Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Фрунзенського районного суду м. Харкова з позовом, в якому просить здійснити поділ квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя та визнати за нею право власності на 1/2 частину вищезазначеної квартири. На обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 12.06.2015 року між нею та відповідачем зареєстровано шлюб. За час шлюбу подружжям було придбано двокімнатну квартиру [ADDRESS] , загальною площею 70,6 кв.м., житловою площею 39,0 кв.м. Позивач зазначає, що оскільки квартира була придбана позивачем та відповідачем в період перебування у шлюбі, то така квартира належить позивачу та відповідачу на праві сумісної власності і підлягає поділу між позивачем та відповідачем. У позовній заяві позивач зазначає про те, що 09.07.2020 року відповідачем було подано позовну заяву з вимогами про розірвання шлюбу, укладеного між позивачем та відповідачем, а також про те, що позивач та відповідач не дійшли згоди щодо поділу спільного майна подружжя. В підтвердження обставин, на які позивач посилається в обґрунтування позовних вимог, позивачем разом із позовною заявою було надано копію свідоцтва про державну реєстрацію шлюбу, витяг з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, звіт суб`єкта оціночної діяльності про визначення ринкової вартості квартири. Разом із позовною заявою позивачем подано клопотання про витребування доказів судом. Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 11.08.2020 року відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання у справі, витребувано у приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Петриченко О.О. копію договору-купівлі продажу квартири, серія та номер: 7409, виданий 27.09.2019 року, видавник приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Петриченко О.О. та копії документів, на підставі яких було здійснено нотаріальне посвідчення вказаного договору купівлі-продажу. У строк для подання відзиву відповідачем пред`явлено зустрічний позов з вимогами про визнання права особистої приватної власності відповідача на двокімнатну квартиру [ADDRESS] . На обґрунтування зустрічних позовних вимог відповідач за первісним позовом посилається на те, що 12.12.2018 року його матір [PERSON] продала належну їй на праві власності квартиру [ADDRESS] за 500\~000,00 грн. Відповідач стверджує, що спірна квартира була придбана за грошові кошти, які належали особисто відповідачу та його матері, і не були спільними грошима подружжя позивача та відповідача. Відповідач зазначає, що квартира придбана відповідачем за свої власні кошти, отримані ним від продажу квартири його матері [PERSON] , а тому така квартира не може вважатися об`єктом спільної сумісної власності подружжя, а є його особистою власністю. Також відповідач зазначає, що з моменту укладення шлюбу з позивачем, відповідач працював періодично, без офіційного працевлаштування та отримував мізерну зарплатню, а позивач була працевлаштована, але доходи позивача були недостатніми для придбання квартири і витрачались на поточні побутові потреби подружжя. В підтвердження обставин, на які відповідач посилається в обґрунтування позовних вимог, відповідачем разом із зустрічною позовною заявою було надано копію договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS] від 12.12.2018 року, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Кішкіною О.О. Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 29.09.2020 року відкрито провадження за зустрічним позовом відповідача до позивача про визнання права особистої правної власності на квартиру, постановлено прийняти зустрічний позов відповідача до спільного розгляду з первісним позовом, вимоги за зустрічним позовом об`єднано в одне провадження з первісним позовом. Позивачем подано відзив на зустрічну позовну заяву, в якому позивач заперечує проти задоволення зустрічних позовних вимог у повному обсязі. На обґрунтування заперечень проти зустрічного позову, позивач посилається на те, що відповідачем не надано доказів, які підтверджують обставини придбання подружжям позивача та відповідача квартири за власні кошти відповідача або за кошти, які є спільними коштами відповідача та [PERSON] . Позивач стверджує, що спірна квартира не могла бути придбана з грошові кошти, отримані від продажу належної [PERSON] квартири, оскільки належна [PERSON] квартира була відчужена [PERSON] вже після того, як подружжям позивача та відповідача було сплачено грошові кошти за спірну квартиру. Позивач заперечує проти обставин наявності у відповідача станом на момент придбання спірної квартири власних коштів, а також заперечує наявність у відповідача та [PERSON] спільних коштів. Позивач стверджує, що спірна квартира була придбана за рахунок грошових коштів, які належали позивачу та вітчиму позивача [PERSON] . Також у відзиві на зустрічну позовну заяву позивач зазначає, що спірна квартира була придбана подружжям позивача та відповідача за 684\~820,00 грн., тоді як належна [PERSON] квартира була відчужена за 500\~000,00 грн. В підтвердження обставин, на які позивач посилається в обґрунтування своїх заперечень проти зустрічних позовних вимог, позивачем разом із відзивом на зустрічну позовну заяву було надано індивідуальні відомості про застраховану особу [PERSON] з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування від 03.11.2020 року, індивідуальні відомості про застраховану особу [PERSON] з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування від 03.11.2020 року, копію довідки від 05.11.2020 року, виданої Головою Правління Садового товариства «Хорошево», копію довідки від 20.11.2020 року про заробітну плату позивача за період вересень 2016 року - жовтень 2020 року, копію довідки № 36 від 20.11.2020 року про заробітну плату [PERSON] за період червень 2016 року жовтень 2020 року, відомості з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків щодо платника [PERSON] . Разом з\~відзивом на\~зустрічну позовну\~заяву позивачем\~було подано\~клопотання про\~витребування у\~ТОВ «КУА\~«ІНВЕСТИЦІЙНІ ПРОЕКТИ»,\~АТ «УКРАГАЗБАНК»,\~АТ «КБ\~«ГЛОБУС» належним\~чином засвідчених\~копій платіжних\~документів,\~які підтверджують\~факт вчинення\~безготівкових платежів,\~календарну дату\~вчинення платежів\~та розмір\~платежів на\~рахунок №\~ [NUMBER] \~які вчинялись\~позивачем в рахунок сплати вартості спірної квартири. Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 05.11.2020 року клопотання позивача про витребування доказів задоволено. Відповідачем було подано відповідь на відзив, в якому відповідач, відхиляючи наведені у відзиві заперечення, стверджує про те, що спірна квартира придбана за кошти, які йому подарувала [PERSON] і які вона отримала від продажу належної їй на праві власності квартири за 500\~000 грн. Також у відповіді на відзив відповідач зазначає, що він не заперечує проти того, щоб суд при ухваленні рішення виходив з того, що 184\~820 грн., які були витрачені на придбання спірної квартири є спільними сумісними коштами подружжя позивача і відповідача та стверджує, що 592\~410 грн., які були сплачені за спірну квартиру, є його власними коштами. Крім цього, у відповіді на відзив відповідач пропонує сплатити позивачу грошову компенсацію за припинення частки позивача у спільній сумісній власності на спірну квартиру. Позивачем було подано заперечення на відповідь на відзив, в якому позивач, відхиляючи наведені у відповіді на відзив пояснення, міркування і аргументи відповідача, зазначає про те, що у зустрічній позовній заяві відповідач не посилався на обставину укладення між відповідачем та [PERSON] договору дарування, відповідно до якого [PERSON] подарувала відповідачу грошові кошти, отримані [PERSON] від продажу належної їй квартири. Також позивач зазначає про те, що, виходячи зі змісту відповіді на відзив, відповідач не заперечує, що спірна квартира перебуває у спільній сумісній власності позивача і відповідача, що виключає наявність підстав для задоволення зустрічних позовних вимог відповідача. На виконання ухвали Фрунзенського районного суду м. Харкова від 11.08.2020 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Петриченко О.О. до суду направлено копію договору купівлі-продажу квартири від 27.09.2019 року за реєстровим № 7409, копію витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, копію довідки від 27.09.2019 року про балансову вартість майна, копію заяви позивача про надання відповідачу згоди на придбання квартири від 27.09.2019 року. На виконання ухвали Фрунзенського районного суду м. Харкова від 05.11.2020 року, АБ «УКРГАЗБАНК» надано копію заяви на переказ готівки № 36718413 від 12.11.2018 року на загальну суму 673\~665,00 грн. Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 27.01.2020 року закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до розгляду по суті у відкритому судовому засіданні, вирішено питання про виклик у судове засідання свідків. В судовому засіданні представники позивача [PERSON] та [PERSON] підтримали позовні вимоги позивача, наполягали на їх задоволенні, надали пояснення на підтримку позовних вимог, проти задоволення зустрічних позовних вимог заперечували. Відповідач та представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні заперечували проти задоволення вимог позивача та підтримали зустрічні позовні вимоги відповідача до позивача. Суд, заслухавши пояснення представників сторін у справі та показання свідків, вивчивши письмові докази по справі, приходить до наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч. 3 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. 12.06.2015 року між позивачем та відповідачем укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим Орджонікідзевським відділом держаної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції. На час розгляду справи шлюб між сторонами розірваний на підставі рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 19.11.2020 року. Сторони у справі не мають спільних дітей. В період перебування у шлюбі, а саме 27.09.2019 року між відповідачем (покупець) та ТОВ «Компанія з управління активами «Інвестиційні проекти», яке діє від власного імені в інтересах та за рахунок Закритого недиверсифікованого венчурного пайового інвестиційного фонду «Житлобуд-1» (продавець) укладено договір купівлі-продажу, відповідно до умов якого продавець передав покупцю у власність, а покупець прийняв у власність двокімнатну квартиру [ADDRESS] , житловою площею 39,0 кв.м., загальною площею 70,6 кв.м, а.с.57. Вказане підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна, сформованою 15.15.2020 року, а.с.15-16. Відповідно до умов п. 3 вищевказаного договору купівлі продажу від 27.09.2019 року, продаж квартири здійснено за 684\~820 грн. Покупець сплатив продавцю вартість квартири, оплата була здійснена в безготівковій формі через банківські установи шляхом перерахування коштів на поточний рахунок ТОВ «КУА «ІНВЕСТИЦІЙНІ ПРОЕКТИ» (ЗНВПІФ «ЖИТЛОБУД-1»). На підтвердження факту оплати в матеріалах справи наявні квитанції № 36718413 від 12.11.2018 року на суму 673\~665,00 грн., заява на переказ готівки № ПН197358С1 від 27.09.2019 року на суму 11\~155 грн., де платником вказаний [PERSON] , а.с. 171, 219. Крім того, матеріали справи свідчать, що укладанню договору купівлі-продажу 27.09.2019 року передувало укладання попереднього договору № 97/70 від 05.11.2018 року, відповідно до умов якого ТОВ «Компанія з управління активами «Інвестиційні проекти», яке діє від власного імені в інтересах та за рахунок Закритого недиверсифікованого венчурного пайового інвестиційного фонду «Житлобуд -1», що виступає інвестором в Інвестиційному договорі з ТОВ «МЕГАЛІТ ФІНАНС» (генпідрядник АТ «ТРЕСТ ЖИТЛОБУД-1») Сторона-1 та [PERSON] . Сторона -2 уклали договір про наступне: Сторона - 1 та Сторона - 2 зобов`язуються укласти основний договір - договір купівлі-продажу квартири « [ADDRESS] протягом 10 банківських днів з моменту отримання Стороною-1 витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності , що підтверджує право власності на цю квартиру, але не пізніше ніж 30.09.2019 року; Вартість квартири за основним договором буде складати 673\~665 грн., з розрахунку 9\~700 грн. за 1 кв.м загальної площі; Сторона-2 сплачує Стороні-1 вартість квартири , визначену у п.1.1.3 до 20.11.2018 року; Оплата здійснюється у безготівковій формі через банківські установи шляхом перерахування коштів на поточний рахунок ТОВ «КУА «ІНВЕСТИЦІЙНІ ПРОЕКТИ», а.с.178. Відповідно до копії заяви на переказ готівки № [NUMBER] АБ «УКРГАЗБАНК», 12.11.2018 року відповідач сплатив на користь ТОВ «КУА «ІНВЕСТИЦІЙНІ ПРОЕКТИ» 673\~665 грн. за призначенням платежу сплата за квартиру [ADDRESS] згідно попереднього договору від 05.11.2018 року, а.с.171. Сторонами наведені обставини не заперечуються. Таким чином, суд вважає встановленим, що спірну квартиру було придбано сторонами по справі, які на час придбання такої квартири перебували у зареєстрованому шлюбі. Також суд вважає встановленим, що 12.11.2018 року відповідач сплатив на користь ТОВ «КУА «ІНВЕСТИЦІЙНІ ПРОЕКТИ» грошові кошти у розмірі 673\~665 грн. в рахунок оплати вартості спірної квартири. Відповідно до наявної в матеріалах справи копії договору купівлі продажу квартири від 12.12.2018 року, [PERSON] (продавець) передала у власність [PERSON] (покупець), а [PERSON] прийняла у власність квартиру [ADDRESS] , яка складається з однієї кімнати, житловою площею 17,4 кв.м., загальною площею 30,7 кв.м. Відповідно до умов п. 4 такого договору купівлі продажу від 12.12.2018 року, продаж квартири вчиняється за суму 500\~000 грн., які покупець сплачує продавцю після підписання цього договору у безготівковій формі не пізніше 12.12.2018 року, а.с.58. Факт розрахунку підтверджується заявою Продавця про одержання від Покупця повного розрахунку за продане нерухоме майно, де підпис засвідчено нотаріально. Сторонами наведені обставини не заперечуються. Матеріали справи не містять копії заяви [PERSON] про одержання від [PERSON] грошових коштів за квартиру, а також доказів, які підтверджують здійснення безготівкового розрахунку за квартиру. При цьому, зі змісту договору купівлі продажу квартири від 12.12.2018 року вбачається, що станом на момент його підписання [PERSON] не сплатила на користь [PERSON] 500\~000 грн. та мала сплатити такі грошові кошти після підписання договору купівлі продажу квартири від 12.12.2018 року. Відповідно до ч. 1 ст. 57 СК України, особистою приватною власністю дружини, чоловіка є: 1) майно, набуте нею, ним до шлюбу; 2) майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування; 3) майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто. Матеріали справи не містять доказів, які свідчать про те, що спірна квартира була придбана за кошти, які належали відповідачу особисто. У тому числі відповідачем не було надано доказів, які підтверджують, що спірна квартира була придбана за кошти, які були отримані [PERSON] від продажу квартири [ADDRESS] , а також не надано доказів, які підтверджують, що [PERSON] подарувала відповідачу кошти, отримані нею від продажу належної їй квартири. До початку розгляду справи по суті відповідач [PERSON] погодився з доводами позивачки про те, що на придбання спірної квартири витрачалися спільні сумісні кошти їх подружжя та запропонував [PERSON] сплатити 7% вартості квартири, чим фактично заперечував обґрунтуванню власного позову. Доводи позивачки про використання на придбання спірної квартири грошових накопичень їх з відповідачем подружжя, що утворилися завдяки її заробітку за місцем роботи, неофіційного доходу відповідача та допомоги її родичів, на думку суду не є голослівними. Так на підтвердження власного офіційного, систематичного та тривалого працевлаштування з боку [PERSON] надані відповідні докази. Відповідно до наявної в матеріалах справи копії довідки № 35 від 20.11.2020 року, виданої ТОВ «ВАЙН ПЛЮС» ІКЮО 40351370, заробітна плата позивача за період з вересня 2016 року по вересень 2019 року складає 149\~371,84 грн. Відповідно до наявної в матеріалах справи копії довідки № Г/0000924/20-4076-03-12 від 19.11.2020 року Індивідуальні відомості про застраховану особу [PERSON] з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, заробітна плата Позивача від ПП «ЮЛАНА» за період 3 квартал 2015 року 3 квартал 2016 року складає: 3 квартал 2015 року 4 712,58 грн., 4 квартал 2015 року 4 810,86 грн., 1 квартал 2016 року 6 190,59 грн., 2 квартал 2016 року 3 328,75 грн., 1 550,80 грн., 3 квартал 2016 року 11 758,47 грн., а.с.154,160. Відповідачем наведені обставини не заперечуються. Свідок [PERSON] в судовому засіданні підтвердила, що відповідач за час подружнього життя також працював, не офіційно, проте його доходу вистачало на задоволення аж ніяк не мінімальних побутових потреб: разом із позивачкою відпочивали за кордоном, дружина дозволяла собі відвідування салонів краси, вони розпочали суттєвий капітальний ремонт у спірній квартирі, яка розташовувалася у новозбудованому будинку. Крім того, встановлено, що батьки позивачки [PERSON] незадовго до придбання спірної квартири здійснювали відчуження нерухомості, вітчим позивачки [PERSON] має стабільний дохід. Відповідно до наявної в матеріалах справи копії довідки № 36 від 20.11.2020 року, виданої ТОВ «ВАЙН ПЛЮС», заробітна плата вітчима позивачки [PERSON] за період з червня 2016 року по жовтень 2020 року становить 227\~478,09 грн., а.с.156,\~161. Відповідачем наведені обставини не заперечуються. Відповідно до наявної в матеріалах справи довідки від 05.11.2020 року, виданої головою правління Садового товариства «Хорошево» ІКЮО 24340663 [PERSON] , [PERSON] був членом Садового товариства «Хорошево» та в його користуванні перебувала ділянка № [NUMBER] з будинком, яку він продав у 2017 році [PERSON] за грошові кошти у розмірі, еквівалентному 14\~000 доларів США та вибув із членів Садового товариства «Хорошево». Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] підтвердив наведені у такій довідці обставини, у тому числі повідомив, що у 2017 році він відступив за грошову винагороду належний йому пай у Садовому товаристві «Хорошево» за 14\~000 доларів США. Матеріали справи не містять доказів, які підтверджують наявність у відповідача доходів в період перебування відповідача у шлюбі з позивачем. За таких обставин, на погляд суду, не позбавлені сенсу твердження позивачки, що матеріальну допомогу для здійснення накопичень могли надавати і її родичі також. З наявних у справі доказів вбачається, що [PERSON] здійснила продаж належної їй квартири 12.12.2018 року, тоді як відповідач сплатив 673\~665 грн. за спірну квартиру 12.11.2018 року. Допитана як свідок [PERSON] повідомила, що кошти за відчуження належної їй квартири були отримані від [PERSON] 12.12.2018р., після чого [PERSON] передала такі кошти [PERSON] . Наведене спростовує твердження відповідача про те, що [PERSON] подарувала йому кошти, отримані [PERSON] від продажу належної їй квартири. З цих підстав суд приходить до висновку, що [PERSON] не могла в строк до 12.11.2018 року подарувати відповідачу кошти, отримані від продажу належної їй квартири, і такі кошти 12.11.2018 року не могли бути сплачені за спірну квартиру. Частиною 1\~ст. 81 ЦПК України\~визначено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, а обов`язок надання доказів покладається на сторони та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до вимог\~ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів) який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу. Посилання відповідача [PERSON] , що грошові кошти для сплати 12.11.2018 року на користь ТОВ «КУА «ІНВЕСТИЦІЙНІ ПРОЕКТИ» 673\~665 грн. за призначенням платежу сплата за квартиру [ADDRESS] згідно попереднього договору від 05.11.2018 року, ним запозичувалися у знайомого та позичальником виступав відповідач - жодним чином не доведені. При цьому допитана за його клопотанням свідок [PERSON] (мати відповідача), яка пояснювала ці обставини, очевидцем факту укладання договору позики її сином не була, визнає , що гроші сину особисто ніхто не позичав та особисто вона не бачила як він їх повертав позикодавцю. Крім того, її покази і в інших обставинах є суперечливими, зокрема коли вона пояснює , що гроші в борг надавалися знайомим свата (свідка [PERSON] ) самому свату, що отримані від продажу 12.12.2018 року її власної квартири гроші вона дарувала сину на придбання спірної квартири , в той час , як основна сума грошей за нову квартиру вже була внесена 05.11.2018 року , при цьому гроші від продажу квартири в неї сват, а тому що саме вона розуміє під висловом «дарувала сину» суду не зрозуміло. Свідок [PERSON] також очевидцем вищезгаданих обставин особисто не була, про те, що начебто позичалися гроші на придбання спірної квартири знає зі слів матері відповідача, подругою якою є з дитинства. Особисто свідок бачила лише як [PERSON] передавала сину 12\~000 грн., але куди він їх витратив, чи вносив саме задля сплати повної вартості квартири не бачила, точної дати передання коштів пригадати не може. Інший свідок з боку відповідача [PERSON] також знає виключно зі слів [PERSON] про позичання грошей на придбання нової квартири, проте ким, коли, на яких умовах та в якому розмірі це здійснювалося їй не відомо. Таким чином, суд не враховує показання свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , оскільки такі показання не містять відомостей про обставини, що підлягають доказуванню у справі. При цьому, показання таких свідків засновані на відомостях, які їм були відомі зі слів [PERSON] та зі слів позивача. Посилання відповідача на необізнаність особистого визнання факту придбання спірної квартири за рахунок спільних сумісних коштів їх з позивачкою подружжя є неспроможними, приймаючи до уваги, що в самому тексті договору від 27.09.2019 року між відповідачем (покупець) та ТОВ «Компанія з управління активами «Інвестиційні проекти» ( п.17 ), підписаного самим відповідачем в якості покупця міститься вказівка, що придбання квартири вчинялося за письмовою заявою дружини покупця [PERSON] . Справжність підпису [PERSON] на вказаній заяві засвідчувалося тим же приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Петриченко О.О. та в той же день 27.09.2019 року, що і укладення самого договору купівлі-продажу. Відповідно до копії заяви позивача від 27.09.2019 року, справжність підпису на якій засвідчено приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Петриченко О.О. за реєстровим № 7408, позивач надала відповідачу згоду на придбання у власність квартири [ADDRESS] за спільні кошти подружжя та підтвердила, що договір купівлі-продажу такої квартири вчиняється в інтересах сім`ї позивача та відповідача і відповідає спільному волевиявленню позивача та відповідача, а.с.77. Таким чином відповідачем не доведено, що спірна квартира була придбана за кошти, що належали йому особисто, або за кошти, що належали йому спільно з [PERSON] . Відповідно до ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ч. 3 ст. 368 ЦК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до вимог ч. 1, ч. 2, ч. 3 ст. 61 СК України, об`єктом\~права спільної\~сумісної власності\~подружжя може\~бути будь-яке\~майно,\~за винятком\~виключеного з\~цивільного обороту. Об`єктом\~права спільної\~сумісної власності\~є заробітна\~плата,\~пенсія,\~стипендія,\~інші доходи,\~одержані одним\~із подружжя. Якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до\~вимог ч.\~1\~ ст.\~70\~СК України,\~у разі\~поділу майна,\~що є\~об`єктом\~права спільної\~сумісної власності\~подружжя,\~частки майна\~дружини та\~чоловіка є\~рівними,\~якщо інше\~не визначено\~домовленістю між\~ними або\~шлюбним договором. Відповідно до висновків Верховного Суду, викладених у постанові від 21.11.2018 року № 372/504/17, діє абсолютна презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Ця презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує. Відповідно до висновків Верховного Суду, викладених у постанові від 27.02.2019 року № 464/7011/16-ц, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, і позивач не зобов`язаний доводити належність набутого за час шлюбу майна до майна подружжя. Той із подружжя, який порушує питання про спростування зазначеної презумпції, зобов`язаний довести обставини, що її спростовують. Враховуючи, що відповідачем не спростовано презумпцію спільності права власності подружжя позивача та відповідача на спірну квартиру, яка набута ними в період шлюбу, вимоги відповідача про визнання за відповідачем права власності на спірну квартиру є необґрунтованими і такими, що не підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 71 СК України, майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. Судом встановлено, що жодною стороною у справі не висловлено згоди на присудження грошової компенсації замість частки у праві спільної сумісної власності на спірну квартиру та не внесено відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. Сторонами у справі не надано суду висновку технічної експертизи щодо можливих варіантів поділу спірної квартири в натурі, а також не заявлено клопотань про при призначення відповідної експертизи судом. З урахуванням того, що матеріали справи не містять висновку технічної експертизи щодо можливих варіантів поділу спірної квартири в натурі, суд визначає ідеальні частки кожного з подружжя у праві спільної власності на таку квартиру. При цьому, суд також враховує, що відповідачем не заявлено вимог про поділ спірної квартири та вимог про визнання за відповідачем права власності на частку у спільному майні подружжя. З урахуванням наведеного, позовні вимоги [PERSON] про здійснення поділу квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя та визнання за нею право власності на 1/2 частину двокімнатної квартири [ADDRESS] , загальною площею 70,6 кв.м., житловою площею 39,0 кв.м., підлягають задоволенню. Розподіл судових витрат суд здійснює

Outcome: approved