Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-15 00:00:00

Позивач акціонерне товариство «Харківобленерго», звернулося до суду з позовом шляхом пред`явлення позовної заяви до [PERSON] , яким просить стягнути з останнього заборгованість за спожиту електроенергію за період з 01.09.2018 по 31.12.2018 у розмірі 4380,59 гривень; стягнути з відповідача судовий збір. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що на відповідача зареєстрований особовий рахунок за адресою: [ADDRESS] , вона є споживачем електроенергії відповідно до договору про користування електричної енергії від 05.08.2006 № 25139. В порушення обов`язку щодо своєчасної оплати наданих послуг зі споживання електроенергії, відповідач належним чином не виконувала зобов`язань з оплати наданих послуг, в зв`язку з чим за нею утворилася заборгованість за надані послуги за період з 01.09.2018 по 31.12.2018 в розмірі 4380,59 гривень. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 21 січня 2020 року провадження за позовом акціонерного товариства «Харківобленерго» до [PERSON] відкрито в порядку спрощеного позовного провадження. Представник позивача Саприкіна Г.Г., яка діє на підставі довіреності, в судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву про розгляд справи за відсутності представника АТ «Харківобленерго», у разі неявки відповідача, просила ухвалити рішення в заочному порядку. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про день та час слухання справи був повідомлений своєчасно і належним чином в порядку ст. 128 ЦПК України, шляхом направлення судової повістки за зареєстрованим місцем проживання відповідно до відомостей Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання Головного Управління ДМС України в Харківській області та відомостей Васищівської селищної ради Харківського району Харківської області, отриманих судом відповідно до вимог ч.6 ст.187 ЦПК України, причини неявки суду не повідомив. Будь яких заяв та клопотань від відповідача не надходило. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. У зв`язку з повторною неявкою в судове засідання належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання відповідача, який не повідомив про причини неявки та не подав відзив відповідно до статті 280 ЦПК України суд за згодою позивача вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами. Відносини з приводу постачання фізичним особам електричної енергії регулюютьсяст. 714 ЦК України, Законом України «Про електроенергетику», Правилами користування електричною енергією для населення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року №1357, Методикою визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженої постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України 04 травня 2006 року №562, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 4 липня 2006 року за № 782/12656. Постачання електричної енергії здійснюється на підставі договору про користування електричною енергією. 05 серпня 2006 року між [PERSON] та АК «Харківобленерго» (правонаступником якої відповідно до п.1.3 статуту АТ «Харківобленерго», затвердженого 30 травня 2018 року позачерговими Загальними зборами АК «Харківобленерго, протокол позачергових Загальних зборів АК «Харківобленерго» від 30 травня 2018 року №27 є Акціонерне товариство «Харківобленерго») укладений договір про користування електричною енергією №25139. Підключення електроенергії за заявою наймача (власника будинку) і відкриття особового рахунку слід вважати фактичним укладенням договору на умовах, передбачених Законом України «Про електроенергетику»таПравил користування електричною енергією для населення. Виходячи з положень ст.ст. 6, 526, 626-631 ЦК України укладений договір є обов`язковим для належного виконання сторонами відповідно до його умов, вимог ЦК України та інших актів цивільного законодавства. Судом встановлено, що відповідач є споживачем електричної енергії за адресою: [ADDRESS] . Згідно вимог ч. 5 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» послуга з постачання електричної енергії надається згідно з умовами договору та вимогами правил, затверджених Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг. Відповідно до п. 4.1. Правил розрахунку за електричну енергію та послуги, що надаються на роздрібному ринку, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 р. №312 (далі Правила), між учасниками цього ринку здійснюються у грошовій формі відповідно до укладених договорів. Згідно з п. 4.7 Правил, оплата електричної енергії здійснюється споживачем виходячи з умов відповідного договору про постачання електричної енергії і може, зокрема, бути у формі: планових платежів з наступним перерахунком (остаточним розрахунком), що проводиться за фактично відпущену електричну енергію згідно з даними комерційного обліку; попередньої оплати з остаточним розрахунком, що проводиться за фактично відпущену електричну енергію згідно з даними комерційного обліку; оплати за фактично відпущену електричну енергію відповідно до даних комерційного обліку. За наявності відповідного устаткування проведення оплати може бути реалізоване із застосуванням картки попередньої оплати. У відповідності з п. 5.5.5 Правил споживач електричної енергії, зокрема, зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів. Згідно п. 16 Договору №16313 про користування електричною енергією розрахунки за спожиту електричну енергію здійснюються за діючими тарифами (цінами) для населення на підставі фактичних показань приладів обліку. Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Судом встановлено, що [PERSON] належним чином не виконувала взяті на себе зобов`язання з оплати електроенергії, не сплачувала спожиту електричну енергію, в результаті чого виникла заборгованість за спожиту електроенергію в сумі 4380,59 гривень за період з 01 вересня 2018 року по 31 грудня 2018 року, що підтверджується довідкою-розрахунком заборгованості, наданою позивачем. На час розгляду справи судом відповідачем не надано даних, що свідчать про погашення заборгованості та про причини несвоєчасного погашення заборгованості за надані послуги з електропостачання у добровільному порядку, а також будь-яких заперечень з приводу наявності зазначеної заборгованості та здійсненого позивачем розрахунку заборгованості. Отже, загальна сума заборгованості за надані послуги електропостачання, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача складає 4380,59 гривень. Згідно з платіжним дорученням №2021 від 09 грудня 2019 року при пред`явленні позову до суду позивачем були понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 1921 гривня. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 1921 гривні. На підставі викладеного і

Outcome: approved