Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-20 00:00:00

Позивач [PERSON] , уточнивши позовні вимоги, звернулась до суду з позовом в якому просить зобов`язати [PERSON] , [PERSON] не чинити перешкоди їй у користуванні квартирою [ADDRESS] та вселити її у квартиру [ADDRESS] ; зобов`язати [PERSON] , [PERSON] надати їй ключі від замка вхідний дверей квартири [ADDRESS] . Позовну заяву мотивує тим, що відповідач [PERSON] є її батьком, а відповідач [PERSON] - рідним братом. Вони є співвласниками квартири [ADDRESS] . 11.11.2016 Стрийським міськрайонним судом Львівської області ухвалено рішення про усунення перешкод у користуванні вищевказаною житловою квартирою. Після смерті матері, відповідач [PERSON] , скориставшись похилим віком їхнього батька, налаштував його проти неї, перешкоджає їхньому спілкуванню та чинить перешкоди у користуванні квартирою. Дружина відповідача [PERSON] [PERSON] 18.03.2017 спричинила їй тілесні ушкодження, відомості по факту спричинення яких внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань і Стрийським ВП ГУНП у Львівській області проводиться досудове розслідування по кримінальному провадженні №12017140100492300, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України. Вважає, що наведена обставина в сукупності з іншими, викладеними у позові, свідчать про умисне перешкоджання відповідачів у її праві користуватись належною їй часткою у квартирі [ADDRESS] . [PERSON] , [PERSON] , уточнивши позовні вимоги, звернулись до суду із зустрічним позовом до [PERSON] , в якому просять встановити порядок користування квартирою [ADDRESS] , зокрема у їхнє користування виділити житлові кімнати: №6 площею 17,4 кв.м., №7 площею 8, 6 кв.м., № [NUMBER] площею 10,2 кв.м., що відповідає їхній частці в праві власності на квартиру; у користуванні [PERSON] просять залишити ізольовану кімнату, позначену в технічному паспорті під №5 площею 8, 6 кв.м., що відповідає її меншій частці у квартирі, а в загальному користуванні просять залишити кухню площею 5,3 кв.м., вбиральню площею 1,3 кв.м., ванну кімнату площею 2,2 кв.м. та коридор площею 6, 9 кв.м. Свої вимоги мотивують тим, що вони є співвласниками квартири [ADDRESS] . В квартирі одна кімната площею 8, 6 кв.м. є ізольованою, решта є прохідними. Оскільки вони не можуть знайти домовленості у користуванні квартирою, [PERSON] чинить перешкоди у користуванні квартирою, провокує сварки та скандали, вчиняє над ними насильство, хоча у квартирі фактично не проживає, а тому вони змушені були звернутись до суду із зустрічним позовом. Позивач за первісним позовом [PERSON] в судовому засіданні, будучи допитаною як свідок на підставі ст. 92 ЦПК України, пояснила, що є співвласником квартири [ADDRESS] , їй належить ј частини вказаної квартири. У 2001 р. вона одружилась та з сім`єю проживала за вказаною адресою до 2015 р. В 2015 р. вона з сім`єю переїхала проживати в с. Грабовець Стрийського району Львівської області, однак постійно провідувала батьків. У 2017 р. батьку зробили операцію на очі і він проживав близько 9 місяців у неї, а вона здійснювала за ним догляд. В 2017 р. захворіла та померла їхня мати і брат [PERSON] поміняв замок у квартиру та не впускає її. У даній квартирі він не живе, там зараз проживає тільки батько [PERSON] . Останній раз у квартирі [ADDRESS] вона була у березні 2017 р., однак братова дружина [PERSON] побила її, оскільки вона привезла туди свої речі. Після даного випадку вона перебувала на лікуванні в лікарні та зверталась в поліцію із відповідною заявою. На даний час проходить досудове розслідування кримінального провадження за її заявою. Конфлікт є тільки з братом, а з батьком у неї добрі відносини. Вона неодноразово зверталась в поліцію із заявами, щоб її впустили до квартири, однак відповіді не отримувала. Доповнила, що в провадженні суду уже перебувала справа про усунення перешкод в користуванні квартирою та вселення, оскільки у користуванні вказаною квартирою їй чинила перешкоди її матір та рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 11.11.2016 її позов задоволено, зобов`язано [PERSON] не чинити перешкоди [PERSON] у користуванні квартирою [ADDRESS] та зобов`язано надати їй ключі від замка вхідних дверей та вселити її у вказану квартиру. Вважає, що заявлений нею позов є обґрунтований, а тому просить його задоволити. Що стосується зустрічного позову, то такий визнає частково, а саме не заперечує щодо встановлення порядку користування квартирою [ADDRESS] , однак не згідна із запропонованим [PERSON] та [PERSON] порядком користування квартирою, оскільки відповідачі пропонують їй виділити в користування кімнату, позначену в технічному паспорті під № [NUMBER] , площею 8,6 кв.м., в якій вона ніколи не проживала. Доповнила, що у даній квартирі також зареєстровані її діти, а тому, у випадку розпаду сім`ї, їй з дітьми не буде де жити. З наведених підстав, 09.01.2019 [PERSON] також подала суду письмовий відзив на позов [PERSON] , [PERSON] . Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні просить позов задоволити. Зустрічний позов про встановлення порядку користування квартирою визнав частково, не заперечує щодо встановлення порядку користування вказаною квартирою, однак заперечив щодо запропонованого [PERSON] , [PERSON] порядку користування вказаною квартирою. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні заперечив щодо задоволення позову. Пояснив суду, що позивач є його дочкою. Спочатку вони жили добре, однак з часом [PERSON] почала викрадати гроші з дому, також викрала правовстановлюючі документи. Його дружина померла. Він також хворіє, йому робили операцію. На даний час він не впускає дочку у квартиру, оскільки боїться її, а тому поміняв замки для особистої безпеки. Дочка застосовувала відносно нього насильство, однак, в силу віку, не пригадує, чи звертався по даного факту в правоохоронні органі. Вимоги зустрічного позову підтримав у повному обсязі та просить суд встановити порядок користування квартирою [ADDRESS] . Відповідач [PERSON] в судовому засіданні, будучи допитаним як свідок на підставі ст. 92 ЦПК України, пояснив, що за життя мати склала заповіт, яким заповіла йому та сестрі [PERSON] квартиру [ADDRESS] . Все було добре, поки батьки були здорові. Коли почала хворіти мати, він приходив та допомагав, позивач не приходила. Одного разу прийшла, однак мати вигнала її, бо вона принесла документи для оформлення договору купівлі-продажу квартири. [PERSON] не проживає у вказаній квартирі близько 18 років. Конфлікт почався через те, що вона не хотіла доглядати за батьками, однак претендувала на всю квартиру. Після цього, вона подала в суд позов до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні квартирою, який було задоволено, рішення суду виконано, замок у квартиру змінено, який і на даний час там стоїть. Позивач хотіла зробити матір недієздатною, приносила ліки та просила його відвезти її в лікарню у м. Миколаїв, однак від відмовився. Після його відмови, [PERSON] звернулась до суду з позовом про визнання особи недієздатною, однак така заява була залишена без розгляду. Після смерті матері, сестра приходила і скандалила уже з батьком, [INFO] березні 2017 [INFO] ., коли приїжджала, то казала, що його дружина вдарила її, а тому вона звернулась в правоохоронні органи. З батьком він не проживає у квартирі [ADDRESS] , хіба інколи ночує та приходить допомагати по господарству. З вказаної квартири він виписався, оскільки має своє житло, однак є співвласником вказаної квартири. Доповнив, що батько боїться його сестру, оскільки та постійно конфліктує та застосовує відносно нього насильство. Позивач має доступ до квартири, оскільки у неї є ключі, а тому її позовні вимоги є необґрунтованими. Вимоги зустрічного позову підтримав у повному обсязі та просить суд встановити порядок користування квартирою [ADDRESS] . Доповнив, що у квартирі є одна кімната ізольованою, а тому вважає, що таку слід виділити саме [PERSON] . Інші кімнати є прохідними, в яких знаходяться гроші та інші цінні речі, а тому, у випадку виділення в користування іншої кімнати [PERSON] , остання матиме доступ до їхнього майна. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні заперечила щодо задоволення позову. Пояснила суду, що після вселення [PERSON] у 2016 р. в квартиру [ADDRESS] , їй було надано комплект ключів. Позивач не проживає у вказаній квартирі близько 18 р. і не бажає там проживати, оскільки живе з сім`єю в с. Грабівці Стрийського району Львівської області. За життя матері, вона інколи навідувалась до батьків, заради того, щоб батьки склали на неї заповіт. Жодних перешкод [PERSON] у користуванні квартирою [ADDRESS] відповідачами не чиниться, позивач має повний доступ до помешкання. Відповідач [PERSON] у вищевказаній квартирі не проживає, а тільки допомагає батьку при потребі та здійснює за ним догляд. Коли були конфлікти між позивачкою та її батьком, [PERSON] змінив замки у квартиру, які виконавча служба згодом поміняла, тим самим виконавши рішення суду від 11.11.2016. Вимоги зустрічного позову підтримала у повному обсязі. Суд, заслухавши пояснення позивача, відповідача [PERSON] , допитаних судом в якості свідків, відповідача [PERSON] , представника відповідача [PERSON] , пояснення свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, зважаючи на те, що судом були застосовані всі можливі заходи, передбачені законом, для забезпечення доказів у справі і їх витребуванні, враховуючи вимоги ст. 6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, згідно якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків, суд вважає, що справу слід вирішити в межах тих доказів, які були отримані в ході судового розгляду, а також на підставі наявних письмових доказів, які містяться у матеріалах справи. Слід зазначити, що дотримуючись принципів змагальності та диспозитивності судового процесу, оцінивши докази з точки зору належності, допустимості та достатності, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] про про усунення перешкод у користуванні квартирою та вселення та зустрічний позов [PERSON] , [PERSON] про встановлення порядку користування квартирою, підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 4\~ЦПК України, до суду може звернутись кожна особа за захистом своїх порушених прав, а також інтересах інших осіб у випадках встановлених законом. Відповідно до ч.1\~ст.13 ЦПК України суд\~розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до\~ст. 81 ЦПК України\~на сторін покладено обов`язок доказування і подання доказів. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , актовий запис №304, [PERSON] народилась [INFO] , її батьками є [PERSON] та [PERSON] /а.с. 7/. Відповідно до свідоцтва про право власності на квартиру (будинок), виданого 24.02.1996 Стрийською міською радою, квартира за адресою: [ADDRESS] на праві спільної часткової власності в рівних долях належить [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] /а.с. 8/. Згідно з свідоцтвом про право на спадщину за законом від 12.10.2006, посвідченого державним нотаріусом Стрийської державної нотаріальної контори Костур У.Т., спадкоємцем майна [PERSON] , який помер [INFO] є [PERSON] Спадщина, на яку видано це свідоцтво складається з 1/4 частини квартири [ADDRESS] /а.с.195/. Згідно з свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 18.09.2018, посвідченого приватним нотаріусом Стрийського районного нотаріального округу Палінською О.В. за №1856, спадкоємцем зазначеного в заповіті майна [PERSON] , яка померла [INFO] є її син [PERSON] Спадщина, на яку видано це свідоцтво складається з 3/8 часток квартири [ADDRESS] /а.с.192/. З листа завідувача Стрийською державною нотаріальною конторою №1762/02-14 вбачається, що згідно заповіту, посвідченого від імені [PERSON] , нотаріусом Стрийського районного нотаріального округу Палінською О.В. 17.08.2016 за №1856, та поданої заяви про прийняття спадщини за цим заповітом від 20.02.2017 №249, яка не була відкликана у встановлений законом термін, спадкоємцем всього майна померлої [INFO] [PERSON] є її син [PERSON] . Вказаним листом [PERSON] також роз`яснено, що вона не входить до кола осіб, які мають право на обов`язкову частку у спадщині, і тому спадщина їй не належить /а.с.9/. Згідно з рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 11.11.2016 позов [PERSON] до [PERSON] задоволено, зобов`язано останню не чинити [PERSON] перешкоди у користуванні житловою квартирою [ADDRESS] та надати їй ключі від замка вхідних дверей для квартири та вирішено вселити [PERSON] у квартиру [ADDRESS] /а.с.10-11/. 28.03.2018 на запит суду за вх. №5554 на адресу суду з Стрийського міськрайонного управління юстиції ГТУЮ у Львівській області надіслано копії матеріалів виконавчого провадження щодо примусового виконання вказаного рішення суду /а.с. 254-265/. Заочним рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 28.12.2017 позов [PERSON] про усунення перешкод у користуванні квартирою та вселення задоволено: зобов`язано [PERSON] , [PERSON] не чинити [PERSON] перешкоди у користуванні житловою квартирою [ADDRESS] на надати їй ключі від замка вхідних дверей даної квартири; вселити [PERSON] у квартиру [ADDRESS] /а.с. 49/. 18.01.2018 [PERSON] на адресу суду подано заяву про скасування заочного рішення від 28.12.2017 /а.с. 56/. Ухвалою судді [PERSON] від 02.02.2018 заяву [PERSON] від 18.01.2018 про скасування заочного рішення прийнято та призначено до розгляду /а.с. 66/. Ухвалою суду від 22.02.2018 скасовано заочне рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 28.12.2017, справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження /а.с. 80/. Відповідно до довідки КП «Мрія» №369 від 06.03.2019, у квартирі [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] /а.с. 238/. Вирішуючи позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про усунення перешкод у користуванні квартирою та вселення, судом підлягають застосуванню наступні норми законодавства. Відповідно до ч.1 ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Згідно з ч.1\~ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протииправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Здійснення права спільної часткової власності передбачено положеннями\~статті 358 ЦК України, за якими право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. При цьому власник майна має право вимагати усунення перешкод у\~здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном (стаття 391 ЦК України). Згідно із\~статтею 386 ЦК України\~держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Статтею 150 ЖК Української РСР передбачено, що громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є співвласником квартири [ADDRESS] , що підтверджується дублікатом свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 10.04.2017, їй належить ј частини вказаної квартири, як і відповідачам / а.с. 139/. Таким чином, позивач має такі самі права, в тому числі, щодо користування квартирою, як і відповідачі. Поясненнями позивача [PERSON] в судовому засіданні встановлено, що при спробі потрапити у квартиру [ADDRESS] відносно неї, дружина відповідача [PERSON] [PERSON] застосовувала фізичну силу, чим спричинила їй тілесні ушкодження, відомості по факту яких внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №1207140130000492 /а.с.13/. Крім того, 27.02.2019 за вих. №456/2566/17/2495/19 на адресу Стрийського ВП ГУНП у Львівській області скеровано запит суду про надання інформації про те, чи зверталася [PERSON] , [INFO] , жителька [ADDRESS] , з грудня 2016 р., із заявами про невиконання рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 11.11.2016 по справі №456/2659/16-ц, шляхом незаконної заміни замків дверей. 14.03.2019 на адресу суду за вх. №2635/59/01/19 надійшла відповідь з Стрийського ВП ГУНП у Львівській області про те, що згідно даних Інформаційного порталу Національної поліції підсистеми «Єдиний облік», [PERSON] зверталася із заявами в Стрийський ВП ГУНП у Львівській області про невиконання рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 11.11.2016 та по факту неправомірних дій [PERSON] , [PERSON] відносно неї, зокрема: 04.07.2017, 29.07.2016, 13.02.2017, 27.02.2017, 24.02.2017/а.с. 249-251/. Даний факт також підтверджується оглянутими в судовому засіданні матеріалами ЖЄО № 6424 від 29.07.2016, №1037 від 13.02.2017, №1337 від 24.02.2017 та №1434 від 27.02.2017, по факту отриманих заяв прийнято рішення про списання матеріалів до справи згідно Закону України «Про звернення громадян». Таким чином, наведені обставини дають підстави суду вважати, що позивачу [PERSON] чиняться перешкодити у користуванні квартирою [ADDRESS] , незважаючи на те, що даний спір уже був предметом розгляду в суді першої інстанції, про що свідчить рішення суду від 11.11.2016 і яке було виконане виконавчою службою. Доводи відповідачів про відсутність перешкод [PERSON] у доступі до вказаної квартири не знайшли свого належного обґрунтування та підтвердження в ході розгляду справи, оскільки спростовуються витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12017140130000492 від 19.02.2017 по факту спричинення [PERSON] тілесних ушкоджень, правова кваліфікація ч.1 ст. 125 КК України та ухвалою слідчого судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області про зобов`язання прокурора Стрийської місцевої прокуратури внести відомості за заявою [PERSON] про скоєння відносно неї кримінального правопорушення, передбаченого ст.356 КК України до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Сам відповідач [PERSON] в судовому засіданні визнав той факт, що замінив замки у квартиру [ADDRESS] , оскільки не бажає бачити дочку у квартирі. На підставі вищенаведеного, суд вважає, що позивачем в судовому засіданні доведено факт створення відповідачами перешкод у користуванні квартирою [ADDRESS] , що підтверджується дослідженими в судовому засіданні витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12017140130000492 від 19.02.2017, ухвалою слідчого судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 15.08.2017 та оглянутими матеріалами ЖЄО № 6424 від 29.07.2016, №1037 від 13.02.2017, №1337 від 24.02.2017 та №1434 від 27.02.2017; відповідачі у свою чергу не надали суду жодних належним та допустимих доказів на спростування позиції позивача, а тому суд приходить до переконання, що позовні вимоги є обґрунтованими, підтверджені належними доказами, а тому позов [PERSON] про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням та вселення слід задоволити. Що стосується зустрічного позову [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] про встановлення порядку користування квартирою, суд приходить до наступного висновку. Ухвалою Стрийського\~міськрайонного суду\~Львівської області\~від 18.12.2018\~прийнято до\~спільного розгляду\~та об`єднано в одне провадження позов [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про усунення перешкод у користуванні квартирою та вселення з зустрічним позовом [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] про встановлення порядку користування квартирою /а.с. 206-207/. Громадяни користуються рівними умовами захисту права власності. Володіння майном вважається правомірним, якщо інше не буде встановлено судом. Власник може вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч ці порушення і не призвели до позбавлення володіння майном, а також вимагати відшкодування завданих цим збитків. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, що не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Але, здійснюючи свої права, власник зобов`язаний не порушувати права, свободи, гідність та охоронювані законом інтереси громадян.\~Під час здійснення своїх прав і виконання обов`язків власник зобов`язаний додержуватись моральних засад суспільства. Відповідно до частини другої статті 386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Відповідно до\~статті 358 ЦК України\~право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Ця стаття свідчить про те, що первинне значення у врегулюванні відносин між співвласниками має домовленість. Очевидним є те, що рішення суду не може підмінити собою їх домовленість. Водночас при виникненні конфліктної ситуації, яка унеможливлює добровільне встановлення порядку користування спільним майном між співвласниками, такий порядок користування може встановити суд. (наведена правова позиція відображена у постанові Верховного суду від 06.03.2018 по справі №1616/2529/2012). Крім того, при здійсненні права власності співвласниками щодо спільного майна потрібно враховувати правову природу такої власності, адже співвласникам належить так звана ідеальна частка у праві власності на спільне майно, яка є абстрактним вираженням співвідношення в обсязі прав співвласників спільної власності. Отже, кожному з них належить не частка у спільному майні, а частка у праві власності на це майно. Визнання за кожним зі співвласників права на конкретну частину майна в натурі спричинить припинення спільної власності. Поняття ж реальної частки використовується при поділі спільного майна в натурі в разі припинення його спільного правового режиму, а також може застосовуватися відповідно до частини третьої\~статті 358 ЦК України\~при встановленні співвласниками порядку користування спільним майном в натурі згідно з розмірами належних їм часток. Таким чином, потрібно розмежовувати порядок поділу спільної власності з метою припинення такого її режиму і порядок встановлення користування спільним майном. У цьому випадку спірні правовідносини стосуються не поділу квартири, а встановлення порядку спільного користування нею. Тому критерій необхідності виділення в користування кожному зі співвласників ізольованого приміщення, особливо, якщо при цьому неможливо забезпечити відповідність ідеальних часток реальним, не є обов`язковим. Оскільки спірні правовідносини не стосуються розподілу майна для припинення права спільної часткової власності і такий правовий режим зберігається, суд виділяє в користування сторонам спору в натурі частки, адекватні розміру їх часток у праві власності на спільне майно. При цьому допускається можливість відійти в незначних обсягах від відповідності реальних часток ідеальним у зв`язку з неможливістю забезпечити їх точну відповідність. Таке рішення не змінює розміру часток співвласників у праві власності на спільне майно, не порушує їх прав як власників. Такий же висновок застосування норм матеріального права викладено в постанові Верховного Суду України від 17 лютого 2016 року в справі\~№ 6-1500цс15. Відповідно до пункту 14\~постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист приватної власності» від 22 грудня 1995 року №20\~роз`яснено, що квартира, яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов. Суд не бере до уваги покликання відповідача [PERSON] , вказані у відзиві на позов, про те, що у квартирі [ADDRESS] , зареєстровані її діти: [PERSON] та [PERSON] , які у випадку розпаду їхньої сім`ї не матимуть де проживати, оскільки такі є виключно припущенням [PERSON] і не можуть слугувати належним доказом для спростування позовних вимог [PERSON] , [PERSON] . Крім того, суд звертає увагу на те, що [PERSON] разом з сім`єю проживають в житловому будинку у с. Грабівці Стрийського району Львівської області, чого не заперечила сама ж [PERSON] в судовому засіданні та свідок [PERSON] . Також суд не бере до уваги пояснення [PERSON] про те, що жодних сварок та скандалів з відповідачем [PERSON] вона не вчиняє, оскільки такі спростовуються заявами [PERSON] від 15.02.2017 та від 18.03.2017, подані останнім в Стрийський ВП ГУНП у Львівській області та оглянутими в судовому засіданні матеріалами ЖЄО №1095 від 15.02.2017 та №8278 від 29.09.2017. Слід зазначити, що на підставі заяви [PERSON] було внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та відкрито кримінальне провадження №12017140130000491, однак згідно з п.2 ч.1 ст. 284 КПК України дане кримінальне провадження було закрито. Відповідно до ч.1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно з ч.1 ст. 90 ЦПК України показання свідка - це повідомлення про відомі йому обставини, які мають значення для справи. Не є доказом показання свідка, який не може назвати джерела своєї обізнаності щодо певної обставини. Так, допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що є невісткою [PERSON] , дружиною її сина [PERSON] Матір чоловіка неодноразово перебувала на лікуванні в лікарні, вони доглядали за нею. [PERSON] рідко навідувалась до батьків, інколи приходили її діти. [PERSON] її боїться, оскільки вона кричить до нього, свариться, провокує конфлікти. З даного приводу батько звертався в правоохоронні органи, свекор знімав побої. Її чоловік у вказаній квартирі не проживає, тільки приходить допомагати батьку. [PERSON] до заміжжя проживала у даній квартирі, в кімнаті, через прохідну кімнату. Коли за матір`ю було 40 днів після її смерті, [PERSON] прийшла до квартири з своїм чоловіком та розпочала конфлікт. Ключі в неї були, оскільки раніше уже було рішення суду про усунення перешкод у користуванні квартирою, яке виконавчою службою виконано. За життя свекруха постійно скаржилась на дочку, що та крала в неї гроші, викрала документи,застосовувала насильство. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона є матір`ю чоловіка [PERSON] [PERSON] . З невісткою у неї неприязні стосунки, невістка била її. Їй також відомо, що [PERSON] застосовувала фізичну силу і до своїх батьків. З 2000 р. невістка з її сином проживають в с. Грабовець Стрийського району Львівської області, в будинку, який вона їм віддала. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що з [PERSON] та [PERSON] у неї хороші відносини, а з [PERSON] неприязні. Їй відомо, що сторони конфліктують. У квартирі [ADDRESS] вона бувала неодноразово, [PERSON] багато років не проживає в ній. Її батьки завжди скаржились, що дочка скандалить, а на 40 день після смерті матері [PERSON] побила батька, він її боїться. За батьком доглядає син [PERSON] . Суд надає\~віри показанням\~допитаних свідків\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] \~та [PERSON] ,\~оскільки такі\~ є\~логічними,\~достовірними та\~чітко підтверджують\~обставини,\~викладені позивачем\~за зустрічним\~позовом у\~поданій позовній\~заяві про\~становлення порядку\~користування квартирою.\~ Крім того, показання допитаних свідків спростовують твердження [PERSON] про те, що вона з сім`єю проживала у квартирі [ADDRESS] до 2015 р., оскільки допитані судом свідки ствердили, що вона не проживає за вказаною адресою [ADDRESS] . Задовольняючи позовні вимоги, суд бере до уваги наведений позивачами у зустрічній позовній заяві порядок користування квартирою [ADDRESS] , оскільки: згідно технічного плану квартири, кімната № [NUMBER] площею 17, 4 кв., кімната № [NUMBER] площею 8, 6 кв.м, кімната №8 площею 10, 2 кв.м., які виділяються в користування позивачам за зустрічним позовом, є з окремими входами, за винятком кімнати [ADDRESS] 6, яка є прохідною до інших двох кімнат та є повністю ізольованими від кімнати №5 площею 8, 6 кв.м., яка виділяється в користування відповідачу за зустрічним позовом [PERSON] . При цьому, суд вважає за необхідне залишити в загальному користуванні сторін кухню №4, площею 5,3 кв.м., вбиральню №2 площею 1,3 кв.м., ванну кімнату [ADDRESS] 3 площею 2,2 кв.м., коридор №1 площею 6,9 кв.м., що не буде суперечити правам та інтересам жодної із сторін та відповідатиме частці кожного у праві власності на вказану квартиру. Суд не бере до уваги доводи [PERSON] про виділення їй у користування кімнати №8 площею 10, 2 кв.м., оскільки раніше вона проживала у цій кімнаті, так як встановлення такого порядку користування квартирою буде суперечити інтересам сторін, враховуючи той факт, що вказана кімната є прохідною через кімнату [ADDRESS] площею 17, 4 кв.м., яка виділяється у користування [PERSON] та [PERSON] , що в подальшому може призвести до можливих конфліктних ситуацій між сторонами. Суд звертає увагу, що в даному випадку мова йде не про поділ квартири, а про встановлення порядку користування квартирою, а відтак, суд вважає за можливе відійти в незначних обсягах від відповідності реальних часток ідеальним у зв`язку з неможливістю забезпечити їх точну відповідність. Таке рішення не змінює розміру часток співвласників у праві власності на спільне майно, не порушує їх прав як власників. На підставі вищенаведеного, суд приходить до переконливого висновку, що позовні вимоги позивачів за зустрічним позовом [PERSON] , [PERSON] є належним чином обґрунтованими та підтверджені належними та допустимими доказами; відповідач у свою чергу, не надав суду жодних переконливих доказів для спростування вимог позивачів, а також беручи до уваги те, що встановлений судом порядок користування квартирою не буде суперечити правам та інтересам жодної із сторін, позов слід задоволити. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому з [PERSON] на користь [PERSON] слід стягнути 640 /шістсот сорок/ грн. сплаченого судового збору; з [PERSON] на користь [PERSON] слід стягнути 704 /сімсот чотири/ грн. 80 коп. судового збору. Що стосується вимог сторін по справі про стягнення витрат на правову допомогу, суд зазначає наступне. Статтею 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» (чинного на момент розгляду справи судами першої та апеляційної інстанцій), передбачено, що розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб`єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину\~участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження), а також детальний розрахунок таких витрат. Наведена позиція відображена в постанові Верховного суду від 18.07.2018 по справі №509/2669/15-ц). При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність») або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору (статті 12, 46, 56 ЦПК України). Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Представництво інтересів [PERSON] в суді здійснював адвокат Юрченко С.Л., в матеріалах справи наявними є: угода про надання юридичних послуг /а.с 24/; копія ордеру /а.с. 25/; копія свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю /а.с. 26/; розрахунок кількості та вартості послуг, наданих адвокатом [PERSON] /а.с.204/ та копія квитанції, виписана адвокатом [PERSON] С [PERSON] Л. про отримання гонорару в сумі 7\~000, 00 грн. /а.с. 205/. Представництво інтересів [PERSON] , [PERSON] в суді здійснювала адвокат Буренкова Н.Г., в матеріалах справи наявними є: ордер /а.с. 170/; копія свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю /а.с.171/; витяг з договору про надання правової допомоги від 28.08.2018 /а.с. 172/. Всупереч наведеним вище вимогам чинного законодавства, позивачем за первісним позовом [PERSON] та позивачами за зустрічним позовом [PERSON] , [PERSON] до матеріалів справи не долучено документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки); також адвокатом Буренковою Н.Г. не долучено до матеріалів справи розрахунку витрат на правову допомогу, що є підставою для відмови в стягненні витрат на правову допомогу.

Outcome: approved