Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-10 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернулася до Чугуївського міського суду Харківської області з позовом до [PERSON] визнання права власності на нерухомість в порядку спадкування за законом. Позивач вказав, що [INFO] померла її мати - [PERSON]. Після її смерті залишилось спадкове майно, яке складається з земельної частки (паю), розміром 3,33 в умовних кадастрових га у ВСАТ «Агрокомбінат «Слобожанський»» Чугуївського району Харківської області, а також житловий будинок [ADDRESS]. Однак Позивач не може отримати свідоцтво про право на спадщину, так як відсутній правовстановлюючий документ на будинок [ADDRESS]. Позивач - [PERSON], в судове засідання не з'явилася, належним чином була повідомлена про час і місце розгляду справи, через канцелярію суду надала заяву про слухання справи без її участі, позовні вимоги підтримала, та просила суд позов задовольнити. Відповідач - [PERSON], в судове засідання не з'явився, належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, через канцелярію суду надав заяву про слухання справи без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечував. Суд відповідно до ст. 169 ЦПК України вважає за можливе розглядати справу у відсутності не з'явившихся осіб за наявними доказами справи. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши та перевіривши письмові докази по справі, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. [INFO] померла мати Позивача - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть, серії [NUMBER] виданим 02.07.1999 р. Чкаловською селищною радою Чугуївського району Харківської області. (а.с. 7). Після її смерті залишилось спадкове майно, яке складається з земельної частки (паю), розміром 3,33 в умовних кадастрових га у ВСАТ «Агрокомбінат «Слобожанський»» Чугуївського району Харківської області, а також житловий будинок [ADDRESS]. Факт родинних відносин позивача та [PERSON] підтверджується відповідним свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим повторно 26.06.2012 р. відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Чугуївському району реєстраційної служби Чугуївського міськрайонного управління юстиції Харківської області (а.с. 8). Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER], виданого 11.02.1983 р. відділом РАЦС Шевченківського райвиконкому м. Запоріжжя, 11.02.1983 року позивач вийшла заміж за [PERSON], та після реєстрації шлюбу змінила прізвище на «[PERSON]». (а.с. 9). Спадкоємцями після смерті [PERSON] є позивач [PERSON] та її син [PERSON]. 18 лютого 2013 року Чугуївським міським судом виносилось рішення, яким було встановлено факт належності [PERSON], яка померла [INFO] сертифікату серії [NUMBER] на право на земельну частку (пай), виданого 01 серпня 2002 року на підставі рішення Чугуївської районної державної адміністрації від 15 травня 2002 року № 102 на ім'я [PERSON]. (а.с. 11). Приналежність вищевказаного житлового будинку [PERSON], підтверджується Довідкою №Є-182/02-22 від 24 червня 2014 року, виданою виконавчим комітетом Чкаловської селищної ради Чугуївського району Харківської області, згідно якої житловий будинок [ADDRESS] зі службовими будівлями та спорудами зареєстрований у по господарській книзі Чкаловської селищної ради по селу Гаврилівка під №0202-1, головою господарства вважається [PERSON]. (а.с. 20). У встановлений законом строк [PERSON], звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті її матері [PERSON], та їй, як спадкоємиці було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом, на земельну частку (пай) розміром 3,33 в умовних кадастрових га у ВСАТ «Агрокомбінат «Слобожанський» (а.с. 10). Що стосується видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок [ADDRESS], то у його видачі позивачу було відмовлено, в зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на вищевказаний житловий будинок оформлених на ім'я [PERSON]. Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 №7, відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР (далі - ЦК УРСР), у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Відповідно до ст. 527 Цивільного кодексу УРСР в редакції 1963 року, який діяв на момент відкриття спадщини, спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця. Згідно частини 1 статті 529 Цивільного кодексу УРСР в редакції 1963 року при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Згідно ст. 549 Цивільного кодексу УРСР, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Згідно із листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» при вирішенні спорів щодо спадкування права власності на нерухоме майно слід враховувати зміну редакції ч. 4 ст. 331 і ч. 4 ст. 334 ЦК України та інших норм цивільного законодавства і застосовувати редакцію закону, яка діяла на час виникнення права у самого спадкодавця на момент закінчення будівництва будинків та на час відкриття спадщини. При вирішенні спору про визнання права власності на спадкове майно потрібно розмежовувати час і підстави виникнення права власності у спадкодавця, які кваліфікуються відповідно до законодавства України, чинного на час виникнення права власності, та підстави спадкування зазначеного майна, що визначаються на час відкриття спадщини. При вирішенні спорів про визнання права власності на спадкове майно судам слід керуватися законодавством, яке регулювало виникнення права власності у самих спадкодавців на момент закінчення будівництва будинків. Відповідно до п. 3.1 Порядку прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, громадських будинків та будівель і споруд сільськогосподарського призначення I та II категорій складності, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт, і проведення технічного обстеження їх будівельних конструкцій та інженерних мереж, затвердженого Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 19.03.2013 року №95, документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації. За змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах. Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Відповідно до абз. 3 п. 23 Постанови Пленуму Верховного України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 №7, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відсутність правовстановлюючого документу на житловий будинок [ADDRESS] позбавляє Позивача можливості отримати свідоцтво про право на спадщину. Згідно Наказу Міністерства юстиції України №914/5 від 26.05.2009 року «Про затвердження Методичних рекомендацій щодо державної реєстрації прав власності на об'єкти нерухомого майна на підставі рішень судів», рішення судів про визнання права власності на об'єкти нерухомого майна, про встановлення факту права власності на об'єкти нерухомого майна, про передачу безхазяйного нерухомого майна до комунальної власності є правовстановлюючими документами, на підставі яких проводиться державна реєстрація прав власності на об'єкти нерухомого майна. На підставі викладеного,

Outcome: approved