Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-12 00:00:00

Позивач [PERSON], інтереси якої представляє [PERSON] звернулася в суд із позовною заявою до відповідача [PERSON] про визнання право власності на спадкове майно. Мотивує заявлені вимоги тим, що 24.12.1992 року між Чернівецьким міськвиконкомом та [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу житлового будинку з належними до нього господарськими та побутовими будівлями і спорудами. 16.12.1983 року на підставі рішення Ленінської районної ради за № 526/23 [PERSON] було надано дозвіл на прибудову до вказаного будинку. [INFO] [PERSON], дідусь позивача, помер [INFO] [PERSON], мати позивача, померла. Позивач, як донька померлої, відповідач [PERSON], як син померлої та [PERSON], як чоловік померлої є спадкоємцями за законом першої черги. [INFO] [PERSON], батько позивача, помер. Позивач, як донька померлого є спадкоємцем за законом першої черги. Інших спадкоємців крім неї ні за заповітом, ні за законом немає. Вказує, що після смерті матері та батька відкрилася спадщина на належне їй майно, а саме: на житловий будинок із належними до нього господарськими будівлями та спорудами, який розташований в м. Чернівці, по вулиці Заставнянська, 152. Зазначає, що вона звернулася в установленому законом порядку до нотаріуса з метою прийняття спадщини, але постановою державного нотаріуса Першої Чернівецької державної нотаріальної контори Назарчук Г.Я. їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з тим, що нею не були надані належним чином оформлені документи, що посвідчують право власності на майно померлої [PERSON] Просить позовні вимоги задовольнити. Позивач [PERSON] та в її інтересах представник позивача [PERSON] в судове засідання не з'явилися, від представника позивача до суду поступила письмова заява з клопотанням справу розглянути в їх відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач, [PERSON], будучи повідомленим про день, час і місце розгляду справи в порядку ч. 4 ст. 74 ЦПК України в судове засідання не з'явився, про поважні причини неявки суд не повідомив. Вивчивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких грунтуються позовні вимоги, об'єктивно дослідивши і оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків. Судом, належними і допустимими доказами, встановлено, що 24.12.1992 року між Чернівецьким міськвиконкомом та громадянином [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу житлового будинку з належними до нього господарськими та побутовими будівлями і спорудами у [ADDRESS] (а.с.5-6). [INFO] [PERSON], дідусь позивача, помер, про що відділом реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції в Книзі реєстрації смертей зроблено відповідний актовий запис за № 1739 (а.с.7). [INFO] [PERSON], мати позивача, померла, про що відділом реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції в Книзі реєстрації смертей зроблено відповідний актовий запис за № 1908 (а.с.8). Позивач, як донька померлої, відповідач [PERSON], як син померлої та [PERSON], як чоловік померлої є спадкоємцями за законом першої черги. [INFO] [PERSON], батько позивача, помер, про що відділом реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції в Книзі реєстрації смертей зроблено відповідний актовий запис за № 7 (а.с.9). Позивач, як донька померлого є спадкоємцем за законом першої черги. Інших спадкоємців крім неї ні за заповітом, ні за законом немає. У відповідності до Витягу №2534212 від 05.12.2005 року проведено реєстрацію спадкової справи №38066103 спадкодавця [PERSON], померлої [INFO] (а.с.10) та у відповідності до Витягу №45291771 від 03.10.2016 року проведено реєстрацію спадкової справи №59591588 спадкодавця [PERSON], померлого [INFO] (а.с.11). Згідно довідки КЖРЕП №6 від 29.09.2016 року №2473 за адресою: [ADDRESS] зареєстровані позивач [PERSON], відповідач [PERSON], внуки [PERSON], [PERSON] (а.с.14). У відповідності до свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], її батьками зазначено: [PERSON], [PERSON] та згідно свідоцтва про одруження громадянин [PERSON], [INFO] зареєстрували шлюб з позивачем, прізвище після одруження дружини «[PERSON]» (а.с.15). З паспорта громадянина України вбачається, що позивач [PERSON], [INFO], зареєстрована за адресою [ADDRESS] (а.с.16). Актами КЖРЕП №6 від 14.12.2009 року та 27.10.2016 року підтверджується, що відповідач [PERSON] за адресою [ADDRESS] з 2006 року по теперішній час не проживає (а.с.17,18). За замовленням позивача [PERSON], Чернівецьким міським комунальним бюро технічної інвентаризації було виготовлено 22.09.2016 року технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок в [ADDRESS], що складається з житлового будинку літ. «А» загальною площею 76,90 кв.м., в тому числі житловою площею 53,40 кв.м. (три житлові кімнати), літньої кухні літ. «Г», вбиральні літ. «В», колодязю І та огорожі № 2-4. (а.с.19-23). З метою прийняття спадщини після смерті матері [PERSON], яка померла [INFO], позивачем була подана заява про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок в [ADDRESS], але постановою від 03.11.2011 року державного нотаріуса Першої Чернівецької державної нотаріальної контори Назарчук Г.Я. було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з тим, що позивачем не були надані належним чином оформлені документи, що посвідчують право власності на майно матері позивача [PERSON], яка померла [INFO], необхідні для вчинення нотаріальних дій (а.с.13-14). Статтею 16 ч.2 п.1 ЦК України визначено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців) визначено статтею 1216 ЦК України. Відповідно до вимог ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1222 ч. 1 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також ті особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини та згідно з статтею 1223 ч.1 та ч.2 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно норм ст. 1268 ч. 5 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини, що передбачено статтею 1270 ч.1 ЦК України. Вимогами ст. 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз'яснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Враховуючи викладене, суд вважає, що позивач [PERSON] реалізувала своє право на прийняття спадщини за законом після померлої матері [PERSON], яка померла [INFO], шляхом подачі відповідної заяви нотаріусу про прийняття спадщини у встановлений законодавством строк (за ст.1270 ЦК України- 6 місяців з часу відкриття спадщини, тобто за ст. 1220 ч. 2 ЦК України з дня смерті), та не здійснювала відмову від прийняття спадщини. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Згідно положень ст.10 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ст.ст.213 ЦПК України, законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно ї законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Таким чином, враховуючи викладене, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог та визначеного позивачем предмета спору, позовні вимоги ґрунтуються на законі і підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: approved