Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-16 00:00:00

Позивач [PERSON] через свого представника адвоката Кайданніка Д.А. звернулась до суду з позовом в обґрунтування якого зазначила, що 19.02.2021 її повідомив роботодавець ТОВ «Фірма ВПСАНТ» про надходження до підприємства для виконання постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 13.01.2021. 23.02.2021 представник позивача звернувся письмово з запитом до Приватного виконавця Павелків Т.Л., Приватного нотаріуса КМНО Хара Н.С. та до відповідача з вимогою надати для ознайомлення копії матеріалів виконавчого провадження, копії документів на підставі яких було вчинено виконавчий напис, копії документів кредитної справи (кредитний договір, виписки з рахунків). 01.03.2021 приватний виконавець Павелків Т.Л. надала представнику позивача копії матеріалів виконавчого провадження та доступ до них в мережі Інтернет, серед яких був: виконавчий напис № 7645, виданий приватним нотаріусом КМНО Хара Н.С. від 30.08.2018, заява стягувана про примусове виконання рішення та копія постанови про відкриття виконавчого провадження № 572600822 від 20.08.2018, пропозиція укласти договір карткового рахунку та договір страхування (оферта) № 26256019320240 від 17.04.2014, постанова про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 13.01.2021. Приватний нотаріус КМНО Хара Н.С. лист представника позивача отримувати відмовилась. Позивач ознайомившись з виконавчим написом приватного нотаріуса КМНО Хара Н.С. № 7645 від 30.08.2018, дізнався, що відповідач ПАТ «ПУМБ» є правонаступником усіх прав та обов`язків AT «Банк Ренесанс Капітал», отже отримав право вимоги на стягнення з позивача заборгованості за сумою кредиту та процентами за період з 20 серпня 2017 по 20 серпня 2018 у розмірі 19601,49 грн. Позивач зазначає, що він не укладав ніяких кредитних договорів з відповідачем, крім того ні відповідач, ні AT «Банк Ренесанс Капітал» не повідомляли позивача про зміну кредитора у договорі карткового рахунку (оферти) №26256019320240 від 17.04.2014, не погоджується з сумою стягнення, з визначеним відповідачем періодом заборгованості з 20.08.2017 по 20.08.2018. Спірні відносини виникли внаслідок укладання між позивачем та AT «Банк Ренесанс Капітал» договору карткового рахунку (оферти) №26256019320240 від 17.04.2014. Предметом цього договору згідно умов є випуск платіжної карти та надання овердрафту (п. 2.3) у розмірі 5000 грн., зі строком користування овердрафтом (п. 2.4) 36 місяців, тобто до 17.04.2017, процентна ставка 0,0001 процентів річних за користування овердрафтом при здійснені розрахункових операцій, 24 процента річних за користування овердрафтом при здійснені інших дебетових операцій (п. 2.6), 24 процента річних за користування несанкціонованим овердрафтом (п. 2.7) та 2 процента річних комісії за обслуговування кредитної заборгованості за овердрафтом. Вважає, що виконавчий напис № 7645, вчинений приватним нотаріусом КМНО Харою Н.С. від 30.08.2018 з грубим порушенням чинного законодавства, оскільки нотаріус не отримав від відповідача та позивача документи щодо видачі кредиту та здійснення часткового погашення заборгованості, не врахував та не перевірив наявність чи відсутність спору щодо заборгованості, не повідомив боржника, що до нього звернулись з заявою про вчинення виконавчого напису, тобто вважати заборгованість безспірною неможна. Крім того, позивач почав порушувати свої зобов`язання по сплаті чергових платежів з травня 2014 року, повністю припинив сплачувати платежі с травня 2014, отже з цього часу у відповідача виникло право на стягнення заборгованості у судовому порядку, отже до моменту подання заяви про вчинення виконавчого напису минуло більше ніж три роки, тобто пропущений строк позовної давності і тому заборгованість не є безспірною. Просить визнати виконавчий напис № 7645, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Наталією Станіславівною від 30.08.2018 таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до ч.1 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою від 16.03.2021 провадження у справі відкрито й призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. У наданий в ухвалі час від сторін не надійшло заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін. Відзиву на позовну заяву від відповідача не надійшло, пояснень від третіх осіб не надійшло. Суд, дослідивши надані докази, встановив наступні факти та відповідні ним правовідносини: приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С. за № 7645 від 30.08.2018 видано виконавчий напис про стягнення заборгованості на користь відповідача ПАТ «ПУМБ», який є правонаступником усіх прав та обов`язків AT «Банк Ренесанс Капітал», з [PERSON] за кредитним договором № 26256019320240 від 18.04.2014 за період з 20 серпня 2017 по 20 серпня 2018 у розмірі 19171,49 грн., з яких: прострочена заборгованість за сумою кредиту 11089,45 грн, прострочена заборгованість за комісією 0,00 грн, прострочена заборгованість за процентами - 7863,29 грн, строкова заборгованість за сумою кредиту - 0,00 грн, строкова заборгованість за комісією - 0,00 грн, строкова заборгованість за процентами - 218,75 грн, за вчинення виконавчого напису - 430 грн., загальна сума, що підлягає стягненню складає 19601,49 грн (а.с. 24). Постановою приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Вольф Т.Л. від 20.09.2019 відкрито виконавче провадження на підставі виконавчого напису № 7645 віл 30.08.2018 (а.с. 25), а постановою приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Павелків Т.Л. від 13.01.2021 звернуто стягнення на доходи боржника [PERSON] (а.с. 26). Як вбачається з пропозиції укласті договір карткового рахунку та договір страхування (оферта) № 26256019320240, предметом цього договору згідно умов є випуск платіжної карти та надання овердрафту [PERSON] (п. 2.3) у розмірі 5000 грн., зі строком користування овердрафтом (п. 2.4) 36 місяців, процентна ставка 0,0001 процентів річних за користування овердрафтом при здійснені розрахункових операцій, 24 процента річних за користування овердрафтом при здійснені інших дебетових операцій (п. 2.6), 24 процента річних за користування несанкціонованим овердрафтом (п. 2.7) та 2 процента річних комісії за обслуговування кредитної заборгованості за овердрафтом (а.с. 14). За загальним правилом ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один зі способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Статтею 18 ЦК України передбачено, що нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Вчинюючи виконавчі написи, нотаріус відповідно до закону встановлює та офіційно визнає факт наявності певної безспірної заборгованості та викладає такий свій висновок у відповідному нотаріальному акті - документі (виконавчому написі), що одночасно є підставою для примусового виконання (пункт 3 частини першої статті 3 Закону України «Про виконавче провадження»). Нотаріус у межах реалізації наданих йому юрисдикційних повноважень не вирішує спорів про право, але в результаті розгляду нотаріальної справи та вчинення нотаріальної дії правова невизначеність все ж припиняється. Отже, здійснюючи повноваження у сфері безспірної юрисдикції, нотаріус має встановлювати наявність або відсутність певного юридичного складу, щоб покласти його у підставу нотаріального акту в межах вчинюваної ним відповідної нотаріальної дії. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 цього Закону). Таким актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 №296/5 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій). Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому, вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. При цьому безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 №1172 (далі Перелік). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Частиною першою ст. 88 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172. Пунктом 1 Переліку передбачено, що для одержання виконавчого напису нотаріуса за нотаріально посвідченими договорами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно (крім випадку, передбаченого пунктом 1-1 цього Переліку), подаються: оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. На момент звернення заінтересованих осіб до нотаріуса з метою ініціювання вчинення нотаріальної дії відсутність цивільного спору є обов`язковою умовою, а наявність спору у свою чергу унеможливлює вчинення нотаріальної дії та є підставою для зупинення нотаріальної дії до вирішення справи судом (стаття 42 Закону України «Про нотаріат»). У правових позиціях Великої Палати Верховного Суду, викладених у постановах від 27.032019 у справі № 137/1666/16-ц (провадження № 14-84цс19), від 02.07.2019 у справі № 916/3006/17 (провадження № 14-278 гс18), від 15.01.2020 у справі № 305/2082/14-ц (провадження № 14-557цс19) з подібних правовідносин зазначено, що вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи сторін у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було не вирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Згідно з положеннями ч. 3 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно - правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він нівелює можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Матеріали справи не містять доказів на підтвердження викладених в позові обставин, клопотання про витребування доказів позивачем чи його представником не подавалось, тому доводи позивача щодо того, що виконавчий напис вчинено за відсутності обов`язкових документів, передбачених законом, що жодних вимог від банку вона не отримувала, пропущений строк позовної давності (враховуючи строк дії договору до 18.04.2017) та заборгованість перед банком є спірною, є недоведеними. Відповідних доказів позивач не надав. Інших належних, допустимих та достовірних доказів, які б свідчили про наявність або відсутність у позивача будь-якого реального боргу або меншого боргу, ніж зазначено у виконавчому написі, неправильності визначення кредитором суми заборгованості та іншої відповідальності боржника, щодо стягнення якої вчинений виконавчий напис чи доказів настання прав вимоги за договором у травні 2014 року, позивачем не надано, тому суд вважає позов недоведеним та відмовляє в його задоволенні в повному обсязі. Ухвалою від 05.03.2021 заяву позивача [PERSON] про забезпечення позову задоволено та зупинено стягнення на підставі виконавчого документу - виконавчого напису, виданого приватним нотаріусом КМНО Харою Н.С., зареєстрованого в реєстрі за № 7645 від 30.08.2018 щза виконавчим провадженням № 57260822 від 20.09.2018, яке відкрито Приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Павелків Т.Л. Згідно ч. 1 ст. 158 ЦПК України, суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. Як вбачається з частин 9,10 вказаної статті, у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову. У такому разі заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням або ухвалою суду. В зв`язку з відмовою в задоволенні позову заходи його забезпечення підлягають скасуванню одночасно з ухваленням судового рішення.

Outcome: dismissed