Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-15 00:00:00

Позивач [PERSON] «СК «Інго Україна» звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області з даним позовом, мотивуючи його тим, що 20.12.2015 о 08 год. 40 хв., по а/д Київ-Чоп, автомобілем марки «Пежо» д/н 18455КЕ, під керуванням відповідача здійснено ДТП, у результаті якої автомобіль марки «Шкода», д/н [NUMBER], під керуванням [PERSON], отримав механічні ушкодження. ДТП визнано страховою подією, з настанням якої виникає обовязок страховика виплатити страхове відшкодування. Для визначення вартості відновлювального ремонту та матеріального збитку автомобіля «Шкода», д/н [NUMBER] було виконано звіт, відповідно якого матеріальний збиток склав 60 725,67 грн., а вартість відновлювального ремонту склала 89 368,30 грн. За умовами договору страхування страховик оплачує страхову вартість відновлювального ремонту застрахованого автомобіля, у звязку з чим було виплачено страхове відшкодування у розмірі 75 749 гривень 52 коп. Відповідно до постанови Києво-Святошинського районного суду Київської області від 28.01.2016 по справі №369/64/16-п, відповідача було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Цивільно-правова відповідальність володільця транспортного засобу «Пежо» д/н 18455КЕ на момент ДТП була застрахована за договором обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів в ПАТ «НАСК «Оранта», страховий поліс № АЕ/6475903. Відповідно до вказаного полісу був передбачений ліміт відповідальності за шкоду майну у розмірі 50 000 грн. 00 коп. Дану суму було сплачено ПАТ «НАСК «Оранта» в досудовому порядку 30.05.2016 року. Вказує, що сума виплаченого страхового відшкодування 75 749 гривень 52 коп. - ліміт відповідальності за полісом 50 000 грн. 00 коп. = 25 749 грн. 52 коп. - різниця , яку має відшкодувати відповідач. Страхова компанія зверталась до відповідача з пропозицією добровільно відшкодувати шкоду, але спроби досудового врегулювання даної ситуації до позитивного результату не призвели. Тому позивач просив стягнути з відповідача на користь позивача суму у розмірі 25 749 грн. 52 коп. та судовий збір. Представник позивача направив до суду заяву в якій просив розгляд справи проводити у його відсутності та просив задовольнити позов, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Причин неявки суду не повідомлено. За згодою представника позивача суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи та зібрані в ній письмові докази, приходить до висновку що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи з наступного. Як встановлено в судовому засіданні, 20.12.2015 о 08 год. 40 хв., по а/д Київ-Чоп, автомобілем марки «Пежо» д/н 18455КЕ, під керуванням [PERSON] здійснено ДТП, у результаті якої застрахований позивачем автомобіль марки «Шкода», д/н [NUMBER], (договір страхування №250506850.15) під керуванням [PERSON], отримав механічні ушкодження. Відповідно до довідки про ДТП (форма №2) та постанови Києво-Святошинського районного суду Київської області від 28.01.2016 №369/64/16-п ДТП мала місце внаслідок порушення Правил дорожнього руху водієм [PERSON]. ДТП визнано страховою подією, з настанням якої виникає обовязок страховика виплатити страхове відшкодування. Для визначення вартості відновлювального ремонту та матеріального збитку автомобіля «Шкода», д/н [NUMBER] було виконано Звіт №0009 від 21.01.2016. Відповідно до вказаного Звіту матеріальний збиток склав 60 725,67 грн., а вартість відновлювального ремонту склала 89 368,30 грн. За умовами договору страхування страховик оплачує страхову вартість відновлювального ремонту застрахованого автомобіля, у звязку з чим було виплачено страхове відшкодування на підставі рахунку-фактури №ГРК2-0001 від 05.01.2016 ФОП «Грицай Дмитро Антонович» у розмірі 75 749 гривень 52 коп. Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 Цивільного Кодексу України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Відповідно до ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями і бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі собою, яка її завдала. Частиною другою статті 1187 Цивільного Кодексу України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до постанови Києво-Святошинського районного суду Київської області від 28.01.2016 року по справі № 369/64/16-п, [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Згідно ч.3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Цивільно-правова відповідальність володільця транспортного засобу «Пежо» д/н 18455КЕ на момент ДТП була застрахована за договором обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів в ПАТ «НАСК «Оранта», страховий поліс № АЕ/6475903. Відповідно до вказаного полісу, був передбачений ліміт відповідальності за шкоду майну у розмірі 50 000 грн. 00 коп. Дану суму було сплачено ПАТ «НАСК «Оранта» в досудовому порядку 30.05.2016 року. Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобовязана сплатити різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Тому, сума виплаченого страхового відшкодування 75 749 гривень 52 коп. - ліміт відповідальності за полісом 50 000 грн. 00 коп., що становить 25 749 грн. 52 коп., тобто різниця, яку має відшкодувати відповідач. За статтею 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у сукупності, з'ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст.1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову. В силу ст. 88 ЦПК України судові витрати, які складаються з судового збору, суд покладає на відповідача. Відповідно до ст.ст. 15, 16, 1166, 1187, 1191, 1194 Цивільного кодексу України, та

Outcome: approved