Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-30 00:00:00

Позивач в інтересах малолітньої [PERSON] , [INFO] , звернулася до суду з зазначеною позовною заявою та просила суд позбавити відповідача [PERSON] батьківських прав відносно його малолітньої доньки. В обґрунтування позовних вимог позивач посилалася на те, що вона з 18 січня 2013 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] , який розірвано рішенням Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 03.11.2014 року. Від шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Після фактичного припинення шлюбних відносин та розірвання шлюбу донька [PERSON] залишилася проживати з нею та знаходиться на її утриманні та вихованні. Весь цей час відповідач ухиляється від виконання свої батьківських обов`язків по вихованню доньки, її життям не цікавиться, не телефонує, не виявляє бажання спілкуватися з дитиною та приймати участь у її вихованні. На сьогоднішній день дитині вже 6 років, вона не знає свого батька та не має до нього ніяких почуттів, оскільки за всі роки життя жодного разу його не бачила. Відповідач також, з самого народження доньки не бачив її, не піклувався про неї, не цікавиться її життям, здоров`ям, навчанням, розвитком, тобто повністю самоусунувся вії її виховання. Також, позивач не сплачує аліменти на утримання доньки, у зв`язку з чим станом на травень 2019 року має заборгованість в розмірі 39903,54 грн. Крім того, зазначила, що в теперішній час вона проживає з іншим чоловіком, який бажає усиновити її доньку, проти чого відповідач не заперечує, про що надав нотаріально посвідчену заяву. Ухвалою судді від 19 червня 2019 року позовна заява прийнята судом до розгляду та призначена до підготовчого засідання, та в порядку підготовки справи до судового розгляду з Криворізького відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області та з Органу опіки та піклування Радушненсьткої селищної ради Криворізького району Дніпропетровської області витребувані докази на підтвердження викладених в позові обставин (а.с. 21-22). 13 серпня 2019 року підготовче провадження закрите та справу призначено до судового розгляду по суті (а.с. 43). Позивач в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити в повному обсязі. Проти винесення заочного рішення не заперечувала (а.с. 48). Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку (а.с. 46,47). Заяв про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило, відзиву не подано. Представники третіх осіб - Органу опіки та піклування Радушненської селищної ради Криворізького району Дніпропетровської області, Служби у справах дітей Криворізької районної державної адміністрації, в судове засідання також не з`явилися, надали заяви, кожен окремо, про розгляд справи за їх відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечували (а.с. 36, 40). Зі згоди позивача, яка не заперечує проти заочного розгляду справи, суд на постановив ухвалити по справі заочне рішення, на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. В зв`язку з тим, що сторони правом на участь в судовому засіданні не скористалися, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, дотримуючись принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства, оцінивши докази у справі у їх сукупності, захищаючи порушені, невизнані або оспорюванні права, свободи чи інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 18.01.2013 року (а.с. 6), який рішенням Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 03 листопада 2014 року розірвано (а.с. 8-9). Від шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] , батьком якого є відповідач по справі [PERSON] , що підтверджуються копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого виконавчим комітетом Радушненської селищної ради Криворізького району Дніпропетровської області, актовий запис №12 (а.с. 7), а також копією актового запису про народження № 12 від 04.03.2013 року [PERSON] з повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження, відповідно до якого реєстрація народження проведена відповідно до ст. 133 СК України на підставі свідоцтва про шлюб, актовий запис № 05 від 18.01.2013 року (а.с.31-33). З довідки-розрахунку від 05.06.2019 року, виданої Криворізьким районним відділом ДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області, вбачається, що [PERSON] станом на 01.06.2019 має заборгованість по сплаті аліментів у розмірі 39903,54 грн. за виконавчим листом № 177/539 від 28.03.2014 року, видним Криворізьким районним судом Дніпропетровської області про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання дитини [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) (а.с. 13-14). Як зазначила позивач в позовній заяві та ці доводи ніким та нічим не спростовані, після фактичного припинення шлюбних відносин та розірвання шлюбу донька [PERSON] залишилася проживати з нею та знаходиться на її утриманні та вихованні, що також підтверджується довідкою Радушненської селищної ради Криворізького району Дніпропетровської області від 03.06.2019 року (а.с. 10). Весь цей час відповідач ухиляється від виконання свої батьківських обов`язків по вихованню доньки, не піклувався про неї, не цікавиться її життям, здоров`ям, навчанням, розвитком, не телефонує, не виявляє бажання спілкуватися з дитиною та приймати участь у її вихованні. На сьогоднішній день дитині вже 6 років, вона не знає свого батька та не має до нього ніяких почуттів, оскільки за всі роки життя жодного разу його не бачила. Відповідач також з самого народження доньки не бачив її. З акту-підтвердження, складеного депутатом Радушненської селищної ради Криворізького району Дніпропетровської області Макагон Ю.М. та мешканцями [ADDRESS], завіреного секретарем сільської ради Сусєдко С.В., вбачається, що [PERSON] разом з донькою [PERSON] , 2013 року народження, дійсно зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . Батько дитини [PERSON] участі у вихованні та житті доньки не приймає, за місцем проживання ніколи не був помічений, що приходить та навідує дитину. [PERSON] сама займається вихованням доньки (а.с. 11). З характеристики на дитину, виданої ДНЗ «Ромашка» вбачається, що [PERSON] , 2013 року народження, відвідує комунальний заклад «Радушненський комбінований дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) «Ромашка» з 2015 року. [PERSON] виховується в неповній сім`ї, її приводить і забирає з дитячого садка мама [PERSON] .. Батько [PERSON] жодного разу не відвідував дошкільний заклад, дитиною не цікавиться, уникав спілкування як з дитиною, так і з вихователем (а.с. 12). Згідно заяви [PERSON] , посвідченої 29.05.2019 року приватним нотаріусом Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області Тищенком О.І., [PERSON] дає згоду на те, щоб [PERSON] . усиновив у встановленому законом порядку його малолітню доньку [PERSON] , [INFO] (а.с. 15). Згідно висновку ради опіки та піклування Радушненської селищної ради Криворізького району Дніпропетровської області про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , рада опіки та піклування вважає доцільним позбавити [PERSON] батьківських прав відносно його малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] (а.с. 37). Відповідно до ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності встановленої законом. Згідно зі ст. 164 СК України, у випадку ухилення матері, батька дитини від виконання своїх обов`язків по її вихованню, вони можуть бути позбавленні судом батьківських прав. При цьому мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо всіх своїх дітей або когось із них. У відповідності до ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загально визнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками, про що зазначено в п.15 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 року. Частина 1 ст. 151 Сімейного Кодексу передбачає, що батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 р. № 2402 «Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України». Таким чином, у судовому засіданні зібрано достатньо доказів, підтверджуючих факт ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню малолітньої дитини, оскільки відповідач з дитиною не спілкується, не цікавиться її життям, не надає їй моральної підтримки, повністю самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків, матеріально не забезпечує, має заборгованість по сплаті аліментів, крім того, не заперечує проти усиновлення його доньки іншим чоловіком, про що надав нотаріально посвідчену заяву, тому суд вважає за необхідне, виходячи з інтересів дитини, позбавити [PERSON] батьківських прав відносно його малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Оскільки, позов задоволено то відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені останнім та підтверджені витрати по оплаті судового збору в розмірі 768, 40 грн. (а.с.1).

Outcome: approved