Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-26 00:00:00

Позивач АТ «Райффайзен Банк Аваль» звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про\~захист порушеного\~права шляхом\~стягнення заборгованості,\~яка виникла\~за договором\~про надання\~банківських послуг\~та послуг\~у сфері\~страхування №\~014/0440/82/0396899\~від 14.02.2017\~року та\~кредитним договором\~№ 010/0443/82/0075874\~від 08.06.2011\~року. Вимоги позовної заяви мотивовані тим, що 14.02.2017 року між позивачем та відповідачем по справі був укладений договір про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування № 014/0440/82/0396899, за умовами якого відповідач отримала кредит в розмірі 59671 грн. 69 коп. строком до 14.02.2023 року під 35.3% річних. Відповідач зобов`язувалася повернути вказану суму кредиту, сплатити відсотки за користування ним у порядку та в строки, які обумовлені умовами договору. Позивач наполягає, що з укладенням вказаних кредитних договорів у позичальника виник обов`язок повернути банку кредити та відсотки за кредитними договорами у строки та у розмірах, встановлених графіком погашення кредитної заборгованості. Банк свої зобов`язання за договорами виконав у повному обсязі, а саме: надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Однак відповідач свої зобов`язання порушила та належним чином не виконує, що стало причиною виникнення у останньої заборгованості по кредитному договору станом на 18.03.2019 року в сумі 61830 грн. 74 коп., яка складається з наступного: заборгованості за кредитом у розмірі 53345 грн. 62 коп., у тому числі простроченої заборгованості в сумі 2879.66 грн. та заборгованості за відсотками у розмірі 8485 грн. 12 коп., у тому числі простроченої заборгованості за відсотками в сумі 8278.75 грн. Крім того, 08 червня 2011 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого є АТ «Райффайзен Банк Аваль», та [PERSON] було укладено кредитний договір 010/0443/82/0075874, за яким банк надав позичальнику кредит у межах поточного ліміту 8960.0 грн. до 08.06.2013 року під 36,9 % річних, а позичальник зобов`язувалась належним чином використати та повернути банку суму отриманого кредиту, а також сплатити проценти за користування кредитом та виконати всі інші зобов`язання в порядку та строки, визначені договором. Проте відповідач свої зобов`язання порушила та належним чином не виконує умови кредитного договору, що стало причиною виникнення у останньої заборгованості по кредитному договору станом на 18.03.2019 року в сумі 25304 грн. 09 коп., яка складається з наступного: заборгованості за дозволеним овердрафтом у сумі 22800.00 грн. та заборгованості за недозволеним овердрафтом в сумі 2504.09 грн. Таким чином банк виконав свої зобов`язання, надав можливість користування кредитними коштами у сумі, строки і на умовах, передбачених договором, а відповідач свої зобов`язання порушила, кредитні кошти не повертає, їх повернення в подальшому сумнівне, тому виникла необхідність у примусовому стягненні коштів. За таких підстав позивач вимушений був звернутися з позовною заявою до суду. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. В ухвалі про відкриття спрощеного позовного провадження від 18.07.2019 року відповідачу був наданий строк в 15 днів з дня отримання даної ухвали суду на подачу відзиву на позовну заяву та роз`яснено право подати заяву із обґрунтованими запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. Відповідач належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, що стверджується відповідними повідомленнями про вручення поштового відправлення, яке містяться в матеріалах справи. Від відповідача на адресу суду відзив на позовну заяву не надходив. Згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. У судове засідання представник позивача не прибув, скерував до суду заяву про розгляд справи без його участі, де позовні вимоги підтримав у повному обсязі, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення в разі повторної неявки відповідача. Відповідач в судове засідання не з`явилась і від неї не надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, хоча про день та час розгляду справи була повідомлена належним чином, про що в матеріалах справи мається підтвердження. Відповідно до вимог ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2)відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4)позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Так як відповідач належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання, але у судове засідання не з`явилася без поважних причин, не подала відзив, суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що у справі міститься достатньо доказів для розгляду справи за відсутності сторін, та приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення виходячи з наступних підстав. Відповідно до п.1.1 договору про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування № 014/0440/82/0396899\~від 14.02.2017року, який був укладений між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» (правонаступником якого є АТ «Райффайзен Банк Аваль») та відповідачем [PERSON] , кредитор зобов`язався надати позичальнику кредит, а позичальник зобов`язався використати кредит за цільовим призначенням, повернути кредитору основну суму кредиту, сплатити проценти за користування кредитом, а також виконати інші обов`язки, визначені договором. Надання кредитних коштів проводилось згідно вимог п.1.3 кредитного договору, шляхом перерахування кредитних коштів з позичкового рахунку на поточний рахунок позичальника. Згідно з п.2.1 Кредитного договору, сторони встановили, що проценти за користування кредитом сплачуються позичальником кредитору у складі ануїтетного платежу, вказаного у графіку, і розраховуються, виходячи з процентної ставки передбаченої кредитним договором. Проценти нараховуються щомісяця на фактичний залишок заборгованості за весь строк користування кредитом, включаючи день надання кредиту, виходячи з фактичної кількості днів в місяці та році (метод факт/факт). Проценти підлягають сплаті позичальником у складі ануїтетних платежів в порядку, визначеному статтею 3 договору (п. 2.2 кредитного договору). Відповідно до умов п. 3.1 Кредитних договорів, позичальник зобов`язався здійснювати погашення кредиту та сплату процентів щомісячно ануїтетними платежами відповідно до умов кредитного договору. Ануїтетний платіж включає в себе погашення частини основної суми кредиту та процентів за його користування. Щомісячний ануїтетний платіж розраховується за формулою, передбаченою в кредитному договорі. Аналізуючи вказані договори суд встановив, що сторони при їх укладені визначили всі істотні умови договору, зокрема розмір кредиту, строки та порядок погашення кредиту та процентів за користування кредитом, а також графік повернення суми кредиту та погашення процентів за ним, які є додатками до вказаного кредитного договору та містяться в матеріалах справи. Відповідач отримала обумовлену сторонами суму коштів, що стверджується доданою до матеріалів справи випискою по рахунку. Таким чином банк виконав свої зобов`язання, надав можливість користування кредитними коштами у сумі, строки і на умовах, передбачених договором. Відповідно до розрахунку заборгованості за вказаним вище кредитним договором у відповідача наявна заборгованість станом на 18.03.2019 року в сумі 61830 грн. 74 коп., яка складається з наступного: заборгованості за кредитом у сумі 53345 грн. 62 коп., у тому числі простроченої заборгованості в сумі 2879.66 грн. та заборгованості за відсотками в сумі 8485 грн. 12 коп., у тому числі простроченої заборгованості за відсотками в сумі 8278.75 грн. Крім того, відповідно до кредитного договору № 010/0443/82/0075874 від 08.06.2011 року, відповідач отримала кредит у межах поточного ліміту 8960.0 грн. до 08.06.2013 року під 36,9 % річних, і зобов`язувалась належним чином використати та повернути банку суму отриманого кредиту, а також сплатити проценти за користування кредитом та виконати всі інші зобов`язання в порядку та строки, визначені договором (п. 3.1, 3.2. договору) Проте всупереч вимогам кредитного договору [PERSON] не виконувала взяті на себе договірні зобов`язання, не здійснювала щомісячне погашення кредитної заборгованості згідно з Графіком погашення кредиту та відсотків за кредитом. Відповідно до розрахунку заборгованості за вказаним вище кредитним договором у відповідача наявна заборгованість станом на 18.03.2019 року в сумі 25304 грн. 09 коп., яка складається з наступного: заборгованості за дозволеним овердрафтом у сумі 22800.00 грн. та заборгованості за недозволеним овердрафтом в сумі 2504.09 грн. Вказані розрахунки перевірені судом та сумнівів у собі не викликають, а відповідач не надала до суду жодних доводів чи спростувань щодо наведених вище сум заборгованості, хоча мала можливість це зробити та була належно повідомлена про розгляд справи в суді та суть позовних вимог. Згідно з ч.,ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім Випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Будь-яких доказів на спростування доводів позивача матеріали справи не містять. Відповідно до вимог банку від 04.02.2019 року про дострокове виконання грошових зобов`язань за вказаними вище кредитними договорами, які були направлені відповідачу, останні залишились без належного реагування зі сторони відповідача. При вирішенні спору суд виходить з вимог ст. 509 ЦК України, якою передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст.,ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно із ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини, позикодавець має право вимагати повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно дост.1048 цього Кодексу. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд визнає їх належними, допустимими, достовірними, а позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки достовірно встановлено, що відповідач неналежним чином виконувала договірні зобов`язання. При розгляді вказаної справи суд бере до уваги, що відповідач користувалася вказаними коштами, частково здійснювала погашення заборгованості, що стверджується відповідним розрахунком заборгованості за договором, тобто використовувала їх на власний розсуд, а тому суд\~ вважає, що відповідач знала, що кошти взяті в борг та підлягають поверненню на умовах визначених позивачем, які до того ж самим відповідачем не оспорювались та не заперечувались. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору в сумі 1921.0 грн. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~На підставі зазначеного та

Outcome: approved