overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-17 00:00:00

Позивач [PERSON] року звернулася до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, який мотивовано тим, що сторони перебувають у шлюбі з 18.09.2010 року, шлюб зареєстрований у відділі РАЦС Вінницького МУЮ Вінницької області, актовий запис № 2258 Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Донька проживає з матір'ю [PERSON] та знаходиться на її утриманні. Враховуючи те, що відповідач зобов'язаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття, але добровільно матеріальної допомоги не надає. Дані обставини стали підставою для звернення до суду з даним позовом, в якому позивач просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 1500,00 грн., щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи від дня звернення до суду та до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивач надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про розгляд справи був повідомлений завчасно та належним чином, про що свідчать матеріали справи. Відповідно до ст. 169 п.4 ЦПК України, суд вважає за можливе та необхідне розглянути справу за відсутності відповідача, оскільки в справі достатньо даних про права та взаємовідносини сторін. Суд, вирішив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до переконання в тому, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як було встановлено в ході розгляду справи, 18.09.2010 року у відділі РАЦС Вінницького МУЮ Вінницької області був зареєстрований шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON], про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу вчинено актовий запис за № 2258, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 18.09.2010 року. Згідно свідоцтв про народження серії [NUMBER], виданого 29.06.2011 року батьками [PERSON], [INFO] є [PERSON] та [PERSON] Частиною 1 статті 141 СК України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, і відповідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В частині 1 статті 183 СК України зазначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Суд, враховуючи вищевказані обставини, зокрема те, що сторони мають малолітню доньку, яка проживає з позивачем, відповідач являється працездатною людиною, приходить до переконання про наявність підстав для ухвалення рішення про стягнення з відповідача аліментів на користь позивача, на утримання малолітньої доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1500,00 грн., щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи від дня звернення до суду та до досягнення дитиною повноліття. Враховуючи те, що позивач була звільнена від сплати судового збору при пред'явленні даного позову суд вважає, що судовий збір слід стягнути з відповідача на користь держави. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-17 00:00:00

Позивач [PERSON] року звернулася з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини та на утримання дружини. В заяві вказала, що 30.07.2014 року вона з відповідачем уклала шлюб, який зареєстрований Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 122078. Від даного шлюбу мають малолітню сина [PERSON] [INFO], який проживає з матір'ю. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. На даний час позивач не працює, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Прохала стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] [INFO] в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Стягнути з відповідача аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку щомісячно і до досягнення дитиною трьох років . Адвокат в судовому засіданні підтримала позовні вимоги та просила задовольнити . Відповідач позовні вимоги визнавав частково , заперечував проти стягнення аліментів на утримання дружини . Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення адвоката , відповідача вважає , що позов підлягає частковому задоволенню із слідуючих підстав. Судом встановлено, що 30.07.2014 року сторони уклали шлюб, який зареєстрований Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області, актовий запис №122078. Від даного шлюбу мають сина [PERSON] [INFO], який проживає з матір'ю. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. На даний час позивач не працює, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 181 ч.3 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Виходячи з принципу розумності, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову враховуючи матеріальний стан відповідача ,та стягнення з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] [INFO] в розмірі 1/ 4 доходу відповідача щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 14.04.2016 року і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до п.2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про можливість стягнення аліментів на утримання дружини в розмірі 1/ 6 частини з усіх видів заробітку щомісячно і до досягнення дитиною трьох років. На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-30 00:00:00

Позивач [PERSON] Сайдулаєвна звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] Худайбердієвіча про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що 11.09.1997 р. між сторонами був укладений шлюб, зареєстрований в республіці Узбекистан. Від шлюбу є неповнолітня дитина - донька, [PERSON], [INFO]. Сімейне життя не склалося, оскільки сторони мають різні погляди на сімейне життя. З 2000 року сторони припинили подружні відносини, проживають окремо спільного господарства не мають. Неповнолітня дитина знаходиться на утриманні позивача. Спору про місце проживання дитини не виникає. Майнового спору на даний час не має. Тому, позивач просить шлюб розірвати. Головним територіальним управлінням юстиції у Хмельницькій області було направлено доручення Ярмолинецького районного суду адресованого компетентному суду Республіки Узбекистан про вручення судових документів та проведення окремих процесуальних дій відносно [PERSON] В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, просила позов задоволити. Відповідач [PERSON] був допитаний згідно умовам Мінської Конвенції „Про правову допомогу та правові відносини по цивільним, сімейним та кримінальним справам від 22.01.1993 року Термезським міжрайонним судом по цивільних справах, м. Термез Республіки Узбекистан і в судовому засіданні позовну заяву визнав, просив розглянути справу у його відсутності, про що свідчить протокол судового засідання від 25.03.2015 року. Заслухавши позивача, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що даний позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 112 СК України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що 11.09.1997 р. між сторонами був укладений шлюб, зареєстрований в республіці Узбекистан. Від шлюбу є неповнолітня дитина - донька, [PERSON], [INFO]. Сімейне життя не склалося, оскільки сторони мають різні погляди на сімейне життя. З 2000 року сторони припинили подружні відносини, проживають окремо спільного господарства не мають. Неповнолітня дитина знаходиться на утриманні позивача. Спору про місце проживання дитини не виникає. Майнового спору на даний час не має. Шлюб існує формально, подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе та суперечитиме інтересам сторін. Відтак шлюб слід розірвати. Відповідно до ст. 88 ЦПК України понесені позивачем судові витрати підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-18 00:00:00

Позивач [PERSON] С.В.27.05.2014 р. звернулася до суду із вищевказаним позовом. В заяві зазначила , що рішенням Полтавського міськвиконкому від 22.06.2007 р за № 141 її було заселено в квартиру № 5 , яка на той час була маневровим фондом УЖКГ у будинку по вул. Короленка 7\\13 м. Полтави, який був без комунальних зручностей. Будучи незгідним з даним рішенням сім*я [PERSON] звернулися до суду з позовом про скасування рішень про виділення житла. Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 18.01.2012 р. в задоволенні позовних вимог сім*ї [PERSON] було відмовлено. Як їй стало відомо, [PERSON] забрав в квартирі № 5 допоміжне приміщення 2-1 площею 5,9 кв.м, хоча дозволу на це він не отримав. На її прохання звільнити дане приміщення отримала відмову. Крім того , у неї немає ні кухні , ні кладової так як будинок ветхий. Вона мала намір користуватися підвальним приміщенням , однак [PERSON] побачивши її змінив замки в підвалі і не допускав позивача, хоча в її користуванні повинено бути підвальне приміщення площею 19,0 кв.м. Прохала зобовязати [PERSON] , [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] не чинити перешкод [PERSON] користватися підвальним приміщенням Х розміром 19 кв.м , що знаходиться під її квартирою та надати доступ до підвалу по вул. Короленка 7\\13 в м. Полтаві. Виселити [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] із самовільно зайнятого приміщення 2-1 площею 5,9 кв.м

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-28 00:00:00

Позивач [PERSON] свої вимоги мотивує тим, що 06.10.2017 р. зареєструвала шлюб з відповідачем. Під час перебування у шлюбі дітей не мали. Спільно мешкали до червня 2018 року, після чого їхні сімейні відносини були припинені. Відповідач провокував сварки та скандали, не приділяв їй належної уваги та турботи, не рахувався з її думкою. Зазначає, що у них різні уявлення про життя, які заважають їм прийти до єдиної думки з питань ведення домашнього господарства та подружніх взаємовідносин. Така поведінка відповідача призвела до того, що вона втратила до нього почуття любові. Вважає, що їхня сімя розпалася і зберегти її неможливо. Просила розірвати шлюб з відповідачем. Ухвалою суду від 02.07.2018 р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі. Ухвалою суду від 25.07.2018 р. закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Позивач [PERSON] подала клопотання про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач [PERSON] 29.08.2018 р. подав клопотання, згідно якого позовні вимоги визнав у повному обсязі, проти розірвання шлюбу не заперечує. Просив розглядати справу без його участі. У звязку з викладеним, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Дослідивши докази по справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] з 06 жовтня 2017 року перебувають у шлюбі, зареєстрованому Ковпаківським районним у місті Суми відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області, актовий запис № 1030. Відповідно до статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки. Примушування чоловіка та жінки до шлюбу не допускається. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість (ч.ч. 3 і 4 статті 56 СК України). У відповідності до статті 112 Сімейного кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони припинили подружні стосунки, разом не проживають, їх сімя фактично розпалася. За наведених підстав слід дійти висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, а тому шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-02 00:00:00

Позивач [PERSON] свої вимоги обґрунтовує тим, що вироком Ковпаківського районного суду м.Суми від 29.08.2003р. засуджений до 3 років позбавлення волі з конфіскацією майна за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України. Постановою державного виконавця Ковпаківського ВДВС від 09.04.2004р. в порядку примусового виконання виконавчого листа Ковпаківського районного суду м. Суми від 29.08.2003р. № 1-352 накладено арешт на все майно, що йому належить за адресою: [ADDRESS], в тому числі й будинок, розташований за вищевказаною адресою. Згідно довідки Управління майна комунальної власності Сумської міської ради від 03.07.2014р. б/н, 46/100 будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] належить йому на підставі договору дарування від 08.07.1975р. Листом від 16.02.2015р. № 46/0019 відділ державної виконавчої служби Сумського міського управління юстиції повідомив про те, що 24.12.2008р.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-09 00:00:00

Позивач [PERSON] свої вимоги обґрунтовує тим, що з 01.09.2012 року по 13.02.2014 року перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою [PERSON] Під час шлюбу, [INFO] відповідачка народила сина [PERSON], і якого він вважав своєю дитиною. Батьком дитини відповідно до вимог ст.122 СК України записано його. Однак під час однієї з суперечок з відповідачкою, остання дала знати, що це не його дитина. На додаток у нього з'явилась інформація, що остання до укладення з ним шлюбу мала статеві відносини з іншим чоловіком. А тому просить ухвалити рішення, яким виключити з актового запису № 2660 від 09.10.2012 року про народження [PERSON] відомості про те, що він - [PERSON] є батьком дитини. Представник позивача - [PERSON] згідно поданої заяви просить справу розглядати в свою відсутність, позовні вимоги свого довірителя підтримує у повному обсязі та просить задовольнити. Відповідачка [PERSON] згідно поданої заяви просить справу розглядати без її участі, заявлені вимоги визнає повністю. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, відповідно до вимог ст. 136 СК України, враховуючи також наступні обставини. Встановлено, що 01.09.2012 року сторони уклали шлюб, який зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Сумського міського управління юстиції у Сумській області, актовий запис № 1005, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб /а.с.17/. Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 13.02.2014 р. шлюб між сторонами розірваний, що вбачається з копії зазначеного рішення / а.с. 6 /. Під час шлюбу у [PERSON] [INFO] народився син [PERSON], про що в книзі реєстрації народжень 09.10.2012 року зроблено відповідний актовий запис № 2660, місце реєстрації - Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Сумського міського управління юстиції у Сумській області. Ця обставина підтверджується свідоцтвом про народження дитини серії [NUMBER] та в якому батьком зазначений позивач - [PERSON], відповідно до вимог ст. 122 СК України та яка передбачає, що дитина, яка народжена до спливу 10 місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним, походить від подружжя / а.с.18/. Згідно ст. 136 СК України особа, яка записана батьком дитини відповідно до ст. 122, 124, 126, 127 цього кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред'явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. Однак [PERSON] не може бути батьком дитини і мати з нею кровного споріднення, оскільки відповідачка [PERSON] до укладення їх шлюбу мала статеві стосунки з іншим чоловіком, на що остання погодилась , бо не подала суду з цього приводу ніяких заперечень на поданий до неї позов. Тому з актового запису про народження [PERSON] повинні бути виключені відомості про його батька - [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-12 00:00:00

Позивач [PERSON] свої вимоги обґрунтовує тим, що перебувала у цивільному шлюбі з [PERSON] Від спільного проживання мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO], яка на даний час проживає разом з нею та знаходиться на повному її утриманні. Після припинення стосунків відповідач [PERSON] проживає окремо, матеріальної допомоги дочці не надає. Враховуючи зазначене, просить постановити рішення, яким стягувати з відповідача аліменти на утримання доньки у розмірі 1/3 частини його заробітку /доходу/, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення нею повноліття, починаючи стягнення з дня подачі позову до суду. В судовому засіданні позивачка [PERSON] та її представник - [PERSON]. позов підтримали, просять стягувати з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі ? частини з усіх видів його заробітку / доходу /. Відповідач [PERSON] та його представник- [PERSON]. в судовому засіданні не заперечують про стягнення аліментів на утримання дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню, враховуючи наступні обставини. Встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] проживали спільно однією сім»єю без реєстрації шлюбу. Сторони від спільного проживання мають неповнолітню доньку- [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження [NUMBER] від 14.03.2012 року, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Сумського міського управління юстиції у Сумській області / а.с. 5 /. Дитина на даний час проживає разом з матір»ю та знаходиться на повному її утриманні. / Відповідно до ст.ст.180,181,182,183 Сімейного Кодексу України, суд вважає необхідним стягнути з [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини його заробітку /доходу/, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення нею повноліття. Крім того, суд вважає за необхідне відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, стягнути з відповідача 551,20 грн. судового збору на користь держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-20 00:00:00

Позивач [PERSON] селищна рада звернулася з вищевказаним позовом в обґрунтування якого зазначила, що згідно її рішення від 25.10.2013 року № 28-9/VI «Про затвердження технічних документацій та проектів із землеустрою щодо встановлення (відновлення), інвентаризації земельних ділянок та передачу у власність, користування та оренду із земель комунальної власності [PERSON] селищної ради» відповідачу [PERSON] було передано безоплатно у власність земельну ділянку площею 0,1494 га з кадастровим № 7122255100:01:005:0489 із земель комунальної власності житлової та громадської забудови для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) в селище Катеринопіль по вул.. Набережна, 93. Відповідно до ч. 3 ст. 209 ЦПК України, зважаючи на складність у викладенні повного тексту рішення суду, яка повязана з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини. Повний текст рішення буде виготовлено протягом пяти днів, тобто в строк до 27.01.2016 року. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-23 00:00:00

Позивач [PERSON].С. звернувся до суду з позовом, в якому просить встановити факт, що має юридичне значення факт належності правовстановлюючого документу, а саме, що Державний акт серії ІІІ - ОД № 066261 на право приватної власності на земельну ділянку площею 6,54 гектарів, яка розташована на території Новосвітівської сільської ради Ширяївського району, виданий на підставі розпорядження Ширяївської районної державної адміністрації 20.08.2003 року, масив № 25, ділянка № 6 до дня смерті 20.05.2008 року належав [PERSON], та визнати за ним [PERSON], [INFO], в порядку права спадкування за законом право приватної власності на земельну ділянку, площею 6,54 га, яка розташована на території Новосвітівської с\\р, право на яку посвідчено Державним актом ІІІ - ОД № 066261, виданим 20.08.2003 року на підставі розпорядження Ширяївської районної державної адміністрації 20.08.2003 року, масив № 25, ділянка № 6 до дня смерті 20.05.2008 року належав його бабусі - [PERSON]. В судовому засіданні представник позивача пояснила, що бабусі її довірителя на праві власності належала земельна ділянка, яка розташована на території Новосвітівської с\\р, масив 25, ділянка 6, але в Державному акті площа земельної ділянки зазначена 6,54 га, а в графічному зображенні площа зазначена 6,54 га. Також, у витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, її площа становить 6,54 га. На час відкриття спадщини, він постійно проживав з бабусею, та проживає до цього часу. Він вчасно звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, але нотаріусу видала йому постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, в звязку з тим, що допущена помилка в правовстановлюючому документі, та зазначила, що йому необхідно звернутися до суду. На підставі викладеного просила позовні вимоги задовольнити. Представник сільської ради до судового засідання надала суду письмову заяву про те, що позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення. Представник відділу Держземагенства в Ширяївському районі в судовому засіданні не заперечував проти задоволення заявлених вимог. Позовні вимоги підтверджуються: копією паспорту (а.с.6), копією свідоцтва про народження (а.с.7,8), копією свідоцтва про смерть (а.с.9,10), копією Державного акту з додатком (а.с.12), копією витягу з Державного земельного кадастру (а.с.13,14,15), копією витягу з Поземельної книги (а.с.16), копією постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії (а.с.17), довідками Новосвітівської с\\р (а.с.18,19), копією довіреності (а.с.20). Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved