Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-08 00:00:00

Позивач [PERSON] з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» звернулось до суду з позовом до відповідача [PERSON] про звернення стягнення. В обґрунтування свого позову позивач посилається на те, що 17.06.2016 року між ПАТ «[PERSON] Аваль» та ПАТ «Вектор Банк» було укладено договір про відступлення права вимоги № 114/21, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором № 014/0042/74/115388 від 12.11.2007 року укладеним між ПАТ «[PERSON] Аваль» та [PERSON] перейшло до ПАТ «Вектор Банк». 17.06.2016 року між ПАТ «Вектор Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» укладено договір відступлення права вимоги, відповідно до якого право вимоги за кредитним договором [PERSON] перейшло до ТОВ «ФК «Довіра та гарантія». 22.06.2016 року між ПАТ «[PERSON] Аваль» та ПАТ «Вектор Банк» укладено договір відступлення права вимоги за договорами іпотеки, відповідно до якого договір іпотеки [PERSON] перейшов до ПАТ «Вектор Банк». 22.06.2016 року між ПАТ «Вектор Банк» та ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» укладено договір відступлення права вимоги за договорами іпотеки, відповідно до якого договір іпотеки [PERSON] перейшов до ТОВ «ФК «Довіра та гарантія». 12.11.2007 року [PERSON] отримала у ПАТ «[PERSON] Аваль» кредит з лімітом 20000 гривень, строком користування до 12.11.2027 року зі сплатою 13,5% річних за користування кредитом. 07.10.2013 року Антрацитівським міськрайонним судом було прийнято рішення за позовом «[PERSON] Аваль» до [PERSON], про стягнення з [PERSON] заборгованості в сумі 22213,41 гривень. У відповідності до ч.3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням, не доказуються при розгляді інших справ. Для забезпечення виконання зобовязань відповідача за договором 15.11.2007 року було укладено договір-іпотеки, за яким позичальник передав банку в іпотеку нерухоме майно, а саме квартиру, яка складається з двох житлових кімнат, житловою площею 31,1 кв.м, загальною площею 56,4 кв.м, за адресою Луганська область, м. Антрацит, вул. Леніна, 18/28, та належить [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу. У відповідності до Постанови ВС України від 04.09.2013 року у справі 6-73цс13 наявність судового рішення про стягнення заборгованості за кредитним договором не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобовязання та не позбавляє кредитора права на отримання сум шляхом звернення стягнення на передане в іпотеку нерухоме майно. Отже, станом на день звернення до суду заборгованість не погашена, рішення суду не виконане, тому просить суд в рахунок погашення заборгованості [PERSON] за кредитним договором № 014/0042/74/115388 від 12.11.2007 року, укладеним з ПАТ «[PERSON] Аваль» перед [PERSON] з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» станом на 11.05.2013 року в розмірі 22\~213 (двадцять дві тисячі двісті тринадцять) гривень 41 копійок, але не менше загального розміру вимог, що існуватиме на момент здійснення продажу предмета іпотеки, звернути стягнення на предмет іпотеки квартиру, яка складається з двох житлових кімнат, житловою площею 31,1 кв.м, загальною площею 56,4 кв.м, за адресою [ADDRESS], та належить [PERSON] згідно договору купівлі-продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом АМНО Луганської області [PERSON] 12 листопада 2007 року за реєстром № 3163 шляхом надання [PERSON] з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія»Довіра та гарантія» права продажу предмета іпотеки від свого імені будь-якій особі-покупцеві на підставі договору купівлі-продажу в порядку, встановленому ст. 38 Закону України «Про іпотеку», за початковою ціною реалізації в розмірі 25214,00 гривень, але не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна. Відповідач у судові засідання неодноразово не з'явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась через оголошення у пресі відповідно до ч.9 ст.74 ЦПК України, про причини неявки суд не повідомила, клопотань про розгляд справи за її відсутності до суду не надходило. У судове засідання представник позивача ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» не з'явився, до початку судового засідання надав заяву, у якій у повному обсязі підтримував позовні вимоги, просив розглянути справу за його відсутності, не заперечував проти заочного розгляду справи. 09 грудня 2016 року постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, заяву представника позивача, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 12.11.2007 року [PERSON] отримала у ПАТ «[PERSON] Аваль» кредит з лімітом 20000 гривень, строком користування до 12.11.2027 року зі сплатою 13,5% річних за користування кредитом. 17.06.2016 року між ПАТ «[PERSON] Аваль» та ПАТ «Вектор Банк» було укладено договір про відступлення права вимоги № 114/21, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором № 014/0042/74/115388 від 12.11.2007 року укладеним між ПАТ «[PERSON] Аваль» та [PERSON] перейшло до ПАТ «Вектор Банк». 17.06.2016 року між ПАТ «Вектор Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» укладено договір відступлення права вимоги, відповідно до якого право вимоги за кредитним договором [PERSON] перейшло до ТОВ «ФК «Довіра та гарантія». 22.06.2016 року між ПАТ «[PERSON] Аваль» та ПАТ «Вектор Банк» укладено договір відступлення права вимоги за договорами іпотеки, відповідно до якого договір іпотеки [PERSON] перейшов до ПАТ «Вектор Банк». 22.06.2016 року між ПАТ «Вектор Банк» та ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» укладено договір відступлення права вимоги за договорами іпотеки, відповідно до якого договір іпотеки [PERSON] перейшов до ТОВ «ФК «Довіра та гарантія». Для забезпечення виконання зобовязань відповідача за договором 15.11.2007 року було укладено договір-іпотеки, за яким позичальник передав банку в іпотеку нерухоме майно, а саме квартиру, яка складається з двох житлових кімнат, житловою площею 31,1 кв.м, загальною площею 56,4 кв.м, за адресою Луганська область, м. Антрацит, вул. Леніна, 18/28, та належить [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу. Відповідно до пункту 1.2 договору іпотеки предметом іпотеки є нерухоме майно а саме: квартира, яка складається з двох житлових кімнат, житловою площею 31,1 кв.м, загальною площею 56,4 кв.м, за адресою Луганська область, м. Антрацит, вул. Леніна, 18/28. Статтею 1 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. 07.10.2013 року Антрацитівським міськрайонним судом було прийнято рішення за позовом «[PERSON] Аваль» до [PERSON], про стягнення з [PERSON] заборгованості в сумі 22213,41 гривень. У відповідності до ч.3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням, не доказуються при розгляді інших справ. У відповідності до Постанови ВС України від 04.09.2013 року у справі 6-73цс13 наявність судового рішення про стягнення заборгованості за кредитним договором не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобовязання та не позбавляє кредитора права на отримання сум шляхом звернення стягнення на передане в іпотеку нерухоме майно. Відповідно до ч.1 ст. 33 ЗУ «Про іпотеку» у разі невиконання боржником основного зобовязання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобовязанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. В силу ст. 39 ЗУ «Про іпотеку» у разі задоволення судом позову в рішенні суду зазначаються і спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленою ст. 38 цього закону. Відповідно до п.6 ст. 38 ЗУ «Про іпотеку» ціна продажу предмета іпотеки встановлюється за згодою між іпотекодавцем та іпотекодержателем або на підставі оцінки майна субєктом оціночної діяльності. Так, згідно п.1.3 договору іпотеки вартість предмета іпотеки визначається сторонами в сумі 25214 гривень. У відповідності до ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). На підставі викладеного, а також враховуючи обставину, що борг відповідача за зобовязанням не погашений тривалий час, та виконання рішення Антрацитівського суду ускладнено, суд доходить висновку, що позивач обґрунтовано порушив питання про звернення стягнення на предмет іпотеки, тому приходить до висновку про задоволення позову. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача судові витрати понесені позивачем. На підставі викладеного, ЗУ «Про іпотеку»,

Outcome: approved