Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-12 00:00:00

Позивач, АТ «ФК «Державний експортно-імпортний банк України», у жовтні 2019 року, звернувся до суду із позовною заявою до відповідачки - [PERSON] , в якій прохає стягнути з неї заборгованість за кредитним договором про відкриття у рамках зарплатного проекту карткового рахунку та кредитної лінії № 8012942739ГМ/2014-08 від 14 серпня 2014 року, яка склалася станом на 11 вересня 2019 року у сумі 15737 гривень 56 копійок, та судові витрати у сумі 1921 гривня 00 копійок (а.с. 1). В обґрунтування позовних вимог вказує, що між банком та [PERSON] 14 серпня 2014 року укладено кредитний договір про відкриття у рамках зарплатного проекту карткового рахунку та кредитної лінії № [NUMBER] ГМ/2014-08, відповідно до якого [PERSON] відкрито кредитну лінію з лімітом не більше 4000 гривень. Відповідачка зобов`язалася погашати заборгованість по кредиту та сплачувати відсотки за користування ним у терміни та на умовах, передбачених договором. Позичальник свої зобов`язання виконав, надавши [PERSON] доступ до кредитних коштів. Однак відповідачка своїх обов`язків за угодою не виконує, оскільки кредитні кошти не повертає, відсотки за користування кредитом не сплачує. Внаслідок цього, станом на 11 вересня 2019 року, за нею утворилася заборгованість у сумі 15737 гривень 56 копійок. Тому позивач прохає стягнути із [PERSON] заборгованість у сумі 15737 гривень 56 копійок разом із судовими витратами у сумі 1921 гривні (а.с. 2-4). Ухвалою від 07 жовтня 2019 року у справі відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін (а.с. 42). Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотань про виклик сторін у судове засідання не надходило. Відповідачці запропоновано надати відзив на позовну заяву, проте відзиву до суду не надано. Дослідивши матеріали справи, перевіривши фактичні обставини справи письмовими доказами, суд доходить висновку про можливість задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 14 серпня 2014 року сторони уклали кредитний договір про відкриття у рамках зарплатного проекту карткового рахунку та кредитної лінії № [NUMBER] ГМ/2014-08, за яким [PERSON] відкрито кредитну лінію з лімітом не більше 4000 гривень (а.с. 18-21). Позичальниця зобов`язалася сплачувати заборгованість по кредиту, сплачувати відсотки за користування кредитом, однак свої обов`язки не виконує. Станом на 11 вересня 2019 року, за відповідачкою утворилася заборгованість у сумі 15737 гривень 56 копійок, яка складається із: простроченої заборгованості по кредиту у сумі 3880 гривень, заборгованості за відсотками у сумі 4424 гривні 52 копійки, пені за прострочення боргу у сумі 3216 гривень 15 копійок, пені за прострочення боргу за відсотками у сумі 2164 гривні 95 копійок, інфляційних втрат за прострочення боргу у сумі 1053 гривень 70 копійок, інфляційних втрат за прострочення суми боргу за відсотками у сумі 499 гривень 87 копійок, 3% річних від прострочення боргу у сумі 303 гривні 91 копійка, 3% річних від прострочення суми боргу за відсотками у сумі 194 гривні 46 копійок (а.с. 5-6). Згідно з вимогами ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з вимогами ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до вимог ч. 1 ст. 623 ЦК України, боржник, що порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Згідно з вимогами ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно з вимогами ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів. Відповідно до вимог ст. 1054 ЦК України, банк зобов`язується надати грошові кошти позичальнику у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотків. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З наведених норм чинного законодавства України та фактичних обставин справи випливає наступне. Кредитор уклав із [PERSON] кредитний договір. Позичальниця умови договору належним чином не виконує. Внаслідок цього, право позивача на повернення його власності - кредитних коштів, відсотків, нарахованих за час користування ним у встановлені у договорі строки та інших втрат, порушено, а тому підлягає судовому захисту. Позивач має право вимагати стягнення заборгованості із [PERSON] , і реалізував це право, звернувшись до суду. З цих підстав позовні вимоги про стягнення заборгованості із [PERSON] за кредитним договором підлягають задоволенню. Понесені позивачем судові витрати підлягають стягненню у сумі 1921 гривні. На підставі викладеного,

Outcome: approved