Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-14 00:00:00

Позивач [PERSON] «Торговий Дім\~«Аванта» звернулося в суд із позовом до відповідача [PERSON] про стягнення боргу. В обґрунтування позову зазначив, що 02.06.2017 року між позивачем та відповідачем було укладено договір про надання тимчасової безпроцентної фінансової допомоги на зворотній основі працівнику позивача. За даним договором позивач зобовязався надати відповідачу фінансову допомогу в сумі 22\~000 грн. на зворотній безпроцентній основі, а позичальник зобовязався повернути аналогічну суму грошових коштів протягом 3-х місяців з моменту її одержання. Однак станом на 03.09.2017 року відповідач не повернув одержану суму позики. 17.01.2018 року відповідачу було надіслано вимогу з проханням сплатити суму заборгованості. 26.01.2018 року відповідачем [PERSON] одержано зазначену вимогу, проте станом на дату подачі позову, вимога про сплату боргу не виконана взагалі, у звязку з чим [PERSON] «Торговий Дім\~«Аванта» вимушене звернутись до суду з вимогою про стягнення заборгованості на його користь в розмірі 26628,61 грн., яка складається з наступного: 22\~000 грн.- сума основного боргу; 307,00 грн. 3 відсотки річних; 2831,67 грн. пеня; 1489,94 грн.- інфляційні кошти, а також позивач просить стягнути із відповідача судові витрати. Враховуючи те, що вказана справа є малозначною, ухвалою суду від 05.05.2018 року вирішено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, без виклику (повідомлення) сторін. Сторони були повідомлені про проведення судом розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, проте у відповідності до ч.5\~ст.279 ЦПК України, у судове засідання не викликалися. Відповідно до вимог ч.2\~ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу суд не здійснюється. Відповідачем по справі [PERSON] на адресу суду 11.05.2018 року було надіслано відзив на позовну заяву в порядку ст.178 ЦПК України, із якого вбачається, що він даного позову не визнає. Зазначив, що в дійсності правовідносини, що наведені у позові мали місце. Однак 15.06.2017 року трудовий договір між ним та позивачем було розірвано за згодою сторін. Перед розірванням договору між ним та керівництвом позивача, зокрема [PERSON], були переговори щодо майбутнього його звільнення. Так, як кошти за вказаним договором надавались виключно працівникам підприємства відповідач [PERSON] стверджує, що повідомив, що після звільнення він не буде мати можливості повертати вказані кошти, оскільки не буде мати необхідних доходів для виконання умов договору. Тому отриману суму коштів в розмірі 22 000 грн. ним було повернуто керівництву позивача для погашення наданої позики, так як відповідно до п. 1.3 Договору позика погашається шляхом внесення коштів на розрахунковий рахунок Позикодавця, якого в умовах договору не було зазначено. У зв'язку з цим, відповідач не міг внести ці кошти на розрахунковий рахунок позивача, через відсутність необхідних реквізитів. Про те, чи повернуті ним кошти були в подальшому працівниками позивача зараховані на рахунок підприємства, йому достовірно не відомо. Адже після розірвання трудового договору, зокрема після 03.09.2017 року до нього ніхто не звертався з даного приводу. А також відповідач зазначив, що із наявних у справі матеріалів вбачається, що позивачем доведено факт отримання ним коштів, однак в матеріалах справи не міститься жодного належного та допустимого доказу того, що ним сума коштів згідно умов договору, не повернута і на даний час існує між ними спір, яким порушені права позивача. \~ \~ \~ \~Позивачем [PERSON] «Торговий Дім «Аванта» 25.05.2018 року на адресу суду було надіслано відповідь на відзив, у якому позивач заперечує обставини на, які здійснено посилання у відзиві відповідачем про нібито повернення суми коштів в розмірі 22 000 грн. керівництву позивача. В підтвердження факту не повернення коштів позивачу, із відповіддю на відзив позивачем надіслано суду оборотно-сальдову відомість по рахунку 3773 станом на 23.05.2018 року, відповідно до якої станом на 23.05.2018 року за відповідачем рахується заборгованість по позиці в сумі 22 000 грн. У зв'язку з даною обставиною, позивач просить суд звернути увагу, що відповідач зловживає своїм правом, оскільки не надає документальних підтверджень до відзиву в доведення обставини повернення одержаних по договору позики коштів в сумі 22 000 грн. З приводу твердження відповідача, що позивач не звертався до відповідача з приводу повернення позики, то позивач заперечує цю обставину, посилаючись на вимогу, що надіслана відповідачу вимога є додана до позовної заяви. В даній вимозі і зазначені усі банківські реквізити, необхідні для погашення позики. З приводу посилання відповідача на ст.81 ЦПК України, що кожна сторона має довести обставини на які посилається, то позивач зазначає, що до позову в його обґрунтування подано ряд належних доказів, що підтверджує факт одержання відповідачем коштів, зокрема: заява відповідача з проханням надати в позику кошти, підписаний обома сторонами договір, ордер за яким відповідачем одержано кошти в сумі 22 000 грн. А також, позивач [PERSON] «Торговий Дім «Аванта» зазначив, що відповідач [PERSON] надав недостовірні дані стосовно цієї справи, що перешкоджає швидкому, об'єктивному розгляду справи по суті. Крім цього, судом було надіслано копію відповіді на відзив по даній справі та надано відповідачу можливість до 11.06.2018 року написати заперечення стосовно відповіді на відзив, однак ним заперечення на адресу суду надіслано не було. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, розглянувши відзив на позовну заяву відповідача [PERSON] та відповідь на відзив позивача [PERSON] «Торговий Дім «Аванта», суд дійшов висновку, що\~\~позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.\~ Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до\~ч.\~1\~ст.\~530\~Цивільного кодексу\~України,\~якщо у\~зобов'язанні встановлений строк\~(термін)\~його виконання,\~то воно\~підлягає виконанню\~у цей\~строк (термін). Судом встановлено, що 02.06.2017 року між позивачем та відповідачем було укладено договір про надання тимчасової безпроцентної фінансової допомоги на зворотній основі працівнику позивача. За даним договором позивач зобовязався надати відповідачу фінансову допомогу в сумі 22\~000 грн. на зворотній безпроцентній основі, а позичальник зобовязався повернути аналогічну суму грошових коштів протягом 3-х місяців з моменту її одержання. Проте станом на 03.09.2017 року відповідач не повернув одержану суму позики. 17.01.2018 року відповідачем було надіслано вимогу з проханням сплатити суму заборгованості. 26.01.2018 року відповідачем одержано зазначену вимогу, проте станом на дату подачі позову, вимога про сплату боргу не виконана взагалі. Враховуючи вищевикладене, позивач просить стягнути з відповідача [PERSON] на його користь заборгованість в розмірі 26628,61 грн., яка складається з наступного: 22\~000 грн.- сума основного боргу; 307,00 грн. 3 відсотки річних; 2831,67 грн. пеня;1489,94 грн.- інфляційні кошти. Отже, відповідач [PERSON] несе відповідальність за повне виконання зобов'язань за згаданим договором. Враховуючи викладене, суд вважає, що позов [PERSON] «Торговий Дім «Аванта» до [PERSON] про стягнення боргу підлягає задоволенню в повному обсязі. Статтею 141 ЦПК України\~встановлено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Як вбачається з наданого платіжного доручення від 20.02.2018 року позивач за подання даного позову до суду, сплатив судовий збір в розмірі 1762,00 грн., що підлягає відшкодуванню. Зібрані у справі докази та їх належна оцінка, вказують на наявність підстав для задоволення позову про стягнення заборгованості з відповідача. На підставі наведеного,

Outcome: approved