Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області із вказаним позовом до відповідача [PERSON], відповідно до якого просить розірвати між ними шлюб, який зареєстрованний 31 жовтня 1998 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Хмільнику реєстраційної служби Хмільницького міськрайонного управління юстиції у Вінницькій області, про що 31 жовтня 1998 року складено відповідний актовий запис № 172, посилаючись на те, що спільне проживання з відповідачем не склалось оскільки у сторін склалися різні погляди на життя та ведення справ сім'ї, на підставі цього в них постійно виникають побутові сварки та непорозуміння. Як наслідок виникла взаємна відчуженість, втратилося почуття любові та поваги один до одного. В результаті чого їхня сім'я розпалася. Вже тривалий час вони разом не проживають та не підтримують подружніх відносин, не ведуть спільного господарства. Таким чином позивач вважає, що шлюб між ними існує лише формально, подальше спільне проживання та збереження сім'ї із відповідачем є неможливим. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, заперечень не надавав, причини неявки суду не вказав та будь-яких клопотань про перенесення розгляду справи не заявляв, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений завчасно та належним чином. За таких обставин, оскільки позивач не заперечує щодо розгляду справи у відсутність відповідача, то за таких обставин суд визнав за можливе у відповідності до ст.ст. 224, 226 ЦПК України провести заочний розгляд справи, тобто розглянути справу у відсутність відповідача, так як в справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги позивача, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку про ухвалення рішення виходячи з наступного: 31 жовтня 1998 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Хмільнику реєстраційної служби Хмільницького міськрайонного управління юстиції у Вінницькій області, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 172, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 24 березня 2015 року. Від шлюбу у них народилася дочка - [PERSON], [INFO], батьками якої у свідоцтві про народження записані сторони по справі. У даний час дітина проживає разом з позивачем в [ADDRESS], та перебувають на її утриманні. Як з'ясовано в судовому засіданні, у даний час сторони не підтримують шлюбних стосунків, спільне не проживають через різні характери та погляди на життя, а тому прийшли до переконання про небажання примиритися та перебувати у шлюбі. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. За ч. 3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що дана сім`я розпалась і збереження її неможливе. Формальне перебування в шлюбі суперечитиме інтересам сторін, а тому його необхідно розірвати. Згідно ч. 2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 3 ст. 115 Сімейного Кодексу України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. На підставі викладеного, та

Outcome: approved