Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з позовом до [PERSON] , в якому просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Ужгородського міського управління юстиції Закарпатської області 12.07.2008, про що складено актовий запис №332 та видано свідоцтво про одруження серії [NUMBER] . Підставою для розірвання шлюбу позивач зазначає те, що протягом останніх декількох років стосунки з чоловіком розладились, зникло взаєморозуміння та взаємоповага, стали частини сварки. Окрім того, подружжя протягом тривалого часу не підтримує сімейних відносин, не веде спільного господарства, та немає взаємних прав та обов`язків. Позивачка вважає, що шлюб з відповідачем носить суто формальний характер, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя, у зв`язку з чим наполягає на його розірванні. Збереження сімейних відносин позивачка вважає неможливим. Позивачка також просить суд залишити їх спільну неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , проживати з нею. Ухвалою суду від 11.01.2021 відкрито провадження у справі, розгляд якої вирішено проводити у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. У дане судове засідання позивачка не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач в судове засідання також не з`явився, разом з тим подав до суду заяву, в якій зазначає, що позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення, справу просить розглянути без його участі. У зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані суду докази у їх сукупності та взаємозв`язку, суд приходить до наступних висновків. Згідно зі ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Статтею 5 Протоколу №7 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Частиною 3 статті 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч. 3ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Згідно з положенням ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Як убачається з матеріалів справи 12 липня 2008 року між [PERSON] та [PERSON] , укладено шлюб, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Ужгородського міського управління юстиції Закарпатської області, про що складено актовий запис №332 та видано свідоцтво про одруження серії [NUMBER] . Прізвище чоловіка після реєстрації шлюбу - [PERSON] , дружини - [PERSON] . У шлюбі у подружжя народилася донька - [PERSON] , [INFO] , свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане міським відділом реєстрації актів цивільного стану Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області 10.12.2008. Згідно з положеннями частини 2 статті 36 та статті 51 Сімейного кодексу України, шлюб не може бути підставою для надання особі пільг чи переваг, а також для обмеження її прав та свобод, які встановлені Конституцією України. Дружина та чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань. Згідно з п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 №11«Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що причини, з яких позивачка наполягає на розірванні шлюбу є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї стали неможливими, оскільки сторони не підтримують сімейно-шлюбних стосунків, поновлювати сімейно-шлюбні відносини наміру не мають, тому суд вважає, що формальне існування даного шлюбу суперечить моральним засадам суспільства та інтересам одного з подружжя, у зв`язку з чим позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Вра ховуючи відсутність спору щодо місця проживання спільної неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , останню слід залишити проживати з матір`ю- [PERSON] . Відповідно до ст.141 ЦПК України здійснити розподіл судових витрат, стягнувши з відповідача на користь позивача 840,80 грн. судового збору. Враховуючи ст.ст. 24, 56, 104, 105, 110, 112, 113, 114 СК України,

Outcome: approved