права власності, права господарського відання, оперативного управління, на основі договору оренди, довіреності або правомірно експлуатують транспортний засіб на інших законних підставах . Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів «у звязку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, повязані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу . Відповідно до п. п. 38.2.1 п. 38.2 ст. 38 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів «МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону. Судом встановлено, що 10 липня 2011р. з вини [PERSON], яка керувала автомобілем ВАЗ-21099, державний номер АХ 3349АК, належним [PERSON], не маючи права на керування транспортними засобами, на вул. Перемога у сел. Бєзлюдівка Харківського району Харківської області сталося зіткнення автомобілів та був пошкоджений автомобіль [NUMBER] під керуванням [PERSON]В Постановою Харківського райсуду Харківської області від 10.10.2011 року була встановлена віна [PERSON] Відповідно до ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Згідно рішенню апеляційного суду Харківської області від 17.07.2012р. була встановлена ступень вини [PERSON]О у скоєнні ДТП - 60%, а вина [PERSON] встановлена на 40%. В результаті ДТП автомобіль [NUMBER] під керуванням [PERSON] був пошкоджений. Відповідно до ст. 39.1. Закону № 1961-IV [PERSON] (транспортне) страхове бюро України є єдиним об'єднанням страховиків, які здійснюють і обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Участь страховиків у МТСБУ є удовою здійснення діяльності щодо обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відповідно до п. п. «а»п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів «МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність Власник пошкодженого автомобілю [PERSON] з метою отримання відшкодування 31.10.2011 року подав в МТСБУ заяву про виплату страхового відшкодування внаслідок ДТП Відповідно до ст. 22 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів «при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров»ю, майну третьої особи . У звязку з настанням події, передбаченою п. п. 2 а п.41.1 ст. 41 Закону, МТСБУ згідно платіжного доручення № 5610 від 14.12.2011 р. ( а.с. 10) здійснило виплату потерпілому вартість відновлюваного ремонту пошкодженого автомобіля [NUMBER] у розмірі 50000,00 грн. Відповідно до п.1. ст. 1191 Цивільного кодексу України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Посилання [PERSON] на те, що вона не є власником транспортного засобу та не може не нести відповідальність за дане ДТП спростовується матеріалами справи та приписами ст.1191 ЦК України. Враховуючи, що рішенням Апеляційного суду Харківської області від 17.07.2012 року встановлено, що вина [PERSON] визначена в частці 60% та саме в цій частці [PERSON] повинна нести відповідальність за завдану нею шкоду. В іншій частині (40%) шкода повинна бути стягнута з [PERSON], оскільки його вина в даному ДТП складає 40%. Щодо вимог про стягнення витрат, на аварійного комісара -207,80грн., в цій частині треба відмовити, так як ці витрати належать до звичайної господарської діяльності позивача, спрямовані на визначення збитків і не є страховим відшкодуванням згідно діючого законодавства. . У відповідності до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. \~ Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідачі не довили, що добровільно розрахувалися з МТСБУ і тому з них відповідно до ст.. 88 ЦПК України , суд стягує судовий збір. На підставі викладеного та

Outcome: partial