Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-16 00:00:00

Позивач [PERSON] районна державна адміністрація Тернопільської області звернулася до суду з позовом про стягнення в порядку регресу із [PERSON] матеріальної шкоди, заподіяної державі в особі [PERSON] районної державної адміністрації Тернопільської області у зв»язку з оплатою незаконно звільненого працівника в сумі 9366.37 грн. В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги та пояснила, що з 16 травня 2014 року по 23 грудня 2014 року на посаді голови [PERSON] районної державної адміністрації перебував [PERSON] Згідно ст. 41 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» голови місцевих державних адміністрації видають розпорядження одноособово і несуть за них відповідальність згідно із законодавством. 31 жовтня 2014 року було видано розпорядження голови районної державної адміністрації № 151 з «Про звільнення [PERSON]М.», яким звільнено [PERSON] з посади завідувача сектором у справах молоді та спорту [PERSON] районної державної адміністрації у зв»язку із неодноразовим порушенням трудової дисципліни, передбаченої правилами внутрішнього трудового розпорядку. 13 січня 2015 року Тернопільський окружний адміністративний суд виніс постанову про скасування розпорядження голови районної державної адміністрації № 151-к з «Про звільнення [PERSON]М.» та поновив [PERSON] на посаді завідувача сектором у справах молоді та спорту [PERSON] районної державноїх адміністрації та стягнув із [PERSON] районної державної адміністрації Тернопільської області на користь [PERSON] 9366.37грн.( 4670.85 грн. сума нарахованої заробітної плати, 1695.52 грн. нарахований Єдиний соціальний внесок на заробітну плату, 3000 грн. витрати на правову допомогу). Вищезазначена постанова суду набрала законної сили та 30 січня 2015 року, згідно розпорядження голови [PERSON] районної державної адміністрації № 20-к [PERSON] була поновлена на посаді. Згідно довідки відділу фінансово-господарського забезпечення апарату [PERSON] районної державної адміністрації сума нарахувань [PERSON] становить 9366.37 грн. ( 4670.85 грн. сума нарахованої заробітної плати, 1695.52 грн. нарахований Єдиний соціальний внесок на заробітну плату, 3000 грн. витрати на правову допомогу). Виплату заробітної плати та Єдиного соціального внеску на заробітну плату проведено 27 лютого 2015 р., виплату витрат на правову допомогу проведено 30 червня 2015 р. Тобто шкода, завдана [PERSON] незаконним звільненням з роботи була повністю відшкодована державою в особі [PERSON] РДА. У зв»язку з викладеним вище, [PERSON] районна державна адміністрація просить суд позовні вимоги, зазначені вище задоволити у повному об»ємі та стягнути із [PERSON] кошти в сумі 9366.37грн., оскільки [PERSON] була звільнена з посади на підставі незаконного розпорядження відповідача. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, оскільки вважає видане ним розпорядження про звільнення [PERSON] законним так, як його незаконність прямо не встановлені постановою Тернопільського окружного адміністративного суду, а воно лише скасоване. Крім того останній вважає, що [PERSON] районна державна адміністрація не є належним позивачем по даній справі. Належним позивачем останній вважає Президента України, або особу, які президентом будуть делеговані такі повноваження. На підставі сказаного в позові просив відмовити. Суд, заслухавши сторони по справі, дослідивши представлені суду докази встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини: У відповідності до розпорядження голови [PERSON] районної державної адміністрації від 16 травня 2014 року № 43 к [PERSON] приступив до виконання обов»язків голови вищезазначеної адміністрації. Згідно розпорядження голови [PERSON] районної державної адміністрації від 31 жовтня 2014 року № 151 к [PERSON] звільнено з посади завідувача сектором у справах молоді та спорту [PERSON] районної державної адміністрації у зв»язку із неодноразовим порушенням трудової дисципліни, передбаченої правилами внутрішнього трудового розпорядку. Згідно постанови Тернопільської окружного адміністративного суду від 13 січня 2015року, яка залишена в силі Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 20 жовтня 2014 року скасовано розпорядження голови [PERSON] районної державної адміністрації від 31 жовтня 2014 року № 151 к « Про звільнення [PERSON]М.». Вирішено поновити [PERSON] на посаді завідувача сектору у справах молоді та спорту [PERSON] районної державної адміністрації та стягнуто із [PERSON] районної державної адміністрації Тернопільської області на користь [PERSON] 9366.37 грн. за час вимушеного прогулу, та витрати на правову допомогу. Згідно довідки відділу фінансово-господарського забезпечення апарату [PERSON] районної державної адміністрації сума нарахувань [PERSON] становить 9366.37 грн. ( 4670.85 грн. сума нарахованої заробітної плати, 1695.52 грн. нарахований Єдиний соціальний внесок на заробітну плату, 3000 грн. витрати на правову допомогу). Виплату заробітної плати та Єдиного соціального внеску на заробітну плату проведено 27 лютого 2015 р., виплату витрат на правову допомогу проведено 30 червня 2015 р. Згідно розпорядження Президента України від 23 грудня 2014 року [PERSON] звільнено з посади голови [PERSON] районної державної адміністрації Тернопільської області. Згідно ст.41 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» голови місцевих державних адміністрації видають розпорядження одноособово і несуть за них відповідальність згідно із законодавством. Згідно з п. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановленні судовим рішенням у цивільній справі, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини. Згідно з п.8 ч.1 статті 134 КЗпП України, службова особа, винна в незаконному звільненні або переведенні працівника на іншу роботу несе матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди. Відповідно до ст. 237 КЗпП України обов»язок покрити заподіяну підприємству, установі організації шкоду у зв»язку з оплатою працівникові часу вимушеного прогулу покладається на винну в незаконному звільненні службову особу, якщо його звільнення здійснене з порушенням закону. Відповідно до ст. 1174 Цивільного кодексу України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадовою або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи. Згідно з п. 20 Постанови ПВСУ « Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам, організаціям їх працівниками» від 29 грудня 1992 року №14, право регресної вимоги до працівника виникає з часу виплати підприємством, установою, організацією сум третій особі. З врахуванням вищенаведеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задоволити оскільки, як було встановлено в судовому засіданні, [PERSON] була звільнена з роботи незаконно, на підставі розпорядження голови [PERSON] РДА, яке в подальшому було скасоване рішенням суду, кошти за час вимушеного прогулу в сумі 9366.37 грн. були списані із рахунку [PERSON] РДА, а тому суд вважає, що останні підлягають стягненню в порядку регресу із винної особи [PERSON]. Крім того, відповідно до ч. 3\~ст. 88 ЦПК України, з відповідача\~\~слід стягнути в дохід держави\~\~судовий збір. На підставі наведеного,

Outcome: approved