Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-14 00:00:00

Позивач [PERSON] пред`явила до суду позов шляхом подання позовної заяви до [PERSON] , яким просить змінити розмір аліментів, які стягуються з неї на користь відповідача на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , з ј частки заробітку (доходу) щомісячно на 1/6 частку заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] . В обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що на підставі наказу Харківського районного суду Харківської області по справі №635/6486/19 з неї на користь відповідача стягуються аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] у розмірі ј частини всіх доходів позивача, але не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку. На теперішній час [PERSON] не має можливості сплачувати аліменти у визначеному судом розмірі у зв`язку з тим, що вона не працює, знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до трьох років, яка народилася в неї від іншого шлюбу. Позивач зазначає, що оскільки вона не працює та не має будь-яких доходів, виконавча служба стягує з неї аліменти у розмірі ј середньої заробітної плати по регіону, що складає 1800 гривень. Такий розмір аліментів позивач сплачувати не має можливості, у зв`язку з чим виникла заборгованість по сплаті аліментів, яку вона також не має можливості погасити у зв`язку з відсутністю коштів. Крім того, позивач зазначає, що не має у власності рухомого та нерухомого майна, знаходиться на утриманні свого чоловіка. Ухвалою Валківського районного суду Харківської області від 26 лютого 2020 року цивільну справу за позовом [PERSON] до [PERSON] про зміну розміру аліментів передано до Харківського районного суду Харківської області за підсудністю. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 25 березня 2020 року провадження у справі відкрито, розгляд справи ухвалено здійснювати в порядку загального позовного провадження та призначено проведення підготовчого засідання. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 04 червня 2020 року підготовче провадження у цивільній справі закрито та призначено справу до судового розгляду у відкритому судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Позивач у судове засідання не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про день та час слухання справи був повідомлений своєчасно і належним чином в порядку ст. 128 ЦПК України, шляхом направлення судової повістки за зареєстрованим місцем проживання відповідно до відомостей Пісочинської селищної ради Харківського району, отриманих судом відповідно до вимог ч.6 ст.187 ЦПК України, причини неявки суду не повідомив. Будь-яких клопотань від відповідача не надходило. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. У зв`язку з повторною неявкою в судове засідання належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання відповідача, який не повідомив про причини неявки та не подав відзив відповідно до статті 280 ЦПК України суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони є батьками малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане 15 березня 2010 року Пісочинською селищною радою Харківського району Харківської області). Судовим наказом Харківського районного суду Харківської області від 29 серпня 2019 року по справі №635/6486/19, який набрав законної сили 29 серпня 2019 року, з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] , [INFO] , стягнуті аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 23 серпня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття. Постановою старшого державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Валківському та Коломацькому районах Головного територіального управління юстиції у Харківській області від 11 грудня 2019 року відкрито виконавче провадження з примусового виконання вищевказаного судового наказу. З 06 квітня 2019 року позивач перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] , видане 06 квітня 2019 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Валківському та Коломацькому районах Головного територіального управління юстиції у Харківській області). [INFO] у позивача [PERSON] та [PERSON] народилась донька [PERSON] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане 07 червня 2019 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Валківському та Коломацькому районах Головного територіального управління юстиції у Харківській області). Позивач зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (довідка про реєстрацію місця проживання, видана 06 червня 2019 року за вих.№40, секретарем Мельниківської сільської ради Валківського району Харківської області Пилипенко С.І.), однак, разом зі своєю донькою [PERSON] , [INFO] , проживає за адресою: [ADDRESS] (довідка про склад сім`ї, видана 10 січня 2020 року начальником Відділу реєстрації Валківської міської ради Мозуль А.С. за вих.№23, акт обстеження матеріально-побутових умов домогосподарства, складений 10 січня 2010 року директором КП «Благоустрій» [PERSON] , техніком абонентського відділу КП «Благоустрій» [PERSON] за участю сусідів [PERSON] та [PERSON] ). Як вбачається з відомостей з державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків, отриманих в Головному управлінні ДПС у Харківській області, сума доходу [PERSON] за 2 квартал склав 2648,92 гривень, які вона отримала від КНП ХОР «ОКЛ», дохід за 3 квартал - відсутній. Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин та досліджених в судовому засіданні наданих доказів, прийшов до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Частина 2 зазначеної статті наголошує, що розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє їх від обов`язків щодо дитини. За змістом положень ч.3 ст.11 Закону України «Про охорону дитинства», батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Отже, можна зробити висновок, що обсяг відповідальності батьків не залежить від проживання їх разом чи окремо від дитини, і цей факт не звільняє від обов`язку забезпечувати такі умови життя дитини, які є достатніми для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, соціального та духовного розвитку. Зазначений висновок підтверджується і наявністю відповідальності за ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків, як передбачено у частині четвертій статті 155 СК України. Крім того, відповідно до Закону України від 17 травня 2017 року № 2037-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Такий припис доводить факт підвищеного захисту прав дитини. Згідно з частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Статтею 51 Конституції України та статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі, рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі, на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно ч.1 ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Частиною 1 ст. 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Отже, виходячи зі змісту статей 181,192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів батько дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища матері може бути підставою для її вимоги про зменшення розміру аліментів. Згідно з пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Отже, зменшення розміру аліментів можливе при настанні певних умов. Під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні. Утримання інших осіб впливає на матеріальне становище утримувача. Як встановлено в ході судового розгляду, під час постановлення судового наказу Харківським районним судом Харківської області від 29 серпня 2019 року про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] , на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , не було враховано наявності у позивача ще однієї дитини від іншого шлюбу - [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом з позивачем за адресою: [ADDRESS] та знаходиться на її утриманні. Зазначені обставини є підставою для зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої [PERSON] , [INFO] . Відповідачем в ході судового розгляду не надано жодних доказів на підтвердження наявності у позивача можливості сплачувати аліменти у розмірі ј частки з усіх видів заробітку (доходу) позивача у зв`язку зі зміною сімейного стану позивача. Виходячи з наведених обставин, суд вважає наявними підстави для зменшення розміру аліментів, які стягуються з [PERSON] на користь [PERSON] , на утримання неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , на підставі судового наказу Харківського районного суду Харківської області від 29 серпня 2019 року. При визначенні розміру аліментів на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , окрім вищевказаних обставин, суд також враховує прожитковий мінімум, встановлений Законом України «Про державний бюджет України на 2020 рік» для дітей віком від 6 до 18 років, який станом на 15 вересня 2020 року становить 2318 гривень. Прожитковий мінімум визначається як вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості (Закон України від:05.10.2000 року №2017-111 «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії»). Позивачем в ході судового розгляду не надано відомостей щодо стану здоров`я дитини [PERSON] , щодо наявності на утриманні позивача непрацездатних батьків, або ж інших обставин, які б виключали можливість [PERSON] приймати участь у матеріальному забезпеченні неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Також позивачем не надано відомостей щодо несення витрат на утримання дитини, а також належних, допустимих та достатніх доказів на підтвердження того, що відповідач має достатній дохід для утримання спільної дитини. Враховуючи надані докази у їх сукупності, суд погоджується з доводами позивача про те, що стягнення з неї на користь відповідача на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , аліментів у розмірі однієї чверті заробітку (доходу), може призвести до надмірного фінансового навантаження на [PERSON] . Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Статтею 89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Отже, враховуючи всі вищевикладені обставини, а також враховуючи баланс інтересів дитини та матеріальних можливостей матері, суд вважає необхідним встановити розмір аліментів на утримання неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , який підлягає стягненню з позивача [PERSON] на користь [PERSON] , у розмірі 1/6 частки заробітку (доходу) матері, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили до досягнення дитиною повноліття, що на думку суду є необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Вищевикладені висновки суду повністю узгоджуються з висновками, викладеними в постанові Верховного Суду від 23 січня 2019 року у справі № 464/3480/17-ц. На підставі викладеного і

Outcome: approved