Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася з позовом до суду до Розівської сільської ради, в особі органу місцевого самоврядування про визнання права власності на земельну ділянку, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідно до рішення 13 сесії 23 скликання Розівської сільської ради Якимівського району Запорізької області від 28 вересня 2000 року позивачу [PERSON] було передано у власність земельну ділянку загальною площею 2 га цільовим призначенням для ведення особистого підсобного господарства. На підставі зазначеного рішення органу місцевого самоврядування на ім'я позивача було видано державний акт про право постійного користування земельною ділянкою. Але під час заповнення державного акту посадовою особою, яка вчиняла такі дії, з невідомих причин було допущено виправлення щодо відомостей про дату видачі такого акту. Так первісно було зазначено дату видачі як 28 травня 2001 року, в подальшому зазначена дата була закреслена та внесено запис як 19 березня 2001 року. Зазначені виправлення ( закреслення) деяких реквізитів у правовстановлюючому документі унеможливлюють в повній мірі їх використання. Після видачі державного акту на ім'я позивача остання користується земельною ділянкою як своєю власністю, зокрема здає в оренду. Таке користування підтверджується довідкою сільської ради, відомостями ДПІ щодо сплати податків за отримання доходу у вигляді орендної плати . Згідно розпорядження № 1049 від 15.12.2009 року Якимівської РДА зазначена земельна ділянка була передана у власність позивачу. Але в подальшому позивач не може на законних підставах провести відчуження належного їй майна, здати його в оренду, провести державну реєстрацію права користування належним їй майном тощо у зв'язку із зазначеними виправленнями в державному акті. Відновити державний акт шляхом отримання нового позивач не може оскільки станом на теперішній час видача державних актів про право власності на землю не передбачена. Оскільки діючим ЦК України прямо не передбачена можливість захисту прав власності у зв'язку з виправленнями відомостей у правовстанавлюючому документі, позивач вважає за можливість до зазначених відносин застосувати вимоги норми, яка регулює аналогічні за змістом цивільні правовідносини ( аналогія закону, ст. 11 ЦК України). Так вимогами ст.392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у випадку втрати ним документу, посвідчуючого його право власності. Таким чином позивач вважає доцільним захистити свої права як власника майна шляхом звернення до суду. У якості відповідача позивач вважає за доцільне залучити Розівську сільську раду , яка за відповідної процедури - визнання майна безхазяйним, може стати власником земельної ділянки, яка належить позивачу. Таким чином просить визнати за позивачем [PERSON] право власності на земельну ділянку загальною площею 2,00 га, яка розташована на території Розівської сільської ради Якимівського району Запорізької області, контур № 192, ділянка 21, кадастровий номер земельної ділянки 2320385700:07:001:0024, цільове призначення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства. В судове засідання [PERSON] надала письмову заяву про розгляд справи без її участі, зазначивши, що вимоги, викладені в позовній заяві підтримує в повному обсязі та просить задовольнити їх. Представник Розівської сільської ради надав на адресу суду письмову заяву, в якій зазначив, що просять розглянути справу без їх участі. Заперечень проти позову не мають. Просять прийняти рішення згідно чинного законодавства. В звязку з тим, що у справі наявні документи, які підтверджують те, що сторони подали до суду заяви, де просили розглянути справу за їх відсутності, на підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Всебічно зясувавши обставини справи, вивчивши її матеріали, дослідивши надані у справі докази у сукупності, суд дійшов до висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправна позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Статтею 11 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. \~\~\~\~Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги. Судом встановлено, та підтверджується наданими позивачем доказами, які підтверджують факт того, що відповідно до 13 сесії 23 скликання Розівської сільської ради Якимівського району Запорізької області від 28 вересня 2000 року позивачу [PERSON] було передано у власність земельну ділянку загальною площею 2 га цільовим призначенням для ведення особистого підсобного господарства. На підставі зазначеного рішення органу місцевого самоврядування на ім'я позивача було видано державний акт про право постійного користування земельною ділянкою. Але під час заповнення державного акту посадовою особою, яка вчиняла такі дії, з невідомих причин було допущено виправлення щодо відомостей про дату видачі такого акту. Так первісно було зазначено дату видачі як 28 травня 2001 року, в подальшому зазначена дата була закреслена та внесено запис як 19 березня 2001 року. Зазначені виправлення (закреслення) деяких реквізитів у правовстановлюючому документі унеможливлюють в повній мірі їх використання. Після видачі державного акту на ім'я позивача остання користується земельною ділянкою як своєю власністю, зокрема здає в оренду. Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ч.1 ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності Відповідно до ч.1 ст.386 ЦК України, держава забезпечує рівний захист усіх субєктів права власності.\~ На підставі викладеного,

Outcome: approved