Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-13 00:00:00

Позивач [PERSON] свої вимоги обґрунтовує наступним обставинами, так, на підставі свідоцтва на право власності на житло від 20.04.1999 квартира, яка знаходиться за адресою [ADDRESS], належить на праві спільної сумісної власності йому, [PERSON] та дочці [PERSON] в рівних частках. Так як, відповідно до вимог закону частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, то співвласникам належить по 1/3 частки квартири кожному. Квартира складається з 2х кімнат житловою площею 29,0 кв.м., у тому числі 1-а кімната 12,2 кв.м., 2-а кімната 16,8 кв.м., кухні площею 7,1 кв.м., ванної кімнати площею 2,8 кв.м., вбиральні (поєднаної) площею 1,4 кв.м., коридору площею 8,9 кв.м. Квартира обладнана лоджією 3,0 кв.м. Загальна площа квартири 51,2 кв.м. Шлюб з відповідачем [PERSON] розірваний, а тому він бажає розподілити особові рахунки на оплату житлово-комунальних послуг. Відповідач [PERSON] змінювати особовий рахунок відмовляється. Відповідач [PERSON] в даній квартирі не проживає. Для усунення конфліктів по користуванню кімнатами в даній квартирі він змушений звернутись до суду та просити визначити за ним та відповідачами по 1/3 частки квартири, що перебуває у спільній сумісній власності та встановити наступний порядок користування квартирою: кімнату 12,2 кв.м. - йому; кімнату - 16,8 кв.м. + лоджія - 3,0 кв.м., всього 19,8 кв.м. - відповідачам [PERSON] та [PERSON] Підсобні приміщення - кухня, ванна, вбиральня, коридор залишити в загальному користуванні. Зобов'язати комунальне підприємство «Придніпровська служба утримання будинків» Черкаської міської ради, розподілити особові рахунки на оплату житлово-комунальних послуг, що надаються на квартиру [ADDRESS] між ним та відповідачами відповідно до встановленого порядку користування квартирою. Позивач [PERSON] та його представник за договором адвокат [PERSON] позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити. Відповідач [PERSON] її представник за договором адвокат [PERSON], відповідач [PERSON] заперечували проти позовних вимог, адвокатГлущенко О.С. пояснив, що вимога про визначення розміру частки кожного з співвласників по 1/3 є вимогою, що не обґрунтована нормами матеріального права; погодився, що між сторонами існує спір щодо порядку користування квартирою; підтвердив, що позивач і відповідачі є співвласниками спільної сумісної власності квартири в рівних долях; вважає, що запропонований порядок позивачем обмежує права [PERSON], [PERSON] так як відповідачі мають право на користування житловою площею у розмірі 19,3 кв.м., тоді як запропонований варіант передбачає лише 16,8 кв.м. Водночас заявив клопотання про призначення судової будівельно-технічної експертизи для отримання варіантів перепланування та подальшої перебудови квартири з метою виділення кожному із власникові у користування рівних частин квартири. Суд, заслухавши доводи та заперечення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Відмовляючи у клопотанні представника відповідача адвоката [PERSON] про призначення судової будівельно-технічної експертизи суд виходив із того, що у справі містяться письмові докази - документи, яких для суду першої інстанції достатньо для прийняття рішення у справі. \~Дослідження цих документів не потребує спеціальних знань та залучення експерта у справу. Невбачаючи необхідності у висновках експерта, суд також керувався положеннями статті 358 ЦК України, яка передбачає, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Ця стаття свідчить про те, що первинне значення у врегулюванні відносин між співвласниками має домовленість. Очевидним є те, що рішення суду не може підмінити собою їх домовленість. Водночас, при виникненні конфліктної ситуації, яка унеможлює добровільне встановлення порядку користування спільним майном між свівласниками, такий порядок користування може встановити суд. При здійсненні права власності співвласниками щодо спільного майна потрібно враховувати правову природу такої власності, адже співвласникам належить так звана ідеальна частка у праві власності на спільне майно, яка є абстрактним вираженням співвідношення в обсязі прав співвласників спільної власності. Отже, кожному з них належить не частка у спільному майні, а частка у праві власності на це майно. Визнання за кожним зі співвласників права на конкретну частину майна в натурі спричинить припинення спільної власності. Поняття ж реальної частки використовується при поділі спільного майна в натурі в разі припинення його спільного правового режиму, а також може застосовуватися відповідно до частини третьої статті 358 ЦК України при встановленні співвласниками порядку користування спільним майном в натурі згідно з розмірами належних їм часток. Таким чином, потрібно розмежовувати порядок поділу спільної власності з метою припинення такого її режиму і порядок встановлення користування спільним майном. У даному випадку спірні правовідносини стосуються не поділу квартири, а встановлення порядку спільного користування нею. Тому критерій необхідності виділення у користування кожному зі співвласників ізольованого приміщення, особливо, якщо при цьому неможливо забезпечити відповідність ідеальних часток реальним, не є обов'язковим. Судом встановлено, що на підставі свідоцтва №22744 від 20.04.1999 на право власності на житло квартира, яка знаходиться за адресою [ADDRESS], належить на праві спільної сумісної власності позивачу [PERSON], його дружині [PERSON] та дочці [PERSON] в рівних частках. 17.07.2017 Придніпровським районним судом м. Черкаси розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище Джур) Л.В., зареєстрований 22.05.1983 Новоселицькою сільською радою Катеринопільського району Черкаської області, актовий запис №7. Між сторонами існує спір щодо порядку користування квартирою, що також визнано відповідачами по справі, а тому суд вважає, що позивач обґрунтовано звернувся до суду з вимогою про визначення порядку користування жилими та підсобними приміщеннями квартири з врахуванням того, що, співласники не погодили добровільно порядок користування вказаною квартирою, в даний час відсутні узгоджені домовленості з даного питання. Відповідно до\~ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Статтею 1 Першого протоколу до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997р. відповідно до\~Закону №475/97-ВР від 17.07.1997р. «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. (стаття 355ЦК). За положеннями частин 1 та 2\~статті 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Згідно з ч.2 ст.8 Закону України «Про приватизація державного житлового фону» передача займаних квартир (будинків) здійснюється в спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сімї, які постійно мешкають в даній квартирі (будинку), в тому числі тимчасово відсутніх, за якими зберігається право на житло, з обовязковим визначенням уповноваженого власника квартири (будинку). Відповідно до ст.372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Звертаючись до суду з даним позовом, позивач просив суд визначити його частку та частку кожного інших співвласників у праві спільної сумісної власності на спірну квартиру, з метою встановлення порядку користування житлом, оскільки між сторонами виник спір щодо спільної сумісної власності. Враховуючи те, що сторони набули на рівних умовах у власність спірну квартиру в порядку безоплатної приватизації, разом з тим, частки співвласників у правовстановлюючому документі не визначені, тому частки співвласників у праві спільної сумісної власності слід визначити рівними - по 1/3 частини кожному. Визначення часток співвласників на засадах рівності не порушує та не звужує прав відповідачів. Згідно з довідкою про склад сімї від 04.05.2017 у квартирі [ADDRESS] зареєстровані 4 особи: [PERSON]Ю, [PERSON], [PERSON], [PERSON] (онук). Відповідно до технічного паспорту квартира складається із двох кімнат житловою площею 29,0 кв.м., у тому числі 1-а кімната 12,2 кв.м., 2-а кімната 16,8 кв.м., кухні площею 7,1 кв.м., ванної кімнати площею 2,8 кв.м., вбиральні (поєднаної) площею 1,4 кв.м., коридору площею 8,9 кв.м. Квартира обладнана лоджією 3,0 кв.м. Загальна площа квартири 51,2 кв.м. Суд вважає, що запропонований варіант позивачем, а саме виділення у користування йому житлову кімнату площею 12,2 кв.м., а житлову кімнату площею 16,6 кв.м. з лоджією площею 3 кв.м. в спільне користування [PERSON], [PERSON] не порушить прав відповідачів і є найприйнятнішим при умові наявності в квартирі лише двох кімнат, віку та статі відповідачів, які будуть про живати в одній кімнаті, категоричних заперечень відповідачів щодо проживання разом із позивачем в одній кімнаті. Крім того, встановлюючи такий порядок користування квартирою суд також врахував, що позивач не заперечує, що кімнатою, де він буде мешкати, буде користуватись його онук. Оскільки спірні правовідносини не стосуються розподілу майна для припинення права спільної часткової власності і такий правовий режим зберігається, суд виділяє в користування сторонам спору в натурі частки, адекватні розміру їх часток у праві власності на спільне майно. При цьому суд допустив можливість відійти в незначних обсягах, на які звертав адвокат [PERSON], від відповідності реальних часток ідеальним у зв'язку з неможливістю забезпечити їх точну відповідність. Таке рішення не змінює розміру часток співвласників у праві власності на спільне майно, не порушує їх прав як власників. З огляду на зазначене суд вважає, що встановлений порядок користування спільною квартирою найбільше враховує баланс інтересів кожного зі співвласників. Вимога про зобов'язання комунальне підприємство «Придніпровська служба утримання будинків» Черкаської міської ради розподілити особові рахунки на оплату житлово-комунальних послуг не підлягає до задоволення так як судом не встановлено порушення прав позивача з цього приводу. Відповідно до ст.88 ЦПК України судові витрати не розподілялись в звязку з заявою позивача.

Outcome: dismissed