Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-29 00:00:00

Позивач [PERSON] у квітні 2015 року звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що вони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 05 липня 2002 року. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Їх сім'я розпалася, так як шлюб був укладений без належної перевірки їх почуттів, тому між ними були часті сварки, які ініціювала відповідачка. Зловживаючи спиртним і перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння в 2004 році вона спричинила йому тяжкі тілесні ушкодження. Він терпів, бо хотів зберегти сім'ю, щоб у сина був батько, але поведінка дружини не змінювалась, в результаті чого він втратив до неї почуття любові та поваги. З 2005 року вони припинили шлюбні відносини, не ведуть спільне господарство. Він зустрів іншу жінку, яку покохав та з якою спільно проживають. Вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу з відповідачкою неможливе та суперечить їх інтересам та інтересам дитини. Тому просив шлюб розірвати. Позивач [PERSON] в судовому засіданні свої позовні вимоги підтримав, в їх обґрунтування пояснив так, як викладено в описовій частині рішення та просив стягнути з відповідача на його користь понесені судові витрати в сумі 243 гривень 60 копійок. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, про що свідчить зворотна поштова розписка на а.с.16. По телефону повідомила суд, що позовну заяву вона отримала та ознайомилася, заперечень проти позову не має, просила розглядати справу без її участі та розірвати шлюб, оскільки вона з чоловіком не проживає вже десять років, у кожного створена своя сім'я. Вислухавши пояснення позивача та телефонне повідомлення відповідача, дослідивши письмові докази справи, суд прийшов до висновку, що позов є законний, обґрунтований доказами, а тому підлягає задоволенню. Установлено, що сторони перебувають у шлюбі з 05 липня 2002 року. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Шлюб сторін виявився невдалим, так як вони не знаходили взаєморозуміння між собою. Через постійні сварки та неправомірну поведінку відповідача, вони припинили сімейні стосунки з 2005 року, з того часу проживають окремо, спільного господарства не ведуть, у кожного фактично створені інші сім'ї. Вони втратили почуття любові та поваги один до одного, шлюб розпався з вини обох сторін. Бажання та наміру відновити сімейні стосунки у сторін відсутні. Просили суд не призначати їм строк для примирення, так як збереження шлюбу суперечить їх інтересам та інтересам їх дитини. Згідно статті 55 Сімейного кодексу України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Цих вимог сторони не дотрималися, що призвело до руйнування сім'ї. За таких обставин суд з підстав статей 110-112 Сімейного кодексу України постановляє рішення про розірвання шлюбу між сторонами. З підстав статті 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати, пов'язані з оплатою судового збору в сумі 243 гривень 60 копійок (а.с.1). На підставі викладеного,

Outcome: approved