Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-31 00:00:00

Позивач [PERSON] через представника [PERSON] 17.12.2020 року звернувся до суду із позовом до [PERSON] про визнання права власності на 1/2 частку нерухомого майна в порядку спадкування, посилаючись на те, що [INFO] помер її батько - [PERSON] , який на день смерті був зареєстрований та проживав за адресою: [ADDRESS] . Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 67,9 кв.м, у тому числі житловою площею 52,9 кв.м з господарськими спорудами до нього та земельної ділянки, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] загальною площею - 0,0880 га, кадастровий номер 1413200000:14:014:0515, цільове призначення (використання) земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). Позивач, як спадкоємець першої черги, у встановлений строк, відповідно до ч. 2 ст. 1269 ЦК України подав заяву до приватного нотаріуса Дух І.О. про прийняття спадщини за законом після смерті батька - [PERSON] . 13.10.2020 року приватним нотаріусом Дух І.О. позивачу [PERSON] було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/2 частку земельної ділянки та витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на 1/2 частку земельної ділянки, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 0,0880 га, кадастровий номер 1413200000:14:014:0515, цільове призначення (використання) земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). Видане позивачу свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/2 частку земельної ділянки було зареєстровано в реєстрі за № 1766. Також 13.10.2020 року позивачем було отримано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а саме відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частку житлового будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS] , у зв`язку з тим, що позивачем не надано ніякого документа, який би міг підтвердити право власності на спадковий житловий будинок. Позивач просить визнати за ним право власності в порядку спадкування на 1/2 частку житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] . 17 грудня 2020 року згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вищезазначену справу було передано до провадження головуючому судді Філь О.Є. 18 грудня 2020 року ухвалою судді відкрито провадження у справі, надано відповідачу 15 - денний строк на подання відзиву на позов з дня вручення ухвали про відкриття провадження та призначено підготовче засідання на 18 січня 2021 року. Ухвалою судді від 18 грудня 2020 року зобов`язано приватного нотаріуса Покровського міського нотаріального округу Дух І.О. надати Красноармійському міськрайонному суду Донецької області інформаційну довідку зі Спадкового реєстру після смерті [PERSON] . У підготовче судове засідання позивач не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі. Відповідач [PERSON] у підготовчому засіданні не заперечувала проти призначення справи до судового розгляду, позовні вимоги визнала в повному обсязі. Інших клопотань від сторін не надійшло, справу призначено до судового розгляду на 01 лютого 2021 року. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] у судове засідання не з`явилися, надали суду заяву про розгляд справи у їх відсутності. На задоволенні позовних вимог наполягають. Відповідач [PERSON] про дату, час і місце судового засідання повідомлена належним чином, в судове засідання не з`явилася надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги визнала. Дослідивши матеріли справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню частково за наступних підстав: Судом встановлено, що [INFO] помер батько позивача - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] , виданого 30 липня 2018 року Покровським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 627 (а.с.5). Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 67,9 кв.м, у тому числі житловою площею 52,9 кв.м з господарськими спорудами до нього та земельної ділянки, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] загальною площею - 0,0880 га, кадастровий номер 1413200000:14:014:0515, цільове призначення (використання) земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). Позивач, як спадкоємець першої черги, у встановлений строк, відповідно до ч. 2 ст. 1269 ЦК України подав заяву до приватного нотаріуса Дух І.О. про прийняття спадщини за законом після смерті батька - [PERSON] . 13.10.2020 року приватним нотаріусом Дух І.О. позивачу [PERSON] було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/2 частку земельної ділянки (а.с. 10) та витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на 1/2 частку земельної ділянки, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 0,0880 га, кадастровий номер 1413200000:14:014:0515, цільове призначення (використання) земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) (а.с.9 зворотна сторона). Видане позивачу свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/2 частку земельної ділянки було зареєстровано в реєстрі за № 1766. Також 13.10.2020 року позивачем було отримано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а саме відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частку житлового будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS] , у зв`язку з тим, що позивачем не надано ніякого документа, який би міг підтвердити право власності на спадковий житловий будинок (а.с.15-16). 05.10.1986 році спадкодавцем - [PERSON] було отримано дозвіл № 291, виданий відділом комунального господарства виконкому Красноармійської міської ради народних депутатів про надання йому дозволу на будівництво житлового будинку зі зносом старого будинку за адресою: [ADDRESS] (а.с.14). В зазначеному дозволі № 291 вказано, що 05.10.1983 року було прийнято рішення № 749, згідно якого спадкодавцю [PERSON] було видано земельну ділянку за адресою: [ADDRESS] , для будівництва житлового будинку зі зносом старого. Після отримання дозвільних документів на будівництво житлового будинку у період з 1986 року по червень 1992 року батьком позивача був побудований житловий будинок з господарськими спорудами та будівлями за адерсою: [ADDRESS] . Відповідно до технічного паспорту на будинок з господарськими будівлями та спорудами, будівництво житлового будинку, позначеного літерою Б-1 та господарських будівель та споруд було здійснено у 1992 році (а.с.8-9). Згідно відповіді начальника КП «Бюро технічної інвентаризації» житловий будинок та господарські споруди, який розташований за адресою: [ADDRESS] не зареєстрований (а.с.13). Оскільки під час проведення технічної інвентаризації ФОМ [PERSON] не було встановлено, що житловий будинок з господарськими будівлями за адресою: [ADDRESS] був побудований без дозвільних документів і про це не було зроблено відмітки у технічному паспорті від 17.02.2020 року, тому необхідно вважати, що зазначений будинок з господарськими будівлями був побудований до 05 серпня 1992 року. Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до п. 3.2 розділу 3 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 24.05.2001 року № 127, не належать до самочинного будівництва: (для одноквартирних (садибних), дачних та садових будинків) індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі та споруди, прибудови до них побудовані до 05 серпня 1992 року. Згідно ч. 3 ст. 3 Закону України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до п. 4 ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрації прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав. Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема таким, як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 07 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мінюсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами). З аналізу положень Конституції та Цивільного кодексу України вбачається, що не потребує введення в експлуатацію приватних житлових будинків, збудованих до 05 серпня 1992 року, при набутті права власності на такі об`єкти. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розгляду у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових справ у нотаріальному порядку. Частина 1 стаття 4 ЦПК України передбачає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Одним із способів захисту цивільних прав відповідно до п.1 ч.2 ст.16 ЦК України є визнання права. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом встановленого строку він не заявив про відмову від спадщини. В силу ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема правочинів; право власності вважається набуте правомірно, якщо інше прямо не випливає з закону або законність набуття права власності не встановлено судом. Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців які прийняли спадщину в порядку установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. На підставі викладеного вище та

Outcome: approved