Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-10 00:00:00

Позивач [PERSON] пред`явив до суду позов до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 05 вересня 1998 року у відділі державної реєстрації атів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції , актовий запис № 1075. В обґрунтування цих вимог вказує, що від шлюбу у них є неповнолітній син. Зазначає, що через постійні сварки та непорозуміння подальше спільне життя з відповідачкою стало неможливим. Кожен із них має різні погляди на спільне життя та ведення господарства. Шлюбні стосунки між ними фактично припинились. Подальше збереження шлюбу позивач вважає неможливим. Збереження шлюбу суперечить його інтересам, що має істотне значення. Позивач [PERSON] у судове засідання будучи належно повідомленим не прибув, подав заяву про проведення судового розгляду за його відсутності. У заяві вказав, що просить заявлені позовні вимоги задоволити у повному обсязі , у наданий судом термін до примирення подружніх стосунків він та відповідач не дійшли , категорично настоює на розірванні шлюбу, оскільки перебування у шлюбі суперечить його інтересам, що мають істотне значення. Відповідач [PERSON] , будучи належно особисто повідомленою, у судове засідання не з`явилася, про причини неявки суду не повідомила. Попередньо у судовому засіданні заявлених позовних вимог не визнавала, вказувала , що бажає зберегти сім`ю , оскільки у шлюбі є неповнолітня дитина, тому позивач зобов`язаний приймати участь у її вихованні та утриманні. Суд , дослідивши та оцінивши докази по справі у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов слід задовольнити, з огляду на наступне: Позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] зареєстрували шлюб 05 вересня 1998 року у відділі державної реєстрації атів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції , про що складено актовий запис № 1075. Вказані обставини підтверджуються повторно виданим 17 листопада 2015 року відділом державної реєстрації атів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . [INFO] у шлюбі сторін народився син - [PERSON] відповідно до актового запису за № 1165 складеного 21 червня 2005 року Тернопільським міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області . Про вказане свідчить копія Свідоцтва про народження серії [NUMBER] , повторно виданого 21 грудня 2017 року Тернопільським міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області . У наданий судом термін строк сторони до примирення подружніх стосунків не дійшли . Згідно зі статтею 24 Сімейного кодексу України (далі СК України) шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до статті 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На цьому ж наголошує Верховний Суд України в пункті 10 Постанови Пленуму за № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійним та поділ спільного майна подружжя» - проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. В судовому засіданні встановлено, що шлюбні відносити сторін припинились, вони не підтримують подружніх стосунків та не ведуть спільного господарства. Щодо доводів відповідачки про бажання зберегти сім`ю як підстави для відмови у задоволенні позову, то суд їх до уваги не бере, оскільки їм не надано жодного доказу. Більше того, з моменту відкриття провадження у даній справі до ухвалення рішення сплинуло більше трьох місяців. Вказане свідчить про те, що у відповідачки було достатньо часу аби налагодити сімейні відносини з позивачем, однак цього не відбулось. Так само, у наданий судом строк сторони до примирення подружжя не дійшли. З огляду на вказане суд вважає, що подальше збереження шлюбу є неможливим, позаяк його існування суперечить інтересам позивача, що мають істотне значення . На підставі викладеного,

Outcome: approved