Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-12 00:00:00

Позивач [PERSON] просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на її користь штрафні санкцій та пеню за несвоєчасне виконання зобовязання в розмірі 20686 грн 39 коп. Вимоги мотивує тим, що ухвалою Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 07.02.2011 року між нею та відповідачем була затверджена мирова угода, відповідно до якої вона відмовляється від права власності на 1/2 ч. будинку по 1-му пров. вул. Конотопських Партизан, 6а в м. Конотоп на користь відповідача, а [PERSON] зобовязався сплатити їй 100 000 грн. за належну їй частину будинку до 1 липня 2013 року. Вона з відповідачем домовилася, що при зміні вартості гривні по відношенню до долара США , відповідач сплачує їй компенсацію в розмірі зміни вартості гривні, що відбулася з 07.02.2011 року. Однак, до 04.09.2013 року взяті зобовязання відповідач не виконував, а з вказаної дати до теперішнього часу не виконує зобовязання в частині виплати сум з урахуванням зміни вартості гривні по відношенню до долара США та встановленого індексу інфляції. Таким чином, інфляційні витрати склали 14176 грн 80 коп. , а з відсотки річних складають 6509 грн 59 коп. Всього, відповідач повинен сплатити їй 20686 грн. 39 коп., також, просить стягнути з відповідача 640 гривень сплаченого нею судового збору. В судовому засідання позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала. Представник позивача [PERSON] вимоги позову підтримує. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з»явився , надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] судового засідання не з»явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, підтримує довірителя щодо визнання ним позовних вимог. Представник третьої особи не з»явився, просили справу розглянути без їх участі.Покладаються на розсуд суду. Суд , заслухавши позивача, її представника , дослідивши матеріали справи , вважає , що під час судового розгляду були встановлені всі обставини, на які посилалась позивачка , подаючи позов до суду і її позов підлягає задоволенню повністю . Як вбачається з поданої відповідачем письмової заяви , він позовні вимоги визнав у повному обсязі. У відповідності зі статтею 206 ч. 4 ЦПК України , у разі визнання позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову . Виходячи з положень вказаного закону, суд ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. В судовому засіданні встановлено, що ухвалою Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 07.02.2011 року між позивачем та відповідачем була затверджена мирова угода, відповідно до якої [PERSON] відмовляється від свого права власності на 1/2 ч. будинку по 1-му пров. вул. Конотопських Партизан, 6а в м. Конотоп на користь відповідача, а [PERSON] зобовязався сплатити їй 100 000 грн. за належну їй частину будинку до 1 липня 2013 року. Вказаною угодою сторони обумовили обов»язок відповідача сплатити компенсацію зміни вартості гривні після 7.02. 2011 року ( а.с. 7). Враховуючи, що відповідач не виконав зобов»язання, позивачка і змушена була звернутися до суду з позовом за захистом своїх порушених прав та інтересів, як то передбачено ч. 1 ст. 4 ЦПК України. В силу ст. 5 ЦПК України суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом. Згідно розрахунку, наданого позивачем, інфляційні витрати склали 14176 грн 80 коп. ( а.с.17), а 3 відсотки річних складають 6509 грн. 58 коп. ( а.с.18), відповідач не оспорює вказані суми і їх визнає. (а.с. 66). Відповідно до повідомлення Конотопського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області від 06.11.2017 року , вбачається ,що відповідачем сплачено лише борг в сумі 100 000 грн і 03.11.2017 року державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження ( а.с.28), тобто обумовлені сторонами індекс інфляції і пеня не сплачені. З огляду на встановлені в судовому засіданні обставини, суд вбачає, що між сторонами виникли правовідносини з приводу укладення між ними мирової угоди, в якій вони обумовили порядок виконання взаємних обов»язків і наслідки їх невиконання , вказані відносини не впливають на права інших осіб, не зачіпають їх інтереси, а тому визнання позивачем не суперечить закону і не порушує будь-чиї права чи інтереси. За таких обставин, суд і задовольняє позовні вимоги позивачки, які визнані відповідачем. Виходячи з вимог ст. ст. 137, 141 ЦПК України, якими визначено порядок розподілу судових витрат, позивач має право на відшкодування судових витрат при задоволенні позову. При зверненні до суду позивачем понесені судові витрати, а саме: сплачено судовий збір у сумі 640 грн., що підтверджується відповідною квитанцією, тому, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути сплачений нею судовий збір .

Outcome: approved