Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-09 00:00:00

Позивач вказує на те, що 22 липня 2006 року вона зареєструвала шлюб із [PERSON] . В період спільного проживання у них народились діти: син [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] , донька [PERSON] , [INFO] . Причиною фактичного розпаду сім`ї і звернення до суду послужила виявлена несумісність їх поглядів на різні сторони подружнього життя, несумісність характерів, їх шлюб носить лише формальний характер. Враховуючи вищенаведене, позивач просить суд ухвалити рішення про розірвання її шлюбу із [PERSON] , стягнути із відповідача витрати пов`язані із сплатою судового збору в сумі 768,40 грн., витрати на професійну правничу допомогу в сумі 3500 грн., а також додаткові витрати пов`язані з явкою представника позивача до суду у розмірі 1000 грн. Позивач у судовому засіданні позов підтримала та просила суд його задовольнити. Представник позивача у судовому засіданні просила задовольнити заявлені позовні вимоги у повному обсязі. В обґрунтування позову в частині стягнення судових витрат зазначила, що підготовка матеріалів та позовної заяви зайняло у неї один день. На підтвердження транспортних витрат у неї відсутні будь-які докази. Відповідач у судовому засіданні позов в частині розірвання шлюбу визнав повністю, але заперечував проти стягнення із нього судових витрат. Вислухавши пояснення сторін, розглянувши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. 22 липня 2006 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, актовий запис № 2, що стверджується свідоцтвом серії [NUMBER] . Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище чоловіка. [INFO] народився [PERSON] , свідоцтво серії [NUMBER] , актовий запис № 1. Його батьками записані: [PERSON] та [PERSON] . [INFO] народився [PERSON] , свідоцтво серії [NUMBER] , актовий запис № 7. Його батьками записані: [PERSON] та [PERSON] . [INFO] народився [PERSON] , свідоцтво серії [NUMBER] , актовий запис № 3. Його батьками записані: [PERSON] та [PERSON] . [INFO] народилась [PERSON] , свідоцтво серії [NUMBER] , актовий запис № 8. Її батьками записані: [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом було встановлено, що причиною фактичного розпаду сім`ї послужила виявлена несумісність їх поглядів на різні сторони подружнього життя, несумісність характерів. Їх шлюб носить лише формальний характер, а тому суд вважає, що за даних обставин збереження їх сім`ї неможливе і шлюб між ними необхідно розірвати. Згідно розрахунку витрат на правову допомогу відповідно до договору про наданняґ правової допомоги № 10 від 28.10.2019 року адвоката Василівської Інни Юріївни за договором надано види правової допомоги, а саме: вивчення матеріалів та інформації, наданих замовником, для прийняття рішення про вступ до справи та її перспективу 500 грн., підготування позовної заяви, формування додатків до позову 1500 грн., подання позову, клопотань, заяв до суду, представництво інтересів в суді, отримання судового рішення 1500 грн. Розрахунок додаткових витрат: судовий збір 768,40 грн., транспортні витрати 1000 грн. Відповідно до квитанції від 30 жовтня 2019 року наявної у матеріалах справи [PERSON] сплатина на користь [PERSON] 3500 грн. Положеннями\~статті 59 Конституції України\~закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі\~статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~1950 року.\~\~Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268). У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Згідно з пунктом 4 частини першої\~статті 1 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»\~(далі - Закон № 5076-VI) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Пунктом 9 частини першої\~статті 1 Закону № 5076-VI\~встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні. Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої\~статті 1 Закону № 5076-VI). Відповідно до\~статті 19 Закону № 5076-VI\~видами адвокатської діяльності, зокрема, є: - надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; - складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; - представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону № 5076-VI). Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини. Разом із тим, чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу. За змістом\~статті 137 ЦПК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: - розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; - розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до частини третьої\~статті 141 ЦПК України\~при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Відповідно до частини восьмої\~статті 141 ЦПК України\~розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків\~\~тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Дана позиція висвітлена у додатковій постанові Великої палати Верховного суду по справі № 755/9215/15-ц від 19 лютого 2020 року. Саме тому, суд вважає, що позовні вимоги в частині стагнення витрат на професійну правничу допомогу підлягають до часткового задоволення. Що ж стосується витрат пов`язаних із явкою представника позивача до суду, суд вважає, що у даній частині позов задоволенню не підлягає, оскільки суду не надано жодних доказів на підтвердження таких витрат. На підставі ст. 104, 105 ч.3, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: partial