Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-13 00:00:00

Позивача звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житлом. Свій позов мотивує тим, що вона є власником квартири [ADDRESS] . В даній квартирі зареєстрований відповідач - її син, проте з 2017 року він в квартирі не проживає. За таких обставин у позивача виникають перешкоди в утриманні квартири та у розпорядженні нею. В судове засідання позивач та її представник не з`явились. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений, у відповідності до ст. 128 ЦПК України. Надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав, відзиву не надав. Відповідно до ч. 2 ст. 191 ЦПК у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. З`ясувавши обставини справи, перевіривши докази суд приходить до такого висновку. Матеріалами справи підтверджується, що власником квартири [ADDRESS] згідно копії договору купівлі-продажу є [PERSON] . (а.с. 6-7). З відповіді на запит № 655 від 19.06.2020 року вбачається, що відповідач зареєстрований у вказаній квартирі (а.с. 13). Відповідно до акту, погодженого селищним головою, [PERSON] не проживає у квартирі [ADDRESS] з 2017 року. (а. с. 9). Відповідно до частини 2 статті 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 7 Закону України від 11.12.2003 року №1382-ІV «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З огляду на викладене суд вважає, що відповідач втратив право на проживання у квартирі, за адресою: [ADDRESS] , оскільки не проживає у ньому більше одного року без поважних причин, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Вирішуючи питання про судові витрати, суд враховує заяву представника позивача та відносить їх за рахунок позивача. На підставі викладеного та ч. 2 ст. 405 ЦК України,

Outcome: approved