Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-01 00:00:00

Позивач виконувач обов`язки керівника Павлоградської окружної прокуратури Дніпропетровської області в інтересах Павлоградської міської ради Дніпропетровської області в особі Комунального некомерційного підприємства «Павлоградська лікарня інтенсивного лікування» Павлоградської міської ради» звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про відшкодування витрат на лікування особи, яка потерпіла від злочину. В обґрунтування позову посилається на те, що вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19.03.2020 року (справа № 185/6745/19), який набрав законної сили 21.04.2020 року, у кримінальному провадженні № 12019040370001061 [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.\~121\~КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років, на підставі ст.ст.\~75,\~76\~КК України звільнено від відбування покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком на три роки. З отриманими тілесними ушкодженнями по вищевказаному кримінальному провадженню потерпілий [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні у відділенні анестезіології з ліжками інтенсивної терапії КНП «ПЛІЛ» ПМР 3 ліжко/дні з 24.05.2019 року по 27.05.2019 року та на його лікування витрачено 2814,70 грн., та у хірургічному відділенні КНП «ПЛІЛ» ПМР з 27.05.2020 року по 04.06.2020 року - тобто 8 ліжко/днів і на його лікування витрачено 6010,42 грн.. Позивач вказує, що приймаючи до уваги, що витрати закладу охорони здоров`я на лікування потерпілого [PERSON] здійсненні внаслідок злочинних дій [PERSON] , тому між діями останнього та вказаними витратами є прямий причино-наслідковий зв`язок, що встановлено вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області, а тому обов`язок по відшкодуванню витрат необхідно покласти на відповідача Вказане призвело до необхідності звернення виконувача обов`язків керівника Павлоградської окружної прокуратури Дніпропетровської області в інтересах Павлоградської міської ради Дніпропетровської області в особі Комунального некомерційного підприємства «Павлоградська лікарня інтенсивного лікування» Павлоградської міської ради» до суду з даним позовом, оскільки у даному випадку звернення прокуратури до суду є єдиним ефективним способом захисту порушених інтересів держави, враховуючи, що уповноважений орган самостійно не звернувся до суду з позовною заявою, оскільки лише орган прокуратури є тим суб`єктом, що має процесуальну можливість в даному випадку стягнути на користь держави кошти, витрачені на лікування особи, потерпілої від кримінального правопорушення. У зв`язку з чим, позивач просить стягнути з [PERSON] на користь Комунального некомерційного підприємства «Павлоградська лікарня інтенсивного лікування» Павлоградської міської ради» витрати на лікування потерпілого від злочину [PERSON] в сумі 8825,12 грн. Представник позивача - Павлоградської окружної прокуратури Дніпропетровської області, який представляє інтереси Павлоградської міської ради Дніпропетровської області в особі Комунального некомерційного підприємства «Павлоградська лікарня інтенсивного лікування» Павлоградської міської ради» позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просить позов задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Представник Павлоградської міської ради Дніпропетровської області у судове засідання не з`явився, однак раніше засобами поштового зв`язку надіслав до суду письмову заяву про розгляд справи за відсутності їх представника, просить позов задовольнити в повному обсязі. Представник КНП «Павлоградська лікарня інтенсивного лікування» Павлоградської міської ради» у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за відсутністю їх представника до суду не подав. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, про що свідчать матеріали справи, причини неявки суду не повідомив, відзиву на позов та заяви про розгляд справи за його відсутністю до суду не надав, у зв`язку з чим, зі згоди представника позивача та на підставі ст.ст. 223 ч. 4, 280 ЦПК України, суд розглядає справу у відсутності відповідача. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст.\~13\~ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Звертаючись до суду з позовом в інтересах Павлоградської міської ради Дніпропетровської області в особі Комунального некомерційного підприємства «Павлоградська лікарня інтенсивного лікування» Павлоградської міської ради» до [PERSON] про відшкодування витрат на лікування особи, яка потерпіла від злочину, виконувач обов`язків керівника Павлоградської окружної прокуратури Дніпропетровської області вказує, що у даному випадку звернення прокуратури до суду є єдиним ефективним способом захисту порушених інтересів держави, враховуючи, що уповноважений орган самостійно не звернувся до суду з позовною заявою, оскільки лише орган прокуратури є тим суб`єктом, що має процесуальну можливість в даному випадку стягнути на користь держави кошти, витрачені на лікування особи, потерпілої від кримінального правопорушення. Згідно п. 3 ст.\~131-1\~Конституції України на органи прокуратури України покладається представництво інтересів громадянина чи держави в суді у випадках, визначених законом. Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом. Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Згідно з листом виконавчого комітету Павлоградської міської ради Дніпропетровської області від 11.03.2021 року № 694/0/2-21, на запит виконувача обов`язків керівника Павлоградської окружної прокуратури від 17.03.2021 року № 04/63-9ВИХ-21 щодо звернення стягнення з [PERSON] витрат на лікування потерпілого від злочину [PERSON] в сумі 8825,12 грн. (а.с. 33-34), виконавчий комітет повідомив, що Комунальним некомерційним підприємством «Павлоградська лікарня інтенсивного лікування» звернення до суду з позовом про відшкодування витрат на стаціонарне лікування станом на березень 2021 року не здійснювалось. Павлоградська міська рада та її структурні підрозділи не зверталися до органів судової влади щодо відшкодування витрат, понесених КНП «Павлоградська лікарня інтенсивного лікування» у сумі 8825,12 грн. потерпілого від кримінального правопорушення [PERSON] (а.с 22). Крім того, з листа виконавчого комітету Павлоградської міської ради Дніпропетровської області № 830/0/2-21 від 24.03.2021 року видно, що виконавчий комітет Павлоградської міської ради не заперечує проти захисту інтересів територіальної громади міста Павлоград, Павлоградською окружною прокуратурою шляхом звернення з відповідним позовом до суду (а.с. 39). Таким чином, при порушенні або наявності загрози інтересам держави бездіяльності органу державної влади чи місцевого самоврядування компетенції якого віднесено відповідні повноваження, найефективнішим правовим способом захисту, буде саме представництво інтересів держави органами прокуратури та звернення до суду з таким позовом, що відповідає нормам національного законодавства та практиці Європейського суду з прав людини. Аналогічна позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.10.2019 у справі № 903/129/18. З огляду на викладене, наявні підстави для представництва прокурором у суді інтересів держави, в особі Комунального некомерційного підприємства «Павлоградська лікарня інтенсивного лікування» Павлоградської міської ради». Так, судом встановлено, що за вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19.03.2020 року по справі № 185/6745/19, який набрав законної сили 21.04.2020 року, [PERSON] визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст.\~121\~КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років, на підставі ст.ст.\~75,\~76\~КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 роки. Потерпілий в даному кримінальному провадженні [PERSON] .. Цивільний позов в межах кримінального провадження не заявлений (а.с. 15-18). Як вбачається з довідки КНП «Павлоградська лікарня інтенсивного лікування» Павлоградської міської ради» про витрати на стаціонарне лікування у хірургічному відділенні, [PERSON] знаходився на лікуванні в даному закладі у з 27.05.2019 року по 04.06.2019 року, проведено 3 ліжко/днів, витрати становлять 2814,70 грн. (а.с. 19, 21). Як вбачається з довідки КНП «Павлоградська лікарня інтенсивного лікування» Павлоградської міської ради» про витрати на стаціонарне лікування у відділенні анестезіології з ліжками інтенсивної терапії, [PERSON] знаходився на лікуванні в даному відділенні закладу з 24.05.2019 року по 27.05.2019 року, проведено 8 ліжко/днів, витрати становлять 6010,42 грн. (а.с. 19, 20). Відповідно до ч. 6 ст.\~82\~ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. За ч. 7 ст. 128 КПК України, особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства. Згідно з ст.\~1166\~ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 1 ст.\~1206\~ЦК України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього кримінального правопорушення, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Згідно з п. 3 постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України №\~11\~від 07.07.1995\~року «Про\~відшкодування витрат\~на стаціонарне\~лікування особи,\~яка потерпіла\~від злочину\~та судових\~витрат» питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженим постановою Кабінету міністрів України № 545 від 16.07.1993 року. Як передбачено вказаним вище Порядком, сума коштів, що підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, з урахуванням кількості ліжко-днів, проведених ним у стаціонарі, та щоденної вартості його лікування. Термін і обґрунтованість перебування потерпілого від злочину на стаціонарному лікуванні визначається на підставі даних лікувального закладу, де він перебував на лікуванні. До справи має бути приєднана довідка - розрахунок бухгалтерії цього закладу із записом про вартість одного ліжко-дня та загальну суму фактичних витрат на лікування потерпілого. Витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі і зараховуються до відповідного державного бюджету залежно від джерел фінансування закладу охорони здоров`я або на рахунок юридичної особи, якій належить останній. Визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день провадиться виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць (в якому проводилось лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентарю та обладнання. Визначена сума коштів на лікування потерпілого стягується судом з обвинуваченого при ухваленні вироку за позовом закладу охорони здоров`я або прокурора. Згідно з\~ст.\~18\~Закону України\~«Основи законодавства\~України про\~охорону здоров`я»\~фінансове забезпечення\~охорони здоров`я\~може здійснюватися\~за рахунок\~коштів Державного\~бюджету України\~та місцевих\~бюджетів,\~коштів юридичних\~та фізичних\~осіб,\~а також\~з інших\~джерел,\~не заборонених\~законом. Кошти Державного бюджету України та місцевих бюджетів, призначені на охорону здоров`я, використовуються, зокрема, для забезпечення медичної та реабілітаційної допомоги населенню, фінансування державних цільових і місцевих програм охорони здоров`я та фундаментальних наукових досліджень у цій сфері. Відповідно до п.п. а п. 3 ч. 1 ст. 89 Бюджетного кодексу України, до видатків, які здійснюються з районних бюджетів та бюджетів міст обласного значення та враховуються при визначенні обсягу міжбюджетних трансфертів, належать, зокрема видатки на первинну медико-санітарну, амбулаторно-поліклінічну та стаціонарну допомогу (лікарні широкого профілю, пологові будинки, станції швидкої та невідкладної медичної допомоги, поліклініки і амбулаторії, загальні стоматологічні поліклініки). У зв`язку з цим, неповернення затрачених бюджетних коштів на лікування потерпілих від злочинів порушує інтереси держави та суспільний інтерес відповідної територіальної громади. З матеріалів справи встановлено причино-наслідковий зв`язок між діями відповідача та наслідками травмування потерпілого [PERSON] від кримінального правопорушення. Оскільки витрати закладу охорони здоров`я на лікування потерпілого [PERSON] в сумі 8825,12 грн. здійснені внаслідок злочинних дій [PERSON] та фактично останнім не відшкодовані, відповідач своїм правом подати відзив на позов для спростування вимог позивача не скористався, суд приходить до висновку про задоволення позову у повному обсязі. Оскільки на підставі п. 6 ч. 1 ст.\~5\~Закону України\~«Про судовий\~збір» позивача звільнено від сплати судового збору під час розгляду справи, з урахуванням положень ч. 2 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 2270,00 грн..

Outcome: approved