Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-06 00:00:00

Позивач [PERSON] просить встановити факт його проживання однією сім'єю разом з батьком [PERSON] з 2005 року по [INFO] в [ADDRESS] та визнати за ним право власності на земельну ділянку площею 0,6400 га, яка розташована на території Семигинівської сільської ради Стрийського району Львівської області, після смерті батька [PERSON], який помер [INFO], в порядку спадкування за заповітом. В обґрунтування позовних вимог позивач покликався на те, що у зв'язку з похилим віком його батьків та їх незадовільним станом здоров'я він з дружиною у 2005 році переїхав на постійне місце проживання до батьків у с. Семигинів Стрийського району. 18.02.2004 року його батько [PERSON] уклав на його користь заповіт, яким заповів йому на випадок своєї смерті все своє майно. Після смерті батьків він продовжував проживати в їх будинку, користуватися земельною ділянкою, однак у зв'язку з роз'їзним характером своєї роботи не зареєструвався у будинку батьків, хоча всі його особисті речі та речі його дружини знаходяться в батьківському будинку, де вони й надалі проживають. Після смерті батьків він продовжує підтримувати будинок, господарські будівлі та споруди в належному стані, обробляє город, здає в оренду земельну ділянку площею 0,6400 га. А тому просить встановити факт його проживання однією сім'ю з батьком до дня його смерті та визнати за ним право власності на спірну земельну ділянку, так як нотаріус відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті батька. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, покликаючись на викладені в позовній заяві обставини, та просять їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав, проти їх задоволення не заперечив та пояснив, що позивач по справі його рідний брат, який проживав разом з батьком [PERSON] по [ADDRESS] з 2005 року до дня його смерті та доглядав за ним, на належну йому частку в спадковому майні не претендує. Представник відповідача - Семигинівської сільської ради Стрийського району Львівської області Какось А.І. в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог не заперечив. Згідно із ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Заслухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 04.05.1956 року /а.с. 9/. Згідно з Державним актом на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 13.04.2010 року [PERSON] був власником земельної ділянки площею 0,6400 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Семигинівської сільської ради Стрийського району Львівської області /а.с. 3/. Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 03.08.2017 року кадастровий номер земельної ділянки, яка розташована на території Семигинівської сільської ради Стрийського району Львівської області, [NUMBER], площа земельної ділянки 0,6400 га, нормативна грошова оцінка - 7562,33 грн. /а.с. 4-6/. Відповідно до заповіту від 18.02.2004 року [PERSON] заповів все своє майно синові [PERSON] /а.с. 8/. [PERSON] помер [INFO], про що свідчить свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 25.05.2015 року /а.с. 10/. Згідно зі свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 21.05.2010 року [PERSON] померла [INFO] /а.с. 42/. Згідно з довідкою виконавчого комітету Семигинівської сільської ради № 421 від 13.06.2017 року [PERSON] проживав без реєстрації разом зі своїм батьком [PERSON], який помер [INFO], до дня його смерті та продовжує жити в будинку батька до цього часу за адресою: [ADDRESS] /а.с. 7/. Відповідно до договору оренди землі від 2012 року, орендодавець [PERSON] надав, а орендар ТзОВ «Транс Інвест Агро» прийняв в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території с. Семигинів Стрийського району Львівської області, загальною площею 0,64 га, строком дії на п'ять років /а.с. 11-12/. Стрийська державна нотаріальна контора відмовила [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [INFO] [PERSON] /а.с. 26/. Відповідач [PERSON] на належно йому частку у спадковому майні не претендує, про що свідчить його заява від 06.09.2017 року зареєстрована в книзі для запису нотаріальних дій під № 105 /а.с. 34/. Показами свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], які є сусідами позивача, в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] на день смерті батька [PERSON] постійно проживав у будинку [ADDRESS] разом з батьком та здійснював за ним догляд. Відповідно до положень ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Згідно з ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Вищевказані обставини сторонами не оспорюються, визнаються та підтверджуються наявними у справі письмовими доказами, а саме: копією свідоцтва про смерть спадкодавця [PERSON], копією заповіту [PERSON] від 18.02.2004 року, копією Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 13.04.2010 року та іншими матеріалами справи. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Згідно зі ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Статтею 1268ЦК України встановлено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Прийнята спадщина визнається власністю спадкоємця з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно (ч. 1 ст. 1297 ЦК України). Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами; перебування фізичної особи на утриманні; каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню; реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. Згідно з ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до пункту 3.22 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, доказом постійного проживання разом зі спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем. Таким чином, наданими суду доказами, показаннями свідків достовірно підтверджується факт постійного проживання [PERSON] на час відкриття спадщини зі спадкодавцем [PERSON], який помер [INFO]. В статті 55 Конституції України закріплено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способом захисту цивільних прав та інтересів згідно зі ст. 16 цього Кодексу може бути, зокрема, визнання права. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Положення ст.ст. 81, 131 Земельного кодексу України визначають, що громадяни України набувають право власності на земельні ділянки, в тому числі на підставі спадкування. Обставин, які б вказували, що на спірне майно, окрім позивача, в порядку спадкування чи з інших підстав претендують інші особи, в суді не встановлено. З огляду на те, що позивач на час відкриття спадщини проживав разом з батьком [PERSON], є його спадкоємцем за заповітом та після смерті спадкодавця фактично прийняв спадщину, не заявив про відмову від спадщини у встановлені ст. 1270 ЦК України строки, відповідачі не оспорюють його право на спірну земельну ділянку, позовні вимоги визнали, що не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому, враховуючи наведене, зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв'язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що в суду є всі підстави для задоволення позовних вимог [PERSON] та визнання за останнім права власності на земельну ділянку площею 0,6400 га, яка розташована на території Семигинівської сільської ради Стрийського району Львівської області, в порядку спадкування за заповітом після смерті його батька [PERSON], який помер [INFO]. Судові витрати слід залишити за позивачем на його вимогу.

Outcome: approved