Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася із позовом до відповідача [PERSON] про стягнення неустойки від заборгованості по сплаті аліментів, де просить стягнути з нього на свою користь пеню у зв`язку з несплатою аліментів в сумі 4687,26 грн. Позовні вимоги мотивує тим, що згідно судового наказу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 30.08.2017 з відповідача стягуються аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Виконавчий лист виданий на примусове виконання та є на виконанні в Дрогобицькому ВДВС ГТУЮ у Львівській області. Відповідач сплачує аліменти не вчасно, таким чином у відповідача виникла заборгованість по несплаті аліментів в розмірі 5903,55 грн. А тому вважає, що відповідач повинен сплатити пеню за несплату аліментів. Ухвалою судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 10.05.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження, про що повідомити сторони, визначено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Відповідачем у встановлений законом строк до суду не подано заяви із запереченням проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та не подано відзиву на позовну заяву. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала, покликаючись на обставини, викладені у позовній заяві, просить позов задоволити. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позов визнала частково. Вказала, що її довіритель зобов`язується сплатити заборгованість по аліментах та пеню, однак розмір пені вважає завищеним. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку. Встановлено, що сторони є батьками [PERSON] , [INFO] . Згідно судового наказу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 30.08.2017 з відповідача стягуються аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 03.08.2017 і до досягнення дитиною повноліття (а/с 4). На підставі вищевказаного судового наказу постановою державного виконавця Дрогобицького міськрайонного ВДВС ГТУЮ у Львівській області від 19.12.2017 відкрито виконавче провадження ВП № 55406435 (а/с 5). Згідно розрахунку заборгованості по аліментах від 07.05.2019 за судовим наказом №442/5613/17, виданим 19.12.2017 Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області, станом на 30.04.2019 утворилась заборгованість по сплаті аліментів в розмірі - 5903,55 грн.(а/с 6-8). Відповідно до Закону України від 26 квітня 2001 року № 2402-III «Про охорону дитинства» у редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин, охорону дитинства в Україні визначено як стратегічний загальнонаціональний пріоритет. Основні засади державної політики у цій сфері грунтуються на забезпеченні найкращих інтересів дитини, та з метою забезпечення прав дитини на такі умови життя, які будуть достатніми для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, соціального та духовного розвитку. Відповідно до частини другої статті 141 СК України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Можна зробити висновок, що обсяг відповідальності батьків не залежить від проживання їх разом чи окремо від дитини, і цей факт не звільняє від обов`язку забезпечувати такі умови життя дитини, які є достатніми для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, соціального та духовного розвитку. Зазначений висновок підтверджується і наявністю відповідальності за ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків, як передбачено у частині четвертій статті 155 СК України. Крім того, відповідно до Закону України від 17 травня 2017 року №2037-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Цей припис підтверджує довід про підвищений захист прав дитини. У статті 179 СК України послідовно зазначається, що аліменти призначені для утримання дитини і не можуть бути використані не за цільовим призначенням. Статтею 180 СК України встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (частина третя статті 182 СК України у редакції, чинній на час ухвалення рішення про стягнення аліментів). У будь-якому випадку, чи то у разі стягнення аліментів у частці від доходу, чи у твердій грошовій, цей платіж є періодичним і повинен сплачуватися платником аліментів кожного місяця. Тобто, у разі несплати аліментів у поточному місяці, з 01 числа наступного місяця виникає заборгованість, яка тягне відповідальність у вигляді неустойки. Згідно з частиною першою статті 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі 1% від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1% від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожен місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо. Аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною. Законодавець установив розмір пені - 1% за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня - за кожен день, починаючи з наступного, у який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, і до дня, у який проведена сплата заборгованості чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені. Таке правило застосовується у разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, у який вони мали бути сплачені. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток. Тобто формула така: заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1%. За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем. У разі виплати аліментів частинами, необхідно зазначити, що якщо такі часткові платежі вчинені протягом місяця, у якому повинні сплачуватися аліменти, і їх загальна сума становить місячний платіж, визначений у рішенні суду про стягнення аліментів, вважається, що той з батьків, який повинен сплачувати аліменти, виконав ці зобов`язання. У разі, якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені - 1%. Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток. Тобто, заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %. За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем. Даний висновок кореспондується із правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеному у постанові від 03.04.2019 у справі №14-616цс18. Обчислюючи розмір пені суд, враховує те, що як вбачається із розрахунку заборгованості заборгованість за листопад 2018 становить 836 грн. Розмір цієї заборгованості слід помножити на 1% та помножити на кількість прострочених днів (при цьому слід врахувати, що розмір пені не повинен перевищувати суму заборгованості по сплаті аліментів, а тому в даному випадку в силу вимог ч.1 ст.196 СК України розмір пені за листопад місяць підлягає зменшенню до 836 грн.) та додати: 1013,5 (заборгованість за період з 01.12.2018 по 31.12.2018)х1%х151 день =1530,4 грн., що в силу ч.1 ст.196 СК України підлягає зменшенню до 1013,5 грн., додати: 1013,5 грн. (заборгованість зі сплати аліментів за січень 2019 року)х1%х120 днів = 1216,20 грн, що в силу ч.1 ст.196 СК України підлягає зменшенню до 1013,5 грн; 1013,5 грн (заборгованість за лютий 2019 року)х1%х92 дні = 932,42 грн.; 1013,50 грн (заборгованість за березень 2019 року) х1% х 61 день =618,23 грн; 1013,5 грн (заборгованість за квітень 2019 року) х1% х30 днів = 304,05 грн. Разом: 4717,70 грн. Відповідно до вимог ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як визначено в ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів та показаннями свідків. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Враховуючи вищенаведене, суд вважає позов підставним та такий слід задоволити в межах заявлених позовних вимог. Відповідно до п.6 ч.1 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому згідно з вимогами ст.141 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір в дохід держави в сумі 768,40 грн.

Outcome: approved