Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-23 00:00:00

Позивач [PERSON] міська рада звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути з відповідача збитки у вигляді упущеної вигоди (неодержаного доходу) у розмірі 83\~161,16 гривня, згідно з розрахунком величини пайового внеску виконаного за показниками опосередкованої вартості будівництва. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідно до декларації про готовність обєкта до експлуатації, завершено реконструкцію квартири № 17 в житловому будинку по Пушкінському вїзду, 5 в м. Харкові під салон краси. Замовником будівництва є відповідач по справі [PERSON] Відповідно до ст. 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» відповідач має в повній мірі виконувати обовязки пайової участі. Рішенням виконавчого комітету [PERSON] міської ради № 804 від 09.11.2011 року затверджено Порядок пайової участі замовників у розвитку інфраструктури м. Харкова, який містить механізм залучення до пайової участі, порядок укладення договорів та розрахунку величини пайового внеску. Визначений Законом та Порядком обовязок відповідач не виконав, не уклав із Департаментом економіки та комунального майна [PERSON] міської ради договір про пайову участь до прийняття нежитлових приміщень в експлуатацію, а листи позивача від 12.08.2014 року за № 420/0/114-14 та від 11.09.2014 року за № 331/0/45-14 залишив без уваги. Таким чином, внаслідок не укладення замовником будівництва договору пайової участі, не виконання зобовязань, прямо передбачених Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності», позивачу [PERSON] міській раді заподіяні збитки у вигляді неодержаних доходів, які б він беззаперечно отримав в разі виконання замовником будівництва обовязку щодо звернення до органу місцевого самоврядування для укладення договору. Оскільки до [PERSON] міської ради не надано документів про кошторисну вартість будівництва обєкта, Департаментом економіки та комунального майна розрахунок величини вартості будівництва здійснено на підставі наявних в декларації показників загальної площі завершеного забудовою обєкта містобудування та показників опосередкованої вартості будівництва, встановлених наказами Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України за відповідний квартал на відповідній території. Кошторисна вартість реконструкції квартири № 17 у будинку № 5 по Пушкінському вїзду в м. Харкові під салон краси згідно розрахунку, проведеного Департаментом економіки та комунального майна, становить 756010,5 гривень. Розмір пайової участі, що підлягала б перерахуванню до місцевого бюджету, становить 10 % від вищевказаного розміру кошторисної вартості будівництва, тобто 83\~161,16 гривня. Представник позивача посилається на те, що не укладення замовником відповідного договору пайової участі до прийняття обєкту містобудування до експлуатації та несплата коштів пайового внеску до місцевого бюджету спричинили [PERSON] міській раді збитки у вигляді упущеної вигоди (неодержаного доходу). В судовому засідання представник позивача за довіреністю [PERSON] позов підтримала, просила суду його задовольнити та надала суду пояснення по суті позову. Відповідачем подано суду письмові заперечення, в яких просить в задоволенні позову відмовити. Представник відповідача адвокат [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечувала, пояснивши, що відповідач за позовом, здійснивши реконструкцію квартири під салон краси, яка знаходиться у багатоквартирному житловому будинку, не є замовником будівництва у розумінні ст. 1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», а тому не є субєктом правовідносин щодо пайової участі у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Харкова, і не повинна відшкодовувати позивачу збитки у вигляді упущеної вигоди. Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази, вважає, що позов задоволенню не підлягають, виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідно до декларації про готовність обєкта до експлуатації, зареєстрованої Інспекцією ДАБК у Харківській області 21.05.2014 року за № ХК 143141410472, відповідачем було здійснено реконструкцію квартири № 17 в будинку № 5 по Пушкінському вїзду в м. Харкові під салон краси. Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», замовник, який має намір щодо забудови земельної ділянки у відповідному населеному пункті, зобов'язаний взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. Пайова участь у розвитку інфраструктури населеного пункту полягає у перерахуванні замовником до прийняття об'єкта будівництва в експлуатацію до відповідного місцевого бюджету коштів для створення і розвитку зазначеної інфраструктури. Визначення поняття замовника будівництва надано у ст. 1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», де вказано, що замовник це фізична або юридична особа, яка має намір щодо забудови території (однієї чи декількох земельних ділянок) і подала в установленому законодавством порядку відповідну заяву. Визначення поняття замовника будівництва також міститься в п. 1.6 Порядку пайової участі замовників у розвитку інфраструктури м. Харкова, затвердженого рішенням виконавчого комітету [PERSON] міської ради від 09.11.2011 року із змінами, внесеними рішенням від 22.05.2013 року № 319, яким встановлено, що замовником будівництва є замовник будівництва - фізична або юридична особа, яка має у власності або у користуванні земельну ділянку (ділянки) та яка має намір здійснити будівництво або змінити об'єкт будівництва, у тому числі під час проведення будівництва без зміни зовнішніх геометричних розмірів та фундаментів у плані об'єкта будівництва. За змістом вказаних норм матеріального права, обовязковою умовою для виникнення у сторін правовідносин щодо пайової участі у розвитку інфраструктури м. Харкова є наявність у замовника будівництва у власності чи користуванні земельної ділянки. Відповідачем не надано доказів в підтвердження забудови земельної ділянки, що належить на праві власності відповідачу [PERSON] або перебуває у комунальній власності територіальної громади м. Харкова при реконструкції квартири в багатоповерховому житловому будинку. Згідно ст. 9 Закону України «Про архітектурну діяльність», будівництво (нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт) обєкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і правил у порядку, визначеному Законом України від 17.02.2011 року «Про регулювання містобудівної діяльності». Реконструкція це перебудова обєктів будівництва, яка передбачає удосконалення виробництва, підвищення його техніко-економічного рівня та якості продукції, що виготовляється, поліпшення умов експлуатації та проживання, якості послуг, зміну основних техніко-економічних показників (кількість продукції, потужність, функціональне призначення, геометричні розміри тощо), згідно з БДН А.2.2-3-2012. Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 07.07.2011 року № 109 затверджено Перелік обєктів будівництва, для проектування яких містобудівні умови та обмеження не надаються. Пунктом 25 даного Переліку визначено, що під час реконструкції житлових та нежитлових приміщень без зміни їх зовнішньої конфігурації, улаштування в існуючи житлових будинках, адміністративно-побутових будівлях підприємств та громадських будівлях вбудованих приміщень громадського призначення, містобудівні умови та обмеження не надаються. Вказаними нормами законодавець чітко поділяє осіб, які зобовязані прийняти участь у розвитку інфраструктури даної місцевості шляхом укладення договору пайового внеску та подальшого перерахування коштів до місцевих бюджетів, та осіб, на яких таке зобовязання не поширюється. У таких випадках (реконструкція приміщень без зміни зовнішньої конфігурації обєкта по зовнішнім контурам фундаменту, для яких містобудівні умови та обмеження не надаються) у органів місцевого самоврядування відсутні повноваження щодо можливості самостійно чи в судовому порядку залучити замовника будівництва до пайової участі у розвитку інфраструктури міста. В інших випадках (коли особа має намір щодо забудови земельної ділянки, що перебуває у власності або користуванні такої особи, вона подає виконавчому органу міської ради заяву про намір такої забудови, та має обовязок одержати містобудівні умови та обмеження для проектування обєкта будівництва, що надаються спеціально уповноваженим органом містобудування та архітектури [PERSON] міської ради) наявні можливості та повноваження до залучення замовника будівництва до пайової участі у розвитку інфраструктури міста. Вказані обставини справи та вимоги діючого законодавства свідчать про те, що відповідач у справі, здійснивши реконструкцію квартири під салон краси, яка знаходиться у багатоквартирному житловому будинку, не є замовником будівництва у розумінні ст. 1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та пункту 1.6 Порядку пайової участі замовників у розвитку інфраструктури м. Харкова, затвердженого рішенням виконавчого комітету [PERSON] міської ради від 09.11.2011 року із змінами, внесеними рішенням від 22.05.2013 року № 319, а тому не є субєктом правовідносин щодо пайової участі у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Харкова, а тому і не повинен відшкодовувати позивачу збитки у вигляді упущеної вигоди. Крім того, за правилами ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. При цьому, збитками є у тому числі доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Частиною 1 ст. 1166 ЦК України встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування шкоди, необхідна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: протиправної поведінки; шкоди; причинного звязку між протиправною поведінкою та шкодою; вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає. Враховуючи наведене, позивач повинен був довести суду, що протиправна дія чи бездіяльність відповідача є причиною, а шкода, яка завдана наслідком такої протиправної поведінки. Сума збитків не має обґрунтовуватися умовними припущеннями про можливість отримання ним прибутку в результаті випадкового збігу обставин, оскільки наявність теоретичного обґрунтування можливості отримання прибутку ще не є підставою для його стягнення. У пункті 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» міститься розяснення, відповідно до якого шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню у повному обсязі, особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний звязок та є вина зазначеної особи. Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Отже, позивач повинен був довести, що він міг і повинен був отримати визначені доходи і тільки неправомірні дії відповідача стали єдиною і достатньою причиною, яка позбавила його можливості отримати прибуток. Однак позивачем не доведено суду факту неправомірності дій відповідача по справі [PERSON] Також, суд приймає до уваги, що замовник будівництва зобовязаний укласти договір про пайову участь з органом місцевого самоврядування до прийняття обєкта будівництва в експлуатацію (ст. 40 Закону України від 17.02.2011 року «Про регулювання містобудівної діяльності»). Обєкт був введений в експлуатацію згідно декларації Інспекції ДАБК від 21.05.2014 року, а листи позивачем на адресу відповідача направлялись 12.08.2014 року та 11.09.2014 року, тобто вже після прийняття обєкту в експлуатацію. Посилання позивача на той факт, що йому не було відомо про початок виконання будівельних робіт суд до уваги не приймає, оскільки частиною 3 ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» встановлено, що орган державного архітектурно-будівельного контролю у порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування, веде єдиний реєстр отриманих повідомлень про початок виконання підготовчих будівельних робіт, зареєстрованих декларацій про початок виконання підготовчих і будівельних робіт, виданих дозволів на виконання будівельних робіт, зареєстрованих декларацій про готовність обєкта до експлуатації та виданих сертифікатів, повернених декларацій та відмов у видачі таких дозволів і сертифікатів, який формується на підставі інформації, поданої органами державного архітектурно-будівельного контролю. Доступ користувачів до даних реєстру здійснюється безоплатно через офіційний веб-сайт органу державного архітектурно-будівельного контролю. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позивачем не надано доказів, що ним вживалися заходи стосовно одержання доходів у вигляді розміру пайової участі, а також заходи, спрямовані на уникнення збитків, зокрема, представник [PERSON] міської ради не звертався з позовом про спонукання до укладення договору про пайову участь. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] міської ради до [PERSON] про стягнення збитків у вигляді упущеної вигоди задоволенню не підлягає, оскільки позивачем не доведено спричинення відповідачем збитків у вигляді упущеної вигоди. Питання про судові витрати судом вирішується відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Outcome: dismissed