Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-14 00:00:00

Позивач [PERSON] з обмеженою відповідальністю «Дата [PERSON]» звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення суми боргу за кредитним договором, на обґрунтування якого зазначив, що 02.08.2013 року між ПАТ «Альфа-Банк» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № 500398964, згідно з умовами якого відповідачу надано кредит в розмірі 20000 грн. 30.09.2014 року між ПАТ «Альфа-Банк» та ТОВ «Дата [PERSON]» укладено Договір факторингу. Згідно Додаткової угоди № 2 від 08.12.2014 року до Договору факторингу договору від 30.09.2014 року, укладеного між ПАТ «Альфа-Банк» та ТОВ «Дата [PERSON]», відбулося відступлення Права вимоги за зазначеним кредитним договором на користь ТОВ «Дата [PERSON]». Внаслідок неналежного виконання відповідачем умов договору станом на 01.12.2015 року за ним утворилася заборгованість за договором в сумі 39729,87 грн, з яких: 17330,85 грн заборгованість за кредитом, 2,89 грн заборгованість за відсотками, 20196,13 грн заборгованість по комісії, 2200 грн - штраф. Оскільки відповідачем ніяких заходів, спрямованих на погашення заборгованості за кредитним договором, не вживається і заборгованість зростає, позивач просить суд стягнути з нього на його користь 39729,87 грн та судовий збір, сплачений ним при подачі позову до суду в розмірі 1378 грн. Представник позивача до судового засідання не зявився, надавши суду письмову заяву про розгляд справу у його відсутність. Відповідач, будучи повідомленим про час і місце розгляду справи, до судового засідання також не зявився, клопотання про перенесення розгляду справи суду не надіслав, що не перешкоджає розгляду справи зі згоди позивача в заочному судовому засіданні відповідно до положень ст.224 ЦПК України на підставі наявних доказів. Дослідивши матеріали справи, докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом установлено, що 02.08.2013 року між ПАТ «Альфа-Банк» та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір № 500398964, відповідно до умов якого Банк надав відповідачу кредит у сумі 20000 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,01 % на рік на суму залишку заборгованості по кредиту з кінцевим терміном погашення 05.08.2016 року. Повернення кредиту мало здійснюватись щомісячно у відповідності до графіку платежів, який є додатком до кредитного договору і є його невідємною частиною. Кожний щомісячний платіж включає в себе відповідну частину суми кредиту та проценти за користування кредитом, що підлягають погашенню позичальником, в дату платежу, зазначену в графіку, що підтверджується кредитним договором (а.с.6-9). Уклавши кредитний договір, відповідач взяв на себе зобовязання погашати заборгованість по кредиту, процентам за його користування, що передбачено умовами кредитного договору, однак, як вбачається з долучених до позову матеріалів, своїх зобовязань відповідач не виконав. 30 вересня 2014 року між ПАТ «Альфа-Банк» та ТОВ «Дата [PERSON]» укладено договір факторингу, за умовами якого банк відступив фактору права вимоги заборгованості за кредитними договорами, укладеними з боржниками, зі сплатою процентів за користування кредитами, комісій, штрафних санкцій та інших обовязкових платежів. Згідно Додаткової угоди № 2 від 08.12.2014 року до зазначеного Договору ТОВ «Дата [PERSON]» набуло право вимоги і за кредитним договором №500398964, укладеним 02.08.2013 року між ПАТ «Альфа-Банк» та відповідачем [PERSON] (а.с.17-23). Частиною 1 ст.1077 ЦК передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобовязується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобовязується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога) (ч.1 ст.1078 ЦК), тобто зміст договору факторингу полягає у переході до фактора права вимоги до боржника, який зобовязаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги. Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено за договором або законом. Доказом повідомлення відповідача про відступлення права грошової вимоги позивач зазначає поштове відправлення на адресу відповідача від 17.12.2015року за вих. №ДМГ/Д/24. Згідно за ст.ст. 526, 527, 530,629 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до вимог ч.1 ст.1048, ч.2 ст.1054 та ч.2 ст.1050 ЦК України наслідками порушення відповідачем зобовязання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту та одержання від позичальника процентів від суми позики. До того ж, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України). Досліджені судом докази свідчать про те, що невиконанням договірних зобовязань та неповерненням отриманого кредиту і відсотків за його користування в обумовлений договором строк відповідач в односторонньому порядку порушив зобовязання, що випливають з його умов, а отже, до нього має бути застосована цивільно-правова відповідальність за порушення грошового зобовязання відповідно до частини 2 статті 625 ЦК України. Як вбачається з матеріалів справи та наданих суду розрахунків, загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем складає 39729,87 грн, з яких: 17330,85 грн заборгованість за кредитом, 2,89 грн заборгованість за відсотками, 20196,13 грн заборгованість по комісії, 2200 грн - штраф (а.с.14). Оскільки досліджені судом докази дають підстави для висновку про невиконання відповідачем взятих на себе зобовязань за кредитним договором, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі. Вирішуючи питання про судові витрати в порядку ст.88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір, сплачений ним при зверненні до суду, в розмірі 1378,68 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved