Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-28 00:00:00

Позивач - Акціонерне товариство комерційний банк (АТ КБ) «ПриватБанк» ( далі Банк) звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором б/н від 15.09.2011 року у зв'язку з невиконанням з її сторони умов кредитного договору. Позовні вимоги позивач обгрунтовує тим, що відповідно до укладеного договору [PERSON] отримала кредит у розмірі 300 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до умов укладеного договору, договір складається із заяви позичальника, «Умов та Правил надання банківських послуг», «Тарифів Банку». У результаті невиконання умов кредитного договору з боку відповідача, станом на 31.07.2018 року існує заборгованість - 74 892,25 грн., що складається з заборгованості за кредитом у розмірі 175,30 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом в сумі 65 199,24 грн., заборгованості за пенею та комісією у розмірі 5 475,22 грн., штрафів відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання баньківських послуг: 500 грн. (фіксована частина), 3542,49 грн. (процентна складова). Також позивач просив стягнути з відповідача понесені ним судові витрати по справі в розмірі 1762 грн. Представник позивача в судовому засіданні не з'явився, надав суду заяву про можливість розгляду справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримав. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про день та час розгляду справи повідомлялася у встановленому законом порядку згідно зі ст. 128 ЦПК України, про причини неявки суд не сповістила, відзиву на позов не подала. При одночасному існуванні умов, передбачених ч.1 ст. 280 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення. Суд, перевіривши матеріали справи, приходить до наступного. 15 вересня 2011 року [PERSON] заповнила та підписала заяву про приєднання до «Умов та правил надання банківських послуг в «ПриватБанку». З тексту заяви вбачається, що відповідач виявила бажання отримати платіжну кредитну картку «Універсальна» Своїм підписом відповідач погодилася з тим, що дана заява, разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами Банку» , викладені на банківському сайті http://privatbank.ua, складає між позичальником та банком договір про надання банківських послуг. [PERSON] отримала кредит у розмірі 300 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. При укладанні договору сторони керувались ч.1 ст. 634 ЦК України (договір приєднання), згідно з якою договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). На підставі п. 2.1.1.5.5 «Умов та правил надання банківських послуг» клієнт зобов'язаний погашати заборгованість по кредиту, відсотків за його використання, на перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Позивачем до анкети-заяви [PERSON] від 15.09.2011 року надано витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», в якому зазначено пільговий період, базова % ставка в місяць, обов'язковий щомісячний платіж, пеня за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів, штраф за порушення строків платежів. При цьому, витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт не містить підпису позичальника, відомостей про те, яка конкретно з можливих чотирьох різних за умовами карток «Універсальна» перебувала у користуванні відповідача. Суд зазначає, що на звороті витягу з тарифів мається виноска - роз'яснення, що з 01.09.2014 року змінено процентну ставку, з 01.04.2015 року змінено тарифи обслуговування кредитних карт «Універсальна Контракт» на «Універсальна Голд» або «Універсальна». Враховуючи, що договір укладався з [PERSON] 15.09.2011 року, долучений до анкети витяг з тарифів свідчить про те, що відповідачу для ознайомлення було надано зовсім інший витяг з тарифів. Умовами п. 2.1.1.12.6 «Умов та Правил надання банківських послуг» передбачено, що банк нараховує відсотки за користування кредитом у розмірі, встановленому «Тарифами Банку», із розрахунку 360 календарних днів на рік. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події (ч. 1 ст. 530 ЦК України). За ч.1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, оскільки не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов'язаннями відповідно до умов Договору. Як вбачається з наданого банком розрахунку, заборгованість за договором б/н від 15.09.2011 року станом на 31.07.2018 року становить 74 892,25 грн., що складається з заборгованості за кредитом у розмірі 175,30 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом в сумі 65 199,24 грн., заборгованості за пенею та комісією у розмірі 5 475,22 грн., штрафів відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання баньківських послуг: 500 грн. (фіксована частина), 3542,49 грн. (процентна складова).. За ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Дотепер, як випливає з позову, заборгованість за кредитом в сумі 175,30 грн. не погашена. Пунктом 1.1.3.2.3 Умов та правил надання банківських послуг передбачена можливість зміни в односторонньому порядку Умов та правил, які діють з моменту їх опублікування на сайті. З виписки про рух коштів по рахунку [PERSON] випливає, що відсоткова ставко за користування кредитними коштами з 01.09.2014 р. змінена і складає 34,8 %, з 01.04.2015 р.- 43,2 %. Враховуючи зміни процентної ставки за користування кредитними коштами, заборгованість за вказаними платежами має бути розрахована наступним чином. Станом на 31.07.2013 року заборгованість за відсотками склала 175,30 грн. За період з 01.08.2013 року по 31.08.2014 за ставкою 30% за 395 днів -175,30 *30%/360*395 = 57,70 грн. За період з 01.09.2014 по 31.03.2015 за ставкою 34,8% за 212 днів - 175,30 *34,8%/360*212 = 35,92 грн. За період з 01.04.2015 по 30.09.2015 року за ставкою 43,2% за 183 днів - 175,30 *43,2%/360*183 = 38,49 грн. Таким чином, загальна сума, яка підлягає оплаті в рахунок погашення відсотків за користування кредитними коштами, становить 132,11 грн. Відповідно до частини першої статті 1048 та частини першої статті 1054 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже, припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. За наданим розрахунком картка випущена 15.09.2011 року. Станом на 31.07.2013 року прострочена заборгованість склала 175,30 грн. і рух коштів по картці припинився. Отже, оскільки строк дії картки складає 4 роки, то до 30.09.2015 року сторони керувалися умовами договору. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред'явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Оскільки строк дії картки, в межах якого надавася кредит закінчився і позивачем, виходячи з наданої інформації Банком платіжна картка не перевипускалася, права та інтереси позивача можуть бути забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов'язання. Отже, після 15.09.2014 року позивач не міг проценти нараховувати, що відповідає правовій позиції, яка висловлена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 року. Позивачем нарахована пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором у розмірі 5475,22 грн. Відповідно до ч.3 ст.551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Оскільки заборгованість відповідача за кредитним договором складає 307,41 грн., то розмір нарахованої пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором не може перевищувати 307 грн. Суд також враховує, що Умовами договору передбачена відповідальність за одне й те ж порушення договору, прострочення платежів, як у вигляді пені, так і штрафу, який має як фіксовану величину, так і відсоткову складову від суми заборгованості. За приписами ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Згідно положень ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Виходячи з того, що одночасне застосування різних видів неустойки, що передбачені у ст.549 ЦК України, у якості заходів відповідальності за одне й теж правопорушення в силу прямої заборони Основним Законом України є нікчемними, вони не повинні застосовуватися судом. Таким чином, вимоги АТ КБ «ПриватБанк» в частині стягнення з відповідача штрафу (фіксованої частини) у розмірі 500,00 грн. та штрафу (відсоткова складової) у розмірі 3542,49 грн. задоволенню не підлягають. За правилами ст. ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь позивача документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору у мінімальному розмірі- 1762 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial