Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-07 00:00:00

Позивач [PERSON] спілка «Метроном» заявив позов до [PERSON], про розірвання кредитного договору, стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 16 червня 2012 року між [PERSON] спілкою «Метроном» та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір №К34/12, за яким позивачу було надано кредит у розмірі 3500,00 гривень строком з 19 червня 2012 року по 19 червня 2013 року з виплатою 36% річних. Відповідно до умов договору кредиту [PERSON] спілка виконала свої зобовязання з надання кредиту, проте [PERSON] взятих на себе зобовязань не виконує. Згідно з п.3.3. Кредитного договору та графіку погашення кредиту Позичальник повинен, починаючи з липня 2012 року по червень 2013 року сплачувати позивачу, в рахунок погашення кредиту встановлені в графіку суми щомісячно. Своє зобов'язання щодо своєчасного повернення кредиту та плати за користування кредитом [PERSON] не виконує. Тому станом на 15.10.2014 року виникла заборгованість у сумі 7751 гривня 13 копійок. Позивач зазначає, що позичальнику надсилалися повідомлення з проханням погасити заборгованість, проте заборгованість сплачена не була. За таких обставин спілка має достатні підстави вважати, що позичальник не зможе вчасно сплачувати кошти, а можливо, і розрахуватися взагалі. Вважаючи свої права порушеними позивач просить розірвати укладений 19.06.2012 року кредитний договір №К34/12, стягнути з позичальника [PERSON] борг у сумі 7751 гривню 13 копійок, а також судові витрати у сумі 243 гривень 60 копійок. Відповідач [PERSON] заявлені до неї позовні вимоги визнала. Вказала, що дійсно оформила кредит, однак не сплачувала кредит так як була на роботі. До початку судового розгляду позивач надав суду заяву вх..№ 4336 від 08.07.2015 року про залишення без розгляду позовних вимог стосовно [PERSON]. Ухвалою від 08 липня 2015 року позовну заяву [PERSON] спілки «Метроном» до [PERSON], [PERSON] про розірвання кредитного договору, стягнення заборгованості за кредитним договором, звернення стягнення за договором поруки залишено без розгляду в частині позовних вимог до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення за договором поруки. Судом встановлені такі обставини і визначені відповідно до них правовідносини. Із досліджених судом письмових доказів розрахунку заборгованості, кредитного договору №К34/12 від 19.06.2012, встановлено, що між сторонами у простій письмовій формі укладено кредитний договір №34/126 від 19.06.2012 р. Відповідно до умов кредитного договору відповідачу [PERSON] було надано кредит в розмірі 3500,00 гривень, відповідач зобовязалася повернути кредит, сплатити нараховані проценти за його користування, однак, як слідує із розрахунків по договору, не виконала своїх зобовязань та допустила заборгованість станом на 15.10.2014 року у сумі, 7751 гривню 13 копійок з яких прострочена заборгованість по основному боргу 2810 гривень 69 копійок, прострочена заборгованість по відсотках 4940 гривень 44 копійки. Дослідивши усі докази, та беручи до уваги доводи документально підтверджені позивачем, суд вважає встановленим, що між сторонами виникли спірні договірні цивільні правовідносини, за якими позивач зобовязався надати та надав грошові кошти (кредит) відповідачу у розмірі та на умовах, встановлених договорами, а відповідач [PERSON] зобовязалася повернути кредит та проценти. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст.527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Кожна із сторін у зобов'язанні має право вимагати доказів того, що обов'язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред'явлення такої вимоги. Відповідно до ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до ст.\~651\~та ч. 5 ст.\~653 ЦК України\~договір може бути розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Якщо договір розірваний у зв'язку з істотним порушенням договору однією із сторін, друга сторона може вимагати відшкодування збитків, завданих розірванням договору. Оцінюючи усі докази, що є у справі, у їх сукупності, суд вважає доведеними обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх позовних вимог і має підстави для задоволення позовних вимог у повному обсязі. А саме суд має підстави розірвати кредитний договір, стягнути із відповідача на користь позивача заборгованість по кредиту в сумі 7751 гривню 13 копійок. Оскільки позовні вимоги задоволено у повному обсязі, судові витрати, понесені позивачем і документально підтверджені, за правилами ст.88 ч.1 ЦПК України підлягають відшкодуванню із відповідача до задоволених позовних вимог, а саме у сумі 243 гривні 60 копійок. Спірні правовідносини, що виникли між сторонами врегульовані ст.ст. 526, 527, 530, 536, 610, 611, 624, 625, 651, 1054, 1055 ЦК України.

Outcome: approved