Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] про стягнення пені за прострочення сплати аліментів. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 24.04.1999 р. між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб. В період шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO] Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 29.07.2011 р. шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 01.07.2013 р. з [PERSON] стягнуто аліменти на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини, у твердій грошовій сумі 500 грн. щомісячно і до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 08.05.2012 р. 30.04.2014 р. Придніпровським відділом державної виконавчої служби було надано довідку-розрахунок заборгованості аліментів по виконавчому листу № 2/711/1648/13 від 12.11.2013 р. Придніпровського районного суду м. Черкаси. Відповідно до якого заборгованість [PERSON] складає 12 000 грн. Ст. 196 СК України передбачено, що при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Відповідно до таблиці розрахунків сума пені за період з травня 2012 р. по квітень 2014 р. складає 3 655 грн. На підставі вищевикладеного просить суд стягнути з [PERSON] на її користь неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів в розмірі 3 655 грн. Понесені [PERSON] судові витрати просить покласти на відповідача. Представник позивача по довіреності [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила позов задовольнити. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про причину не явки суду не повідомила, була належним чином повідомлена про день та час розгляду справи, уповноважила представника на захист її інтересів в суді. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про причину не явки суду не повідомив, був належним чином повідомлений про день та час розгляду справи в судовому засіданні, яке відбулося 18.09.2014 р., про що в матеріалах справи мається розписка. В подальшому в судові засіданні не з'являвся. Суд, ухвалив: справу розглядати у відсутності не з'явившихся осіб, які були належним чином повідомлені про день та час розгляду справи, до суду не з'явилися, своїм правом на участь в судовому засіданні не скористалися. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до повного задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі та мають сина [PERSON], [INFO]. Відповідач згідно рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 01.07.2013 року зобов'язаний сплачувати аліменти на дитину у твердій грошовій сумі 500 грн. щомісячно, починаючи з 08.05.2012 року та продовжувати до досягнення дитиною повноліття. Рішення звернуто до виконання, але відповідач аліменти не сплачує. Відповідно до довідки виданої 30.04.2014 р. Придніпровським відділом державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції заборгованість по аліментам [PERSON] по виконавчому листу № 2/711/1648/13 від 12.11.2013 р. складає 12 000 грн. Згідно ст. 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Ст. 258 ЦК України передбачено, що позовна давність про стягнення неустойки (штрафу, пені) встановлюється в один рік. Але згідно із ч. 1 ст. 20 СК України до вимог, що випливають із сімейних відносин, позовна давність не застосовується, крім випадків, передбачених ч. 2 ст. 72, ч. 2 ст. 129, ч. 3 ст. 138, ч. 3 ст. 139 СК України, а тому на правовідносини, які регулюються ст. 196 СК України, не поширюється дія норм ЦК про позовну давність. Стягнення заборгованості по аліментам та неустойка по сплаті аліментів до вказаного переліку не входять, а тому до даних правовідносин строк позовної давності застосуванню не підлягає. Відповідно до п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення аліментів. Оскільки відповідач [PERSON] своїм правом на участь в судовому засіданні не скористався, відомості про те, що заборгованість відповідача виникла з незалежних від нього причин у суду відсутні, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог позивача в повному обсязі. На підставі ч. 3 ст. 88 ЦПК України стягнути з [PERSON] на користь держави судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved