Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-10 00:00:00

Позивач, АТ «Райффайзен Банк Аваль», звернулося до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом, в якому просить суд: стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь АТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованості за кредитним договором № 014/95-04/363М від 25 грудня 2006 року у розмірі 1 079 079,48 гривень, в тому числі: 913 227,91 гривень - заборгованості за кредитом, 144 659,35 гривень - заборгованість за процентами, 9 492,09 гривень - пеня по кредиту, 11 700,13 гривень - пеня по процентам; сплаченого судового збору в сумі 3 441,00 гривень. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 25 грудня 2006 року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» (назву змінено на АТ «Райффайзен Банк Аваль»), з однієї сторони, [PERSON], з іншої, укладено кредитний договір № 014/95-047/363М, за умовами якого кредитор надав позичальнику кредит у сумі 150 000,00 доларів США строком до 26 грудня 2016 року під 12 % річних. 12 січня 2009 року між сторонами було укладено додаткову угоду № 014/95-04/363/1М до кредитного договору № 014/95-047/363М від 25 грудня 2006 року, якою графік погашення кредитної заборгованості викладено в новій редакції, змінено розмір комісії за дострокове погашення кредиту. 25 листопада 2009 року між сторонами було укладено додаткову угоду № № 014/95-04/363/2М до кредитного договору № 014/95-047/363М від 25 грудня 2006 року, якою сторони досягли згоди про зміну умов погашення (реструктуризацію) кредиту, в т.ч. зміну розміру щомісячного платежу на період з 26 листопада 2009 року по 24 травня 2010 року, внесено зміни до графіку погашення кредитної заборгованості. 16 грудня 2010 року між сторонами було укладено додаткову угоду № № 014/95-04/363/3М до кредитного договору № 014/95-047/363М від 25 грудня 2006 року, якою сторони досягли згоди про зміну умов погашення (реструктуризацію) кредиту, в т.ч. на період з 17 грудня 2010 року до 30 листопада 2011 року введено пільгову проценту ставку, змінено розмір щомісячного платежу, внесено зміни до графіку погашення кредитної заборгованості. 06 вересня 2011 року між сторонами було укладено додаткову угоду № № 014/95-04/363/4М до кредитного договору № 014/95-047/363М від 25 грудня 2006 року, якою кредитор в т.ч. надав позичальнику кредит у вигляді не відновлювальної кредитної лінії у розмірі 1 122 533,48 гривень на рефінансування заборгованості. 25 листопада 2009 року між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] укладено договір поруки № 12/95-12/180. Умов кредитного договору № 014/95-04/363М позивачем виконано повністю. Відповідач [PERSON], починаючи з 27 листопада 2012 року зобов'язання по кредитному договору припинила виконувати, чим порушила умови кредитного договору в частині своєчасного повернення кредиту та сплати процентів за користування ним, внаслідок чого за [PERSON] рахується прострочена заборгованість. В зв'язку з цим, відповідно до умов укладеного договору, позивач має право вимагати дострокового виконання комашко Н.А. та [PERSON] своїх зобов'язань за кредитним договором. Намагаючись вирішити питання про погашення відповідачами заборгованості за кредитним договором в досудовому порядку, позивач 02 липня 2013 року звернувся з претензіями до відповідачів про дострокове погашення заборгованості та попередив, що в разі невиконання заявлених у претензії вимог звернеться до суду за їх примусовим виконанням. Вимоги претензії відповідачами не виконані. Станом на 18 жовтня 2013 року загальна сума заборгованості позичальника за кредитним договором № 014/95-04/363М від 25 грудня 2006 року становить 1 079 079,48 гривень, в тому числі: 913 227,91 гривень - заборгованості за кредитом, 144 659,35 гривень - заборгованість за процентами, 9 492,09 гривень - пеня по кредиту, 11 700,13 гривень - пеня по процентам. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, з підстав викладених у позовній заяві, просив позов задовольнити. В подальшому, представник позивача в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, з проханням розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала, пояснила суду, що завжди сплачувала платежі за кредитом вчасно, між нею та банком укладалися додаткові угоди. В 2012 році у неї виникли фінансові труднощі, у зв`язку з чим, вона не мала можливості погашати кредит. В середині 2013 року вона домовилась з банком про добровільну реалізацію предмету іпотеки, з метою погашення заборгованості за кредитом. Так, в листопаді 2013 року вона отримала лист-погодження про продаж квартири протягом одного місяця. Однак, у зв`язку з кризою у державі, реалізувати предмет іпотеки не виявилось можливим. В подальшому вона продовжувала шукати можливих покупців, та 23 квітня 2014 року мала укласти попередній договір купівлі-продажу. Банк, в свою чергу, через тиждень, після цього, погодився перейти до повторних перемовин. В подальшому, в судові засідання відповідач [PERSON] не з'являлася, про день, час та місце судового розгляду повідомлялася належним чином, суд про причини неявки не повідомила. Відповідач [PERSON] в судові засідання не з'являлася, про день, час та місце судового розгляду повідомлялася належним чином, суд про причини неявки не повідомила. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Відповідно до п.1.3 Статуту Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», протоколом Загальних Зборів акціонерів №3б-45 від 14 жовтня 2009 року прийнято рішення про зміну найменування Відкритого акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» на Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль», який є правонаступником всіх прав та обов'язків Відкритого акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» (а.с.42-44). Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплачені відсотки. Як вбачається з матеріалів справи, 25 грудня 2006 року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 014/95-04/363М, відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредит у розмірі 150 000,00 доларів США на придбання нерухомого майна зі сплатою фіксованої процентної ставки у розмірі 9,99 % та 12,0% строк до 25 грудня 2014 року, а позичальник прийняв його (а.с.7-11). В подальшому, 12 січня 2009 року між сторонами було укладено додаткову угоду № 014/95-04/363/1М до кредитного договору № 014/95-047/363М від 25 грудня 2006 року, якою графік погашення кредитної заборгованості викладено в новій редакції, змінено розмір комісії за дострокове погашення кредиту. 25 листопада 2009 року між сторонами було укладено додаткову угоду № № 014/95-04/363/2М до кредитного договору № 014/95-047/363М від 25 грудня 2006 року, якою сторони досягли згоди про зміну умов погашення (реструктуризацію) кредиту, в т.ч. зміну розміру щомісячного платежу на період з 26 листопада 2009 року по 24 травня 2010 року, внесено зміни до графіку погашення кредитної заборгованості. 16 грудня 2010 року між сторонами було укладено додаткову угоду № № 014/95-04/363/3М до кредитного договору № 014/95-047/363М від 25 грудня 2006 року, якою сторони досягли згоди про зміну умов погашення (реструктуризацію) кредиту, в т.ч. на період з 17 грудня 2010 року до 30 листопада 2011 року введено пільгову проценту ставку у розмірі 9,0%, змінено розмір щомісячного платежу, внесено зміни до графіку погашення кредитної заборгованості. 06 вересня 2011 року між сторонами було укладено додаткову угоду № № 014/95-04/363/4М до кредитного договору № 014/95-047/363М від 25 грудня 2006 року, якою кредитор в т.ч. надав позичальнику кредит у вигляді не відновлювальної кредитної лінії у розмірі 1 122 533,48 гривень на рефінансування заборгованості (а.с.13-25). За приписом частини 1 статті 546 Цивільного кодексу України, виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Так, в забезпечення виконання зобов'язань [PERSON] за кредитним договором, 25 листопада 2009 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] було укладено договір поруки № 12/95-12/180, відповідно до умов якого [PERSON] на добровільних засадах взяла на себе зобов'язання перед банком відповідати по борговим зобов'язанням боржника, що зазначені в п. 1.3. даного договору, які виникають з умов кредитного договору, вказаного в п. 1.2. даного договору, а саме: повернути кредит в розмірі зазначеному в п. 1.3. даного договору, сплатити проценти за його користування, комісійну винагороду, неустойку (пеню, штрафи), в розмірі, строки та у випадках, передбачених кредитним договором, а також відшкодувати можливі збитки та виконати інші умов кредитного договору в повному обсязі (а.с.26-27). Частинами 1, 2 статті 553 Цивільного кодексу України, визначено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. Відповідно до п.п. 1.2., 1.3. даного договору поруки, [PERSON] відповідає як поручитель по кредитному договору № 014/95-04/393М від 25 грудня 2006 року, укладеного між банком, а також додаткових угод до нього, що укладені або можуть бути укладені в подальшому. [PERSON] відповідає за всі зобов'язання боржника перед банком по сплаті останньому будь-яких сум, що виникають згідно з положеннями кредитного договору, як це визначено: кредитним договором, в т.ч. щодо повернення загальної суми кредиту, а саме: 150 000 доларів США, сплати процентів за його користування, комісійної винагороди, неустойки (пені, штрафів), в розмірі, строки та у випадках, передбачених кредитним договором, а також відшкодування можливих збитків та виконання інших умов кредитного договору в повному обсязі. В подальшому, на підставі укладених додаткових угод між позивачем та [PERSON], між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено 16 грудня 2010 року додаткову угоду №12/95-12/180/1 до договору поруки № 12/95-12/180 від 25 листопада 2009 року та 06 вересня 2011 року додаткову угоду № 12/95-12/180/2 до договору поруки № 12/95-12/180 від 25 листопада 2009 року (а.с.28-29). Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог -відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч.2 ст.533 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Згідно з ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до п.п. 1.5.1. п. 1.5. Розділу 1 частини № 2 кредитного договору, погашення відповідної частини кредиту здійснюється позичальником щомісяця у розміри та строки, визначені у Графіку повернення кредиту та сплати процентів, шляхом безготівкового перерахування на поточний та/чи транзитний рахунок. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1.припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2. зміна умов зобов'язання; 3. сплата неустойки; 4. відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ч. 1 ст. 546 Цивільного кодексу України, виконання зобов'язання може забезпечуватись неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Згідно ч. 1, 3 ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до п.п. 4.1.1. п. 4 частини 2 кредитного договору, за невиконання або неналежне виконання прийнятих на себе зобов'язань по цьому договору позичальник несе відповідальність в порядку та на умовах, визначених в цьому договорі, а саме: за порушення прийнятих на себе зобов'язань сто воно повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування кредитними коштами, у визначені цим договором строки, позичальник зобов'язується сплатити банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання, за кожний день прострочки. Зазначена пеня сплачується додатково до прострочених сум, що підлягають сплаті згідно цього договору. Як вбачається з розрахунку заборгованості, станом на 18 жовтня 2013 року загальна сума заборгованості позичальника за кредитним договором № 014/95-04/363М від 25 грудня 2006 року становить 1 079 079,48 гривень, в тому числі: 913 227,91 гривень - заборгованості за кредитом, 144 659,35 гривень - заборгованість за процентами, 9 492,09 гривень - пеня по кредиту, 11 700,13 гривень - пеня по процентам (а.с.5-6). Відповідно до п.п. 1.9.1. п. 1 Розділу 1 частини 2 кредитного договору, незважаючи на інші положення цього договору, банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов'язань в цілому або у визначеній банком частині у випадку невиконання позичальником та/або поручителем та/або майновим поручителем своїх боргових та інших зобов'язань за цим договором (в тому числі, але не виключно, встановлених в п. 2.3.7. та ст.. 3 цього договору) та/або умов договору іпотеки, та/або умов договору поруки. При цьому виконання боргових зобов'язань повинно бути проведено позичальником протягом 30 календарних днів з дати одержання позичальником відповідної вимоги. 01 липня 2013 року позивачем на адресу відповідача [PERSON] було направлено вимогу (повідомлення) про дострокове погашення боргових зобов'язань за кредитним договором. В той же час, дана вимога не була виконано з боку позичальника. Відповідно до п. п. 3.4., 3.5. договору поруки, у випадку невиконання боржником повністю або частково всіх або окремих боргових зобов'язань перед банком за кредитним договором, банк має право звернутись до поручителя з письмовою вимогою про виконання боргових зобов'язань в повному обсязі чи частині. Поручитель здійснює погашення зобов'язань за кредитним договором у валюті кредиту на рахунок, зазначений банком в письмовій вимозі. Поручитель приймає на себе зобов'язання, у випадку невиконання боржником боргових зобов'язань перед банком за кредитним договором, здійснити виконання боргових зобов'язань в обсязі, заявленому банком в письмові вимозі, протягом 5-ти банківських днів з дати отримання відповідної письмової вимоги банку. Така вимога вважається отриманою поручителем, якщо банк надіслав її поштою на адресу поручителя вказаною в цьому договору, або повідомлену банку поручителем згідно застереження до цього пункту договору. Для здійснення вимоги банк не зобов'язаний надавати поручителю підтвердження невиконання боргових зобов'язань боржником. 01 липня 2013 року з боку позивача поручителю. [PERSON] було направлено вимогу (претензію) про дострокове погашення боргових зобов'язань за кредитним договором, яка залишилася поза увагою відповідача [PERSON] та заборгованість погашена не була. Статтею 543 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. З огляду на викладене, враховуючи наявність заборгованості за кредитним договором, суд приходить до висновку, що позов Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості з солідарних боржників є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст.88 Цивільного процесуального кодексу України суд присуджує відповідачу до сплати на користь позивача понесені та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 3441 гривень 00 копійок, які сплачено позивачем за подання даного позову до суду. Враховуючи наведене та

Outcome: approved