Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-28 00:00:00

Позивач [PERSON] просить стягнути з відповідача [PERSON] на його користь борг за договором позики в розмірі 89 900 грн., інфляційні втрати в розмірі 14 860 грн., проценти за користування в сумі 3 849,69 грн., пеню за несвоєчасність в сумі 19 869,14 грн. та судові витрати. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 20.10.2014 року між ним та [PERSON] було укладено договір позики у простій письмовій формі у вигляді розписки, написаної власноручно [PERSON], згідно якої [PERSON] взяв у нього в борг кошти в сумі 5 450 (п'ять тисяч чотириста п'ятдесят) євро та 1300 (одну тисячу триста) доларів, зобов'язуючись їх повернути до 20 листопада 2014 року. Влітку 2015 року [PERSON] - дружина боржника - повернула йому частину коштів, залишок боргу станом на 01.02.2017 року становить 3100 (три тисячі сто) євро. Більш ніяких коштів ніхто йому не повертав. На адресу відповідача направлялася претензія, щодо повернення боргу, однак відповідач ухиляється від повернення суми боргу, чим порушив взяті на себе зобов'язання. Позивач в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав у повному обсязі та надав суду оригінал розписки [PERSON] Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився двічі без поважних причин, причини неявки суду не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, про що свідчать розписки ( а.с.19, 25-26,27-28). Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає задоволенню частково. Судом встановлено, що 20.10.2014 року відповідач [PERSON] отримав від позивача [PERSON] в борг кошти в сумі 5 450 (п'ять тисяч чотириста п'ятдесят) євро та 1300 (одну тисячу триста) доларів, зобов'язуючись їх повернути до 20 листопада 2014 року, що доведено оригіналом розписки відповідача ( а.с.29). З претензії щодо повернення богу вбачається, що позивач звертався до відповідача щодо повернення боргу, однак відповідач ухиляється від повернення суми боргу, чим порушив взяті на себе зобов'язання (а.с. 6). З пояснень позивача судом встановлено, що дружина відповідача влітку 2015 року повернула позивачеві частину коштів, залишок боргу станом на 01.02.2017 року становить 3100 (три тисячі сто) євро. Оцінюючи наведені обставини в їх сукупності, суд вважає доведеним, що між сторонами був укладений договір позики, відповідач отримав від позивача грошові кошти, однак умови договору позики не виконав, в обумовлений договором строк грошові кошти не повернув. Відповідно до діючого законодавства стягненню підлягає основний борг, втрати від інфляції, 3%. річних за користування коштами та судові витрати. Пеня за несвоєчасність діючим законодавством та договором не передбачена, а тому в цій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають. Правовідносини, які склались між сторонами, відповідають вимогам ст.ст. 1046, 1047, 526. ч. 2 ст. 625 ЦК України, згідно з якими: - за договором позики одна сторона(позикодавець) передає у власність другій стороні(позичальникові) грошові кошти або речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості; - договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у 10 разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян; - зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно зо умов договору та вимог цього Кодексу; - боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом..

Outcome: partial