Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-16 00:00:00

Позивач [PERSON] просить суд виселити [PERSON], [PERSON] і залежних від них осіб (дітей) із квартири [ADDRESS] без надання іншого жилого приміщення та зобовязати усіх сторонніх осіб фізичних осіб, у тому числі представників юридичних осіб, незалежно від прав власності (охоронних фірм, детективних агентств з охорони тощо) не чинити позивачеві перешкоди у користуванні та розпорядженні вказаною квартирою. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 03 квітня 2015 року позивач рішенням про державну реєстрацію права власності Реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції отримав право власності на квартиру [ADDRESS]. За зазначеною адресою позивач є єдиною зареєстрованою особою з 28 грудня 2012 року по теперішній час. На підставі такого, що набрало законної сили та неоскарженого у встановленому законом строк рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 02 березня 2015 року по справі № 199/11062/14-ц, а також виданого на його примусове виконання виконавчого листа, позивача 22 квітня 2015 року було заселено в цю квартиру. Позивач визначив відповідачам [PERSON] та [PERSON] строк для добровільного залишення квартири впродовж до 24 квітня 2015 року, однак останні його прохання проігнорували та відмовилися виселятися з квартири. На теперішній час позивач не може користуватися житловим приміщенням, що належить йому на праві власності, оскільки відповідачі без його дозволу впускають до квартири сторонніх осіб, зачиняють зсередини двері, що унеможливлює користування житлом. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні підтримав в повному обсязі заявлені позовні вимоги та доводи позовної заяви, на яких вони ґрунтуються. Пояснив, що на це час сторона позивача не може подати суду відомості щодо осіб, яких вони в позовних вимогах позначили як усіх сторонніх осіб фізичних осіб, у тому числі представників юридичних осіб, незалежно від прав власності (охоронних фірм, детективних агентств з охорони тощо). Представники відповідача [PERSON] за довіреністю [PERSON] та [PERSON] в суді проти задоволення позовних вимог [PERSON] заперечили в повному обсязі, оскільки судові рішення, за якими позивач набув право власності, не є чинними. [PERSON] набув право власності на спірне житло на підставі договору дарування, який до цього часу є чинним, оскільки відсутні судові рішення, якими в він був визнаний недійним. Оскільки скасовано підставу набуття права власності на квартиру, яке виникло у [PERSON], за відсутності будь яких прав на квартиру, на теперішній час відсутнє будь яке порушене право позивача, так само як і право вимоги. [PERSON] - представник Управлінняслужби у справах дітей Амур-Нижньодніпровської районної у м. Дніпропетровську ради, залученого ухвалою суду від 16 червня 2015 року до участі у розгляді справи у якості третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог, в судовому засіданні підтримав заперечення представників відповідача проти позовних вимог [PERSON]В та пояснив, що на думку третьої особи будь які право підстави для виселення дитини з квартири на цей час відсутні. Відповідачка [PERSON], належним чином та завчасно сповіщена про час та місце розгляду справи, до суду не прибула, про причини неявки суд не повідомила. За ухвалою суду справа розглянута за її відсутності. На підставі досліджених доказів судом встановлені наступні фактичні обставини: Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, 03 квітня 2015 року Реєстраційною службою Дніпропетровського міського управління юстиції за [PERSON] було зареєстроване право власності на квартиру [ADDRESS]. В якості підстави виникнення права власності у витягу зазначені заочне рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 10 липня 2014 року у цивільній справі № 202/38171/13-ц та ухвала Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 28 серпня 2014 року у цій же справі. Відповідачі [PERSON], [PERSON] та їх син [PERSON], [INFO], на час розгляду справи в суді мешкають в зазначеній квартирі. Сторонами визнаний той факт, що відповідачі не є та ніколи не були членами сімї позивача, і будь які договірні відносини між сторонами відсутні. Позивач заявляє вимоги про виселення відповідачів з займаного житлового приміщення, обґрунтовуючи вимоги в цій частині тим, що він є власником житла. Згідно вимог ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Оцінюючи твердження позивача про те, що він є власником квартири [ADDRESS], суд виходить з того, що право власності на квартиру було зареєстроване за позивачем (згідно витягу про реєстрацію права власності) на підставі заочного рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 10 липня 2014 року у цивільній справі № 202/38171/13-ц. З тексту вказаного рішення вбачається, що суд визнав за [PERSON] право власності на зазначену квартиру за результатами розгляду цивільної справи за позовом [PERSON] до [PERSON] та [PERSON], яка діє в інтересах [PERSON], про визнання договору недійсним та зустрічної позовної заяви [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності. Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 28 серпня 2014 року зазначене рішення було розяснене щодо порядку його виконання було зазначено опис обєкта нерухомості. Разом з тим, ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 19 червня 2015 року за заявою [PERSON] заочне рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 10 липня 2014 року скасоване та цивільна справа № 202/38171/13-ц призначена до розгляду в загальному порядку. Суд,

Outcome: dismissed