Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-11 00:00:00

Позивач, Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі АТ КБ «ПриватБанк») звернулися до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обгрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що відповідно до укладеного договору №б/н від 14.02.2011 року [PERSON] отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту у розмірі 4000 гривень на картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами банку», складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Щодо встановлення чи зміни кредитного ліміту банк керується п.2.1.1.2.3, п. 2.1.1.2.4 Договору, де зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Власник картрахунку зобов`язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення овердрафту, згідно п.2.1.1.5.7 Договору. АТ КБ «ПриватБанк» свої зобов`язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідач свої зобов`язання по договору не виконав, не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами, відповідно до умов договору. В зв`язку з цим, станом на 22.06.2018 року, виникла заборгованість в сумі 27277,99 грн., що складається із заборгованості за кредитом в сумі 11632,19 грн., заборгованості по відсоткам за користування кредитом в сумі 2056,86 грн., заборгованість за пенею в сумі 11813,80 грн., 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 1275,14 грн. - штраф (процентна складова). На даний час відповідач продовжує ухилятися від виконання своїх зобов`язань, тому просять стягнути з останнього вказану суму заборгованості, а також судові витрати по справі. В судове засідання представник позивача не з`явився. Згідно клопотання представник позивача Кіріченко Р.А. просить розглядати справу у відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився по невідомій причині. Судові повістки, які надсилалися відповідачу за зареєстрованою адресою проживання, повернулися до суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання». Про дату, час та місце слухання справи відповідач був повідомлений шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, так як розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи. Суд, дослідивши письмові докази, оцінивши їх в сукупності, приходить до наступного. Згідно умов укладеного договору №б/н від 14 лютого 2011 року [PERSON] отримав у АТ КБ «ПриватБанк» кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок та погодив, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами банку складає між ним та банком договір (а.с.5,6,7-21). Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором №б/н від 14.02.2011 року, станом на 22.06.2018 року заборгованість [PERSON] перед АТ КБ «ПриватБанк» становить 27277,99 грн., в тому числі: тіло кредиту - 11632,19 грн., нараховані відсотки - 2056,86 грн, нарахована пеня - 11813,80 грн., заборгованість по судовим штрафам - 1775,14 грн. (а.с.4). Розрахунок відповідачем не спростований. Водночас, вирішуючи питання щодо стягнення заборгованості по пені в сумі 11813,80 грн. та штрафах в сумі 1775,14 грн., суд приходить до наступного. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (ч.2 ст. 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч.3 ст. 549 ЦК України). В силу вимог ст.61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи вищезазначене та відповідно до ст.549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно - правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у ст.61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Саме таку правову позицію висловив Верховний Суд України у справі № 6-2003цс15, постанова від 21 жовтня 2015 року. При вирішенні питання щодо вибору виду неустойки, що слід застосувати до відповідача, суд керується вимогами загальних засад цивільного законодавства, закріплених у нормі п.6 ч.1 ст.3 ЦК України справедливості та розумності. Тому, виходячи із наведеного, в задоволенні вимог про стягнення пені слід відмовити, та застосувати до відповідача за прострочення платежів неустойку у виді штрафів. Стягненню з відповідача, пропорційно до задоволеної частини позовних вимог, підлягають документально підтверджені судові витрати позивача в справі у сумі 998,88 грн., оскільки позовні вимоги задоволені судом на 56,69 %. Аналізуючи зібрані по справі докази та правові норми, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог та стягує з відповідача [PERSON] на користь позивача АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість по кредитному договору №б/н від 14.02.2011 року станом на 22.06.2018 року в розмірі 15464.69 гривень та судові витрати пропорційно задоволених позовних вимог у розмірі 998.88 гривень.

Outcome: partial