overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-03 00:00:00

Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явився. В позовній заяві просить розглянути справу за його відсутності. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з'явилася. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], дошлюбне прізвище [PERSON], зареєстрували шлюб 09 червня 2006 року у виконавчому комітеті Більшівцівської селищної ради Галицького району Івано-Франківської області, про що зроблено актовий запис № 9. Вказана обставина стверджується свідоцтвом про шлюб між сторонами виданим 17 січня 2018 року. Сторони мають малолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Вказана обставина стверджується копіями свідоцтв про народження [PERSON] та [PERSON]. Сторони спільно не проживають. Вказана обставина стверджується довідкою Івановецької сільської ради Кельменецького району №219 від 31 січня 2018 року. Позивач просить розірвати шлюб між сторонами. Суд вважає, що подальше збереження шлюбу порушує передбачене ст. 56 Сімейного кодексу України право дружини та чоловіка на особисту свободу. Згідно ч. 3, ч. 4 ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч. 1, ч. 2 та ч. 3 ст. 55 Сімейного кодексу України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. В порушення ст. 43 ЦПК України відповідачка не надала суду жодного доказу, який би підтверджував можливість примирення. Крім того, відповідачка не надала суду доказів, що між нею та позивачем дійсно існують сімейні відносини як між подружжям. Враховуючи, що позивач заперечує проти збереження сім'ї, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, а тому позовні вимоги [PERSON] слід задовольнити. На підставі п. 4 ч.2 ст.18, ст.ст. 24,55, 56, 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-24 00:00:00

Позивач, [PERSON], у судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач, [PERSON], у судове засідання не з'явилась, про час, місце розгляду справи була сповіщена належним чином, пояснень, або заперечень щодо позовних вимог не надала, причини її неявки суду невідомі. Заяви про розгляд справи у його відсутності до суду не надходила. У зв'язку із цими обставинами суд прийняв рішення про заочний розгляд справи на підставі наявних доказів. Судом були досліджені наступні документи: копія паспорту громадянина України - [PERSON], серії [NUMBER]; свідоцтво про укладання шлюбу, серії [NUMBER], між [PERSON] та [PERSON]; квитанція про сплату судового збору. Судом в ході розгляду справи, встановлено, що 03 травня 1991р., позивач та відповідач уклали шлюб, який був зареєстрований у Лиманській сільській раді Ренійського району Одеської області, актовий запис № 6. Від шлюбу у сторін є двоє повнолітніх дітей. Сторони припинили шлюбні відносини у 2012р., у зв'язку з тим, що кожен з них має різні погляди на сімейне життя, розвинулась неприязнь один до одного, втрачено почуття любові та поваги. На даний момент спільне господарство не ведуть. За таких обставин, позивач вважає, що подальше збереження шлюбу, примирення та спільне проживання неможливі. У ситуації, що склалася, шлюб із відповідачем носить суто формальний характер, позивач наполягає на його розірванні. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що сім`я сторін практично розпалася, її збереження неможливе, шлюб існує суто формально і підлягає розірванню. Суд також вважає, що застосування заходів щодо примирення подружжя, передбаченого ст.111 СК України, в даній ситуації буде неможливим, оскільки ні позивач, ні відповідач зацікавленості в збереженні сім`ї не проявляють, а також враховує фактичні обставини справи і інтереси кожного з подружжя, між якими втратилися почуття любові і пошани, взаємодопомоги і підтримки, тобто морально-правові підстави шлюбу. Відповідно до 113 СК України, особа яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацію шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-16 00:00:00

Позивач, [PERSON], у судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного рішення. Відповідач, [PERSON], у судове засідання не з'явилась, пояснень, або заперечень щодо позовних вимог не надала, причини її неявки суду невідомі. Про час, місце розгляду справи сповіщена належним чином. У зв'язку із цими обставинами суд прийняв рішення про заочний розгляд справи на підставі наявних доказів. Судом були досліджені наступні документи: повторне свідоцтво про шлюб, серії [NUMBER], з якого вбачається, що [PERSON] та [PERSON], уклали шлюб 24.05.1977р., актовий запис за № 73; копія паспорту громадянина України - [PERSON], серії [NUMBER]; лист-відповідь Ренійського РС ГУДМС України в Одеській області за вх. № 6302 від 16.08.2013р.; заява [PERSON] про розгляд справи у його відсутності від 17.01.2014р. за вх. № 266; квитанція про сплату судового збору. Судом в ході розгляду справи, встановлено, що 24 травня 1977р., позивач та відповідач уклали шлюб, який був зареєстрований у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ренійського районного управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 73. Від шлюбу у сторін народилась донька двоє дітей, які на даний час є повнолітніми. Сторони припинили шлюбні стосунки близько 4 років тому. Між ними поступово погіршувались стосунки, розвинулась неприязнь один до одного, втрачено почуття любові та поваги, кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім'ю. За таких обставин, позивач вважає, що подальше збереження шлюбу, примирення та спільне проживання неможливі. Зроблені раніше спроби примирення і продовження сумісного подружнього життя позитивних результатів не дали. У ситуації, що склалася, шлюб із відповідачем носить суто формальний характер, позивач наполягає на його розірванні. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що сім`я сторін практично розпалася, її збереження неможливе, шлюб існує суто формально і підлягає розірванню. Суд також вважає, що застосування заходів щодо примирення подружжя, передбаченого ст.111 СК України, в даній ситуації буде неможливим, оскільки ні позивач, ні відповідач зацікавленості в збереженні сім`ї не проявляють, а також враховує фактичні обставини справи і інтереси кожного з подружжя, між якими втратилися почуття любові і пошани, взаємодопомоги і підтримки, тобто морально-правові підстави шлюбу. З урахуванням положень ст.235 ЦПК України «у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-10 00:00:00

Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явився та надіслав до суду заяву, у якій просить розглянути справу за його відсутності. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з'явилася. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], дошлюбне прізвище [PERSON], зареєстрували шлюб 12 жовтня 2007 року у виконавчому комітеті Ленковецької сільської ради Кельменецького району Чернівецької області, про що зроблено відповідний актовий запис за № 09. Сторони мають неповнолітню доньку [PERSON] [INFO]. Позивач наполягає на розірванні шлюбу між сторонами. Вказані обставини стверджуються свідоцтвом про шлюб між [PERSON] та [PERSON] виданим 12 жовтня 2007 року на бланку серії [NUMBER], копією свідоцтва про народження [PERSON] виданого 03 листопада 2003 року на бланку серії [NUMBER]. Суд вважає, що подальше збереження шлюбу порушує передбачене ст. 56 Сімейного кодексу України право дружини та чоловіка на особисту свободу. Згідно ч. 3, ч. 4 ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч. 1, ч. 2 та ч. 3 ст. 55 Сімейного кодексу України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. В порушення ст. 43 ЦПК України відповідачка не надала суду жодного доказу, який би підтверджував можливість примирення. Крім того, відповідачка не надала суду доказів, що між нею та позивачем дійсно існують сімейні відносини як між подружжям. Враховуючи, що позивач заперечує проти збереження сім'ї, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, а тому позовні вимоги [PERSON] слід задовольнити. На підставі п. 4 ч.2 ст.18, ст.ст. 24, 55, 56, 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-11 00:00:00

Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився та надіслав до суду заяву у якій просить розглянути справу за його відсутності. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , дошлюбне прізвище [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб у виконавчому комітеті Росошанівської сільської ради Кельменецького району Чернівецької області 05 листопада 2010 року, про що складено відповідний актовий запис № 04. Сторони мають малолітнього сина [PERSON] [INFO] . Позивач просить розірвати шлюб між сторонами. Вказані обставини стверджуються свідоцтвом про шлюб між [PERSON] та [PERSON] виданим 03 травня 2019 року на бланку серії [NUMBER] , копією свідоцтва про народження [PERSON] виданого 03 травня 2019 року на бланку серії [NUMBER] , довідкою № 473 виданою Росошанівською сільською радою Кельменецького району Чернівецької області 16 травня 2019 року. Суд вважає, що подальше збереження шлюбу порушує передбачене ст. 56 Сімейного кодексу України право дружини та чоловіка на особисту свободу. Згідно ч. 3, ч. 4 ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч. 1, ч. 2 та ч. 3 ст. 55 Сімейного кодексу України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. В порушення ст. 43 ЦПК України відповідачка не надала суду жодного доказу, який би підтверджував можливість примирення. Крім того, відповідачка не надала суду доказів, що між нею та позивачем дійсно існують сімейні відносини як між подружжям. Враховуючи, що позивач заперечує проти збереження сім`ї, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, а тому позовні вимоги [PERSON] слід задовольнити. На підставі п. 4 ч.2 ст.18, ст.ст. 24,55, 56, 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-22 00:00:00

Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явився та надіслав до суду заяву у якій просить розглянути справу за його відсутності. Представник позивача [PERSON] у судове засідання не з'явилася. Відповідачка [PERSON], яка викликалася до суду у порядку встановленому ЦПК України, у судове засідання не з'явилася. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], та [PERSON], дошлюбне прізвище [PERSON], [INFO], зареєстрували шлюб у виконавчому комітеті Бурдюзької сільської ради Кельменецького району Чернівецької області, про що складено актовий запис № 02. Сторони мають малолітнього сина [PERSON] [INFO]. Позивач просить розірвати шлюб між сторонами. Вказані обставини стверджуються свідоцтвом про шлюб між [PERSON] та [PERSON] виданим 01 червня 2019 року на бланку серії [NUMBER], копією свідоцтва про народження [PERSON] Суд вважає, що подальше збереження шлюбу порушує передбачене ст. 56 Сімейного кодексу України право дружини та чоловіка на особисту свободу. Згідно ч. 3, ч. 4 ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч. 1, ч. 2 та ч. 3 ст. 55 Сімейного кодексу України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. В порушення ст. 43 ЦПК України відповідачка не надала суду жодного доказу, який би підтверджував можливість примирення. Крім того, відповідачка не надала суду доказів, що між нею та позивачем дійсно існують сімейні відносини як між подружжям. Враховуючи, що позивач заперечує проти збереження сім'ї, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, а тому позовні вимоги Подюка Б.М. слід задовольнити. Згідно до пункту 5 статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. На підставі п. 4 ч.2 ст.18, ст.ст. 24,55, 56, 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-18 00:00:00

Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився та подав до суду заяву у якій просить розглянути справу за його відсутності. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] , яка викликалася до суду у порядку встановленому ЦПК України, в судове засідання не з`явилася. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , дошлюбне прізвище [PERSON] , одружились 04 березня 1977 року у виконкомі Бузовицької сільської ради Кельменецького району Чернівецької області, про що зроблено запис за №04. Позивач просить розірвати шлюб між сторонами. Відповідачка не з`явилася до відділу ДРАЦС для подачі спільної заяви про розірвання шлюбу. Вказані обставини стверджуються свідоцтвом про одруження [PERSON] та [PERSON] виданим 05 травня 2003 року на бланку 1-МИ №063024, листом від 03 вересня 2019 року. Суд вважає, що подальше збереження шлюбу порушує передбачене ст. 56 Сімейного кодексу України право дружини та чоловіка на особисту свободу. Згідно ч. 3, ч. 4 ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч. 1, ч. 2 та ч. 3 ст. 55 Сімейного кодексу України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. В порушення ст. 43 ЦПК України відповідачка не надала суду жодного доказу, який би підтверджував можливість примирення. Крім того, відповідачка не надала суду доказів, що між нею та позивачем дійсно існують сімейні відносини як між подружжям. Враховуючи, що позивач заперечує проти збереження сім`ї, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, а тому позовні вимоги [PERSON] слід задовольнити. На підставі п. 4 ч.2 ст.18, ст.ст. 24,55, 56, 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-15 00:00:00

Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився та подав до суду заяву у якій просить розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] , яка викликалася до суду у порядку встановленому ЦПК України, в судове засідання не з`явилася. Суд визнав можливим провести заочний розгляд справи у відсутності відповідачки, на підставі наявних у справі доказів. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , дошлюбне прізвище [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб у виконавчому комітеті Вартиковецької сільської ради Кельменецького району Чернівецької області 29 лютого 2016 року, про що зроблено відповідний актовий запис за №01. Сторони мають малолітнього сина [PERSON] , який народився [INFO] . Позивач просить розірвати шлюб між сторонами. Вказані обставина стверджується свідоцтвом про шлюб [PERSON] та [PERSON] виданим 05 березня 2020 року на бланку серії [NUMBER] , копією свідоцтва про народження [PERSON] виданого 23 січня 2013 року на бланку серії [NUMBER] . Суд вважає, що подальше збереження шлюбу порушує передбачене ст. 56 Сімейного кодексу України право дружини та чоловіка на особисту свободу. Згідно ч. 3, ч. 4 ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч. 1, ч. 2 та ч. 3 ст. 55 Сімейного кодексу України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. В порушення ст. 43 ЦПК України відповідачка не надала суду жодного доказу, який би підтверджував можливість примирення. Крім того, відповідачка не надала суду доказів, що між нею та позивачем дійсно існують сімейні відносини як між подружжям. Враховуючи, що позивач заперечує проти збереження сім`ї, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, а тому позовні вимоги [PERSON] слід задовольнити. На підставі п. 4 ч.2 ст.18, ст.ст. 24,55, 56, 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-17 00:00:00

Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився. У поданій до суду заяві просить розгляд справи слухати у його відсутності. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідачка [PERSON] , яка викликалася до суду у порядку встановленому ЦПК України, у судове засідання не з`явилася. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , дошлюбне прізвище [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Кельменецького районного управління юстиції Чернівецької області, про що зроблено відповідний актовий запис за №04. Сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Позивач просить розірвати шлюб між сторонами. Вказані обставини стверджуються свідоцтвом про шлюб між [PERSON] та [PERSON] виданим 22 січня 2011 року на бланку серії [NUMBER] , копією свідоцтва про народження [PERSON] виданого 30 червня 2011 року на бланку серії [NUMBER] , довідкою №1653 виданою Кельменецькою селищною радою 03 липня 2019 року. Суд вважає, що подальше збереження шлюбу порушує передбачене ст. 56 Сімейного кодексу України право дружини та чоловіка на особисту свободу. Згідно ч. 3, ч. 4 ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч. 1, ч. 2 та ч. 3 ст. 55 Сімейного кодексу України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. В порушення ст. 43 ЦПК України відповідачка не надала суду жодного доказу, який би підтверджував можливість примирення. Крім того, відповідачка не надала суду доказів, що між нею та позивачем дійсно існують сімейні відносини як між подружжям. Враховуючи, що позивач заперечує проти збереження сім`ї, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, а тому позовні вимоги [PERSON] слід задовольнити. Згідно до пункту 5 статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. На підставі п. 4 ч.2 ст.18, ст.ст. 24,55, 56, 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved