Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-10 00:00:00

Позивач, [PERSON] , пред`явив позов до відповідача, [PERSON] , про стягнення боргу за договором позики, за яким за остаточно сформульованими позовними вимогами просить стягнути на користь позивача з відповідача грошові кошти у сумі 3540 гривень 00 копійок, з яких: 2000 гривень 00 копійок сума основного боргу, 1540 гривень 00 копійок відсотки, обґрунтовуючи у позові свою позицію тим, що 18 березня 2019 року між [PERSON] і [PERSON] укладено договір позики, за яким відповідач отримала від позивача готівкою гроші в сумі 2000 гривень строком на 12 місяців. Була одна оплата відсотків за квітень, в іншому зобов`язання залишилося не виконаним. Намагаючись вжити заходів досудового врегулювання спору, позивач неодноразово телефонував відповідачу, в особистому спілкуванні наголошував на необхідності сплачувати хоча б відсотки за договором. Відповідач не сплачувала ані відсотків, ані самого тіла боргу. Останнім часом номер (телефону) відповідача не є дійсним. Тому позивач вимушений звернутися до суду. Позивач [PERSON] у судове засідання не прибув, був повідомлений належним чином про час і місце судового засідання, подав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, за змістом якої позов підтримав повністю та просив задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не прибула, була повідомлена належним чином про дату, час і місце судового засідання, відзиву не подала, але подала заяву про розгляд справи за її відсутності, за змістом якої позов визнала повністю, наслідки визнання позову відповідачеві зрозумілі. Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, вважає за потрібне на підставі наявних у справі даних та доказів вирішити позов за наступних встановлених судом обставин. У справі з`ясовано, що між позивачем та відповідачем 18 березня 2019 року було укладено договір позики (а. с. 7). За остаточними умовами згаданого договору позики відповідач взяла в борг у позивача 2000 гривень 00 копійок. Борг відповідач зобов`язалася повернути не пізніше 18 березня 2020 року. Відповідач до цього часу повністю не віддала позичені у позивача кошти, що доводиться даними остаточної позовної заяви (а. с. 17-18). За таких обставин, суд убачає за потрібне позов задовольнити повністю з таких підстав. Відповідач не повернула позивачеві в обумовлені сторонами строки повну суму основного боргу в розмірі 2000 гривень за договором позики від 18.03.2019 й не оплатила обумовлені сторонами проценти в розмірі 1540 гривень 00 копійок, що не заперечується і визнається відповідачем, зважаючи на зміст її приведеної вище заяви щодо визнання позову. За таких обставин, порушене право позивача підлягає захисту на основі приписів ст. ст. 16, 1046, 1048 Цивільного кодексу України із вирішенням позову на користь позивача та стягненням з відповідача всієї суми заявленого боргу. Приписами ч. 1 ст. 142 Цивільного процесуального кодексу України обумовлено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. \~ \~ \~ \~Зважаючи на те, що відповідач визнала позов повністю, суд переконаний у закономірності повернення позивачеві з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Outcome: approved