Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-21 00:00:00

Позивач [PERSON] у квітні 2019 звернулась до суду з позовом до [PERSON] , 3 особа- [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню дитину [PERSON] , [INFO] , яка продовжує навчання, у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу) і до досягнення донькою двадцяти трьох років. В обґрунтування позову [PERSON] посилалась на те, що з 2001 по 2006 роки вона перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, мають доньку [PERSON] , яка мешкає разом з матір`ю. 29.07.2017 року дочка зарахована до Коледжу переробної та харчової промисловості Харківського національного технічного університету сільського господарства, навчається на денній формі 2 курсу, ніяких самостійних доходів не має, потребує матеріальної допомоги з боку батьків. Оскільки відповідач працює, отримує дохід, має змогу без погіршення свого матеріального становища приймати участь в утриманні доньки. Поки вона продовжує навчання, але відповідач такої допомоги не здійснює, вона вимушена звернутися до суду. Зазначає, що працює у лікарні фельдшером, влаштувалася на другу роботу, самостійно утримує доньку, допомагає у придбанні підручників, канцелярських товарів, оплачує додаткові обов`язкові факультативи, зайняття, несе інші витрати, у тому числі по набуттю продуктів для практичних семінарів, проїзду до навчального закладу. Відповідач понад семи років не сплачував аліменти, мав заборгованість , з донькою не спілкувався, станом її здоров`я, незважаючи на хворобу серця, не цікавився. Представник відповідача [PERSON] - адвокат Безрук Л.М. в судовому засіданні проти позову заперечував, посилаючись на те, що відповідач не працює офіційно, проживає з матір`ю, яка знаходиться на пенсії та хворіє , матеріально допомагає другої дитині [PERSON] , 2004 року народження, заборгованості по аліментах натепер не має. Вважає, що донька [PERSON] може навчатися заочно, працевлаштуватись та забезпечувати себе самостійно. Крім того, відповідачем не надано доказів на підтвердження придбання літератури, підручників, оплату занять та потреби у матеріальній допомозі в період навчання. 3 особа- [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, надала заяву про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримує і просить їх задовольнити. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи , оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, приходить до наступного. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 21.04.2001 року , мають доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] , виданим відділом реєстрації актів громадянського стану Жовтневого районного управління юстиції 15.06.2001 року. Шлюб між сторонами розірвано 22 листопада 2006 року . З довідки Коледжу переробної та харчової промисловості Харківського національного технічного університету сільського господарства ім.Петра Василенка від 22.04.2019 №01-10/232 вбачається, що донька сторін [PERSON] , 2001 року народження, є студентом 2 курсу денної форми навчання зі спеціальності «Виробництво хліба, кондитерських, макаронних виробів і харчових концентратів». Строк навчання з 01.09.2017 до 30.06.2021. [PERSON] проживає разом з матір`ю [PERSON] в кв. [ADDRESS] , що підтверджується довідкою Реєстру територіальної громади м.Харкова від 19.04.2019. Згідно з частиною другою статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За приписами ч. 1 ст. 199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. При цьому, СК України виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону надавати матеріальну допомогу повнолітнім сину чи донці, які продовжують навчання, зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає їх дитина. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. В постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 серпня 2018 року у справі № 748/2340/17 зроблено висновок по застосуванню статті 199 СК України, який полягає в тому, що «обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: походження дитини від батьків або наявність між ними іншого юридично значущого зв`язку (усиновлення); досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину)». Згідно зі ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідач [PERSON] є працездатною особою, працює неофіційно, має другу дитину неповнолітню [PERSON] , 2004 року народження. Відповідачем надано розрахунок заборгованості по аліментам від 19.03.2018, з якого випливає, що [PERSON] мав заборгованість у розмірі 72690 грн. Зазначений борг погашено 17.03.2018 одноразово. Як пояснив відповідач, він проживає з матір`ю, яка є пенсіонером, отримує пенсію, у 2016 році вона перенесла операцію з приводу катаракти ока, у 2019 році проходила лікування у відділенні хірургії кисті і [PERSON] їй матеріально допомагає. Зазначені обставини свідчать про те, що [PERSON] спроможний також надавати матеріальну допомогу донці [PERSON] , яка продовжує навчання на бюджетній основі денної форми , у зв`язку з чим не має можливості працювати. Доводи відповідача стосовно того, що його мати потребує матеріальної допомоги не знайшли свого підтвердження, оскільки будь-яких доказів розміру пенсії матеріали справи не містять. Враховуючи вищенаведені обставини, обов`язок обох батьків утримувати повнолітню дочку, яка продовжує навчання і у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги, наявність доходу відповідача та можливість надання такого утримання, суд, виходячи з принципів розумності та справедливості, приходить до висновку про стягнення коштів на утримання повнолітньої доньки [PERSON] у розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 25.04.2019 року і до закінчення навчання, але не більш, ніж до досягнення нею 23 років. Згідно з вимогами ст.ст. 133,141 СК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави. На підставі викладеного і

Outcome: approved