Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-27 00:00:00

Позивач [PERSON] зменшив розмір позовних вимог, просить стягнути з відповідача [PERSON] 145000 грн. боргу за договором позики. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 09 лютого 2012 року відповідач взяв у нього грошову позику для своїх власних потреб у сумі 175000 грн., що підтверджується борговою розпискою, підписаною відповідачем добровільно в присутності свідків. Борг зобов'язався повернути до 15 березня 2012 року, однак на даний час борг у повному обсязі не повернув, сплативши частину грошової позики в розмірі 30000 грн. На його вимогу виконати взяте на себе грошове зобов'язання та повернути отримані кошти відповідач жодним чином не реагує, тому з метою захисту свого порушеного майнового права звернувся до суду з позовом. В судовому засіданні позивач [PERSON] та представник позивача [PERSON] підтримали уточнені позовні вимоги, покликаючись на викладені в заяві обставини, просять стягнути з відповідача борг за договором позики в суму 145000 грн. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні визнав уточнені позовні вимоги в повному обсязі, суму боргу в розмірі 145000 грн. не оспорював. Відповідно до ст. 11, ч. 2 ст. 31, ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд приходить до висновку, що визнання позову відповідачем слід прийняти, позов задовольнити. В судовому засіданні встановлено, що в 09 лютого 2012 року відповідач взяв у позивача грошову позику для своїх власних потреб у сумі 175000 грн., що підтверджується борговою розпискою, підписаною відповідачем добровільно в присутності свідків /а.с. 4, 24/. Зазначену суму позичальник зобов'язувався повернути позикодавцеві до 15 березня 2012 року. Проте свої зобов'язання в обумовлений у розписці термін не виконав. Судом встановлено і не заперечується сторонами, що станом на 16.12.2013 року заборгованість за договором позики становить 145000 грн. Згідно з ч. 2 ст. 1047 ЦК України розписка є підтвердженням укладеного договору позики. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики), згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання зобов'язання. Оскільки визнання позову відповідачем [PERSON] є безумовним, не суперечить вимогам закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, переконавшись у правильному розумінні останнім змісту обставин, у відсутності сумнівів у добровільності та істинності його позиції з цього приводу, суд приходить до висновку, що позов є підставним і підлягає до задоволення, а відтак, з відповідача слід стягнути в користь позивача 145000 грн. заборгованості за договором позики, поклавши на нього судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved