Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-04 00:00:00

Позивач [PERSON], який діє як законний представник в інтересах неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], звернувся до суду з позовом до ТОВ «Робота в Європі», в якому просив розірвати договір №188 від 10 січня 2017 року, укладений між [PERSON] та ТОВ «Робота в Європі», стягнути з ТОВ «Робота в Європі» внесений завдаток в подвійному розмірі, а також стягнути з ТОВ «Робота в Європі» моральну шкоду в розмірі 1 грн., зазначивши, як на обгрунтування позовних вимог, що 23 лютого 2017 року до нього ([PERSON].) звернувся його неповнолітній син [PERSON], з проханням надати йому нотаріально посвідчений дозвіл на виїзд за кордон для роботи в Польщі, та, відповідно, такий дозвіл останньому було надано 23.02.2017 року. 24 лютого 2017 року Консульством Польщі його (позивача) сину [PERSON] було відмовлено в наданні робочої візи з посиланням на його неповноліття. 13.03.2017 року його (позивача) син вдруге в його та дружини присутності звернувся до Консульства Польщі в Україні за наданням робочої візи для роботи в Польщі, однак його сину [PERSON] знову було відмовлено з тих підстав, що Консульство Польщі в Україні не видає робочі візи неповнолітнім. Позивач також зазначив, що в подальшому, йому стало відомо, що його неповнолітній син без погодження з ним (позивачем) та його дружиною [PERSON] 10.01.2017 року уклав з відповідачем Договір №188 на послуги з посередництва у працевлаштуванні в Польщі, пошуку роботи, сприяння в оформленні документів, необхідних для отримання в'їзної візи з правом працевлаштування, та на виконання п.4.2 Договору 10.03.2017 року сплатив відповідачу готівкою завдаток в розмірі 5 700 грн., при цьому, відповідач відмовився видати прибутковий касовий ордер про отримання завдатку готівкою, посилаючись на те, що про отримання ним (відповідачем) коштів зазначено в самому Договорі. Крім того, позивач також вважає, що при укладенні зазначеного договору відповідачу було достеменно відомо, що його (позивача) син [PERSON], є неповнолітнім. Також зазначив, що жодних обов'язків, передбачених п.2 Договору, відповідачем не виконано, зокрема, п.2.1.3 Договору передбачено інформаційно-консультаційні послуги з питань, що стосуються отримання робочої візи, при цьому, відповідач, який вважає себе фахівцем в отриманні робочих віз, не міг не знати, що Консульство Польщі в Україні не видає робочі візи неповнолітнім, на підставі чого виконання відповідачем взятих на себе за Договором обов'язків з працевлаштування його (позивача) сина на роботу в Польщі неможливе до набуття сином повноліття. Окрім того, позивач зазначив, що при його зверненні до відповідача з вимогою повернути сплачені кошти, останній відмовився їх повертати. Позивач [PERSON], який є законним представником неповнолітнього [PERSON], в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, зазначених в позові, просив позов задовольнити. Представник відповідача ТОВ «Робота в Європі» в судове засідання не з'явився, судом повідомлявся належним чином про час та місце судового розгляду справи, як за адресою фактичного місцезнаходження в м.Кропивницький, вул.Пашутинська, 3/17, так і за юридичною адресою : м.Вінниця, вул.Станіславського, 25/105, причини неявки суду не відомі, заяви, клопотання на адресу суду не надходили, у зв'язку з чим суд вважає, що відповідач не скористався своїм процесуальним правом на участь в судовому засіданні та подання суду доказів на спростування доводів позивача. Заслухавши позивача [PERSON], який є законним представником неповнолітнього [PERSON], дослідивши наявні матеріали справи та докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими, ґрунтуються на вимогах закону, які регулюють спірн іправовідносини, разом з тим є такими, що підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, зокрема, свідоцтвом про народження [NUMBER], актовий запис в книзі записів актів громадянського стану про народження №1511, що [PERSON] народився [INFO]. Його ([PERSON].) батьками в свідоцтві про народження зазначені: батько - [PERSON] та мати [PERSON]. Відповідно до ч.1 ст.34 ЦК України повну цивільну дієздатність має фізична особа, яка досягла вісімнадцяти років (повноліття). Відповідно до ст.32 ЦК України неповнолітня особа у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років, має неповну цивільну дієздатність, та, крім правочинів, передбачених ст.31 ЦК України та ч.1 ст.32 ЦК України, вчиняє також інші правочини за згодою батьків (усиновлювачів) або піклувальників. Також судом встановлено, що 10 січня 2017 року між [PERSON], як Клієнтом, та ТОВ «Робота в Європі», як Виконавцем, укладено договір №188, за умовами якого Клієнт доручає, а Виконавець приймає на себе зобов'язання надати інформаційно-консультаційні послуги з посередництва у працевлаштуванні в Польщі, пошуку роботи, сприяння в оформленні документів, необхідних для отримання в'їзної візи з правом працевлаштування (п.1.1 Розділу 1 Договору). Розділом 2 зазначеного Договору визначено обов'язки Виконавця, за якими, Виконавець зобов'язується: ознайомити Клієнта із законодавством про працю та про статус іноземця в Польщі, а також з діючими правилами митного та валютного регулювання; не розголошувати всю інформацію, яку він отримав від Клієнта та не використовувати її в корисних цілях; надавати інформаційно-консультаційні послуги з питань, що стосуються отримання робочої візи, роз'яснення правил та процедур при зверненнях в консульства Польщі та посольство України в Польщі; сприяти пошуку потенційного роботодавця в Польщі; підготувати резюме Клієнта на підставі наданої останнім інформації; надавати інформаційно-консультаційні послуги з питань інтерв'ювання Клієнта потенційним роботодавцем; приступити до виконання прийнятих на себе зобов'язань в день підписання даного договору з Клієнтом, внесення завдатку та надання ним повного переліку необхідних документів. Розділом 3 зазначеного Договору також визначено обов'язки Клієнта, за якими, Клієнт зобов'язаний, серед іншого надати достовірні відомості (інформацію) про отриману освіту та стаж роботи, а також інші анкетні дані про себе, які необхідні для працевлаштування; сплатити Виконавцю винагороду за послуги, передбачені п.1.1 даного Договору, згідно п.п.4.1, 4.2 даного Договору. Відповідно до п.п.4.1, 4.2 Розділу 4 Договору Клієнт приймає на себе зобов'язання сплатити Виконавцю винагороду за послуги, передбачені даним Договором в розмірі 5 700 грн. без ПДВ, згідно умов даного Договору. Оплата винагороди Виконавця за даним Договором здійснюється на поточний рахунок Виконавця або готівкою. Клієнт приймає на себе зобов'язання після підписання даного Договору перерахувати на розрахунковий рахунок Виконавця, або сплатити готівкою у даному Договорі завдаток в розмірі 5 700 грн. Завдаток зараховується у рахунок оплати вимог Виконавця згідно умов даного Договору (п.4.2.1 Договору). Відповідно до ч.2 ст.39 ЦПК України права, свободи та інтереси неповнолітніх осіб віком від чотирнадцяти до вісімнадцяти років, а також осіб, цивільна дієздатність яких обмежена, можуть захищати в суді відповідно їхні батьки, усиновлювачі, піклувальники чи інші особи, визначені законом. Звертаючись до суду з позовом, як на підстави позовних вимог позивач [PERSON], який є законним представником неповнолітнього [PERSON], зазначив, що відповідачем ТОВ «Робота в Європі» не виконано зобов'язань за Договором №188 від 10 січня 2017 року, а саме: послуги з посередництва у працевлаштуванні в Польщі, пошук роботи, сприяння в оформленні документів, необхідних для отримання в'їзної візи з правом працевлаштуватися, більш того, при укладенні Договору відповідачу достеменно було відомо, що [PERSON] є неповнолітнім, а Консульство Польщі в Україні не видає робочі візи неповнолітнім. Відповідно до Закону України «Про ліцензування певних видів господарської діяльності» посередництво у працевлаштуванні на роботу за кордоном підлягає обов'язковому ліцензуванню. Судом встановлено, що ТОВ «Робота в Європі» отримало ліцензію серії АЕ №460882 від 18.08.2014 року, яка видана Міністерством соціальної політики України. Статтею 901 ЦК України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Постановою Кабінету Міністрів України від 16.12.2015 року № 1060 затверджено Ліцензійні умови провадження господарської діяльності з посередництва у працевлаштуванні за кордоном. Відповідно до п.п.11-13 Ліцензійних умов невід'ємним додатком до договору про надання послуг з посередництва у працевлаштуванні за кордоном є завірена ліцензіатом копія погодженого проекту трудового договору з іноземним роботодавцем. Ліцензіат зобов'язаний надавати клієнту достовірну інформацію відповідно до вимог законодавства. Виконання умов договору між ліцензіатом і клієнтом про надання послуг з посередництва у працевлаштуванні за кордоном оформляється актом наданих послуг, який підписується обома сторонами. Ліцензіат не має права отримувати від клієнтів плату за послуги з посередництва у працевлаштуванні за кордоном до дня отримання останнім підписаного іноземним роботодавцем примірника трудового договору (контракту наймання) та підписання акта наданих послуг. Клієнт ліцензіата - громадянин України, іноземець або особа без громадянства, які на законних підставах перебувають на території України та уклали договір з ліцензіатом про надання послуг з посередництва у працевлаштуванні за кордоном і користуються його послугами. Поряд з цим, під час судового розгляду справи судом встановлено, що відповідачем своїх зобов'язань за договором не виконано, послуг, зазначених в Договорі - не надано, так само не складено та не надано стороні за Договором Акт про надані послуги. Згідно зі статтею 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. За змістом ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Відповідно до ч. 1 ст. 905 ЦК України строк договору про надання послуг встановлюється за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом або іншими нормативно-правовими актами. З огляду на викладене вище, приймаючи до уваги, що в матеріалах справи відсутні докази належного виконання відповідачем своїх зобов'язань, а також належні докази того, що задля працевлаштування Клієнта за кордоном Виконавець поніс суттєві грошові витрати, суд приходить до висновку про стягнення з Виконавця сплачених за Договором про надання послуг коштів в сумі 5 700 грн. 00 коп. При цьому, судом відзначається, що визначені в Договорі умови щодо внесення Клієнтом завдатку, сплата винагороди Виконавцю, а так само сплата Виконавцеві компенсації та перехід всі сплачених Клієнтом коштів у власність Виконавця у разі припинення Договору без права на відшкодування шкоди Клієнту, відсутність додатку до договору, а саме: копії погодженого проекту трудового договору з іноземним роботодавцем, є обмеженнями, визначеними п.п. 3, 6 ч. 1 ст. 3, ч. 3 ст. 509 ЦК України принципів свободи договору, справедливості, розумності та добросовісності. Окрім того, судом відзначається, що відповідно до умов зазначеного Договору №188 від 10 січня 2017 року Виконавець зобов'язувався за дорученням Клієнта надати останньому інформаційно-консультативні послуги з посередництва у працевлаштуванні в Польщі, пошуку роботи, сприяння в оформленні документів, необхідних для отримання в'їзної візи з правом працевлаштування, що є предметом даного Договору, а Клієнт, в свою чергу, зобов'язувавсянадати достовірні відомості (інформацію) про отриману освіту та стаж роботи, а також інші анкетні дані про себе, які необхідні для працевлаштування; сплатити Виконавцю винагороду за послуги, передбачені п.1.1 даного договору, згідно п.п.4.1, 4.2 Договору. Відповідно до п.5.1 Договору у випадку порушення своїх зобов'язань за цим Договором Сторони несуть відповідальність, визначену цим Договором та чинним в Україні законодавством. Порушенням зобов'язання є його невиконання або неналежне виконання, тобто виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Відповідно до п.8.5 Договору даний договір вступає в силу з моменту його підписання і діє до його виконання, відповідно до акта здачі-прийняття наданих послуг. Відповідно до Розділу 7 Договору Виконавець має право припинити даний договір в односторонньому порядку, письмово повідомивши про це Клієнта, в разі надання Клієнтом неправдивої та недостовірної інформації, або інформації, яка не відповідає дійсним намірам Клієнта, надання документів, які в установленому порядку були визнані підробленими, тощо. У такому разі договір вважається припиненим у момент сплину 10 календарних днів з моменту направлення клієнту поштою письмового повідомлення про припинення даного Договору. Під час судового розгляду справи позивач зазначив, що будь-якого письмового повідомлення від відповідача про припинення даного Договору не надходило. Статтею 627 ЦК України визначено, що, відповідно до ст.6 цього Кодексу, сторони є вільними в укладенні договору,виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимогЦивільного кодексу,інших актів цивільного законодавства,звичаїв ділового обороту,вимог розумності та справедливості. Відповідно дост.901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона зобовязується за завданням другої сторони надати послугу,яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності,а замовник зобовязується оплатити виконавцеві зазначену послугу,якщо інше не встановлено договором. Статтею 526 ЦК Українипередбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.2ст.530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Згідно зіст. 612 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов'язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків. В силуст. 907 ЦК України договір про надання послуг може бути розірваний, у тому числі шляхом односторонньої відмови від договору, в порядку та на підставах, встановлених цим Кодексом, іншим законом або за домовленістю сторін. Крім того, відповідно до ч.1ст. 10 Закону України «Про захист споживачів», споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов'язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим. Таким чином, судом встановлено, що відповідачем порушено умови договору, укладеного з [PERSON], а саме належним чином не надано останньомупослуг з працевлаштування, в зв'язку з чим, вищевказаний договір №188 від 10 січня 2017 року, укладений між ТОВ «Робота в Європі» та [PERSON] необхідно розірвати та повернути сплачені за договором кошти за послуги в розмірі 5 700 грн. 00 коп. [PERSON], який діє як законний представник в інтересах неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Крім того, позивачем [PERSON] пред'явлено також позовні вимоги про стягнення з відповідача ТОВ «Робота в Європі» на його користь моральну шкоду в розмірі 1 грн., які не підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Згідно зі ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Частина 3 ст.10 ЦПК України, визначає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Крім того, відповідно до п.5 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Разом з тим, суд вважає, що позивачем не доведено наявності моральної шкоди та факту заподіяння відповідачем моральних страждань, більш того, договором №188 від 10 січня 2017 року не передбачено такий вид відповідальності як відшкодування моральної шкоди, та, більш того, відповідно до п.6 вищевказаної Постанови Пленуму Верховного Суду України, особа (фізична чи юридична) звільняється від відповідальності з відшкодування моральної шкоди, якщо доведе, що остання заподіяна не з її вини. Судові витрати по справі вирішити в порядку ст.88 ЦПК України, стягнувши з ТОВ «Робота в Європі» на користь держави судовий збір в розмірі 640 грн. 00 коп. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial