Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-06 00:00:00

Позивач в жовтні 2019 року звернувся до суду з позовом про стягнення суми, обґрунтовуючи заявлені вимоги тим, що відповідач проживає в квартирі [ADDRESS] і відповідно є споживачем теплової енергії. Однак, протягом тривалого часу відповідач несвоєчасно сплачував послуги з теплової енергії, внаслідок чого за період з 2015 року по 2019 рік утворилася заборгованість у розмірі 22766 грн. 11 коп. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надавши суду письмову заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутності, заявлені вимоги підтримав повністю, наполягав на їх задоволенні. При чому, проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечує. Належно повідомлена відповідач у судове засідання не з`явилася з невідомих причин, заяву про причини неявки або про розгляд справи у її відсутності суду не подавала, тому суд розглядав справу на підставі ст. 280-283 ЦПК України заочно. Відповідно до ч. 2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 64, 68 ЖК України наймач та члени його сім`ї зобов`язані своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Відповідно до копії особового рахунку № [NUMBER] та розрахунку ціни позову вбачається, що відповідачу за період з 2015 року по 2019 рік була нарахована плата за надану послугу з теплової енергії в сумі 22766 грн. 11 коп. (а.с. 5-7). Також суд зазначає, що згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. На теперішній час сума заборгованості відповідачем в добровільному порядку не відшкодована. У відповідності до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. В статті 625 ч. 2 ЦК України зазначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Судом перевірений також порядок нарахування суми заборгованості по кожному місяцю, інфляційну складову та 3% річних. Відповідно до наданого позивачем розрахунку, який визнається судом правильним та таким, що відповідає вимогам закону, за період часу з 2015 року по 2019 рік відповідачу нарахована плата за надані послуги в сумі 19697 грн. 48 коп., інфляційні збитки в сумі 2210 грн. 54 коп., 3% річних у сумі 858 грн. 08 коп. Враховуючи, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, при цьому відповідачі, будучи завчасно повідомленими про дату, час та місце судового засідання, не з`явилися, заперечень проти позову не подали, суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ч.2 ст. 141 ЦПК України у разі задоволення позову, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача. Позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір, що підтверджено документально: платіжним дорученням № 1926 від 16.10.2019 (а.с. 3) у розмірі 1921 грн., який підлягає стягненню з відповідача. Згідно ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, а відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Таким чином, суд приходить до висновку про повну доведеність заявлених вимог, тому вони підлягають задоволенню.

Outcome: approved