Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-21 00:00:00

Позивач [PERSON], з урахуванням збільшених позовних вимог, звернулася до суду з позовом до [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, страхова компанія «Провідна» про відшкодування шкоди заподіяної ДТП. В обґрунтування позовних вимог вказує на те, що 23 жовтня 2016 року сталася ДТП за участю мопеда марки «SABUR», державний реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням позивача, та автомобіля марки «ВАЗ-2107», державний реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням відповідача [PERSON] Внаслідок ДТП позивач отримала тілесні ушкодження легкого ступеня тяжкості, що спричинило короткочасний розлад здоров'я, та призвело до того, що позивач проходила стаціонарне лікування у травматологічному відділенні Славутської ЦРЛ. На придбання ліків та проходження медичного обстеження позивач витратила 4778,42 гривень. Крім того, вказує, що внаслідок ДТП зазнала моральної шкоди, яка полягає в фізичних та психологічних стражданнях, оскільки перенесла нервовий та психологічний стрес, що призвело до неможливості жити повноцінним життям. Розмір моральної шкоди оцінює в 15000 гривень. Окрім того, позивач просить стягнути з відповідача витрати на правову допомогу в розмірі 2000 гривень. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON] позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просять їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, згідний відшкодувати матеріальну шкоду заявлену позивачем в повному обсязі, та відшкодувати 5000 гривень моральної шкоди. Представник відповідача [PERSON] підтримав позицію відповідача. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, СК «Провідна» в судове засідання не з'явився, в матеріалах справи міститься пояснення згідно якого просить справу слухати за відсутності представника третьої особи. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються їх доводи, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне. 23 жовтня 2016 року о 10 годині 20 хвилин [PERSON] у місті Славута по вулиці Монастирська Хмельницької області, керуючи транспортним засобом автомобілем марки «ВАЗ-2107», державний номерний знак [NUMBER], під час зміни напрямку перед початком руху, не впевнився в безпеці, в результаті чого допустив зіткнення з мопедом марки «SABUR», державний реєстраційний номер [NUMBER], який рухався в попутному напрямку, при цьому обидва транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Згідно даних постанови Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 01 грудня 2016 року встановлено, що діями [PERSON] порушено п.10.1 Правил дорожнього руху України, чим вчинено правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. 31 березня 2017 року постановою старшого слідчого СВ Славутського ВП ГУНП в Хмельницькій області кримінальне провадження № 12017240210000120 від 21 лютого 2017 року закрито у зв'язку з відсутністю в діях [PERSON] складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України. За вказаних обставин, суд вважає доведеною вину відповідача у ДТП, яка мала місце 23 жовтня 2016 року. Відповідно до ч.6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Щодо вирішення позову в частині стягнення майнової шкоди, суд виходить з наступного. Відповідно до ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч.2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. За даними епікризу, позивач [PERSON], знаходилася на амбулаторному лікуванні в травматологічному відділенні Славутської ЦРЛ в період з 28 жовтня 2016 року по 03 листопада 2016 року з діагнозом - струс головного мозку, забій правої гомілки, обширна внутрішньотканинна гематома правої гомілки. За даними листа Славутської ЦРЛ від 26 грудня 2016 року № 2448, позивач [PERSON] в період з 07 грудня 2016 року по 20 грудня 2016 року знаходилась на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділенні Славутської РЦЛ з діагнозом «Інфікована рана середньої третини правої гомілки». Позивачем [PERSON] понесені витрати на придбання лікарських засобів згідно чеків та рецептів, а також витрати, пов'язані з проходженням медичного обстеження. Необхідність медичного обстеження та призначення вказаних медичних препаратів підтверджується випискою з травматологічного відділення Славутської ЦРЛ. За вказаних обставин, сума матеріальних збитків, понесених позивачем становить 4778,42 гривень, з яких 3340,60 гривень ПрАТ «СК «Провідна» відшкодувала як шкоду пов'язану з лікуванням. Враховуючи відшкодовану ПрАТ «СК «Провідна» суму матеріальних збитків понесених позивачем на лікування, суд вважає, що з відповідача підлягає стягненню матеріальна шкода в розмірі 1437,82 гривень. Щодо вирішення позову в частині стягнення моральної шкоди, суд виходить з наступного. Відповідно до ч.ч.1, 2ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я. Згідно ч.3 ст. 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених ч.2 цієї статті. Відповідно до п.3 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31 березня 1995 року, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода може полягати, зокрема: у моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Згідно з п.5 вказаної постанови Пленуму ВСУ відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача, а також вини останнього в її заподіянні. Відповідно до п.9 даної Постанови розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Суд вважає, що дорожньо-транспортною пригодою, яка мала місце 23 жовтня 2016 року позивачу [PERSON] заподіяно моральну шкоду і при визначенні розміру моральної шкоди суд враховує, що їй, внаслідок ДТП заподіяно тілесні ушкодження, у зв'язку з чим вона перенесла нервовий та психічний стрес, не могла вести звичний спосіб життя. Дані обставини підтверджуються поясненнями позивача, яка зазначила, що після ДТП її здоров'я досі не відновлене, вона продовжує амбулаторне лікування та медичне обстеження, і як наслідок знаходиться у постійному нервовому та психічному стані. Враховуючи, те, що відповідач ніяких дій по добровільному відшкодуванню моральної шкоди не здійснив, а ПрАТ «СК «Провідна» відшкодувала позивачу 167,03 гривень моральної шкоди, виходячи з засад розумності і справедливості, тривалості душевних страждань позивача, суд вважає, що з відповідача підлягає стягненню моральна шкода заподіяна внаслідок ДТП в розмірі 14832,97 гривень. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 640 гривень та на користь позивача 2000 гривень судових витрат, пов'язаних з оплатою правової допомоги.

Outcome: partial