overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-24 00:00:00

Позивач [PERSON] подала до суду заяву, в якій просить розглядати справу в її відсутності, позов підтримує повністю. Відповідач [PERSON] викликався до суду в порядку, встановленому ЦПК України, проте в судове засідання не зявився. Інші заяви та клопотання не надходили. Інші процесуальні дії у справі не вчинялися. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] зареєстрували шлюб 27 травня 2001 року у Вороновицькій сільській раді Кельменецького району Чернівецької області, про що було зроблено актовий запис №01, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 27 травня 2001 року. Подружжя має неповнолітню дитину: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] від 27.11.2006 року. Шлюбні відносини сторони не підтримують. У подружжя відсутність взаєморозуміння. Позивач категорично проти збереження шлюбу. Відповідно до ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 3 ст. 105 шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст.112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що подальше збереження шлюбу порушує передбачене ст.56 Сімейного кодексу України право дружини та чоловіка на особисту свободу. Згідно ч.3, ч.4 ст.56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч.1, ч.2 та ч.3 ст.55 Сімейного кодексу України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Враховуючи вказані вище обставини справи та законодавство, яке регулює правовідносини, пов`язані з шлюбом, особистими немайновими правами та обов`язками подружжя та порядок припинення шлюбу, зважаючи на те, що позивач категорично заперечує проти збереження шлюбу, суд вважає, що збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, а тому позовні вимоги [PERSON] слід задовольнити повністю. На підставі п. 4 ч.2 ст.18, ст. ст. 24,55, 56, 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-01 00:00:00

Позивач [PERSON] подала до суду заяву, в якій просить розглядати справу в її відсутності, позов підтримує повністю. Відповідач [PERSON] викликався до суду в порядку, встановленому ЦПК України, проте в судове засідання не з`явився. Інші заяви та клопотання не надходили. Ухвалою суду від 31.08.2020 року подружжю надавався строк на примирення до 02.11.2020 року. Інші процесуальні дії у справі не вчинялися. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] зареєстрували шлюб 9 липня 2004 року у Грушовецькій сільській раді Кельменецького району Чернівецької області, про що було зроблено актовий запис №04, що стверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 09 липня 2004 року. Подружжя має неповнолітню дочку: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] від 06 серпня 2007 року. Шлюбні відносини сторони не підтримують. У подружжя відсутність взаєморозуміння. Позивач категорично проти збереження шлюбу. Відповідно до ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 3 ст. 105 шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст.112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що подальше збереження шлюбу порушує передбачене ст.56 Сімейного кодексу України право дружини та чоловіка на особисту свободу. Згідно ч.3, ч.4 ст.56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч.1, ч.2 та ч.3 ст.55 Сімейного кодексу України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. На підставі п. 4 ч.2 ст.18, ст.ст. 24,55, 56, 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-12 00:00:00

Позивач [PERSON] подала до суду заяву, в якій просить розглядати справу в її відсутності, позов підтримує повністю. Відповідач [PERSON] викликався до суду заяву в порядку, встановленому ЦПК України. Інші процесуальні дії у справі не вчинялися. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] зареєстрували шлюб 9 липня 2016 року у Кам`янець-подільському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області, про що було зроблено актовий запис №371, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 09 липня 2016 року. Подружжя неповнолітніх дітей не має. Шлюбні відносини сторони не підтримують. У подружжя відсутність взаєморозуміння. Позивач категорично проти збереження шлюбу. Відповідно до ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 3 ст. 105 шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст.112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Суд вважає, що подальше збереження шлюбу порушує передбачене ст.56 Сімейного кодексу України право дружини та чоловіка на особисту свободу. Згідно ч.3, ч.4 ст.56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч.1, ч.2 та ч.3 ст.55 Сімейного кодексу України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Враховуючи вказані вище обставини справи та законодавство, яке регулює правовідносини, пов`язані з шлюбом, особистими немайновими правами та обов`язками подружжя та порядок припинення шлюбу, зважаючи на те, що позивач категорично заперечує проти збереження шлюбу, суд вважає, що збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, а тому позовні вимоги [PERSON] слід задовольнити повністю. На підставі п. 4 ч.2 ст.18, ст.ст. 24,55, 56, 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-11 00:00:00

Позивач [PERSON] подала до суду заяву про ухвалення додаткового рішення у справі, в якій зазначила, що судом не вирішено питання щодо понесених нею витрат на правничу допомогу в розмірі 700 грн. Позивач будучи належним чином повідомленою про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася, звернулася до суду з письмовою заявою у якій прохає розглядати справу за її відсутності . Відповідач [PERSON] будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. В силу ч.4 ст.270 ЦПК України неявка учасника справи, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду справи. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку що заява підлягає задоволенню. Судом встановлено, що рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинськлї області від 11.12.2019 року позовні вимоги [PERSON] задоволено, ухвалено розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] , який зареєстрований 12 серпня 2001 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Ковельського міського управління юстиції у Волинській області, актовий запис №310. Відповідно до п. 3 ч. 1\~ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Згідно\~ст. 133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат на правничу допомогу. Відповідно до ч.1\~ст.15 ЦПК України\~учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Як вбачається з матеріалів справи позивачем було здійснено витрати на правничу допомогу в розмірі 700,00 грн., що підтверджується Додатком № 1 до Договору про надання правової допомоги від 17.10.2019 року, квитанцією до прибуткового касового ордера №7 від 18.10.2019 року. Відтак, суд приходить до висновку, про ухвалення додаткового рішення щодо вирішення питання про судові витрати та стягує з відповідача на користь позивача витрати на правову допомогу.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-18 00:00:00

Позивач, [PERSON], подала до суду позов до [PERSON] про розірвання шлюбу, оформленого реєстрацією 21.01.2000 р. Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з Державним Центром розвитку сім»ї, запис акту № 63. Обгрунтовує позовні вимоги тим, що у шлюбі з відповідачем мають троє спільних неповнолітніх дітей: доньку, [PERSON], [INFO], та синів, [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], проте останні роки вони не можуть проживати разом як сім»я, виконувати обов»язки подружжя, спокійно вирішувати навіть незначні поточні проблеми, постійно сперечаються та принижують один одного, часто у присутності дітей, що в майбутньому може суттєво вплинути на їх психіку, погляди на життя, в тому числі подружнє, формування світоглядів, зокрема щодо відносин у родині між чоловіком та жінкою, але відповідач цим не переймається. Восени 2014 р. зверталась до суду з приводу розірвання шлюбу, проте рішенням від 08.12.2014 р. в задоволенні позову відмовлено. Після ухвалення судового рішення їхні подружні відносини ще більше погіршилися, переконалась, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе. Відповідач протягом двох років з родиною не проживає, будь-якої матеріальної та фізичної допомоги не надає, не приймає участі у вихованні дітей, з того часу вони спільне домашнє господарство не ведуть. Після розлучення діти залишаються проживати з нею, питання поділу майна вирішуватимуть в позасудовому порядку. Позивач просила позов задовольнити. Сторони у судове засідання не з'явилися, подали заяви про розгляд справи за їхньої відсутності, позивач позовні вимоги про розірвання шлюбу підтримує з наведених підстав, відповідач їх визнав, просять ухвалити відповідне рішення. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, на підставі наявних даних і доказів, у порядку ст. 174 ЦПК України ухвалити відповідне рішення, ураховуючи наступне. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Суд установив, що сім'я сторін розпалась остаточно, по причині різних характерів і поглядів на життя, права і обов'язки подружжя, що склало між ними вкрай неприязні відносини, часто стали сперечатися, сваритися, принижувати один одного, у тому числі в присутності дітей, що негативно позначається на їхньому психологічному стані та розвитку. Близько двох років сторони шлюбно-сімейні відносини не підтримують, спільне домашнє господарство не ведуть, проживають порізно, тривалий час шлюб існує лише формально. Спільне життя сторін і збереження шлюбу неможливе, оскільки не відповідає внутрішній волі обох із подружжя, суперечить їх інтересам, і інтересам неповнолітніх дітей, що має істотне значення. Сторони дійшли згоди, що після розлучення неповнолітні діти проживатимуть з позивачем. За таких обставин позовні вимоги про розірвання шлюбу обґрунтовані, правомірні і підлягають задоволенню. На підставі наведеного, ст. ст. 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-24 00:00:00

Позивач [PERSON] подала до суду позов до Кам’янка-Бузької державної нотаріальної контори, третя особа: Державна виконавча служба Кам’янка-Бузького РУЮ Львівської області, про звільнення майна з-під арешту. Позовні вимоги мотивовані тим, що в 1990 р. чоловік позивача [PERSON] купив у [PERSON] житловий будинок [ADDRESS]. [INFO] р. [PERSON] помер і позивач, як його спадкоємець, має намір прийняти спадкове майно, зокрема, вказаний вище будинок. Однак, нотаріусом позивачу відмовлено в оформлені спадкових прав через наявність в Єдиному реєстрі заборони на відчуження нерухомого майна, яка була зареєстрована 05.12.2006 р. Кам’янка-Бузькою держнотконторою на підставі повідомлення колишнього колгоспу «Україна» від 23.08.1989 р. Згідно з даними архівного відділу Кам’янка-Бузької РДА, [PERSON] сплатив кошти в сумі 5592 крб., на яку і було видано заборону. Просить звільнити з-під арешту житловий будинок [ADDRESS], знявши заборону на його відчуження. В судовому засіданні позивач [PERSON] заявлені вимоги підтримала, зіславшись на обставини викладені в позовній заяві, просила позов задовольнити. Представник відповідач Кам’янка-Бузької державної нотаріальної контори, будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився. Відповідно до п.1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, за наявності згоди позивача, ухвалив розглянути справу на підставі наявних у справі доказів. Представник третої особи ВДВС Кам’янка-Бузького РУЮ в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляду справи в його відсутність, щодо позовних вимог заперечень не має. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши дійсні обставини справи, оцінивши зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що 16.08.1989 р. колгоспом «Україна» була видана позика [PERSON] в сумі 5592 крб. на житловий будинок [ADDRESS]. Згідно з витягом з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, вданого 23.12.2011 р. державним нотаріусом Кам’янка-Бузької держнотконтори, на житловий будинок [ADDRESS] накладено заборону, арешт на підставі повідомлення б/н від 23.08.1989 р. колгоспу «Україна». В судовому засіданні позивач [PERSON] пояснила, що її чоловік [PERSON], котрий помер [INFO] р. (свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 12.07.2010 р.), за життя повністю сплатив вартість житлового будинку, що в свою чергу стверджується архівною довідкою № 36, виданою 23.01.2012 р. архівним відділом Кам’янка-Бузької РДА Львівської області. Враховуючи вище викладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-24 00:00:00

Позивач [PERSON] подала до суду позовну заяву, в якій просить: визначити їй строк в два місяці для подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON], яка померла [INFO]. Позивачка в позовній заяві просить слухати справу в її відсутності. Представник відповідача сільської ради с. Оселівка Кельменецького району Чернівецької області в судове засідання не з'явився. Судом досліджено такі інші докази: копія свідоцтва про смерть [PERSON], серії [NUMBER] від 9 липня 2013 року, копія свідоцтва про народження [PERSON], серії [NUMBER] від 8 жовтня 1958 року, копія свідоцтва про укладення шлюбу між [PERSON] та [PERSON] серії [NUMBER] від 1лютого 1980 року, довідка № 2 від 15 січня 2014 року, видана Білобожницькою дільничною лікарнею, копія паспорта громадянки України [PERSON], серії [NUMBER], витяг із Спадкового реєстру від 09.04.2014 року № 37111179. Судом встановлено, що [INFO] в с. Оселівка Кельменецького району Чернівецької області померла [PERSON]. Позивачка [PERSON] є спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] Протягом шестимісячного строку, встановленого законом для прийняття спадщини, [PERSON] не прийняла спадщину у зв'язку з тим, що після смерті матері погіршився фізичний стан і вона хворіла. Інші спадкоємці, які б прийняли спадщину після смерті [PERSON] відсутні. Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Враховуючи наведене, суд вважає, що строк для прийняття спадщини пропущено позивачкою [PERSON] з поважних причин, оскільки позивачка часто хворіла та знаходився на стаціонарному лікуванні, а тому позовні вимоги [PERSON] про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід задовольнити. На підставі ст. ст.1270,1272 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-19 00:00:00

Позивач - [PERSON] подала до суду позовну заяву в якій просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітнього сина - [PERSON], [INFO]. В обґрунтування своїх позовних вимог представник позивач покликається на такі обставини: [PERSON] є матір'ю [PERSON], який народився [INFO] року у м. Львові. Позивач по справі є дочкою відповідача - [PERSON], відповідно - [PERSON] доводиться її рідним братом. Протягом тривалого часу відповідач не цікавиться вихованням сина, який з вересня 2013 року проживає разом з позивачем та її чоловіком. Відповідач залишила дитину, зловживає спиртними напоями, кошти які вона отримує на утримання дитини, яка мати одиночка, а також свою пенсію по інвалідності, вона використовує виключно на свої потреби. Відповідач не відвідує школу, де навчається її син, не цікавиться його здоров'ям. Батька у дитини немає, відповідачка є одинокою матір'ю. Місце її проживання на момент звернення із позовом невідоме. На підставі наведеного представник позивача просить суд позов задовольнити. Позивач - [PERSON] у судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримала, просить суд позов задоволити підстав, викладених у позовній заяві. Представник третьої особи - Панчук Т.Б. у судовому засіданні проти задоволення позову не заперечила. Відповідач в судове засідання повторно не з'явилася і не повідомила суд про причини неявки, хоча була належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи. У зв'язку із повторною неявкою відповідача, яка належним чином повідомлена і від якої не надійшло заяви про розгляд справи за її відсутності, враховуючи, що позивач не заперечує проти такого, судом ухвалено провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі даних та доказів. Суд, проаналізувавши матеріали справи встановив, що позов є підставним та підлягає до задоволення з наступних підстав. Як вбачається із свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 03.03.2005 року [PERSON] доводиться матір'ю щодо [PERSON], [INFO]. Згідно Акту складеного працівниками ЛКП «Сигнівка» від 04.04.2014 року встановлено, що за адресою [ADDRESS] проживає без реєстрації [PERSON], [INFO] разом з сестрою [PERSON], [INFO]. Згідно Висновку органу опіки та піклування Залізничної районної адміністрації № 32-вих. 1637 від 17.04.2014 року про доцільність позбавлення батьківських прав гр.. [PERSON] до її сина [PERSON], [INFO] вбачається що орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав гр.. [PERSON] до її малолітнього сина [PERSON], [INFO] Відповідно до ст. 164 СК України мати може бути позбавлена судом батьківських прав, якщо вона ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. На підставі наведеного суд приходить до переконання, що заявлені позовні вимоги є підставними та підлягають до задоволення.

Outcome: approved