Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-13 00:00:00

Позивач Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернувся до суду з позов до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 32643,49 грн. з яких: 8103,70 грн. - заборгованість за кредитом; 6477,50 грн. - заборгованість по відсотках за користування кредитом; 16481,14 грн. - заборгованість за пенею; 1581,15 грн. - штраф відповідно до п.2.2 Генеральної угоди, посилаючись на те, що 24 березня 2015 року між АТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем [PERSON] укладено Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт, згідно якої [PERSON] отримала кредит в розмірі 11014,22 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Однак, [PERSON] не здійснює платежів в рахунок погашення суми кредиту та відсотків, чим порушує взяті на себе зобов`язання. Тому, АТ КБ «ПриватБанк» просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором №б/н від 24.03.2015 року в сумі 32643,49 грн. У судове засідання представник позивача не з`явився, подавши суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить позов задовольнити, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, до суду не з`явилась, не повідомивши про причини неявки. Відзиву на позов від відповідача не надходило. За вказаних обставин суд приходить до переконання, що згідно з ст. 280 ЦПК України слід ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки представник позивача згідно з поданою ним письмовою заявою не заперечив проти такого вирішення справи, та відповідно до вимог ч. 1 ст. 281 ЦПК України судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив такі обставини: 24 березня 2015 року між ПАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого в свою чергу є АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладено Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт. Відповідно до п. 2.1. Генеральної угоди, банк надає позичальнику кредит у розмірі 11014,22 грн. на 24 місяці з 24 березня 2015 року по 31 березня 2017 року у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,5 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючи з «1» по «25» число кожного місяця позичальник надає банку грошові кошти (щомісячний платіж) в сумі 551,15 грн. для погашення заборгованості по Кредиту, яка складається із заборгованості по кредиту, відсотків, а також інших витрат у відповідності з Умовами і правилами. Дата останнього погашення заборгованості повинна бути не пізніше 31 березня 2017 року. Генеральна угода підписана особисто відповідачем, і в цій заяві зазначено, що [PERSON] ознайомилась та погоджується з Умовами та Правилами надання банківських послуг. Своїм підписом вона підтвердила факт про надану їй повну інформацію про умови кредитування в ПАТ КБ «ПриватБанк». Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, відповідно до ст. ст. 527, 530 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок у встановлений договором строк. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Всупереч вказаним вимогам закону [PERSON] умов договору належним чином не виконувала. Зокрема, як слідує з розрахунку заборгованості за кредитним договором від 24 березня 2015 року, станом на 14 січня 2020 року заборгованість [PERSON] за кредитом складає 8103,70 грн. Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Як слідує з розрахунку заборгованості за договором від 24 березня 2015 року, станом на 14 січня 2020 року заборгованість [PERSON] за процентами становить 6477,50 грн. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу, та встановлений договором розмір нарахованих процентів. Зазначених вимог закону [PERSON] належним чином не виконала, заборгованість за кредитним договором та суми нарахованих процентів не сплатила. Відповідно до ст. 550 ЦК України, незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання, у нього виникає право на неустойку (штраф, пеню). З цих підстав позивач має право на одержання від відповідача неустойки за прострочення сплати обумовлених договором платежів. Відповідно до п.2.2 Генеральної угоди встановлено, що при порушенні позичальником строків погашення заборгованості, передбачених в Генеральній угоді, Умовах та правилах, більше ніж на 31 день по зобов`язаннях, строк яких настав, сторони узгодили, що строк повернення кредиту рахується 32 день з моменту виникнення порушення. Заборгованість по кредиту починаючи з 32 дня порушення вважається простроченою. Позичальник сплачує банку штраф в розмірі 1581,00 грн. Як установлено з наданого позивачем розрахунку, за несвоєчасне виконання зобов`язань за договором [PERSON] нараховано пеню у розмірі 16481,14 грн., а також штраф в розмірі 1581,15 грн. При вирішенні позову в частині стягнення з відповідача штрафу і пені суд виходить з такого. Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов`язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Аналізуючи в сукупності викладені обставини і визначені відповідно до них правовідносини сторін, положення закону, якими вони регулюються, дослідивши зібрані у справі докази, суд приходить до переконання, що позов акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» підлягає до задоволення шляхом стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором в розмірі 32643,49 грн. з яких: 8103,70 грн. - заборгованість за кредитом; 6477,50 грн. - заборгованість по відсотках за користування кредитом; 16481,14 грн. - заборгованість за пенею; 1581,15 грн. - штраф відповідно до п.2.2 Генеральної угоди. Окрім того, враховуючи те, що позов задоволено повністю, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 2102,00 грн. сплаченого судового збору. На підставі наведеного, відповідно до ст. ст. 526, 527, 530, 550, 625, 1054 ЦК України,

Outcome: approved