Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-23 00:00:00

Позивач [PERSON] з обмеженою відповідальністю «Чернівцігаз Збут» звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за природний газ, мотивуючи позовні вимоги тим, що 31.10.2016 року вони звернулися із заявою про видачу судового наказу та ухвалою від 28.11.2016 року їм відмовлено у видачі судового наказу про стягнення заборгованості за природний газ з відповідача в зв'язку з отриманням інформації від АДБ підрозділу ГУНП в Чернівецькій області про те, що відповідач в м.Чернівці зареєстрованим не значиться, проте фактичним місцем надання послуг відповідачу є м.Чернівці вул.Вижницька, 118 «А». Внаслідок несвоєчасної сплати за природний газ, у відповідача утворилась заборгованість в розмірі 8304,40 грн. Просять позовні вимоги задовольнити. Представник позивача [PERSON], в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити, і не заперечував в разі повторної неявки відповідача справу розглянути в заочному порядку. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не зявився, будучи повідомленим про день, час і місце розгляду справи в порядку ст. 74 ч. 4 ЦПК України, відомостей про поважність причини неявки в засідання суду не повідомив. Вивчивши матеріали справи, розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно дослідивши і оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків. Судом, належними доказами по справі встановлено, що позивач [PERSON] з обмеженою відповідальністю «Чернівцігаз Збут» постачав, а відповідач [PERSON] є споживачем природного газу за адресою: м.Чернівці вул.Вижницька, 118 «А», особовий рахунок №1600210481, тобто між ними фактично склалися фактичні договірні правовідносини з постачання природного газу до їх житлового будинку. Відповідно до ст.13 ч.1 п.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо). У відповідності до ст.20 Закону України ч.3 п.5 «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобовязаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Пунктом 29 Правил надання населенню послуг з газопостачання, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №2246 від 09.12.1999 року передбачено, що споживач зобовязаний своєчасно вносити плату за надані послуги з газопостачання. Роздрібні ціни на природний газ на час виникнення заборгованості у відповідача встановлювались постановами НКРЕ №420 від 03.04.2014 року №583 від 03.03.2015 року. З доданої позивачем до позовної заяви довідки про розрахунок боргу станом на 26.01.2016 року вбачається, що заборгованість з липня 2015 року по січень 2016 року складає 8304,40 грн. (а.с.7), квартира відключена від системи газопостачання 28.01.2016 року (а.с.9). Розрахунок заборгованості по кредиту (а.с.7) відповідача [PERSON] перед [PERSON] з обмеженою відповідальністю «Чернівцігаз Збут» станом на 26.01.2016 року свідчить про те, що сума заборгованості по наведеній вище сумі відповідачем не погашена. Вищенаведені правовідносини, виходячи з сукупності досліджених по справі доказів, у системному звязку регулюються наступними вимогами закону. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Стаття 530 ЦК України передбачає, що якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно положень ст. 10 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ст.ст. 212, 213 ЦПК України, законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно ї законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.\~\~ Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко - і відеозаписів, висновків експертів. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Таким чином, повно і всебічно зясувавши обставини справи, оцінивши докази, надані відповідно сторонами в їх сукупності, виходячи з позиції представника позивача щодо задоволення позовних вимог за обраним способом захисту та системного аналізу співмірності заявлених вимог з вимогами закону, суд вважає, що заявлені позовні вимоги грунтуються на законі і підлягають задоволенню. У відповідності до ст. 88 ч.1 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої\~ сторони\~ понесені\~ нею і документально підтверджені судові витрати.\~ Якщо\~\~ позов\~\~ задоволено\~\~ частково,\~\~ судові\~\~ витрати присуджуються\~\~ позивачеві\~\~ пропорційно\~ до\~ розміру\~ задоволених позовних вимог,\~ а відповідачеві -\~ пропорційно\~ до\~ тієї\~ частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Таким чином з відповідача [PERSON] підлягають стягненню судові витрати по справі, в повернення оплаченого банком судового збору, належним чином підтвердженого відповідними платіжними дорученнями від 16.11.2016 року, 14.12.2016 року, в розмірі 1378,00 грн.(а.с.3-4). На підставі викладеного та

Outcome: approved