Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-09 00:00:00

Позивач - акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» пред'явив до суду позов до відповідача [PERSON]про стягнення заборгованості за кредитним договором від 13 січня 2014 року у розмірі 74 043,63 гривень. Позов обґрунтовано тим, що з метою отримання банківських послуг відповідач звернувся до АТ КБ «ПриватБанк», у зв'язку з чим підписав заяву від 13 січня 2014 року, згідно якої отримав кредит у розмірі 2800 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. АТ КБ «ПриватБанк» свої зобов'язання за договором про надання банківських послуг виконав в повному обсязі, а саме: надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором, та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов'язаннями. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 06 травня 2018 року має заборгованість, яка складається з наступного: 2669,52 гривні - тіло кредиту; 65 972,03 гривень - відсотки за користування кредитом; 1400 гривень - пеня та комісія; 500 гривень - штраф (фіксована складова); 3502,08 гривень - штраф (процентна складова). На даний час відповідач продовжує ухилятися від виконання зобов'язання і заборгованість за кредитним договором не погашає. Тому позивач просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором у розмірі 74 043,63 гривень, а також судовий збір в розмірі 1762 гривні. Ухвалою судді від 30 липня 2018 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. В судове засідання представник позивача не з'явився, зазначивши у позовній заяві, що в разі неявки в судове засідання відповідача, просить розглядати справу без участі їхнього представника, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, зокрема, шляхом розміщення оголошення на офіційному сайті Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області, до суду не з'явився, не повідомивши про причини неявки. Відзиву на позов від відповідача не надходило. За вказаних обставин суд приходить до переконання, що згідно з ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України слід ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки представник позивача не заперечив проти такого вирішення справи, та відповідно до вимог ч. 1 ст. 281 ЦПК України судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив такі обставини: 13 січня 2014 року відповідач [PERSON]звернувся до позивача АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання кредитних послуг, у зв'язку із чим підписав Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку, згідно якої отримав платіжну картку «Універсальна» та картковий рахунок, з встановленим кредитним лімітом. Анкета-заява про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг позичальника підписана 13 січня 2014 року особисто відповідачем, і в цій заяві зазначено, що [PERSON]ознайомився та погоджується з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, які були надані йому у письмовій формі. Своїм підписом він підтвердив факт про надану йому повну інформацію про умови кредитування в АТ КБ «ПриватБанк». Відповідно до умов зазначеного кредитного договору відповідачу був наданий кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 3 % на місяць на залишок заборгованості. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, відповідно до ст. ст. 527, 530 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок у встановлений договором строк. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Всупереч вказаним вимогам закону [PERSON]умов договору належним чином не виконував. Зокрема, як слідує з розрахунку заборгованості за кредитним договором від 13 січня 2014 року, станом на 06 травня 2018 року заборгованість [PERSON]за тілом кредиту складає 2669,52 гривень. Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Відповідно до п. 2.1.1.12.6. Умов та правил надання банківських послуг, на боргові зобов'язання за Кредитом і Овердрафтом Банк нараховує відсотки в розмірі, встановленому Тарифами банку, із розрахунку 365/366 календарних днів на рік. Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг, - позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором. Згідно з п. 2.1.1.5.6 умов боржник зобов'язаний у разі невиконання зобов'язань за договором, на вимогу банку виконати зобов'язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплати винагороди банку. Всупереч вказаним вимогам закону [PERSON]умов договору належним чином не виконував. Як слідує з розрахунку заборгованості за договором від 13 січня 2014 року, станом на 06 травня 2018 року загальна заборгованість [PERSON]за відсотками становить 65972,03 гривні. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу, та встановлений договором розмір нарахованих процентів. Зазначених вимог закону [PERSON]належним чином не виконав, заборгованість за кредитним договором та суми нарахованих процентів не сплатив. Відповідно до ст. 550 ЦК України, незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання, у нього виникає право на неустойку (штраф, пеню). З цих підстав позивач має право на одержання від відповідача неустойки за прострочення сплати обумовлених договором платежів. Згідно з п. 2.1.1.12.6.1 Умов та правил надання банківських послуг, у разі виникнення прострочених зобов'язань за борговими зобов'язаннями на суму 100 грн. позичальник сплачує банку пеню відповідно до встановлених тарифів, що діють на дату нарахування. Згідно Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», встановлено обов'язковий щомісячний платіж у розмірі 7% від заборгованості (але не менше 50 грн. та не більше залишку заборгованості). Відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених договором більш, ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф, розмір якого визначений тарифами договору. Згідно Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», розмір штрафу за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов'язань становить 500 грн. + 5% від суми заборгованості. Як установлено з наданого позивачем розрахунку, за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором[PERSON]нараховано пеню та комісію у розмірі 14000 гривень, а також штраф в розмірі 4002,08 гривень, з яких: 500 гривень - фіксована складова; 3502,08 гривень - процентна складова. При вирішенні позову в частині стягнення з відповідача штрафу і пені суд виходить з такого. Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов'язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов'язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Умовами та Правилами надання банківських послуг, а саме пунктом 2.1.1.12.6.1. передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань за договором, унаслідок чого нарахування пені відбувається за кожний день прострочення. У той самий час, згідно з пунктом 2.1.1.7.6 Умов та Правил надання банківських послуг сторонами передбачена сплата штрафів як виду цивільно-правової відповідальності за порушеня строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених Договором більш, ніж на 30 днів. Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Аналогічна правова позиція викладена в Постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року у справі №6-2003цс15. З урахуванням зазначених мотивів, суд, визначаючи розмір заборгованості відповідача за кредитним договором, не бере до уваги розрахунок заборгованості в частині нарахування суми боргу з урахуванням штрафу в розмірі 4002,08 гривень, оскільки його одночасне застосування разом з пенею є порушенням вищевказаних вимог законодавства щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Аналізуючи в сукупності викладені обставини і визначені відповідно до них правовідносини сторін, положення закону, якими вони регулюються, дослідивши зібрані у справі докази, суд приходить до переконання, що позов акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» підлягає до часткового задоволення шляхом стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором в розмірі 70 041,55 гривень, з яких: 2669,52 - тіло кредиту, 65 972,03 гривні - відсотки за користування кредитом; 1400 грн. - пеня та комісія. Окрім того, враховуючи те, що позов задоволено частково, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 1666 гривень 76 коп. сплаченого судового збору, пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі наведеного, відповідно до ст. ст. 526, 527, 530, 550, 625, 1054 ЦК України,

Outcome: partial