Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-12 00:00:00

Позивач Боярська міська рада Києво-Святошинського району Київської області звернувся до суду з позовом [PERSON] про розірвання договору найму (оренди) земельної ділянки, зобов»язання привести земельну ділянку у попередній стан шляхом звільнення її від самовільно встановлених будівель і споруд, та повернення земельної ділянки. Свої вимоги позивач обгрунтовував тим, що на підставі рішення Боярської міської ради від 29.09.2005 року №40/2190 18.01.2006 року між Позивачем та Відповідачем було укладено Договір найму (оренди) земельної ділянки, посвідчений державним нотаріусом Києво-Святошинської районної державної нотаріальної контори Панікар В.М. та зареєстрований в реєстрі за № 2-73 (далі - Договір). Відповідно до п. 1.1. Договору, Наймодавець, згідно з рішенням чергової сесії Боярської міської ради IV скликання від 29.09.2005 року №40/2190, передає в найм (оренду), а Наймач приймає у строкове платне користування земельну ділянку площею 0,0775 (775 кв.м.), яка перебуває у комунальній власності та розташована в межах м. Боярка Києво-Святошинського району Київської області (4-й оціночний район) за адресою: [ADDRESS] (надалі - Земельна ділянка). Згідно до п. 1.2. Договору, земельна ділянка виділена в натурі (на місцевості) у встановленому законом порядку. Пунктом 1.3. Договору передбачено, що нормативна грошова оцінка земельної ділянки складає 48548, 95 грн. (сорок вісім тисяч п'ятсот сорок вісім гривень 95 копійок) та визначена відповідно до витягу з технічної документації про визнання нормативної оцінки земельної ділянки від 16.01.2006 року №567. Умовами договору визначене цільове призначення земельної ділянки, яким відповідно до п. 2.1.1. є будівництво і обслуговування жилого будинку та господарських будівель. Відповідно до п. 2.1.2. Договору наймач зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до її цільового призначення та виконувати обов'язки землекористувача. Договір укладено строком на 49 (сорок дев'ять) років, починаючи з дати його реєстрації. (п. 2.2.1. Договору). Відповідно до ст. 17 Закону «Про оренду землі» об'єкт за договором оренди землі вважається переданим орендодавцем орендареві з моменту державної реєстрації права оренди, якщо інше не встановлено законом. Як свідчить реєстраційний напис, здійснений Києво-Святошинським районним відділом земельних ресурсів на Договорі від 22.02.2006 року №368, державну реєстрацію Договору проведено відповідно до законодавства. Згідно до п. 2.4.4. (2.3.1.) Договору орендна плата вноситься Орендарем у грошовій формі з урахуванням індексів інфляції і становить 485, 52 грн. (чотириста вісімдесят п'ять гривень 52 копійок) на рік, що складає 40, 46 грн. (сорок гривень 46 копійок) на місяць. Договором передбачено (п. 2.4.4.), що у разі збільшення, відповідно до законів України, розміру земельного податку, Орендодавець має право вимагати збільшення орендної плати. Відповідно до п. 2.3.6. Договору розмір плати за користування земельною ділянкою повинен бути безумовно переглянутий у випадку і з моменту підвищення цін, тарифів, тощо, у тому числі внаслідок інфляційних процесів та в інших випадках, передбачених законодавчими актами України. Істотною умовою договору оренди землі, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 15 Закону України «Про оренду землі», є орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення, перегляду та відповідальності за її несплату. Законом України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» від 27 березня 2014 року № 1166-VII внесено зміни до Податкового кодексу України та поширено на всі категорії земель вимогу, згідно якої мінімальний розмір орендної плати за землі державної та комунальної власності не може бути менше трьох відсотків нормативної грошової оцінки. Відповідно до п.п. 288.5.1. ст. 288 Податкового кодексу України розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою 3 відсотків нормативної грошової оцінки. Згідно із п. 2.3.7. Договору розмір плати за користування земельною ділянкою переглядається в разі прийняття рішення сесією Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області щодо нових ставок плати за користування землею, шляхом укладання додаткової угоди. Рішення Боярської міської ради від 24 січня 2014 року № 41/1892 «Про порядок укладення договорів оренди та встановлення ставки орендної плати за землю в м. Боярка» було оприлюднене відповідно до законодавства у засобах масової інформації (щотижнева газета «Боярка-Інформ» №2 (236) від 31.01.2014 року), а також на офіційному веб-сайті. Відповідно до ч. 3 ст. 5 ЦК України, якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов'язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. Пункт 3.1.1. Договору передбачає право Наймодавця вимагати від Наймача користування земельною ділянкою відповідно до її цільового призначення, визначеного у п. 2.1. Договору, а також вимагати збільшення розмірів орендної плати з мотивів, визначених п. 2.3. Договору. Таким чином, встановивши підстави для зміни розміру орендної плати у Договорі через його невідповідність встановленому законом розміру, Позивач вправі вимагати від відповідача приведення цього договору у відповідність до вимог законодавства, шляхом внесення відповідних змін та з метою усунення порушення сторонами договору вимог законодавства, обов'язкового, як для Позивача, так і для Відповідача. На виконання Рішення Боярської міської ради від 24 січня 2014 року № 41/1892 «Про порядок укладення договорів оренди та встановлення ставки орендної плати за землю в м. Боярка», на підставі умов Договору та відповідно до ст. 288 Податкового Кодексу України, позивач листом від 21.08.2014 року №02-10/1417 повідомляв відповідача про необхідність перегляду розміру орендної плати та укладання додаткової угоди до Договору. Незважаючи на зміни у податковому законодавстві та всупереч Рішенню Боярської міської ради щодо зміни ставки орендної плати на землю та листа Позивача від 21.08.2014 року №02-10/1417, Відповідач не виконав умови п.2.3.6. та 2.3.7. Договору та не уклав додаткову угоду, з метою приведення положень Договору до вимог чинного законодавства. Таким чином, своїми діями (бездіяльністю) Відповідач порушив умови Договору та права Позивача щодо зміни розміру орендної плати, а також норми чинного законодавства. Пунктом 4.4. Договору передбачено, що дострокове розірвання договору здійснюється стороною за умови письмового попередження іншої сторони не пізніше ніж за один місяць. На виконання п. 4.4. Договору та у зв'язку з невиконанням Відповідачем обов'язків, що передбачені Договором, Позивач направив Відповідачу лист від 07.11.2016 року № 02-10/2194, яким повідомив про дострокове розірвання Договору. Згідно із п. 4.6. Договору, у випадку відсутності взаємної згоди сторін щодо зміни умов Договору на вимогу однієї із сторін, його дострокове розірвання вирішується у судовому порядку. Актом обстеження земельної ділянки від 24.02.2017 року №3/2017 (надалі - Акт обстеження), складеним депутатами Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області та спеціалістами відділу містобудування та архітектури, відділу землевпорядкування та кадастру Виконавчого комітету Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області, які входять до складу постійно діючої комісії з земельних питань, проведено обстеження земельної ділянки, яка знаходиться за адресою по [ADDRESS], яким встановлено, що на земельній ділянці розміщено магазин та гараж, а доступ на територію обмежений парканом. Таким чином, Актом обстеження встановлено, що вищезазначена земельна ділянка використовується Наймачем не за її цільовим призначенням, що є порушенням умов Договору та чинного законодавства України. Актом обстеження земельної ділянки б/н від 24.02.2017 року, складеним депутатом Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області, начальником відділу містобудування та архітектури, начальником відділу землевпорядкування та кадастру та начальником юридичного відділу Виконавчого комітету Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області, встановлено що за адресою земельної ділянки [ADDRESS], виявлено самочинно встановлену тимчасову споруду (магазин) та гараж, чим порушено статті 28 та 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», «Порядок розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності» затверджений Наказом Мінрегіонбуду України від 21.10.2011 року №244 та Порядок розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності на території міста Боярка», затверджений рішенням сесії Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області від 26.12.2013 року № 40/1804. Таким чином, неправомірні дії (бездіяльність) Відповідача щодо ухилення від зміни орендної плати та невнесення змін до Договору, що призвело до несвоєчасної та неповної сплати орендної плати за земельну ділянку, яка перебуває в користуванні Відповідача, є порушенням умов Договору, вимог ст. 67 Конституції України та Податкового кодексу, а використання Відповідачем земельної ділянки не за її цільовим призначенням, порушує п. 3.2. Договору та суперечить положенням Земельного кодексу України, отже є достатніми підставами для розірвання Договору та зобов'язання Відповідача повернути земельну ділянку Наймодавцю, у стані не гіршому в порівнянні з тим, у якому він її одержав в оренду. Враховуючи викладене, позивач Боярська міська рада Києво-Святошинського району Київської області просив розірвати Договір найму (оренди) земельної ділянки, посвідчений державним нотаріусом Києво-Святошинської районної державної нотаріальної контори Панікар В.М. та зареєстрований в реєстрі за № 2-73 від 18.01.206 року, укладений між Боярською міською радою Києво-Святошинського району Київської області (ідентифікаційний номер 04054636) та фізичною особою [PERSON] (ідентифікаційний код [NUMBER]); зобов'язати [PERSON] (ідентифікаційний код [NUMBER]), привести ділянку, передану за Договором, у попередній стан, шляхом звільнення її від самовільно встановлених будівель і споруд та повернути та повернути її Боярській міській раді Києво-Святошинського району Київської області, стягнути судовий збір. В послідуючому представник позивача Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області подав до суду заяву про уточнення позовних вимог в порядку вимог ст. 31 ЦПК України, у якій позивач вказував, що підставою для звернення Боярської міської ради до суду з вищезазначеним позовом стало використання відповідачем земельної ділянки площею 0,0775 га за адресою: [ADDRESS] не за її цільовим призначенням. Договір оренди (найму) вищевказаної земельної ділянки було укладено 18 січня 2006 року на підставі рішення Боярської міської ради № 40/2190 від 29 вересня 2005 року. Відповідно до вимог ст. 149 Земельного кодексу України примусове припинення прав на земельну ділянку здійснюється у судовому порядку у разі використання земельної ділянки не за цільовим призначенням. Відповідно до умов п. 2.4.1. Договору у разі припинення або розірвання Договору наймач зобов»язаний повернути Наймодавцеві земельну ділянку у стані, не гіршому у порівнянні з тим, в якому він одержав її в найм (оренду). Враховуючи викладене, представник позивача Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області просив розірвати Договір найму (оренди) земельної ділянки, посвідчений державним нотаріусом Києво-Святошинської районної державної нотаріальної контори Панікар В.М. та зареєстрований в реєстрі за № 2-73 від 18.01.206 року, укладений між Боярською міською радою Києво-Святошинського району Київської області (ідентифікаційний номер 04054636) та фізичною особою [PERSON] (ідентифікаційний код [NUMBER]); зобов'язати [PERSON] (ідентифікаційний код [NUMBER]) привести земельну ділянку, передану за Договором, у попередній стан, шляхом звільнення її від самовільно встановлених будівель і споруд, а саме демонтувати самочинно встановлену тимчасову споруду (магазин), та повернути Боярській міській раді Києво-Святошинського району Київської області, та стягнути з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір. В судовому засіданні 31 жовтня 2017 року судом ухвалено залучити до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, [PERSON]. В судовому засіданні представник позивача Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області позов підтримав і просив його задовольнити. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позов не визнав і заперечував проти його задоволення. В судовому засіданні третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, [PERSON], позов підтримала. Суд, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, з»ясувавши дійсні обставини справи та дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. У відповідності до п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов»язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Відповідно до вимог ст. 55 Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Згідно вимог ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до вимог ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до вимог ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. За правилами ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Судом встановлено, що рішенням Боярської міської ради від 29.09.2005 року №40/2190 18.01.2006 року між Позивачем та Відповідачем було укладено Договір найму (оренди) земельної ділянки, посвідчений державним нотаріусом Києво-Святошинської районної державної нотаріальної контори Панікар В.М. та зареєстрований в реєстрі за № 2-73. Відповідно до п. 1.1. Договору Наймодавець, згідно з рішенням чергової сесії Боярської міської ради IV скликання від 29.09.2005 року №40/2190, передає в найм (оренду), а Наймач приймає у строкове платне користування земельну ділянку площею 0,0775 (775 кв.м.), яка перебуває у комунальній власності та розташована в межах м. Боярки Києво-Святошинського району Київської області (4-й оціночний район) за адресою: [ADDRESS]. Згідно до п. 1.2. Договору земельна ділянка виділена в натурі (на місцевості) у встановленому законом порядку. Пунктом 1.3. Договору передбачено, що нормативна грошова оцінка земельної ділянки складає 48548, 95 грн. (сорок вісім тисяч п'ятсот сорок вісім гривень 95 копійок) та визначена відповідно до витягу з технічної документації про визнання нормативної оцінки земельної ділянки від 16.01.2006 року №567. Умовами договору визначене цільове призначення земельної ділянки, яким відповідно до п. 2.1.1. є будівництво і обслуговування жилого будинку та господарських будівель. Відповідно до п. 2.1.2. Договору наймач зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до її цільового призначення та виконувати обов'язки землекористувача. Договір укладено строком на 49 (сорок дев'ять) років, починаючи з дати його реєстрації. (п. 2.2.1. Договору). Відповідно до ст. 17 Закону «Про оренду землі» об'єкт за договором оренди землі вважається переданим орендодавцем орендареві з моменту державної реєстрації права оренди, якщо інше не встановлено законом. Як свідчить реєстраційний напис, здійснений Києво-Святошинським районним відділом земельних ресурсів на Договорі від 22.02.2006 року №368, державну реєстрацію Договору проведено відповідно до законодавства. Згідно до п. 2.4.4. (2.3.1.) Договору орендна плата вноситься Орендарем у грошовій формі з урахуванням індексів інфляції і становить 485, 52 грн. (чотириста вісімдесят п'ять гривень 52 копійок) на рік, що складає 40, 46 грн. (сорок гривень 46 копійок) на місяць. Договором передбачено (п. 2.4.4.), що у разі збільшення, відповідно до законів України, розміру земельного податку, Орендодавець має право вимагати збільшення орендної плати. Відповідно до п. 2.3.6. Договору розмір плати за користування земельною ділянкою повинен бути безумовно переглянутий у випадку і з моменту підвищення цін, тарифів, тощо, у тому числі внаслідок інфляційних процесів та в інших випадках, передбачених законодавчими актами України. Істотною умовою договору оренди землі, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 15 Закону України «Про оренду землі», є орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення, перегляду та відповідальності за її несплату. Згідно із п. 2.3.7. Договору розмір плати за користування земельною ділянкою переглядається в разі прийняття рішення сесією Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області щодо нових ставок плати за користування землею, шляхом укладання додаткової угоди. Як зазначав представник позивача, рішення Боярської міської ради від 24 січня 2014 року № 41/1892 «Про порядок укладення договорів оренди та встановлення ставки орендної плати за землю в м. Боярка» було оприлюднене відповідно до законодавства у засобах масової інформації (щотижнева газета «Боярка-Інформ» №2 (236) від 31.01.2014 року), а також на офіційному веб-сайті. Пунктом 4.4. Договору передбачено, що дострокове розірвання договору має здійснюватися лише у випадках, прямо передбачених цим договором та за умови письмового попередження зацікавленої в цьому сторони не пізніше, ніж за один місяць. Позивач направив Відповідачу лист від 07.11.2016 року № 02-10/2194, яким повідомив про дострокове розірвання Договору. Згідно умов п. 4.6. вказаного Договору в разі відсутності взаємної згоди сторін щодо зміни умов цього договору, його дострокового розірвання на вимогу заінтересованої сторони, ці питання вирішуються у судовому порядку. Відповідно до Акту обстеження земельної ділянки від 24.02.2017 року №3/2017, складеного депутатами УІІ скликання за участю спеціалістів відділу містобудування та архітектури, відділу землевпорядкування та кадастру Виконавчого комітету Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області, які входять до складу постійно діючої комісії з земельних питань, проведено обстеження земельної ділянки, яка знаходиться за адресою по [ADDRESS], і обстеження земельної ділянки проведено у зв»язку з нецільовим використанням земельної ділянки. Результати обстеження земельної ділянки, вказані в Акті, наступні: Встановлено, що на підставі рішення Боярської міської ради від 29 вересня 2005 № 40/2190 між Боярською міською радою та [PERSON] укладено Договір найму (оренди) земельної ділянки від 18 січня 2006 № 2-73, згідно з яким [PERSON] отримав право користування земельною ділянкою площею 0,0775 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель. Пунктом 2.1.2. зазначено, що наймач зобов»язаний використовувати земельну ділянку відповідно до її цільового призначення та виконувати обов»язки землекористувача. Станом на 23 лютого 2017 року на вказаній земельній ділянці розміщено магазин та гараж, доступ на територію обмежений парканом, чим порушено вимоги ст. 211 Земельного кодексу України. Позивач у позовній заяві вказував, що вказаним Актом обстеження встановлено, що вищезазначена земельна ділянка використовується Наймачем не за її цільовим призначенням, що є порушенням умов Договору та чинного законодавства України. Актом обстеження земельної ділянки б/н від 24.02.2017 року, складеним депутатом Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області, начальником відділу містобудування та архітектури, начальником відділу землевпорядкування та кадастру та начальником юридичного відділу Виконавчого комітету Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області, встановлено що за адресою земельної ділянки: [ADDRESS], виявлено самочинно встановлену тимчасову споруду (магазин) та гараж, чим порушено статті 28 та 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», «Порядок розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності» затверджений Наказом Мінрегіонбуду України від 21.10.2011 року №244 та Порядок розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності на території міста Боярка», затверджений рішенням сесії Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області від 26.12.2013 року № 40/1804. І відповідно до поданої представником позивача заяви в порядку вимог ст. 31 ЦПК України позивач просив розірвати Договір найму (оренди) земельної ділянки, посвідчений державним нотаріусом Києво-Святошинської районної державної нотаріальної контори Панікар В.М. та зареєстрований в реєстрі за № 2-73 від 18.01.206 року, укладений між Боярською міською радою Києво-Святошинського району Київської області (ідентифікаційний номер 04054636) та фізичною особою [PERSON] (ідентифікаційний код [NUMBER]); зобов'язати [PERSON] (ідентифікаційний код [NUMBER]) привести земельну ділянку, передану за Договором, у попередній стан, шляхом звільнення її від самовільно встановлених будівель і споруд, а саме демонтувати самочинно встановлену тимчасову споруду (магазин), та повернути Боярській міській раді Києво-Святошинського району Київської області. Згідно вимог ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Відповідно до вимог ст. 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно вимог ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Відповідно до вимог ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд врішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Однак, слід зазначити, що сам по собі Акт обстеження спірної земельної ділянки та додані фотографії не можуть бути безспірними доказами того, що позивач використовує земельну ділянку за договором оренди з порушенням умов її цільового використавння. На плані -схемі земельної ділянки, доданої до Акту обстеження, неможливо встановити, який магазин зображений на схемі. Матеріали справи не містять належних доказів того, який конкретно магазин міститься на вказаній земельній ділянці, що вказаний магазин належить відповідачу, не вказано його розмірів та на якій конкретно площі земельної ділянки розміщений вказаний магазин, про який зазначив позивач у позові. Долучені фотографії позивачем, на яких розташований паркан і магазин «Гурман Продукти», не містять відомостей, що вказані об»єкти саме знаходяться за адресою, зазначеною в позовній заяві: [ADDRESS]. Крім того, з наявного в матеріалах справи копії Технічного паспорта на нежитлові будівлі за адресою: [ADDRESS], складеного ТОВ «Виробниче об»єднання технічної інвентаризації» станом на 08 червня 2017 року, магазин відсутній у переліку приіщень, які вказані в технічному паспорті. Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об»єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у сукупності, з'ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави, суд дійшов висновку про необхідність відмови у позовних вимогах. Оцінюючи в сукупності зібрані в справі докази відповідно до вимог ст. 89 ЦПК України, суд не знаходить правових підстав для задоволення позову Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області, а тому відмовляє у задоволенні позову. Враховуючи викладене та

Outcome: dismissed