Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-28 00:00:00

Позивач Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» пред`явив до суду позов до відповідача [PERSON] , у якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №64854 CRED від 11 травня 2007 року у розмірі 4571,43 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ станом на 17 січня 2019 року складає 128000,04 гривень. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 11 травня 2007 року між АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №64854 CRED, за умовами якого АТ КБ «ПриватБанк» зобов`язався надати відповідачу кредит у розмірі 6000 доларів США з кінцевим терміном повернення - 08 травня 2009 року, а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та у порядку, встановлених кредитним договором. Однак, відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, комісією, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором №64854 CRED. Таким чином, у порушення умов кредитного договору, а також статтей 526, 1054 ЦК України, відповідач зобов`язання за вказаним Договором не виконав. У зв`язку із зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором відповідач станом на 17 січня 2019 року має заборгованість у розмірі 26693,30 доларів США, яка складається із наступного: заборгованість за кредитом (тілом кредиту) у розмірі 4320,53 доларів США та заборгованість по відсоткам за користування кредитом у сумі 22372,77 доларів США. Від цієї суми заборгованості віднімається сума, яка була задоволена рішенням Старовижівського районного суду Волинської області від 06 квітня 2010 року, яким стягнуто з відповідача [PERSON] на користь позивача АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість, у розмірі 8001,82 доларів США, з яких: 4320, 53 доларів США - заборгованість за кредитом; 3240,58 доларів США заборгованість по процентам за користування кредитом; 62,66 доларів США - штраф (фіксована частина); 378,06 доларів США - штраф (процентна складова); різниця становить - 19132,19 доларів США. При цьому вказують, що просять стягнути з відповідача лише заборгованість по відсоткам за користування кредиту у сумі 4571,43 доларів США, яка згідно офіційного курсу НБУ станом на 17 січня 2019 року складає 128000,04 гривень, оскільки законодавством не передбачено вимагати від боржника повернення лише повної суми заборгованості, а кредитор на свій розсуд може вимагати від боржника будь яку частину суми заборгованості за кредитом. Таким чином, вважають, що сума заборгованості, яка підлягає до стягнення із відповідача становить 4571,43 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ станом на 17 січня 2019 року складає 128000,04 гривень, яка складається із заборгованості по відсоткам за користування кредитом у сумі 4571,43 доларів США та судові витрати. З цих підстав просять позов задовольнити. Ухвалою судді Старовижівського районного суду Волинської області від 08 квітня 2019 року відкрито провадження в цивільній справі та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження. Крім цього, відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. В судове засідання АТ КБ «ПриватБанк» свого представника не направили, проте подали суду письмову заяву, у якій просили проводити розгляд справи за відсутності представника банку, позовні вимоги підтримали із зазначених у позовній заяві підстав, просили позов задовольнити повністю. Відповідач була належним чином повідомлена про відкриття провадження у справі, що підтверджується матеріалами справи. Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін у справі не надходили. Дослідивши матеріали даної цивільної справи, суд прийшов до висновку про необхідність відмовити у задоволенні позову АТ КБ «ПриватБанк», виходячи з наступного. Судом встановлено, що 11 травня 2007 року між позивачем Закритим акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк», правонаступником якого є Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір №64854 CRED, за умовами якого відповідачу надано строковий кредит у розмірі 6000 доларів США шляхом перерахування кредитних коштів на картковий рахунок, відкритий ПриватБанком згідно договору №64854 CRED від 11 травня 2007 року зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 08 травня 2009 року (аркуш справи 8-9). У зв`язку із неналежним виконанням боржником своїх зобов`язань за кредитним договором, позивач у 2010 році звернувся до Старовижівського районного суду Волинської області із позовом про стягнення із відповідача [PERSON] заборгованості за кредитним договором. Рішенням Старовижівського районного суду Волинської області від 06 квітня 2010 року задоволено позов ПАТ КБ «ПриватБанк» та стягнуто із [PERSON] в користь публічного товариства комерційний банк «ПриватБанк» 8001,82 доларів США, що в переводі на національну валюту України складає 63414 гривень 42 копійки та держмито в сумі 634 гривні 14 копійок і витрати на ІТЗ розгляду справи в сумі 120 гривень, всього 64168 (шістдесят чотири тисячі сто шістдесят вісім) гривень 56 копійок (аркуш справи 5). Як убачається із вказаного рішення суду, у зв`язку з невиконанням позичальником зобов`язань за кредитним договором станом на 13 грудня 2009 року у відповідача [PERSON] виникла заборгованість у розмірі 8001,82 доларів США, з яких: 4320,53 доларів США - заборгованість за кредитом; 3240,58 доларів США - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 62,66 доларів США і 378,06 доларів США - штрафи за порушення зобов`язань. Рішення суду вступило в законну силу. Із представленого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором від 17 січня 2019 року вбачається, що станом на 17 січня 2019 року у відповідача [PERSON] наявна заборгованість за кредитним договором № 64854 CRED у розмірі 26693,30 долари США, яка складається із: 4320,53 доларів США - заборгованість за кредитом (тілом кредиту) та 22372,77 доларів США - заборгованість по відсоткам за користування кредитом (аркуш справи 6). Згідно викладених представником позивача обставин, які зазначені в позовній заяві, сума, яку просять стягнути із відповідача становить 4571,43 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ станом на 17 січня 2019 року складає 128000,04 гривень, як заборгованість по відсоткам за користування кредитом у сумі 4571,43 доларів США. Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частин першої та другої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. За частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625цього Кодексу. За змістом частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Велика Палата Верховного Суду зробила висновок, викладений у постанові від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18), згідно з яким право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Встановлено, що позивач АТ КБ «ПриватБанк» скористався своїм правом на пред`явлення вимоги до відповідача про дострокове виконання зобов`язань за кредитним договором, а також отримав судовий захист своїх прав. Таким чином, положення абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України, за яким проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики, не підлягають застосуванню, оскільки між сторонами немає домовленості про порядок повернення позики та нарахування процентів поза межами строку дії договору. Також, у постанові від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц (провадження №14-154цс18) Велика Палата Верховного Суду зробила висновок про те, що звернення з позовом про дострокове стягнення кредиту незалежно від способу такого стягнення змінює порядок, умови і строк дії кредитного договору. На час звернення з таким позовом вважається, що настав строк виконання договору в повному обсязі. Рішення суду про стягнення заборгованості чи звернення стягнення на заставлене майно засвідчує такі зміни. Право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється у разі пред`явлення до позичальника вимог згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Наявність судового рішення про дострокове задоволення вимог кредитора щодо всієї суми заборгованості, яке боржник виконав не в повному обсязі, не є підставою для нарахування процентів та пені за кредитним договором, який у цій частині змінений кредитором, що засвідчено в судовому рішенні, оскільки строк дії договору змінився. У такому випадку кредитор має право на отримання гарантій належного виконання зобов`язання відповідно до частини другої статті 625 ЦК України, а не у вигляді стягнення процентів. У такому разі положення абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України, за яким проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики, не підлягають застосуванню, оскільки між сторонами немає домовленості про порядок повернення позики поза межами строку дії договору. Таким чином, кредитор має право нараховувати передбачені договором проценти лише впродовж строку дії кредитного договору або до звернення кредитора до суду з вимогою про дострокове стягнення заборгованості, після спливу такого строку нарахування відсотків є безпідставним. Отже, оскільки рішенням Старовижівського районного суду Волинської області від 06 квітня 2010 року стягнуто заборгованість за тілом кредиту, в тому числі й по відсоткам, а відтак стягнення наразі інших відсотків не ґрунтується на нормах матеріального права, позаяк такі нараховані в будь-якому разі після спливу визначеного договором строку кредитування, а позивач у такому випадку має право на стягнення з позичальника коштів, передбачених статтею 625 ЦК України, однак позивач таких вимог не заявляв. Проаналізувавши в сукупності досліджені докази, встановлені ними обставини та визначені відповідно до них правовідносини сторін, враховуючи вимоги закону, суд приходить до переконання про відсутність визначених законом підстав для задоволення позовних вимог. На підставі наведеного та

Outcome: dismissed