Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася з вищевказаним позовом, мотивуючи його тим, що після смерті її чоловіка [PERSON], який помер 02.02.2015 року, відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку №28 з надвірними будівлями, що розташований по вул. Шкільна в с. Вереси Житомирського району Житомирської області. Інші спадкоємці, крім неї, відсутні. На даний час позивач має намір оформити свої спадкові права та отримати свідоцтво про право власності на вказаний житловий будинок, однак зробити цього не має змоги, оскільки відсутні правовстановлюючі документа на спадкове майно. На підставі викладеного, просить суд визнати за нею право власності на спадкове майно, що залишилось після смерті її чоловіка [PERSON], який помер 02.02 2015 року, а саме: на житловий будинок № 28 з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться по вул. Шкільна в с. Вереси Житомирського району Житомирської області. Позивач в судове засідання не з`явилася, до канцелярії суду надала заяву, в якій просить справу слухати у її відсутність, позовні вимоги підтримує (а.с. 37). Вересівська сільська рада Житомирського району Житомирської області подала до суду заяву, в якій просить справу слухати у відсутність її представника, позовні вимоги визнає та не заперечує проти задоволення позову (а.с.35). Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст.197 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 158 ЦПК України суд вважає, що рішення по справі можливо постановити за відсутності сторін. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між позивачем [PERSON] та [PERSON] [PERSON] сільською радою 09.05.1965 року був зареєстрований шлюб, що підтверджується відміткою у паспорті (а.с. 20). [PERSON] помер 02.02.2015 року в с. Станишівка Житомирського району Житомирської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ТП № 254858, виданим Виконавчим комітетом Вересівської сільської ради Житомирського району Житомирської області 03.02.2015 року, про що складено відповідний актовий запис № 7 (а.с. 6). Отже, після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: с. Вереси, вул. Шкільна, 28, Житомирський район Житомирської області, який відповідно до наказу № 208 Дослідного господарства «Вереси» від 28.09.1991 року та Договору купівлі-продажу житлового будинку з надвірними будівлями від 01.10.1991 року був придбаний за життя [PERSON] (а.с. 7, 8-11). З довідки Вересівської сільської ради Житомирського району Житомирської області № 756 від 10.08.2015 року вбачається, що відповідно до рішення виконавчого комітету Вересівської сільської ради № 47 від 21.12.1999 року адреса житлового будинку, який належав померлому [PERSON], змінена з вул. Шкільна, 18 на вул. Шкільна, буд. 28 (а.с.12). З технічного паспорту вбачається, що він виготовлений на імя [PERSON] (а.с. 14-18), проте право власності на зазначене нерухоме майно своєчасно оформлено не було, що підтверджується довідкою № 5577 виданою 01.09.2015 року Комунальним підприємством «Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації» Житомирської обласної ради (а.с.13). Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Згідно\~ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив та батьки. Судом встановлено, що позивач прийняла спадщину після смерті свого чоловіка шляхом спільного проживання зі спадкодавцем [PERSON] Також позивач подала заяву до державного нотаріуса Третьої житомирської державної нотаріальної контори [PERSON] про прийняття спадщини після смерті чоловіка. Інші спадкоємці з заявами про прийняття спадщини не зверталися (а.с.19). Проте, як вбачається з постанови № 426/02-31 від 18.03.2016 року державного нотаріуса Третьої житомирської державної нотаріальної контори [PERSON] позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вказаний житловий будинок у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на нього (а.с. 21). Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 7118295, Витягу з державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-1802443352016 та свідоцтва про право власності за [PERSON] належала земельна ділянка площею 0,25 га з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) (а.с. 38-41). Однак відповідно до ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкодавця права на спадщину. Таким чином, проаналізувавши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що слід визнати за позивачем право власності на спадкове майно за законом, що залишилось після смерті [PERSON], який помер 02 лютого 2015 року, а саме: житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться в селі Вереси Житомирського району Житомирської області по вулиці Шкільна, 28.

Outcome: approved