Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася через суд з позовом про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що [INFO] померла тітка [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді квартири [ADDRESS], яка належала померлої на праві приватної власності, квартира [ADDRESS], яку спадкодавець прийняла у спадок після смерті своєї мами [PERSON]. За своє життя [PERSON] заповіту не залишила. Наприкінці 2014 року позивач вказує, що вона звернулася до приватного нотаріуса, який усно відмовив у прийняті заяви у зв'язку із відсутністю документів, які підтверджують родини відносини між нею та [PERSON] Позивач зазначає, що причиною пропуску строку на подання заяви про прийняття спадщини було те що проводилась антитерористична операція та відбувались активні бойові дії, тому вона вимушена була зі своєю матір'ю виїхати за межі Донецької області. Так як мати є людиною похилого віку, тривалий час хворіла, тому була вимушена доглядати за нею. Через деякий час вони повернулись у Донецьк, однак у зв'язку з постійними обстрілами району де вони мешкали, знову виїхали. Крім того через скрутне матеріальне становище, вона не була в змозі зібрати необхідні документи для звернення до нотаріуса. У липні 2015 року вона поїхала в Росію для зібрання відповідних документів в підтвердження родинних відносин, однак усіх документів знайти не змогла. У вересні 2015 року звернулась до Іллічівського районного суду в м. Маріуполь з позовною заявою про встановлення факту родинних відносин і згідно рішення 11.02.2016 року було встановлено факт родинних відносин між нею та [PERSON], як племінницею та тіткою. Вважає, що строк для подання заяви нею пропущено з поважних причин, тому просить визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. У судове засідання позивач не з'явилася, надала заяву про слухання справи в іі відсутність. В судовому засіданні представник відповідача позовні вимоги не визнала, пославшись на обставини викладені в письмовому запереченні та на пояснення надані в судовому засіданні. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, прийшов до висновку, що вимоги позивача не підлягають задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO]. Рішенням Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 11.02.2016 року було встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] існують родинні відносини, як між племінницею та тіткою.(а.с.8-9). Згідно наданих матеріалів спадкової справи № 36/2014 до майна померлої [PERSON] слідує, що до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу з заявою про прийняття спадщини зверталась [PERSON].(а.с.29). Постановою нотаріуса її було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв'язку з відсутністю правовстановлювальних документів.(а.с.29,46). Відповідно до ч. 1ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Приписами частин 1 і 2 ст. 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Для прийняття спадщини встановлюється ч. 1ст. 1270 ЦК України строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 Цивільного кодексу України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Пленум Верховного Суду України в п. 24 постанови від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування » роз'яснив, що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити із того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Із наданих до суду доказів не вбачається, що після смерті [PERSON] позивач взагалі зверталася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, позивачем не надано до суду відмови нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину, а тому позовні вимоги заявлені передчасно.

Outcome: dismissed