Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Царичанського районного суду Дніпропетровської області з позовом до виконавчого комітету Китайгородської сільської ради Дніпропетровської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом. Вказує, що [INFO] померла її свекруха [PERSON] (свідоцтво про смерть серії [NUMBER] , видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Магдалинівському, Петриківському, Царичанському районах Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області 23.05.2019 року). Після смерті [PERSON] залишилась спадщина, що складається з земельної ділянки площею 4,600 га (кадастровий номер 1225684600:01:003:0003), призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розміщеної на території Рудківської сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області, яка належала померлій на підставі Державного акту на право власності на землю серії ЯБ №877925 від 02 листопада 2006 року. За життя [PERSON] склала заповіт від 11 лютого 2016 року, посвідчений секретарем Приютської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області Тополь С.І., зареєстрований в реєстрі за №02, згідно якого все належне їй майно де б воно не було та з чого б не складалось заповіла їй. У встановлений законом шестимісячний строк вона подала до Магдалинівської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, але у видачі свідоцтва про право на спадщину їй відмовили, посилаючись на те, що не надано оригінал державного акту на право власності на земельну ділянку, який втрачений. Вказала, що єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті свекрухи [PERSON] , спадщину прийняла у встановлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини. Той факт, що вказана земельна ділянка належала [PERSON] відповідно до державного акту серія ЯБ №877925 від 02 листопада 2006 року, підтверджується Витягом з Державного земельного кадастру номер НВ-1213822702020 від 17 червня 2020 року. На підставі викладеного прохає визнати за нею, як спадкоємцем за заповітом право власності на земельну ділянку площею 4,600 га, кадастровий номер 1225684600-01-003-0003, розташовану на території Рудківської сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області, відповідно до державного акту на право власності на землю серії ЯБ №877925 від 02 листопада 2006 року, після померлої [PERSON] , [INFO] . Позивач [PERSON] та її представник - адвокат Морозова О.Ю. в підготовче судове засідання не з`явилися, надали суду заяву, в якій прохають слухати справу у їх відсутність, позовні вимоги підтримують повністю. Відповідач представник виконавчого комітету Китайгородської сільської ради Дніпропетровської області в підготовче судове засідання не з`явився, проте надали суду заяву, в якій прохають слухати справу у відсутність їх представника, позовні вимоги визнають повністю. Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Частиною 3 ст. 200 ЦПК України визначено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову (ч.4 ст.206 ЦПК України). Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. В силу п. 11 ч. 1 ст. 346 ЦК України право власності припиняється у разі смерті власника. Виходячи із змісту ст. 392 ЦК України право власності встановлюється в судовому порядку, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Згідно зі ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Магдалинівському, Петриківському, Царичанському районах Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області 23.05.2019 року (а.с.8). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на спадкове майно, а саме: на земельну ділянку площею 4.600 га, кадастровий номер 1225684600:01:003:0003, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва , яка розташована на території Рудківської сільської ради Царичанського району, Дніпропетровської області, яка належала померлому спадкодавцю на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №877925 від 02.11.2006 року (а.с.9). За життя 11 лютого 2016 року [PERSON] склала заповіт, посвідчений секретарем Приютської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області Тополь С.І., зареєстрований в реєстрі за №02, згідно якого все належне їй майно де б воно не було та з чого б не складалось заповіла [PERSON] , позивачу в даній справі (а.с.46). У встановлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини позивач спадщину прийняла, подавши до нотаріуса заяву про прийняття спадщини, проте державним нотаріусом Магдалинівської державної нотаріальної контори Сушко В.Б. було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 4600 га, розташованій на території Рудківської сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області від 30.06.2020 року вих.№ 542/02-14 року, у зв`язку із відсутністю правовстановлюючого документу - оригіналу державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №877925, виданого головою Царичанської РДА 02.11.2006 року на ім`я спадкодавця [PERSON] , яка померла [INFO] (а.с.4). Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» передбачено звернення до суду за правилами позовного провадження осіб, яким нотаріус відмовив в оформленні права на спадкування. Як слідує з матеріалів справи оригінал Державного акту був втрачений. На підтвердження факту втрати оригіналу Державного акту позивачем було розміщено в громадсько-інформаційній газеті «Приорільська правда» від 25 червня 2021 року №25 оголошення про втрату Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №877925 від 02 листопада 2006 року, виданий на ім`я [PERSON] . На даний час виготовити (отримати) правовстановлюючі документи на вказане майно не можливо через смерть спадкодавця, оскільки його цивільна правоздатність, як фізичної особи, припинена у момент його смерті, а отримати дублікат державного акту на право власності на земельну ділянку може лише її власник. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути визнання права. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. При цьому в положенні п. 3.1 листа спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року за №24-753/0/4-13, роз`яснено, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України). Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Отже, судом встановлено, що відсутність оригіналу правовстановлюючого документу стала причиною неможливості оформлення спадкових документів на земельну ділянку за заповітом після смерті [PERSON] в нотаріальній конторі. Той факт, що вказана земельна ділянка належала [PERSON] відповідно до державного акту серія ЯБ №877925 від 02 листопада 2006 року, підтверджується Витягом з Державного земельного кадастру номер НВ-1213822702020 від 17 червня 2020 року (а.с.10, 11). На підставі вищевикладеного та враховуючи наявність перешкод для оформлення в нотаріальному порядку прав позивача на спадкове майно, суд дійшов висновку про необхідність захистити права позивача, як спадкоємця, шляхом визнання права власності останньої на земельну ділянку. При вирішенні питання про розподіл судового збору, судом враховується позиція позивача [PERSON] не стягувати судовий збір із відповідача. На підставі викладеного, та

Outcome: approved