Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-14 00:00:00

Позивач в лютому 2020 року звернувся до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області з позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості. Позивач в позовній заяві посилався на те, що 08.11.2016 року приблизно о 08-45 год. в м. Харкові по пров. Вишневий, водій [PERSON] керував транспортним засобом автомобілем «DAF», державний номер [NUMBER] , під час об`їзду перешкоди не дотримався безпечного інтервалу, допустив наїзд на стіну приміщення № Ц-1 та ворота, які належать ТОВ «Торгсервіс Харків» та залишив місце дорожньо-транспортної пригоди. Своїми діями [PERSON] вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП та ст.122-4 КУпАП. Внаслідок ДТП майно потерпілого отримало пошкодження, вартість збитку становить 9720,00 грн. Постановою Комінтернівського районного суду м.Харкова від 28.12.2016 року у справі №641/9654/16-п [PERSON] було визнано винним у скоєнні вищезазначеної дорожньо-транспортної пригоди відповідно до ст.ст.122-4,124 КУпАП. На момент настання дорожньо-транспортної пригоди діяв договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АЕ7381822 від 15.01.2016 року, укладений між власником автомобіля «DAF», державний номер [NUMBER] [PERSON] та Страховою компанією ПрАТ «СК «УНІКА», згідно з яким Страхова компанія прийняла на себе ризики щодо автомобіля «DAF», д.н.з [NUMBER] . Потерпілий своєчасно 14.05.2017 року звернувся до позивача з заявою про виплату страхового відшкодування та Страховою компанією було 29.05.2017 року здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 8720,00 грн. Просили суд: стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача суму сплаченого страхування в розмірі 8720 грн. 00 коп. та судові витрати по справі в розмірі 2102 грн. 00 коп. Ухвалою судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 24 лютого 2020 року Новік Л.М. цивільну справу передано за підсудністю до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.03.2020 року головуючим суддею визначено суддю Слюсар Л.П. Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 20.03.2020 року позовна заява була прийнята до розгляду, відкрито провадження в цивільній справі та її призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та наполягав на їх задоволенні з наведених в позові підстав. Не заперечував щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи був повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомив, відзиву, заяв, заперечень до суду не надав, у зв`язку з чим, враховуючи, що представник позивача не заперечував проти ухвалення заочного рішення, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення, відповідно до вимог ст. 280-282 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини: 08.11.2016 року приблизно о 08-45 год., в м.Харкові по пров. Вишневому, водій [PERSON] , керуючи автомобілем «DAF» державний номер [NUMBER] , під час об`їзду перешкоди не дотримався безпечного інтервалу, допустив наїзд на стіну приміщення № Ц-1 та ворота, які належать ТОВ «Торгсервіс Харків» та залишив місце дорожньо-транспортної пригоди. В результаті дорожньо-транспортної пригоди було завдано шкоди майну ТОВ «Торгсервіс Харків». Згідно зі Звітом №08/0417 від 12.04.2017 року про незалежну оцінку вартості матеріального (майнового) збитку завданого власнику майна, яке зазнало пошкоджень і знаходиться за адресою: м. Харків, пров. Вишневий, 3, матеріальний і майновий збиток ТОВ «Торгсервіс Харків» становить 9720,00 грн. Відповідно до постанови Комінтернівського районного суду м. Харкова від 28.12.2016 року, яка набрала законної сили, [PERSON] визнано винним в ДТП та притягнено до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн. (а.с. 6). Згідно з Договором добровільного страхування наземного транспорту №АЕ 7381822 від 15 січня 2016 року, автомобіль «DAF», реєстраційний номер [NUMBER] на момент ДТП був застрахований ПАТ «Страхова компанія «Уніка». Відповідно до вимог ч. 1 ст. 25 Закону України «Про страхування», здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акту (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком. 14.05.2017 року на адресу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» надійшла заява ТОВ «Торгсервіс Харків» про настання 08.11.2016 року події, що має ознаки страхового випадку за договором добровільного страхування транспортного засобу. Відповідно до страхового акту від 29 травня 2017 року, сума страхового відшкодування становить 8720 грн. 00 коп. Згідно з платіжним дорученням № 022249 від 30 травня 2017 року, Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Уніка» було виплачено ТОВ «Торгсервіс Харків» страхове відшкодування у розмірі 8720 грн. 00 коп. Після виплати страхового відшкодування Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Уніка» звернулось до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області з позовом до винної особи - [PERSON] про стягнення виплаченої ним, як страховиком, суми страхового відшкодування в розмірі 8720,00 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до п. 38.1. Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов: 38.1.1. до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду: в) якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником); У відповідності зі ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Враховуючи те, що позивач здійснив виплату страхового відшкодування, а відповідач в добровільному порядку не вжив заходів щодо відшкодування даних коштів, то позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача суми страхового відшкодування в розмірі 8720,00 грн. є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, та враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, оскільки відповідачем не надано доказів, які б підтверджували незаконність вимог позивача або їх необґрунтованість. На підставі ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача підлягає 2102,00 гривень судового збору.

Outcome: approved