Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-21 00:00:00

Позивач Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» 21 травня 2020 року звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що 16.09.2015 року між АТ «Ощадбанк» та [PERSON] було укладено заяву про приєднання № 2216405 до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки). Відповідно до заяви відповідачу було надано кредит у розмірі 11900,00 грн., з відсотковою ставкою 24.00% річних строком на 24 місяця, що підтверджується випискою по рахунку. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач свої зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконує. Отже, загальна сума заборгованості відповідача за Договором складає 12 483,59 грн., а саме: - заборгованість за основним боргом (кредитом) - 11 874,16 грн.; -процент за користування кредитом - 365,99 грн.; - комісія - 30,75 грн.; - три проценти річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) - 176,65 грн.; - три проценти річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 23,53 грн.; - втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 12,51 грн. Розрахунок заборгованості додається. 21 травня 2020 року згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вищезазначену справу було передано до провадження головуючому судді Філь О.Є. 22 травня 2020 року ухвалою судді відкрито провадження у справі, надано відповідачу 15 - денний строк на подання відзиву на позов з дня вручення ухвали про відкриття провадження та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження на 22 червня 2020 року. Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі. На задоволенні позовних вимог наполягає. Відповідач [PERSON] про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, в судове засідання не з`явився без повідомлення причин, відзив не подав. Згідно ст.281 ЦПК України по справі ухвалено заочне рішення на підставі наявних у ній доказів. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд встановив, що 16.09.2015 року між АТ «Ощадбанк» та [PERSON] було укладено заяву про приєднання № 2216405 до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) (а.с.13-20). Відповідно до заяви відповідачу було надано кредит у розмірі 11900,00 грн., з відсотковою ставкою 24.00% річних строком на 24 місяця, що підтверджується випискою по рахунку. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач свої зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконує. Отже, загальна сума заборгованості відповідача за Договором складає 12 483,59 грн., а саме: - заборгованість за основним боргом (кредитом) - 11 874,16 грн.; -процент за користування кредитом - 365,99 грн.; - комісія - 30,75 грн.; - три проценти річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) - 176,65 грн.; - три проценти річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 23,53 грн.; - втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 12,51 грн. Розрахунок заборгованості додається (а.с. 23-36). Приписами статті 1049 ЦК України передбачено обов`язок позичальника повернути позику позикодавцеві. Згідно ст.. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що ставляться. Частиною 2 ст. 625 ЦК України перебачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Згідно з положеннями пунктів 3.1 та 3.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань» від 17.12.2013 року № 14 інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена частиною 2 ст. 625 ЦК України, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті. При цьому індекс інфляції, 3% річних від простроченої суми (ст. 625 ЦК України) та проценти за позикою (ст. 1048 ЦК України) підлягають сплаті до моменту фактичного повернення боргу. Отже, у разі порушення стороною договору своїх грошових зобов`язань, законодавство не виключає можливості одночасного стягнення з боржника пені (ч. 3 ст. 549 ЦК України) та 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлено договором або законом. Вказана правова позиція була викладена у постановах Верховного Суду України у справах № 6-49цс12, 6-100цс14, 6-113цс14. Таким чином, вимоги позивача законні, обгрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі. Крім того, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені ним судові витрати по сплаті судового збору - 2102,00 грн.(а.с. 1). На підставі викладеного,

Outcome: approved