Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-03 00:00:00

Позивач в особі ПАТ «Холдингова компанія» «Київміськбуд» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення вартості частки об»єкта інвестування. Мотивуючи свої вимоги тим, що після введення об»єкта будівництва в експлуатацію й здійснених остаточних розрахунків за даними БТІ, виявилась різниця в бік звільнення метражу квартири [ADDRESS] на 2, 234 кв м, що становить 17 013 грн. 63 коп. вартості, яку просить стягнути в примусовому порядку з відповідача, як інвестора, згідно умов п. 9.5 Договору про участь у Фонді фінансування будівництва № 60617 від 10 листопада 2009 року, що й стало підставою звернення до суду з даними позовом. В судовому засіданні представник позивача Клименко О.А., діюча на підставі довіреності від 23 грудня 2015 року (а.с.94), позовні вимоги підтримала з тих же підстав та просила їх задовольнити. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON], діючий на підставі довіреності від 27 травня 2016 року (а.с.96), позовні вимоги не визнав та просив застосувати до спірних правовідносин строк позовної давності за наслідками якого відмовити у задоволенні позову. Третя особа в судове засідання не з»явився, належним чином повідомлений про час та місце його проведення - рекомендованою поштою з повідомленням про вручення. Звернувся до суду із заявою про розгляд справи за відсутності його представника, надавши письмові пояснення щодо заявлених вимог із їх підтриманням. Вислухавши пояснення сторін, їх доводи та заперечення, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з»ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об»єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають відмові у задоволенні із наступних підстав. Так, судом встановлено, що сторони перебували у договірних/зобов»язальних правовідносинах. На підставі укладеного між АКБ «Аркада» та АТ ХК «Київміськбуд» генерального договору від 10.06.2002 року ПАТ ХК «Київміськбуд» (забудовник/правонаступник АТ ХК «Київміськбуд») здійснило будівництво житлового будинку № 1 у житловому масиві Осокорки, мікрорайон 9-А, а банк узяв зобов»язання здійснити фінансування будівництва об»єкту шляхом залучення коштів від фізичних та юридичних осіб. 10 листопада 2009 року між [PERSON] та АКБ «Аркада» було укладено договір № 60617 про участь у Фонді фінансування будівництва згідно умов якого довіритель дав свою згоду на участь у Фонді фінансування будівництва. 10 листопада 2009 року між [PERSON] та банком укладено договір № 60617 згідно з умовами якого Банк уступив, а відповідач прийняв майнові права на квартиру № 121 площею за проектом 123, 26 кв м у районі забудови: [ADDRESS]. Пунктом 9.5 Договору про участь у Фонді фінансування будівництва № 60617 від 10 листопада 2009 року передбачено, що після введення об»єкта будівництва в експлуатацію, довірителю, для отримання у власність відповідного об»єкта інвестування необхідно здійснити остаточні розрахунки за даними БТІ. У разі, якщо фактична загальна площа об»єкта інвестування більше, ніж загальна площа за проектом, і ця різниця становить більше 0,5 кв м, довіритель вносить до ФФБ кошти в сумі, що відповідає вартості відповідної кількості вимірних одиниць об»єкта інвестування, на яку збільшилась загальна площа об»єкта інвестування. Остаточні розрахунки за даними БТІ здійснюються за поточною ціною вимірної одиниці об»єкта інвестування, закріпленого за довірителем. Згідно до свідоцтва про право власності на квартиру [ADDRESS], її загальна площа становить 125, 50 кв м (а.с.15), проте у порушення умов договору відповідач, як її інвестор та власник, не здійснив остаточних розрахунків із забудовником та не сплатив різницю у розмірі 17 013 грн. 63 коп., що відповідає 2, 24 кв м об»єкта інвестування, на яку збільшилась загальна площа квартири (а.с.6-13, 14, 17). Суд вважає обґрунтованими позовні вимоги, проте до спірних правовідносин згідно ч.ч.3, 4 ст.267 ЦК України застосовує за заявою відповідача (а.с.74) строк позовної давності, що є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог. Так, про порушене право позивач дізнався в 2012 році й листом від 20 березня 2012 року (а.с.19) повідомив відповідача про його обов»язок сплатити різницю вартості частки об»єкта інвестування в сумі 17 013 грн. 63 коп., що відповідає 2, 24 кв м об»єкта інвестування, проте звернувся до суду лише 25 грудня 2015 року (а.с.1-4), будь-яких доказів того, що ним пропущений строк звернення до суду з поважних причин, позивач не надав. Тому підстав за наслідками ч.5 ст. 267 ЦК України визнавати причини пропущення позивачем позовної давності поважними немає. Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (ст.256 ЦК України). Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч.1 ст. 261 ЦК України). Відповідно до ч.ч. 3-5 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. На підставі вищевикладеного, ст. ст.. 256, 257, ч.ч.3, 4 ст.267 ЦК України,

Outcome: dismissed