Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася з позовом до відповідача [PERSON] , за участю третьої особи [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню дочку, яка продовжує навчання. Свої вимоги мотивує тим, що дочка є студенткою першого курсу денної форми платного навчання Національного університету харчових технологій. Оплата навчання за перший курс складає 24000,00 грн. За перший семестр позивач особисто сплатила 12000,00 грн., крім того дочці придбала ноутбук вартістю 22980,00 грн. Однак позивача немає можливості утримувати дочку самостійно на час навчання дочки в університеті. Наразі позивач знаходиться у відпустці без збереження заробітної плати з березня 2020 року. Відповідач працює та має можливість надавати кошти на утримання дочки, проте від сплати аліментів ухиляється. У зв`язку з чим, позивач просить стягнути з відповідача аліменти в розмірі ј частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно на її користь на утримання дочки до закінчення нею навчання - 30 червня 2024 року. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 21.12.2020 відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, судове засідання призначено на 20.01.2021. 20.01.2021 розгляд справи було відкладено на 10.02.2021 у зв`язку з неявкою відповідача. 10.02.2021 від позивача до суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, вимоги позову підтримує в повному обсязі. 10.02.2021 від відповідача до суду надійшла заява, в якій він позов визнає в повному обсязі, розгляд справи просить проводити за його відсутності. Приймаючи до уваги викладене, визнавши матеріали справи достатніми для вирішення справи, а неявку учасників справи такою, що не перешкоджає розгляду заяви, суд розглядає заяву без участі сторін та третьої особи у справі. Враховуючи, що учасники справи в судове засідання не з`явились, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке. Встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком [PERSON] [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження останньої від 26.12.2002 серії [NUMBER] . Відповідно до договору №Б00кГСд008 від 10.09.2020 (далі - договір) [PERSON] є студенткою Національного університету харчових технологій, денної форми навчання, ступінь вищої освіти - бакалавр. Пунктом 5.2 договору встановлено, що загальна вартість освітньої послуги за весь строк навчання на момент укладання договору становить 96000,00 грн. Пунктом 5.3 договору визначено, що за перший календарний рік навчання вартість освітньої послуги становить 24000,00 грн. Відповідно до п. 10 договору термін його дії встановлено, з 15.09.2020 по 30.06.2024. Згідно з довідкою Національного університету харчових технологій [PERSON] закінчує навчання 30 червня 2024. 01.09.2020 [PERSON] сплачено за навчання 12000,00 грн., що підтверджується квитанцією № 265210003 від 01.09.2020. Як вбачається із копії наказів ТОВ «Арома Україна», позивач у період з 16 березня 2020 року до 31 грудня 2020 року перебувала у відпустці без збереження заробітної плати. Відповідно до ст. 199 Сімейного кодексу України (далі - СК України) якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно зі ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до ст. 201 СК України до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу. Статтею 182 СК України встановлено, обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів. Так, відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до частини четвертої статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Як зазначалось вище відповідач визнав позов у повному обсязі, судом встановлено, що визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує чиїх-небудь прав, свобод чи інтересів інших осіб, а тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача аліментів на користь позивача на утримання дочки до закінчення нею навчання є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Згідно зі ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь держави судовий збір, від сплати якого позивач була звільнена відповідно положень п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Outcome: approved