Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом про скасування усиновлення [PERSON] [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позову покликається на те, що рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 04 травня 2017 року у справі № 462/1454/17 [PERSON] було позбавлено батьківських прав відносно сина [PERSON], [INFO]. Також зазначає, що відповідно до нотаріально завіреної заяви [PERSON] від 22 грудня 2014 року, він не заперечує проти зазначеної обставини. З огляду на зазначене просить суд позовні вимоги задовольнити, усиновлення [PERSON] [PERSON], [INFO], скасувати, внести зміни в актовий запис № 5 від 22 лютого 2005 року про народження [PERSON], вказавши в графі «батько»: «[PERSON], [INFO]. Громадянин України». Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 30 липня 2018 року було відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою від 14 серпня 2018 року справу було призначено до судового розгляду по суті. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, однак подала заяву про розгляд справи за її відсутності. Зазначила, що не заперечує проти прийняття заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялась за адресою реєстрації, належним чином. Представник третьої особи Служби у справах дітей Пустомитівської районної державної адміністрації в судове засідання не з'явився, проте подав заяву про розгляд справи за його відсутності, повідомивши, що заявлені вимоги позивача підтримує в повному обсязі. Відповідно до ч. 1ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Тому зі згоди позивача суд вважає можливим провести заочний розгляд справи у відсутність сторін та ухвалити заочне рішення у справі, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. В силу положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши позовну заяву та дослідивши письмові докази по справі, надходить до наступних висновків. Судом встановлено, що рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 25 листопада 2011 року у справі № 2-о-1316/47/11 позовні вимоги задоволені частково, а саме було оголошено [PERSON], 16 серпня 1965 року народження, усиновлювачем [PERSON], [INFO] із наданням йому прізвища «[INFO]», по-батькові «[INFO]». Рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 13 лютого 2012 року у справі № 1316/292/2018 суд зобов'язав ВРАЦС Пустомитівського РУЮ Львівської області внести відповідні зміни до актового запису № 5 від 22 лютого 2005 року про народження [PERSON]. Рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 28 листопада 2014 року у справі № 450/3135/14 шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. 22 грудня 2014 року [PERSON] в приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Урумової Ж. М. було виготовлено заяву від 22 грудня 2014 року, реєстраційний № 4076, відповідно до якої відповідач повідомив, що йому відомо про розгляд питання про позбавлення його батьківських прав стосовно його малолітнього сина [PERSON]. Рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 04 травня 2017 року у справі № 462/1454/17 [PERSON] було позбавлено батьківських прав відносно сина [PERSON], [INFO]. Згідно ст.240 СК України, право на звернення до суду з позовом про скасування усиновлення чи визнання його недійсним мають батьки, усиновлювач, опікун, піклувальник, орган опіки та піклування, прокурор, а також усиновлена дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до ч.1 ст.238 СК України, усиновлення може бути скасоване за рішенням суду, якщо: воно суперечить інтересам дитини, не забезпечує їй сімейного виховання; дитина страждає недоумством, на психічну чи іншу тяжку невиліковну хворобу, про що усиновлювач не знав і не міг знати на час усиновлення; між усиновлювачем і дитиною склалися, незалежно від волі усиновлювача, стосунки, які роблять неможливими їхнє спільне проживання і виконання усиновлювачем своїх батьківських обов'язків. У відповідності з п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», усиновлення може бути скасоване, якщо: воно суперечить інтересам дитини, не забезпечує їй сімейного виховання; дитина страждає недоумством, на психічну чи іншу тяжку невиліковну хворобу, про що усиновлювач не знав і не міг знати на час усиновлення; між усиновлювачем і дитиною незалежно від його волі склалися стосунки, які роблять неможливим виконання ним своїх батьківських обов'язків. Так судом встановлено, що на час усиновлення дитини, позивач та відповідач проживали однією сім'єю, мали почуття любові і поваги один до одного, користувалися правами і виконували взаємні обов'язки, зумовлені спільним проживанням однією сім'єю. Однак рішенням Пустомитівського районного суду м. Львова від 28 листопада 2014 року у справі № 450/3135/14 шлюб між сторонами було розірвано. Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. 7 ст. 7 СК України, при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 р., яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 р., визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 239 СК України, у разі скасування усиновлення припиняються на майбутнє права та обов'язки, що виникли у зв'язку з усиновленням між дитиною та усиновлювачем і його родичами. У разі скасування усиновлення відновлюються права та обов'язки між дитиною та її батьками, іншими родичами за походженням. Відповідно до ч.5 ст. 239 СК України у разі скасування усиновлення дитина має право на збереження прізвища, імені та по батькові, які вона одержала у зв'язку з усиновленням. За бажанням дитини їй присвоюється прізвище, ім'я, по батькові, які вона мала до усиновлення. Згідно ст.. 241 СК України після набрання чинності рішенням суду про визнання усиновлення недійсним або скасування усиновлення суд у місячний строк зобов'язаний надіслати копію рішення до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дитини. Орган державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про скасування усиновлення або визнання його недійсним вносить відповідні зміни до актового запису про народження дитини. На підставі викладеного,

Outcome: approved