Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-27 00:00:00

Позивач [PERSON] у березні 2015 року звернувся до Першотравневого районного суду м.Чернівці з позовом до відповідачки [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилався на те, що з відповідачкою вони перебувають у шлюбі, який між ними зареєстровано Відділом реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, про що зроблено актовий запис за №2782. Разом з тим, подружнє життя не склалось через несумісність характерів, внаслідок чого між ними часто виникали суперечки. З січня 2014 року вони не підтримують фактичних шлюбних відносин, не ведуть спільного господарства та проживають окремо. На даний час між ними почуття поваги та любові один до одного. Вважає, що подальше спільне життя з відповідачкою і збереження шлюбу неможливе і суперечить його інтересам. У звязку із тим, що їх з відповідачкою шлюб носить тільки формальний характер, просив його розірвати. В судове засідання позивач [PERSON] не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Надав заяву, у якій розгляд справи просив провести без його участі. Позовні вимоги підтримав в повному обємі та просив їх задовольнити. Справа слухалась у відсутність відповідачки [PERSON], яка в судове засідання не зявилася, незважаючи на те, що належним чином була повідомлена судом про час і місце розгляду справи. Причину своєї неявки суду не повідомила. Згідно ч.4 ст.169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ст.224 ч.1 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи зазначені вище вимоги закону, а також те, що позивач не заперечував проти розгляду справи у відсутність відповідачки, суд вважає, що по справі слід постановити заочне рішення. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав: Так, судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який між ними зареєстровано 07 грудня 2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, про що зроблено актовий запис за №2782 (а.с.6). Від шлюбу у сторін неповнолітніх дітей немає. Спільне життя сторін склалось невдало через несумісність характерів та відсутність між ними взаємоповаги, внаслідок чого між ними часто виникали суперечки. З січня 2014 року вони не підтримують фактичних шлюбних відносин, не ведуть спільного господарства та проживають окремо. Таким чином, суд вважає, що збереження сім»ї неможливе, оскільки сім»я сторін розпалася остаточно, на даний час їх шлюб носить формальний характер. Шлюбні відносини між ними фактично припинені. Враховуючи наведені вище обставини та фактичні взаємини сторін, суд приходить до висновку, що сім»я у сторін остаточно розпалась і зберегти її уже неможливо. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Враховуючи зазначені вище вимоги закону, суд вважає, що шлюб між сторонами необхідно розірвати.

Outcome: approved