Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-27 00:00:00

Позивач [PERSON] просить суд визнати нечинним рішення Великобобрицької сільської ради в частині надання відповідачу [PERSON] земельної ділянки для приватизації за адресою Краснопільський район [ADDRESS] визнати недійсним Державний акт на право приватної власності на землю, що знаходиться за вищевказаною адресою, виданий на ім'я [PERSON] та усунути перешкоди для позивача в користуванні земельною ділянкою, що знаходиться за адресою [ADDRESS] з боку відповідача [PERSON], шляхом поновлення стовпів на межі земельних ділянок, які були ним зняті весною 2014 року, укриття належного позивачу погребу земельним шаром, який був знятий весною 2015 року [PERSON] Свої вимоги позивач мотивує тим, що вона є співвласником будинку та земельної ділянки загальною площею 0,3га розташованих за адресою с.В.Бобрик Краснопільського району Сумської області, [ADDRESS], разом з [PERSON], яка на даний час померла і спадкоємцями після смерті якої є треті особи по справі [PERSON] та [PERSON] На даний час земельна ділянка не приватизована належним чином, правовстановлюючих документів на неї немає, державний акт не видавався та в реєстр речових прав вона не включена, але рішенням виконкому Великобобрицької сільської ради №59 від 17.11.1993 року вказана земельна ділянка передана їй та [PERSON] у приватну власність - по 0,15 га кожному. Відповідач [PERSON] проживає за адресою [ADDRESS] та є її сусідом з права і суміжним землекористувачем. Весною 2014 року він самостійно, без попередження зняв стовпи, які розмежовували їх земельні ділянки, чим фактично самовільно порушив встановлені межі та почав використовувати вищезазначену земельну ділянку в своїх цілях. Весною 2015 року спиляв ясен, який також слугував межовим знаком між сусідніми земельними ділянками., а потім став заявляти, що погріб та будинок [ADDRESS] в с. В.Бобрик стоять на його земельній ділянці і почав знімати шар землі з того місця де знаходиться погріб, чим порушив його цілісність. У зв'язку з вказаними порушеннями з боку відповідача, позивач двічі зверталася до Великобобрицької сільської ради для проведення перевірки правомірності ді відповідача, під час якої з'ясувалося, що земельна ділянка [PERSON] приватизована і на неї виданий Державний акт, але при оформленні приватизації на вказану земельну ділянку з нею, як з суміжним землекористувачем, межі земельної ділянки не узгоджено і вона свого підпису в Акті погодження меж не ставила, тому вважає, що технічна документація на земельну ділянку по [ADDRESS], в с. В.Бобрик складена з порушенням земельних вимог, що стало підставою для звернення до суду з даним позовом. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні з позовом погодився частково. Представник відповідача Великобобрицької сільської ради, у судовому засіданні з позовними вимогами погодився. Треті особи у судовому засіданні з позовними вимогами погодилися. Заслухавши пояснення сторін, третіх осіб, дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що згідно рішення Великобобрицької сільської ради народни депутатів від 15.09.1993 року № 47 та 359 від 17.11.1993 року було передано у приватну власність земельні ділянки розміщені на території Великобобрицької сільської ради громадянам без оплати для будівництва, обслуговування житлових будинків і господарських будівель, в тому числі позивачу по справі [PERSON], площею 0,15 га (а.с.60,68). 20 лютого 2006 року на підставі рішення Великобобрицької сільської ради від 02.12.2005 року - 22 сесії 4 скликання, було видпно державні акти на право приватної власності на земельну ділянку громадянину [PERSON], відповідачу по справі за [NUMBER] серії ЯБ площею о,0637 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, та за [NUMBER] серія ЯБ - площею 0,2613 га для ведення особистого сільського господарства, за адресою [ADDRESS], Краснопільського району Сумської області (а.с.24-25 з визначенням меж земельних ділянок. Межі земельної ділянки відповідача межували з земельною ділянкою, належною позивачці за адресою [ADDRESS] Краснопільського району Сумської області та були погоджені згідно акту від 10 липня 2014 року без погодження з землевласником - позивачкою по справі, про що свідчить акт на а.с.45. На підставі звернення позивачки, комісія з земельних питань Великобобрицької сільської ради в квітні 2015 року встановила, що порушено межі земельних ділянок між земельними ділянками сторін, про що складено відповідний акт (а.с.46), в якому також мається підпис відповідача, виходячи із умов виготовленого акту, що потягнуло непорозуміння між сторонами, та звернення до суду з позовом, так як добровільно відповідач питання не вирішив і продовжив користування земельною ділянкою, яка по праву належала позивачці, з урахуванням склавшогося предмету користування. При розгляді справи в суді, за дорученням суду, було здійснено відповідними спеціалістами сільської ради та Краснопільського відділення Держземагенства обмір земельних ділянок №7 і [ADDRESS] с. В.Бобрик і встановлено невідповідність меж, вказаних у державних актах на землю, що також підтверджено збірними кадастровими планами земельних ділянок №7 і №9 та пояснювальними записками спеціалістами ТОВ «Опус Ресурс» (а.с.81-86), з якими погодився відповідач по справі, але заперечував, що він зняв земляний шар з будов позивачки весною 2015 року, так як користувався земельною ділянкою на його погляд на законних підставах. Наявність технічної документації на земельні ділянки за вищевказаними адресами, підтверджується і технічною документацією на земельну ділянку, яка розроблена на [PERSON], яка разом з позивачкою використовує земельну ділянку за вищевказаною адресою, та актом погодження меж в натурі земельної ділянки [PERSON] та обмінними файлами на земельні ділянки виданими суду відділенням Держземагенства у Краснопільському районі надані для огляду. Згідно довідки виданої Великобобрицькою сільською радою - земельна ділянка загальною площею 0,30 га, за адресо с. В.Бобрик [ADDRESS], значиться за [PERSON] 0,15 га та [PERSON] - 0,15 га. на підставі рішення великобобрицької сільської ради від 17.11.1993 р. №59 (а.с.9), а сусідня земельна ділянка по [ADDRESS] за [PERSON] (а.с.10). Згідно довідки виданої відділом Держземагенства у Краснопільському районі, станом на день видачі довідки (а.с.50) - 10.07.2015 р. [PERSON] та [PERSON] у відділ для виготовлення державних актів протягом 1993-2015 р.р. не зверталися. Згідно ст. 81 ЗК України, громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі: безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування. Виходячи з вимог ст. 81 ЗК України, позивачка на законних підставах користується земельною ділянкою за вищевказаною адресою в с. В.Бобрик вул.. Однобоківка,7, як і відповідач за адресою [ADDRESS], с. В.Бобрик . Згідно ст. 91 ЗК України, власники земельних ділянок зобов'язані не порушувати права власності суміжних земельних ділянок та землекористувачів, та дотримуватись правил добросусідства, зберігати геодезичні знаки та інше (п.е ст. 91 ). Правила добросусідства у використанні земельнх ділянок закріплені також ст. 103 ЗК України. Власник земельної ділянки має право вимагати від власника сусідньої земельної ділянки сприяння встановленню твердих меж, а також відновленню межових знаків у випадках, коли вони зникли, перемістились або стали невиразними.(ст. 106 ч.1 ЗК Украни), а відновлення меж земельних ділянок проводиться на підставі земельно-кадастрової документації (ст. 107 ч.1 ЗК України). Підстави передання земельних ділянок у власність передбачено ст. 122 ЗК України, зокрема , сільськими, селищними, міськими радами. Виходячи із вище вивчених доказів, позивачем було підтверджено порушення його права на використання земельної ділянки зі сторони відповідача, в частині зміщення межових знаків на ділянку позивачки, чим порушено її право . Але суд не може погодитися з вимогою позивачки, що відповідач зняв земельний шар з укриття погріба, який їй належить, так як докази цього позивачем не надано , і витребуваними судом доказами це не підтверджено. Тому, позивачка має право на захист своїх прав власності на землю і вимагати усунення порушення її права від інших землекористувачів шляхом визнання рішення органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування (ст. 152 ЗК України) недійсними, або застосування інших передбачених законом способів. В даному випадку підставою виготовлення право установчих документів відповідачу, є рішення Великобобрицької сільської ради, а право вирішення земельних спорів вирішується судом, якщо це питання не можливо вирішити органами місцевого самоврядування. Питання про судові витрати суд вважає за необхідне вирішити в порядку передбаченому ст. 88 ЦПК України, стягнувши з відповідача на користь позивача 730,80 грн. витрат по сплаті судового збору 2000 грн. витрат на проведення експертизи. Тому,

Outcome: partial