Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-06 00:00:00

Позивач АТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, посилаючись на наступне. [PERSON] звернувся до АТ КБ «ПРИВАТБАНК» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Заяву № б/н від 02.06.2006 року. Відповідач при підписанні анкети-заяви підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами Банку», складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Заявою відповідача підтверджується той факт, що він був повністю проінформований про умови кредитування в АТ КБ «Приватбанк», які були надані йому для ознайомлення в письмовій формі. Підписавши заяву між сторонами, у відповідності до ст. 634 ЦК України, був укладений договір про надання банківських послуг, який за своєю природою є змішаним договором і містить у собі, зокрема, умови договору банківського рахунку (ст. 1066 ЦК України) та кредитного договору (ст. 1054 ЦК України). Банком на підставі Договору надання банківських послуг відкрито картковий рахунок із початковим кредитним лімітом у розмірі, що зазначений у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку, а відповідачем надано у користування кредитну картку. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 5000,00 гривень. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту Банк керується п. 3.2, 3.3 Договору, відповідно до якого відповідач дав свою згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміни за рішенням та ініціативою банку. АТ КБ «Приватбанк» свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач зобов`язався повернути витрачену частину кредитного ліміту відповідно до умов договору, а саме щомісячними платежами у розмірі мінімального платежу від суми заборгованості, який встановлений Договором. Але в процесі користування кредитним рахунком відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями. Таким чином, у порушення умов п. 6.5 Договору відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав, та станом на 30.06.2020 року має заборгованість 19840,85 гривень, яка складається з наступного: -3196, 63 гривень - заборгованість за тілом кредита, -16644,22 гривень загальний залишок заборгованості за відсотками; -00,00 гривень нарахована комісія; -00,00 гривень нарахована пеня; На даний час Відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов`язання і не погашає заборгованість за договором, що є порушенням законних прав та інтересів АТ КБ «Приватбанк». Просили суд стягнути з [PERSON] на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованість у розмірі 19840,85 гривень за кредитним договором №б/н від 02.06.2006 року станом на 30.06.2020 року, а також судові витрати у розмірі 2102,00 грн. Представник позивача у судове засідання не з`явився, в позовній заяві просив розглядати справу за його відсутності. Не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Згідно вимог статі 280 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити по справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки відповідач був повідомлений належним чином про розгляд справи, не повідомив суд про причини своєї неявки, відзиву на позовну заяву не надав. Позивач не заперечував проти заочного розгляду справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено наступні обставини. Відповідно до укладеного договору № б/н від 02.06.2006 року, [PERSON] отримав кредит у розмірі 5000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. У наданій банком заяві від 01.06.2006 року, яка підписана\~\~ [PERSON] ,\~зазначена базова відсоткова ставка за користування кредитом (3%) в місяць з розрахунку 360 днів в році, розмір щомісячних платежів (7%) від заборгованості, строк дії кредитного ліміту відповідаю строку дії картки. При укладанні договору сторони керувались ч.1 ст. 634 ЦК України. Згідно цієї статті договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. АТ КБ «Приватбанк» свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором. Відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом та відсотками відповідно до умов Договору. Таким чином, у порушення умов кредитного договору відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав. В порушення умов договору [PERSON] припинив сплачувати позивачу грошові кошти, внаслідок чого утворилася заборгованість в розмірі 19840,85 гривень, яка складається з наступного: -3196, 63 гривень - заборгованість за тілом кредита, -16644,22 гривень загальний залишок заборгованості за відсотками; -00,00 гривень нарахована комісія; -00,00 гривень нарахована пеня; Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (у цьому випадку АТ КБ «ПриватБанк»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. У заяві від 01.06.2006 року зазначена базова відсоткова ставка за користування кредитом (3%) в місяць з розрахунку 360 днів в році, розмір щомісячних платежів (7%) від заборгованості, строк дії кредитного ліміту відповідаю строку дії картки. Зазначена довідка підписана [PERSON] . Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути складові його повної вартості, зокрема загальний залишок заборгованості за відсотками. Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, у тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості, посилався Умови та Правила надання батьківських послуг та тарифи банку. При цьому, надані позивачем копія примірника «Умов та правил надання банківських послуг», які містяться у матеріалах справи не мають підтверджень, що саме ці Умови та Правила надання батьківських послуг в ПриватБанку\~розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в\~ПАТ КБ «ПриватБанк», а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачкою кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та, зокрема саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування. Крім того, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в Умови та Правила споживчого кредитування. Таким чином, суд вважає, що у даному випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої\~статті 634 ЦК України\~за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. При цьому, згідно з частиною шостою\~статті 81 ЦПК України\~доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Отже, «Умови та правила надання банківських послуг», які містяться у матеріалах справи не мають підпису відповідача, а тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 01 червня 2006 року шляхом підписання заяви. Однак, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти у добровільному порядку ПАТ КБ «ПриватБанк» не повернуті, а також вимоги частини другої\~статті 530 ЦК України\~за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд вважає, що він вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з\~повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. Такі висновки, відповідають правовій позиції, викладеній у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17. Разом з тим, пред`являючи позов, банк\~на підтвердження своїх вимог, крім\~«Умов та правил надання банківських послуг»,\~також послався на заяву, яка підписана [PERSON] та надав розрахунок заборгованості відповідача за договором від 01.06.2006 року. Дана заява містить базову відсоткову ставку за користування кредитом (3%) в місяць з розрахунку 360 днів в році, розмір щомісячних платежів (7%) від заборгованості, строк дії кредитного ліміту відповідаю строку дії картки. Враховуючи те, що зазначеною заявою, яка підписана відповідачем, визначено розмір відсотків за користування кредитом, то вони підлягають стягненню. Таким чином,\~оскільки в\~порушення умов\~договору [PERSON] \~зобов`язання,\~передбачені договором\~належним чином\~не виконав,\~суд приходить\~до висновку,\~що позовні\~вимоги АТ\~КБ «Приватбанк»\~до [PERSON] \~ про\~стягнення заборгованості\~за кредитом,\~заборгованості по\~процентам за\~користування кредитом\~підлягають задоволенню\~і з\~ [PERSON] \~на користь\~АТ КБ\~«Приватбанк» підлягає\~стягненню заборгованість\~у розмірі\~19840,85\~гривень,\~яка складається\~з: 3196, 63 гривень - заборгованості за тілом кредита, 16644,22 гривень загального залишку заборгованості за відсотками. На підставі ст. 141 ЦПК України, суд вважає, також необхідним стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати у вигляді судового збору у сумі 2102,00 грн. На підставі статей 526, 530, 629, 1054 ЦК України,

Outcome: approved