Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-21 00:00:00

Позивач [PERSON] у вересні 2016 року звернулася до суду з позовом до Сасинівської сільської ради Пирятинського району Полтавської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом. До початку розгляду справи представник позивача [PERSON] надав суду уточнену позовну заяву та просив визнати за [PERSON] у порядку спадкування за заповітом після померлого 07.06.2006 року [PERSON], право власності на: житловий будинок із господарськими будівлями та спорудами, що в цілому складається із житлового будинку «А-1» (загальна площа 63,8 кв.м., житловою площею 26.4 кв.м), сарая «Б», сажа «В», убиральні «Г», сарая «Д», погреба «К», огорожі № 1, колонки питної № 2, і який розташований по вул. Урожайна,12 с. Меченки, Пирятинського району, Полтавської області та визнати за позивачем право на виготовлення технічної документації щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 3,1397 га, що розташована на території Сасинівської сільської ради Пирятинського району Полтавської області, кадастровий номер 5323884900:00:038:0004. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 07.06.2006 помер [PERSON], з яким позивачка проживала однією сімєю з 2001 року. Після його смерті залишилася спадщина, а саме: житловий будинок із господарськими будівлями та спорудами, що розташований по вул. Урожайна, 12 у с. Меченки Пирятинського району Полтавської області та право на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 3,1397 г., що розташована на території Сасинівської сільської ради Пирятинського району Полтавської області. [PERSON] прийняла спадщину після смерті [PERSON] відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, оскільки на час відкриття спадщини, що залишилася після померлого [PERSON], [PERSON] постійно проживала разом із ним за адресою вул. Урожайна, 12 у с. Меченки Пирятинського району Полтавської області. З метою отримання правовстановлюючих документів на спадкове майно після померлого 07.06.2006 [PERSON], [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Пирятинського районного нотаріального округу Полтавської області. Проте у оформленні свідоцтва про право на спадщину приватним нотаріусом було відмовлено у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на будинковолодіння та відсутністю державної реєстрації правовстановлюючого документу на земельну ділянку. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги свого довірителя підтримав та просить їх задовольнити з підстав, викладених у позові. Представник відповідача - Сасинівської сільської ради Пирятинського району Полтавської області у судове засідання не зявився, надіслав листа про слухання справи у його відсутність, в якому також зазначається про визнання відповідачем позову у повному обсязі. Суд уважає, що справа може бути розглянута у відсутність представника відповідача, оскільки його особисті пояснення у судовому засіданні не обовязкові. Судом установлено: 07 червня 2006 року помер [PERSON] (а.с. 7). Відповідно до статті 1218 Цивільного кодексу України (далі ЦК України)\~до складу спадщини входять усі\~ права та обовязки, що\~ належали спадкодавцеві\~ на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Право на спадкування відповідно до ч.3 ст.1223 ЦК України\~ виникає у день відкриття спадщини. Внаслідок його смерті відкрилася спадщина у виді житлового будинку із господарськими будівлями та спорудами, що розташований по вул. Урожайна, 12 у с. Меченки Пирятинського району Полтавської області та право на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 3,1397 га., що розташована на території Сасинівської сільської ради Пирятинського району Полтавської області (а.с.9-11). Як передбачено ст. 1217 Цивільного кодексу України (далі ЦК) спадкування здійснюється за заповітом або законом. Згідно із заповітом, реєстровий № 30, складеним 18.08.2003 [PERSON] та посвідченим секретарем Сасинівської сільської ради Пирятинського району Полтавської області, останній все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що йому належить і буде належати за законом на день смерті, заповів [PERSON] (а.с. 12,13). [PERSON] прийняла спадщину після смерті [PERSON] відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, оскільки на час відкриття спадщини, що залишилася після померлого [PERSON], [PERSON] постійно проживала разом із ним за адресою вул. Урожайна, 12 у с. Меченки Пирятинського району Полтавської області, що встановлено рішенням Пирятинського районного суду від 15.07.2016 (а.с.5-6). З метою нотаріального оформлення свого права на вказане спадкове майно позивач звернулася до приватного нотаріуса Пирятинського районного нотаріального округу Полтавської області (а.с. 15), однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу з проведенням державної реєстрації на спадкове майно. Відсутність даних документів перешкоджає позивачу у розпорядженні спадковим майном. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Право власності на житловий будинок набувається в порядку, який був чинним на час завершення його будівництва. Як вказано в технічному паспорті на обєкт нерухомого майна, спірне домоволодіння збудовано в 1958 році (а.с. 10). Цивільним кодексом УРСР 1922 року питання набуття у власність громадянами житлових будинків у сільській місцевості не було врегульованим. У 1958 році питання набуття права власності регулювались Указом Президії Верховної Ради СРСР від 26.08.1948 «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків» і прийнятою відповідно до цього Указу постановою Ради Міністрів СРСР від 26.08.1948 «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради СРСР від 26.08.1948 «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків», які, зокрема, визначали умови та правові наслідки будівництва. Отже, за вказаними Указом і Постановою підставою виникнення права власності на житловий будинок був сам факт збудування цього будинку з додержанням вимог зазначених актів законодавства та прийняття будинку в експлуатацію. Ці правові акти не повязували виникнення права власності на житловий будинок із проведенням його реєстрації. Такого висновку дійшов ВСУ, виклавши правову позицію у постанові від 18.12.2013 у справі № 6-137цс13, яка згідно зі статтею 3607 ЦПК є обовязковою для судів. Згідно ст.31 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», для проведення державної реєстрації прав власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, розташовані на територіях сільських, селищних, міських рад та закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року, щодо яких раніше не проводилася державна реєстрація прав власності, подаються: виписка із погосподарської книги, надана виконавчим органом сільської ради (якщо такий орган не створений - сільським головою), селищної, міської ради або відповідною архівною установою; документ, що посвідчує речове право на земельну ділянку під таким обєктом, крім випадку, коли таке речове право зареєстровано в Державному реєстрі прав. Відповідно до довідки Сасинівської сільської ради Пирятинського району Полтавської області спірне домоволодіння згідно даних погосподарської книги №10 за 2010-2015 роки рахувалося за [PERSON] (а.с.8). За наявності у матеріалах справи виписки із погосподарської книги доцільно говорити, що спадкодавець набув право власності на житловий будинок правомірно, оскільки діюче на той час законодавство не повязувало момент виникнення права власності з обовязковою державною реєстрацією обєкту нерухомості. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що оскільки\~\~[PERSON] є єдиним спадкоємцем за заповітом майна померлого [PERSON], який за життя не зареєструвавав в установленому чинним законодавством порядку правовстановлюючий документ на належне йому нерухоме майно, проте інакше як у судовому порядку визнати право власності позивача у порядку спадкування на зазначений житловий будинок та господарські споруди неможливо, визнання права власності на спірне майно в порядку спадкування відповідає положенням чинного законодавства України, визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому позов в частині визнання за [PERSON] права власності у порядку спадкування на будинковолодіння по вул. Урожайна, 12 у с. Меченки Пирятинського району Полтавської області підлягає\~ задоволенню. \~\~\~\~\~ Позивачу також було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 3,1397 га., що розташована на території Сасинівської сільської ради Пирятинського району Полтавської області, оскільки спадкодавець не зареєстрував своє право власності у органах земельних ресурсів і право власності на вищезазначену земельну ділянку у померлого не виникло. \~\~\~\~ [PERSON] отримав Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЗ № 164144 на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,1397 га, що розташована на території Сасинівської сільської ради Пирятинського району Полтавської області, кадастровий номер 5323884900:00:038:0004, проте за життя не зареєстрував своє право власності на неї відповідно до законодавства. Після смерті [PERSON] спадщину після нього прийняла [PERSON]\~\~\~\~ Вищевказані обставини унеможливлюють оформлення позивачем спадщини у вигляді права на земельну ділянку у нотаріуса в позасудовому порядку. \~\~\~\~ Відповідно до листа Вищого спецiалiзованого суду України з розгляду цивiльних i кримiнальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», якщо спадкодавець не\~\~набув\~\~права власності\~\~на земельну ділянку згідно зі\~ст. 125 ЗК, проте розпочав процедуру\~\~приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а орга нами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури\~\~приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного\~\~права в порядку спадкування -\~\~права\~\~на\~\~завершення\~\~приватизації та одержання державного акта про право власності\~\~на землю\~\~на ім'я спадкоємця, а не\~\~права власності\~\~на земельну ділянку. \~\~\~\~ На підставі викладеного та враховуючи, що [PERSON] є єдиним спадкоємцем за заповітом майна померлого [PERSON], який за життя не зареєструвавав в установленому чинним законодавством порядку правовстановлюючий документ на належне йому нерухоме майно у вигляді земельної ділянки, суд вважає за можливе визнати за ним право на виготовлення технічної документації щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 3,1397 га, що розташована на території Сасинівської сільської ради Пирятинського району Полтавської області, кадастровий номер 5323884900:00:038:0004, в порядку спадкування після смерті [PERSON], який помер 07.06.2010 року.

Outcome: approved