Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-20 00:00:00

Позивач АТ КБ «ПриватБанк» в особі представника за довіреністю звернувся до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з позовною заявою про стягнення боргу кредитором спадкодавця, відповідно до якої просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором № б/н від 10 квітня 2006 року у розмірі 10 994 (десять тисяч дев'ятсот дев'яносто чотири) грн. 38 коп. та судові витрати у справі у вигляді судового збору у розмірі 1762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) грн. 00 коп. Вимоги позовної заяви обґрунтовані наступним. 10 квітня 2006 року між Закритим акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № б/н, відповідно до умов якого остання отримала кредит у розмірі 11 700 (одинадцять тисяч сімсот) гривень 00 копійок у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно умов договору. На підставі рішення загальних зборів акціонерів від 30 квітня 2009 року змінено найменування банку з ЗАТ КБ «ПриватБанк» на Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» та 17 липня 2009 року проведено державну реєстрацію вказаних змін. [INFO] [PERSON] померла, спадкоємцем, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини є [PERSON] Позивачем 07 травня 2017 року була направлена претензія кредитора до Шостої дніпропетровської державної нотаріальної контори, внаслідок чого отримано відповідь, згідно з якою спадкоємці померлої [PERSON] із заявами про прийняття чи відмову від спадщини не звертались, спадкова справа була заведена на підставі претензії ПАТ КБ «ПриватБанк». 29 жовтня 2017 року до [PERSON] було направлено лист-претензію з приводу наявності вимог по кредитному договору № б/н від 10 квітня 2006 року, однак ніяких дій по сплаті заборгованості відповідачем здійснено не було. Станом на дату смерті боржника заборгованість за кредитним договором № б/н від 10 квітня 2006 року становить 10 994,38 грн. Наведене зумовило позивача звернутись до суду з відповідною позовною заявою. Згідно з рішенням Єдиного акціонера Банку від 21 травня 2018 року № 519 було змінено тип банку з публічного на приватне акціонерне товариство та змінено найменування банку на Акціонерне Товариство Комерційний Банк «ПриватБанк». Акціонерне Товариство Комерційний Банк «ПриватБанк» є правонаступником всіх прав та зобов'язань Публічного Акціонерного Товариства Комерційний Банк «ПриватБанк». Представник позивача в судове засідання не з'явився, натомість на адресу суду спрямовано заяву про розгляд цивільної справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач у судове засівання не з'явився, відзиву на позов у встановлені судом строки не подав, причини неявки суду не повідомив, з заявою про розгляд справи у його відсутність до суду не звертався, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, протокол судового засідання не вівся. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 10 квітня 2006 року між позивачем та [PERSON] укладено кредитний договір б/н, за умовами якого остання отримала кредит в сумі 11 700,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно умов договору. [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть Серії [NUMBER] від 18.12.2014 року. Позивачем на адресу Шостої дніпропетровської державної нотаріальної контори направлено претензію кредитора від 07 травня 2017 року. Із відповіді Шостої дніпропетровської державної нотаріальної контори від 11 травня 2017 року вбачається, що на підстави претензії банку була заведена спадкова справа № 281/2015 після [PERSON], померлої [INFO]. Станом на дату відповіді ніхто із спадкоємців з заявами про прийняття, відмову, видачу свідоцтва про право на спадщину не звертався. 29 жовтня 2017 року до [PERSON] було направлено лист-претензію, згідно якого позивач пред'явив свої вимоги, але ніяких дій з боку відповідача виконано не було. Згідно з розрахунком заборгованості за договором № б/н від 10 квітня 2006 року, станом на дату смерті [PERSON] заборгованість становить 10 994,38 грн., яка складається з: 10 994,38 грн. - заборгованість за кредитом. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 608 ЦК України, зобов`язання припиняється зі смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою. Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1281 ЦК України, спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. Згідно з ст. 1282 ЦК України, спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі. Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За змістом ст. 1218, ч. 3 ст. 1231 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. До спадкоємця переходить обов'язок сплатити неустойку (штраф, пеню), яка була присуджена судом кредиторові зі спадкодавця за життя спадкодавця. Оскільки боржник помер, то відповідати перед АТ КБ «ПриватБанк» на підставі ст.ст. 1281, 1282 ЦК України за борги спадкодавця має спадкоємець у межах вартості майна, одержаного у спадщину. Аналогічні роз'яснення надані в абз.2 пункту 32 Постанови Пленуму «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» № 5 від 30 березня 2012 року, де зазначено, що з урахуванням положення ст. 1282 ЦК України спадкоємці боржника за умови прийняття спадщини є боржниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину. Таким чином, АТ КБ «ПриватБанк», як позивач, зобов'язаний довести, що саме відповідач є спадкоємцем померлої, прийняв після неї спадщину та вартість майна, прийнятого спадкоємцем у спадщину. Позивач зазначає, що спадкоємцем [PERSON] у порядку ч.3 ст. 1268 ЦК України, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, є відповідач [PERSON] На підтвердження даної обставини позивач посилається на копію паспорта позичальника та відповідача, де зазначено одну й ту саму адресу зареєстрованого місця проживання: [ADDRESS]. Суд зазначає, що сам факт реєстрації місця проживання відповідача за однією адресою із спадкодавцем на час відкриття спадщини не є належним та допустимим доказом того, що саме він є спадкоємцем та прийняв після померлої спадщину. Позивачем не надано достатньо належних і допустимих доказів для задоволення позовних вимог, а саме доказів того, що відповідач прийняв спадщину, та яка вартість спадкового майна, тоді як із відповіді Шостої дніпровської державної нотаріальної контори від 13 червня 2018 року, отриманої на підставі судового запиту, після смерті [PERSON], померлої [INFO], Шостою дніпровською державною нотаріальною конторою спадкова справа не заводилась. За таких обставин, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з урахуванням всіх обставин та матеріалів справи суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог АТ КБ «ПриватБанк», на підставі чого підстави для їх задоволення відсутні. У зв'язку з відмовою у задоволенні позову, на підставі ст. 141 ЦПК України, суд відмовляє також і у задоволенні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача судового збору, сплаченого при зверненні до суду. На ст. ст. 526, 608, 1216, 1218, 1281, 1282 ЦК України, Постанови Пленуму «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» № 5 від 30 березня 2012 року,

Outcome: dismissed