Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-02 00:00:00

Позивач в грудні 2018 р. звернувся до суду через свого представника в порядку цивільного судочинства з вищевказаними позовними вимогами до [PERSON] та просив суд стягнути з відповідача на свою користь суму сплаченого страхового відшкодування в розмірі 17 194 грн. 81 коп. В обґрунтування позову вказує, що 03.09.2015 року о 21 год. 15 хв. в м. Києві по вул.Планерна, сталась дорожня-транспортна пригода за участю двох транспортних засобів «Шевроле Авео», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та автомобіля «Мазда 6», д.н.з. [NUMBER] , при керуванні [PERSON] , який належить [PERSON] . Постановою Святошинського районного суду міста Києва від 16.10.2015 року, відповідача було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП. Позивач вказує, що цивільна-правова відповідальність [PERSON] була застрахована в ТДВ СК «Альфа- Гарант» при використанні ТЗ - «Мазда 6», д.н.з. [NUMBER] за договором обов`язкового страхування №АІ 5869519. [PERSON] звернулась до позивача із повідомленням про настання ДТП та з заявою про виплату відшкодування заподіяної шкоди. Позивачем було виплачено [PERSON] відшкодування заподіяної шкоди внаслідок ДТП в розмірі 16 554 грн. 81 коп. 24.12.2015 року [PERSON] було направлено лист №3/1-05/36327 з вимогою сплатити суму відшкодування заподіяної шкоди, але ним вищевказана сума в розмірі 17 194 грн. 81 коп. сплачена не була. З вищезазначених підстав позивач звернувся до суду. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 03 січня 2019 року відкрито спрощене провадження по справі. Представник позивача в судове засідання 03.07.2019 року не з`явився, в матеріалах справи міститься клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти постановлення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судові засідання призначені на 28.03.2019 р. та 03.07.2019 р. не з`явився про час, день та місце розгляду справи повідомлявся судом у встановленому законом порядку, причини своєї неявки суду не повідомив. Відповідно до положень ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов`язки сторін та те, що представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч. 1 ст. 280 та відповідно до ч. 1 ст. 281 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши письмові докази справи, суд приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити виходячи з наступного. 03.09.2015 року о 21 год. 15 хв. в м.Києві по вул. Планерна, [PERSON] керуючи автомобілем марки «Шевроле Авео», д.н.з. [NUMBER] , не дотримався безпечного бокового інтервалу, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем марки «Мазда 6», д.н.з. [NUMBER] , яка стояла біля узбіччя, що призвело до пошкодження транспортних засобів, чим порушено п.п. 2.3, 10.1 ПДР України. Постановою Святошинського районного суду м. Києва від 16 жовтня 2015 року у справі 3/5247/15, гр. [PERSON] було визнано винним у вчиненні ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 неоподаткованих мінімумів доходів громадян (а.с.6). Рішенням Європейського суду з прав людини від 25.07.2002 року у справі за заявою № 48553/99 «Совтрансавто-Холдінг» проти України», а також рішенням Європейського суду з прав людини від 28.10.1999 року у справі за заявою № 28342 /95 «Брумареску» проти Румунії» встановлено, що «існує усталена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів. Відповідно до положень ст.82 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов`язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанова суду з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, вина відповідача [PERSON] у завданні шкоди доведена належним чином та відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України доведенню не підлягає. Відповідно до ст. 5 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу. Цивільна відповідальність водія «Мазда 6», д.н.з. [NUMBER] на момент вчинення ДТП була застрахована в ТДВ СК «Альфа- Гарант» згідно поліса №АІ 5869519 від 12.01.2015 року (а.с.10). Відповідно до положень п.22.1 ст.22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» про настання страхового випадку страховик або МТСБУ відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до положень ст.29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно з поважних причин помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Згідно звіту № 4808/09/15 від 07.10.2015 року, про оцінку транспортного засобу «Мазда 6», д.н.з. [NUMBER] , складеного у ТОВ «Сател Груп», оцінювачем [PERSON] , вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту складає 16 554 грн. 81 коп.(а.с.14-27). [PERSON] , як власник пошкодженого автомобіля, заявою від 30.10.2015 року звернулась до МТСБУ з метою отримання страхового відшкодування (а.с.9). Наказом № 6703 від. 22.12.2015 МТСБУ було прийнято рішення про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих та перераховано на рахунок [PERSON] грошові кошти в розмірі 16 554 грн. 81 коп., що підтверджується платіжними дорученнями №6703рв від 24.12.2015 р. (а.с.36,38). Окрім того, як вбачається з наявного в матеріалах справи платіжного доручення №СФ-0000333 від 27.11.2015 року МТСБУ було сплачено ТОВ «Сател Груп» грошові кошти у розмірі 640,00 грн. за послуги аварійного комісара (а.с. 39). За змістом ст.1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо - і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до положенняп.1 ч.1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, зокрема, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. На підставі ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, заподіяну з вини іншого, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи в розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлено законом. Відповідно до змісту ст.38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право пред`являти регресний позов до власника транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду. Оскільки МТСБУ здійснило відшкодування шкоди за водія транспортного засобу, який спричинив ДТП, то відповідно до ст.ст. 22, 1166, 1187, 1188, 1191 ЦК України, ст.38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» має право регресної вимоги до відповідача. В зв`язку з цим суд вважає, що позов підлягає задоволенню та слід стягнути з відповідача на користь позивача грошові кошти в розмірі сплаченого страхового відшкодування в сумі 17 194 грн. 81 коп. Згідно ст.141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в розмірі 1 762 грн. 00 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved