Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-28 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач Акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк» 06.05.2019 року (згідно поштовому штампу на конверті) звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що на підставі кредитного договору № 2625901837659 між Публічним акціонерним товариством «Банк Ренесанс Капітал» та [PERSON] останній було видано кредит у сумі 17473,76 грн. 19.07.2016 року Публічне акціонерне товариство «Банк Ренесанс Капітал» припинилося шляхом приєднання до Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк», який є правонаступником усіх його прав та зобов`язань. На баланс ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк» була передана заборгованість за кредитним договором. Статтею 629 ЦК передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Відповідач не виконує свої кредитні зобов`язання належним чином, заборгованість відповідача перед позивачем станом на 22.04.2019 року складає 78435,10 грн., з яких: 7961,30 грн. заборгованість за кредитом, 9512,46 грн. заборгованість за процентами, 60961,34 штрафні санкції. Таким чином, позивач просив стягнути з відповідача 78435,10 грн. 11 травня 2019 року згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вищезазначену справу було передано до провадження головуючому судді Філь О.Є. 13 травня 2019 року ухвалою судді прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. В судове засідання представник позивача не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнала в повному обсязі, просила відмовити в їх задоволенні, просила застосувати позовну давність до позовних вимог. Заслухавши пояснення відповідача, з`ясувавши обставини по справі та перевіривши їх доказами, суд встановив, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав: Судом встановлено, що на підставі кредитного договору № 2625901837659 між Публічним акціонерним товариством «Банк Ренесанс Капітал» та [PERSON] останній було видано кредит у сумі 17473,76 грн. (а.с. 7-10). 19.07.2016 року Публічне акціонерне товариство «Банк Ренесанс Капітал» припинилося шляхом приєднання до Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк», який є правонаступником усіх його прав та зобов`язань (а.с. 16-19). В ст. 599 ЦК України зазначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідач не надав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом та відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 та ч. 2 ст. 1050 ЦК України наслідками порушення боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. У зв`язку з порушеннями зобов`язань за кредитним договором заборгованість відповідача перед позивачем згідно виписці з рахунка [PERSON] станом на 22.04.2019 року складає 78435,10 грн., з яких: 7961,30 грн. заборгованість за кредитом, 9512,46 грн. заборгованість за процентами, 60961,34 штрафні санкції (а.с. 15). Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до вимог ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Однак, відповідно до статті 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02 вересні 2014 року на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов`язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Відповідач зареєстрована та проживає в м. Покровську, Донецької області. Згідно із пунктом 11 розпорядження Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 року № 1275-р затверджено Перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, у якому вказаний зазначений населений пункт. Виходячи з наведеного у позивача не було правових підстав для нарахування з 14 квітня 2014 року штрафних санкцій. Відповідачем [PERSON] заявлено про застосування строку позовної давності. Відповідно до положень ст.ст. 256, 257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Для окремих видів вимог законодавством встановлена спеціальна позовна давність та відповідно до ч.2 ст. 258 ЦК України до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність один рік. Відповідно до ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. За загальним\~правилом перебіг\~загальної і\~спеціальної позовної\~давності починається\~з дня,\~коли особа\~довідалася або\~могла довідатися\~про порушення\~свого права\~або про\~особу,\~яка його\~порушила (частина\~перша статті\~261\~ЦК України).\~Початок перебігу\~позовної давності\~співпадає з\~моментом виникнення\~у зацікавленої\~сторони права\~на позов,\~тобто можливості\~реалізувати своє\~право в\~примусовому порядку\~через суд.\~Таким чином,\~у разі\~неналежного виконання\~позичальником зобов`язань\~за кредитним\~договором,\~позовна давність\~за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу. Згідно роз`яснень, викладених у правовій позиції Верховного Суду України у справі № 6-14 цс 14, в яка згідно ст. 360-7 ЦПК України є обов`язковою для застосування судами під час розгляду справ, за договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту перебіг позовної давності (ст. 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст. 261 ЦК України), а не закінченням строку дії договору. Відповідно до ст. 266 ЦК України передбачено, що зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги. Судом встановлено, що між сторонами було укладено договір № 2625901837659 від 24.01.2013 року, по якому відповідач отримав кредит у розмірі 17473,76 грн. Відповідно до п. 2.4 пропозиції укласти Договір карткового рахунку та договір страхування зазначено, що строк користування Овердрафтом та Договору страхування складає 36 місяців, тобто строк дії кредитного договору закінчився 24.01.2016 року (а.с.7). Як встановлено в судовому засіданні, строк дії картки закінчився в листопаді 2014 року, що підтверджується фотокопією кредитної картки (а.с. 48). До суду з позовом позивач звернувся 06.05.2019 року. Таким чином, строк позовної давності позивачем пропущений. Оскільки відповідачем заявлено про застосування строку позовної давності та позивач не ставив питання про поновлення пропущеного строку позовної давності, поважних причин пропуску строку не зазначив, то у задоволенні позовних вимог належить відмовити у повному обсязі з цих підстав. Відповідно до\~ст. 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків. Відповідно до\~ст.\~77ЦПК України \~належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Згідно ст. 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Відповідно до\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, то і понесений судовий збір покладається на позивача. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed