Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-20 00:00:00

Позивач [PERSON] просила відновити їй строк звернення до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно, визнавши її спадкоємцем за заповітом на спадкове майно, яким володіла - [PERSON], померла [INFO]. При цьому посилалася на те, що покійна спадкодавець, при житті залишила заповідальне розпорядження від 28.04.2011 року, яким усе своє майно, яке буде належати їй на день смерті і на що вона матиме право за законом, заповіла їй. За таких обставин вважала, що оформити спадщину може в будь-який час. При зверненні до Піщанської державної нотаріальної контори, для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, їй було відмовлено, оскільки одна із земельних ділянок , зареєстрована на ім'я [PERSON]., після її смерті /[INFO]/, в зв'язку з чим вона не мала можливості нею розпорядитися. Відповідно до положень ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, встановленого статтею 1270 ЦК України, якщо він не заявив про відмову від неї. Вказану спадщину позивач прийняв та правомірно користувався нею. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася подавши до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повній мірі, наполягала на задоволенні позову в повному обсязі та просила слухати справу у її відсутність. Представник відповідача Дмитрашківської сільської ради в судове засідання не з'явився, подавши до суду заяву, в якій позовні вимоги визнав повністю, просив слухати справу у його відсутності. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON], що підтверджено копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с. 7). Після її смерті залишилося спадкове майно, яке складається із земельних ділянок, які знаходяться на території Дмитрашківської сільської ради Піщанського району Вінницької області, згідно кадастрових номерів, відповідно № 0523281400:04:001:0406, державна реєстрація15 лютого 2013 року, площею 0,2827 гектарів, вартістю 9 199 грн. 37 коп.; №0523281400:04:001:0439 державна реєстрація 29 грудня 2012 року, площею 0,9980 гектарів, вартістю 27 806 грн. 61 коп; №0523281400:04:001:0707, державна реєстрація 12 вересня 2013 року, площею 1,0460 гектарів, вартістю 36 797 грн. 46 коп.. Вказане майно та майнові права покійна - [PERSON] заповіла позивачу відповідно до заповіту складеного 28.04.2011 р (а.с. 6). Аналізуючи наявні в матеріалах справи докази, суд вважає позов підлягаючим задоволенню, оскільки він ґрунтується на довідці Дмитрашківської сільської ради про факт проживання позивача разом із спадкодавцем (а.с. 8); копіях витягів з Державного земельного кадастру про земельні ділянки ( а.с. 9, 10, 11, 13, 14, 15, 17, 18, 19); витягів із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельних ділянок (а.с. 12, 16, 20); роз'ясненням про відмову у вчиненні нотаріальних дій (а.с. 21). З встановленого суд приходить до висновку, що з моменту смерті спадкодавця [PERSON] та відкриття спадщини, позивач [PERSON] користувалася спадковим майном протягом 1 року, вважаючи, що прийняла спадщину належним чином за заповітом. Інших спадкоємців, які мають право на обов'язкову частку в спадковому майні немає. До участі в справі в якості відповідача залучена сільрада, як орган, наділений повноваженням ініціювати питання про передачу безхазяйного майна у комунальну власність у відповідності до ст. 335 ЦК України. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Однією із таких законних підстав набуття права власності на майно є спадкування. Правовідносини, які склались між сторонами, відповідають вимогам ст.ст.1216, 1223, 1266, 1268 ЦК України, згідно з якими спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців); спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її; незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. У відповідності до ст. 267 ЦК України, якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. В даному випадку позивачем не пропущено строк звернення до суду. На підставі ст.ст. 328, 335, 1217, 1222, 1223 ЦК України,

Outcome: partial