Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-04 00:00:00

Позивач в особі Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «АКТИВ-БАНК» 15 червня 2015р. звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання недійсними договорів відступлення права вимоги від 16 червня 2014р., укладеного [PERSON] та [PERSON] та договору від 16 червня 2014р., укладеного [PERSON] та [PERSON]. Свої вимоги обґрунтовують тим, що 01 грудня 2008р. між ВАТ «КБ «Комерційний банк «АКТИВ-Банк», правонаступником прав та обов'язків якого є Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «АКТИВ-БАНК» та [PERSON] було укладено кредитний договір №1201/01, відповідно до умов якого банк відкрив позичальнику не відновлювальну кредитну лінію для надання кредитів, у сумі, що не перевищує 590000 доларів США. У забезпечення належного виконання умов кредитного договору позичальником, 18 червня 2014р. між банком та [PERSON] було укладено договір застави майнових прав №1201/01/S-2 та договір застави майнових прав №1201/01/S-3 з [PERSON] Рішенням №158 Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 24.12.2014р. було розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Комерційний банк «АКТИВ-БАНК» та призначено уповноважену особу Фонду Шевченка О.В. строком на один рік - з 24 грудня 2014р. по 23 грудня 2015р. 21.01.2015 до банку надійшла заява позичальника [PERSON] про залік зустрічних вимог з посиланням на договори від 16.06.2014р. про відступлення права вимоги, відповідно до умов яких він став кредитором ПАТ «АКТИВ-БАНК» за договорами строкових вкладів, які були предметом застави за договорами, укладеними банком та відповідачами - заставодавцями [PERSON] та [PERSON] Вважаючи недійсними зазначені договори відступлення права вимоги, укладені 16 червня 2014р. відповідачами [PERSON], [PERSON] та [PERSON], позивач зазначає, що відповідно до договорів застави, укладених банком та [PERSON], [PERSON] передбачена пряма заборона щодо здійснення відступлення права вимоги за предметом договору застави та банк згоди на переуступлення права вимоги за зазначеними договорами не надавав. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала та просила його задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідачі в судове засідання не з'явились, про час розгляду справи повідомлені належним чином, оскільки викликались в суд через оголошення у пресі. Відповідно до ст.224 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідачів, ухваливши заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки представник позивача не заперечувала проти такого вирішення справи. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Як встановлено в судовому засіданні, 01 грудня 2008р. між ВАТ «КБ «Комерційний банк «АКТИВ-Банк», правонаступником прав та обов'язків якого є Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «АКТИВ-БАНК» та [PERSON] було укладено кредитний договір №1201/01, відповідно до умов якого банк відкрив позичальнику не відновлювальну кредитну лінію для надання кредитів, у сумі, що не перевищує 590000 доларів США. У забезпечення належного виконання умов кредитного договору позичальником [PERSON], 18 червня 2014р. між банком та [PERSON] було укладено договір застави майнових прав №1201/01/S-2 (а.с.26-41). Відповідно до пункту 3.1 договору застави, предметом застави є майнові права, належні заставодавцю [PERSON], відповідно до договору №ДФО-37-174236 строкового вкладу «Актив-вільний» від 03.04.2014р., договору №ДФО-01-169021 строкового вкладу «Актив-прибутковий» від 05.03.2014р., договору №ДФО-01-169022 строкового вкладу «Актив-прибутковий» від 05.03.2014р. 18 червня 2014р. між банком та [PERSON] було укладено договір застави майнових прав №1201/01/S-3 (а.с.9-23). Відповідно до пункту 3.1 договору застави, предметом застави є майнові права, належні заставодавцю [PERSON], відповідно до договору №ДФО-04-167360 строкового вкладу «Актив-прибутковий» від 21.02.2014р. Рішенням №158 Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 24.12.2014р. було розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Комерційний банк «АКТИВ-БАНК» та призначено уповноважену особу Фонду на ліквідацію банку - Шевченка О.В. строком на один рік - з 24 грудня 2014р. по 23 грудня 2015р. включно (а.с.64). 21.01.2015р. відповідачем [PERSON] до банку була подана заява про залік зустрічних вимог з посиланням на договори від 16.06.2014р. про відступлення права вимоги, відповідно до умов яких він став кредитором ПАТ «АКТИВ-БАНК» за договорами строкових вкладів, які були предметом застави за договорами, укладеними банком та відповідачами - заставодавцями [PERSON] та [PERSON] (а.с.3-4). З наявних в матеріалах цивільної справи копій договорів про відступлення права вимоги від 16 червня 2014р. вбачається, що [PERSON] та [PERSON] відступили [PERSON] право вимоги, належне первісному кредиторові і [PERSON] стає кредитором за договорами, укладеними [PERSON] з ПАТ «КБ «АКТИВ_БАНК»: №ДФО-37-174236 строкового вкладу «Актив-вільний» від 03.04.2014р., договору №ДФО-01-169021 строкового вкладу «Актив-прибутковий» від 05.03.2014р., договору №ДФО-01-169022 строкового вкладу «Актив-прибутковий» від 05.03.2014р. та за договором №ДФО-04-167360 строкового вкладу «Актив-прибутковий» від 21.02.2014р., укладеним [PERSON] з ПАТ «КБ «АКТИВ_БАНК» (а.с.5-6). Вважаючи недійсними зазначені договори відступлення права вимоги, укладені 16 червня 2014р. відповідачами [PERSON], [PERSON] та [PERSON], позивач зазначає, що відповідно до договорів застави, укладених банком та [PERSON], [PERSON], передбачена пряма заборона щодо здійснення відступлення права вимоги за предметом договору застави та банк згоди на переуступлення права вимоги за зазначеними договорами не надавав. Відповідно до ст.50 Закону України «Про заставу», при заставі прав, якщо інше не передбачено договором, заставодавець зобов'язаний, зокрема, не здійснювати уступки заставленого права та не виконувати дій, що тягнуть за собою припинення заставленого права чи зменшення його вартості. Крім того, відповідно до ч.3 ст.512 ЦК України, кредитор у зобов'язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Так, відповідно до умов розділу 1 «Спеціальні умови договору застави», договорів застави, укладених позивачем ПАТ КБ «АКТИВ-БАНК» та відповідачами [PERSON], [PERSON], передбачена заборона уступки, відповідно до якої, заставодавці взяли на себе зобов'язання не здійснювати уступки права вимоги (майнового права), що є предметом застави. Крім того, п.6.2. вищезазначених договорів було погоджено сторонами правочину, що заставодавець може бути замінений іншою особою (переведення боргу) та має право відступити права за договором застави виключно за умови отримання попередньої письмової згоди банку на це. Разом з тим, як стверджує позивач, банк своєї згоди на здійснення відступлення права за договорами застави заставодавцям [PERSON] та [PERSON] не надавав. Відповідно до ч. 3 ст. 215 ЦК України, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю, що передбачено ч. 1 ст. 216 ЦК України. З огляду на з'ясовані судом обставини справи та надані позивачем докази в обґрунтування заявлених вимог, позов є обґрунтованим, законним та таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідачів в дохід держави необхідно стягнути судовий збір в розмірі 81 грн. 20 коп. з кожного, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, відповідно до п.22 ст.5 Закону України «Про судовий збір». На підставі вищенаведеного та

Outcome: approved