Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-07 00:00:00

позивач АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» звернулося до Устинівського районного суду Кіровоградської області з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому просив стягнути з відповідача на свою (позивача) користь: - заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг № б/н від 08.12.2015 у розмірі 10633,28 грн. станом на 19.05.2020; - судові витрати у розмірі 2102,00 грн. На обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», правонаступником якого з 14.06.2018 є АТ КБ «ПРИВАТБАНК», та [PERSON] 08.12.2015 було укладено кредитний договір шляхом підписання останнім анкети-заяви про приєднання до умов та правил надання банківських послуг ПриватБанку, згідно з яким (кредитним договором) [PERSON] було надано кредит у виді встановлення кредитного ліміту, розмір якого у подальшому змінювався, на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом відповідно до «Умови та правила надання банківських послуг» та «Тарифи». Зазначив, що банк свої зобов`язання виконав шляхом зарахування грошових коштів на рахунок [PERSON] та надав можливість розпоряджатися ними на умовах, передбачених договором. Однак, [PERSON] не надав своєчасно банку грошові кошти на погашення заборгованості, що призвело до утворення заборгованості у розмірі 10633,28 грн., з яких: 7670,11 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 2963,17 грн. - заборгованість за простроченими відсотками. Ухвалою судді Устинівського районного суду Дніпропетровської області від 10.08.2020 зазначену позовну заяву було залишено без руху з наданням позивачу строку для усунення виявлених недоліків позовної заяви. Заявою позивача від 20.08.2020 недоліки позовної заяви було усунено. Ухвалою судді Устинівського районного суду Дніпропетровської області від 07.09.2020 дану страву передано на розгляд до Долинського районного суду Кіровоградської області, за територіальною підсудністю. Справа надійшла до Долинського районного суду Кіровоградської області 29.09.2020. Ухвалою від 13.10.2020 зазначену позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за вказаним позовом та постановлено здійснювати розгляд даної справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, зареєстрований у суді 15.12.2020 за вх. № 5599/20, в якому останній просив у задоволенні позову відмовити у повному обсязі. Своє заперечення проти вимог позивача відповідач, обґрунтовувала тим, що підписана ним анкета заява не містить кредитного ліміту та інших необхідних умов у розумінні цивільного законодавства. Посилався на відсутність рішення банку, яке мало бути прийнято за наслідками розгляду такої заяви. Зазначив, що ним не підписувались «Умови та правила надання банківських послуг» та «Тарифи», а також вказав на те, що розрахунок заборгованості не може підтверджувати існування боргу оскільки не є первинним обліковим банківським документом. Також зазначив, що позивачем завищено тіло кредиту, яке перевищує кредитний ліміт. Від позивача до суду надійшла відповідь на відзив на позовну заяву, зареєстрована у суді 19.01.2021 за вх. № 257/21, в якій останній заперечував проти позиції відповідача, наведеної у відзиві. Своє заперечення проти позиції відповідача позивач, обґрунтовував тим, що заява [PERSON] про приєднання до «Умови та правила надання банківських послуг» та «Тарифи» та зміст цих документів складають договір про надання банківських послуг. Зазначив, що [PERSON] підписавши анкету-заяву ознайомився з умовами кредитування, а також інформацією щодо встановлення та зміни розміру кредитного ліміту, та порядком отримання кредитних коштів, які були зараховані банком на рахунок [PERSON] . Також зазначив, що наданий ним (позивачем) розрахунок є інформаційним, а не первинним документом. Крім того зазначив, що [PERSON] неодноразово користувався послугою «Оплата частинами», що передбачає оплату товару або пслуг шляхом списання щомісячних платежів з карткового рахунку, та ним була підключена послуга «Страхування кредитного ліміту». Від відповідача до суду надійшло заперечення по суті позовних вимог, зареєстроване у суді 30.04.2021 за вх. № 2381/21, в якому останній просив при вирішенні справи по суті врахувати те, що сторонами не досягалась згода про сплату процентів, неустойки тощо, а відтак всі кошти, що сплачувались ним за кредитним договором є сплатою кредиту, тобто тіла, і відповідно не можуть зараховуватись банком на інші цілі. Від позивача до суду надійшла відповідь на відзив на позовну заяву, зареєстрована у суді 21.05.2021 за вх. № 2729/21, в якій останній заперечував проти позиції відповідача, наведеної у поданих ним процесуальних заявах по суті справи. Своє заперечення проти позиції відповідача позивач, обґрунтовував, крім раніше наведеного у попередньому відзиві, тим, що посилання відповідача при обґрунтуванні своїх заперечень проти позову на положення Закону України «Про захист прав споживачів» та постанову Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 у справі № 342/180/17-ц у справі, є безпідставним. Від позивача до суду надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог, зареєстрована у суді 31.05.2021 за вх. № 2961/21, в якій останній зменшивши розмір позовних вимог просив стягнути з відповідача на свою (позивача) користь: -\~заборгованість за\~кредитним договором\~про надання\~банківських послуг\~№ б/н\~від 08.12.2015\~у розмірі\~7796,75\~грн., з яких: 7670,11 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 126,64 грн. - заборгованість за простроченими відсотками. - понесені позивачем судові витрати у розмірі 2102,00 грн. Позивач, який про дату, час і місце розгляду справи, був повідомлений належним чином засобами електронного зв`язку, що підтверджується довідкою відповідальної особи про доставку електронного листа, - у судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки суду не повідомив, клопотання про відкладення судового засідання від позивача до суду не надходило. При цьому, матеріали позовної заяви містять клопотання позивача про розгляд справи за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідно до положень ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до положень ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. За наведених вище обставин та положень цивільного процесуального законодавства суд дійшов висновку про розгляд справи за відсутності представника позивача на підставі наявних у суду матеріалів справи. Відповідач у судовому засіданні заявив про визнання ним позову у повному обсязі враховуючи заяву позивача про зменшення позовних вимог. Представник відповідача у судовому засіданні підтримала позицію свого клієнта. Заслухавши у\~судовому засіданні\~відповідача та\~його представника,\~дослідивши докази\~у справі\~в їх\~сукупності,\~з`ясувавши\~підстави та\~предмет позову,\~характер спірних\~правовідносин,\~прав та\~інтересів,\~за захистом\~яких звернувся\~позивач,\~у урахуванням\~заяви останнього\~про зменшення\~розміру позовних\~вимог та\~враховуючи позицію відповідача, висловлену ним особисто щодо визнання позову, суд дійшов висновку про задоволення позову, з огляду на таке. Відповідно до ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Згідно з абз. 3 п. 24 постанови Пленуму Верховного суду України від 12.06.2009 № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Таким чином, враховуючи безумовне визнання відповідачем позову, суд, з метою з`ясування чи не суперечить таке визнання закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, на підставі доказів, наданих учасниками справи, встановив таке. Між сторонами у справі, що ними не заперечується, дійсно 08.12.2015 було укладено кредитний договір № б/н шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до умов та правил надання банківських послуг ПриватБанку, згідно з яким (кредитним договором) [PERSON] було надано кредит шляхом встановлення кредитного ліміту, розмір якого у подальшому змінювався, на видану останньому платіжну картку із зарахованими на неї грошовими коштами та надано можливість розпоряджатися ними на умовах, передбачених договором. У межах зазначених договірних відносин у відповідача перед позивачем виникла заборгованості, у розмірі 7796,75 грн., яку позивач не заперечує. Відповідно до умов ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Положеннями ч. 1 ст. 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Поряд з цим, відповідно до положень ч. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» - військовослужбовцям, призваним на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, на весь час їх призову, а військовослужбовцям під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, які перебували або перебувають безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються. Відповідно до наданого відповідачем військового квитка серії [NUMBER] , останнього 16.03.2015 на підстав контракту було зараховано на військову службу за контрактом у Збройні Сили України, у ході проходження якої він безпосередньо брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України у районах проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей, що підтверджується довідкою військової частини [NUMBER] від 24.01.2018 за № 143. Крім того, [PERSON] надано посвідчення серія [NUMBER] , відповідно до якого останній має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій. Отже, дії позивача при зміні розміру позовних вимог, а саме їх зменшення на суму нарахованих відсотків за користування кредитом за відповідний період є такими, що у повній мірі відповідають нормам наведеного вище закону. За таких\~обставин,\~вимога позивача,\~про стягнення\~з відповідача\~заборгованості за кредитним договором, сторонами якого виключно є позивач та відповідач, про надання банківських послуг (кредиту) № б/н від 08.12.2015 у розмірі 7796,75 грн. визнається судом обґрунтованою, вона не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому така вимога, яка визнана відповідачем, підлягає задоволенню і таке рішення суду у повній мірі відповідає завданню цивільного судочинства, зокрема, щодо справедливого вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених прав та інтересів юридичної особи. Питання розподілу судових витрат, понесених позивачем по сплаті судового збору слід вирішити відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, якими, крім іншого, передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а при звільненні сторони від сплати судових витрат компенсується за рахунок держави, на підставі чого, враховуючи: понесення та документальне підтвердження позивачем витрат по сплаті судового збору у розмірі 2102,00 грн.; задоволення позовних вимог у повному обсязі; звільнення відповідача від сплати судового збору на підставі п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судових збір», - суд дійшов висновку про повернення позивачу з державного бюджету суми сплаченого судового збору.

Outcome: approved