Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася із заявою до суду в якій просить постановити рішення, яким стягувати з відповідача [PERSON] на її користь, аліменти в розмірі ? частини всіх видів заробітку ( доходу), на утримання повнолітнього сина [PERSON], [INFO] на період його навчання. Свої вимоги позивачка мотивує тим, що з листопада 1982 року по березень 2003 року вона проживала із відповідачем однією сімєю. В шлюбі у них народився син [PERSON]. З 2003 року і до досягнення сином повноліття відповідач по справі на підставі рішення суду сплачував аліменти на утримання сина. На даний час син вже повнолітній, однак навчається на стаціонарному відділенні у Національному університеті кораблебудування ім. Адмірала Макарова, та отримує стипендію. Однак стипендії не вистачає на проживання. Просить стягувати з відповідача аліменти на утримання повнолітнього сина, щомісячно, до закінчення навчання. В судове засіданні позивачка з'явилась, підтримала свою позовну заяву та просила її задовольнити. Пояснила, що син проживає у гуртожитку за який сплачує кошти, вона як мати не має змоги допомагати сину оскільки є безробітною. Ніяких доходів не має. Їй дуже важко самій матеріально утримувати сина. Відповідач в судове засідання з'явився, заперечував проти стягнення із нього аліментів на утримання сина. Пояснив, що він ніде не працює, отримує пенсію за віком. Однак цих коштів йому самому не вистачає на життя оскільки він хворіє і потребує значних коштів на лікування. Вислухавши пояснення позивачки та відповідача, всебічно, повно, об'єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з'ясувавши обставини справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Як видно із запису в паспорті позивачки серії [NUMBER] ( а.с.2 на звороті) 20.11.1982 року вона зареєструвала шлюб із відповідачем [PERSON] Однак, 15.03.2007 року даний шлюб було розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] виданим 12.03.2015 року ( а.с.3). Як вбачається з свідоцтва про народження серії [NUMBER] ( а.с.4) у позивачки [PERSON] та відповідача [PERSON] від шлюбу, [INFO] народився син [PERSON]. На даний час [PERSON] з 01.09.2015 року навчається в Інституті автоматики та електротехніки НУК ім. Адмірала Макарова, на першому курсі, денної форми навчання. Навчається на бюджеті ( а.с.5). Окрім того він отримує стипендію ( а.с. 21 ) та сплачує за проживання в гуртожитку по 900 грн за пів року ( а.с. 20 ) Як встановлено в судовому засіданні, відповідач по справі [PERSON] отримує пенсію за віком (а.с.22) та знаходиться на обліку в Новобузькій ЦРЛ з діагнозом сахарний діабет 2 ступеня тяжкості ( а.с.23 ). Окрім того встановлено, що позивачка по справі ніде не працює, що підтверджується її трудовою книжкою [NUMBER], в якій останній запис зроблено під № 57 від 14.11.2003 року про звільнення із господарства ( а.с.19 ). При розгляді справи встановлено, що домовленості між батьками про утримання дитини не досягнуто. Згідно із ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ст. 200 СК України за рішенням суду кошти на утримання дітей, що продовжують навчання (аліменти) присуджуються у частці від доходу батька або у твердій грошовій сумі. Згідно п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов'язок батьків утримувати повнолітню дочку, сина, які продовжують навчання після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язковою сукупністю таких юридичних фактів : досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. При визначені розміру стягуваних аліментів суд приймає до уваги, що відповідач по справі стоїть на обліку в Новобузькій ЦРЛ з діагнозом сахарний діабет, та має постійний дохід у виді пенсії в розмірі 1107,12 грн. Також суд приймає до уваги, що позивачка ніде не працює та не має постійного доходу. Окрім того, суд враховує, що син сторін по справі навчається на денній формі навчання за бюджетні кошти та отримує стипендію, однак має сплачувати за проживання в гуртожитку та об'єктивно має нести додаткові витрати на канцелярські приналежності та харчування, одяг та дозвілля. Згідно принципу диспозитивності цивільного судочинства / ст. 11 ЦПК України/ суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до норм ЦПК, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Обов'язок доказування і подання доказів процесуальним Законом / ст.60 ЦПК/, покладено на сторони. Згідно ст.ст.10, 60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень Разом з тим, суд вважає за необхідне роз'яснити , що згідно ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. В силу ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави в розмірі 487 грн. 20 коп., оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору.

Outcome: partial