Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-17 00:00:00

Позивач Акціонерне Товариство Комерційний Банк «Приватбанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування своїх позовних вимог вказав, що відповідно до укладеного договору б/н від 25.01.2007 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 4100 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,80 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач при укладанні договору дав свою згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою Банку та підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами Банку, які викладені на банківському сайті, складає між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. Внаслідок порушення умов договору станом на 31.01.2020 року відповідач має заборгованість в сумі 43318,24 грн., яка складається з наступного: -2071,82 грн.- заборгованість за кредитом; -33366,18 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 458,72 грн.- заборгованість за комісією; 5120,65 грн.- пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором; а також штрафи відповідно до п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: -250 грн.- штраф; -2050,87- штраф ( процентна складова). Позивач просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором від 25.01.2007 року в сумі 43318,24 грн., та понесені судові витрати в сумі 2102 грн. Відповідачем [PERSON] надано відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що 25.07.2007 року він звернувся до позивача про відкриття на його ім`я рахунку за карткою № [NUMBER] , отримав кредит у розмірі 4100 грн., строк дії картки 3 роки. З 2011 року до наступного час 2020 року до послуг АТ КБ «Приватбанк» не звертався. Про те, що по картці № [NUMBER] від 25.01.2007 є заборгованість, йому нічого невідомо, оскільки зазначену картку не отримував. Вважає, що Правила кредитування не можуть на нього розповсюджуватися, оскільки ним не підписані. Позивачем нарахована пеня і штраф за одне і саме правопорушення, що є за його думкою протиправним. Позивач звернувся з позовом у 2020 році з пропуском загального строку позовної давності в 3 роки, що є підставою для відмови у позові. Відповідач просить відмовити в задоволенні позову АТ КБ «Приватбанк» у зв`язку з пропуском строку позовної давності. Позивачем надано відповідь на відзив, в якому зазначено, що в анкеті-заяві, яка підписана відповідачем у розділі «відмітки банку» дата відкриття рахунку зазначена 25.01.2007 року, номер [NUMBER] . На підставі поданої заяви, що разом з Умовами та Правилами, Тарифами, складають Договір про надання банківських послуг відповідачу було відкрито картковий рахунок № [NUMBER] - ключем до карткового рахунку є пластикова картка, яку отримав відповідач. Банк забезпечив позичальнику можливість доступу до карткового рахунку різними можливими шляхами, зокрема за допомогою карти та фінансового телефону, на який приходить динамічний пароль. З моменту оформлення кредитного договору позичальник не звертався до банку з питанням щодо неправильного нарахування відсотків, знав про процентні ставки та інші умови кредитування, повністю з ними погодився. Згідно анкети-заяви позичальником отримано кредит шляхом отримання кредитної картки «Універсальна», він був ознайомлений з Умовами та Правилами надання банківських послуг. З анкети-заяви вбачається , що відповідачу встановлено поточну процентну ставку у розмірі 1,9% ( 22,80% на рік). З виписки по картковому рахунку вбачається, що відповідач користувався карткою, розрахунок заборгованості відповідачем не спростований. Застосування пені і штрафу вважають правомірним, оскільки вони є окремим видами неустойки, не є подвійним притягненням до відповідальності. Підстав для застосування позовної давності до позовних вимог про стягнення пені немає, оскільки порушення зобов`язання триває, тому позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. З виписки по рахунку вбачається , що відповідач до певного часу виконував свої зобов`язання за Договором, тому відсутні підстави для застосування строків позовної давності. Просили задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Представник позивача в судове засідання не з`явився, просили справу слухати без участі представника ( а.с. 3,107). Відповідач в судовому засіданні підтримав наданий відзив на позовну заяву, просив застосувати строки позовної давності. Суд, вислухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи і перевіривши їх доказами, приходить до наступного. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.ст. 81 ЦПК України кожна із сторін зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін виникає спір. Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору б/н від 25.01.2007 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 4100 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,80% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки . В заяві -анкеті визначено кредитний ліміт -250 грн., базова процентна ставка за кредитом -1,9% на місяць на залишок заборгованості, зазначені номер картки по якій буде здійснюватися погашення заборгованості № [NUMBER] та номер діючої картки № [NUMBER] ( а. с. 12). Відповідач при укладанні договору дав свою згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою Банку та підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами Банку, які викладені на банківському сайті, складає між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. Станом на 31.01.2020 року у відповідача перед позивачем виникла заборгованість у розмірі 43318,24 грн., яка складається з : заборгованості за кредитом- 2071,82 грн.; заборгованість по відсоткам за користування кредитом - 33366,18 грн.; нарахована комісія-458,72 грн., заборгованість по пені-5120,65 грн., заборгованість по судовим штрафам- 2300,87 грн. Факт наявності заборгованості за кредитним договором відповідачем не оспорюється, підтверджується нездійснення ним платежів в рахунок погашення заборгованості. Згідно зі статті 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Пунктом 1 статті 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін), то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до частини першої статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Відповідно до положень частини 1 статті 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно до частини 2 статті 1050 Цивільного кодексу України України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу. Відповідно до ст. 536 ЦК України передбачено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/, з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується п. 5.5 Правил користування платіжною карткою. Відповідно до п. 5.3 Умов та Правил надання банківських послуг Банк має право змінювати тарифи та інші невід`ємні частини Договору. Розмір відсоткової ставки за кредитом може змінюватись Банком за умови інформування позичальника шляхом надання виписки по картковому рахунку на умовах, зазначених в п. 4.9 Умов та правил надання банківських послуг і п. 5.8 Правил користування платіжною карткою. Відповідно до п. 6.3 Умов та Правил надання банківських послуг до обов`язків позичальника відноситься отримання виписки про стан картрахунків та про здійсненні операції по картрахункам. Відповідно до п. 6.5 Умов та Правил надання банківських послуг позичальник зобов`язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених Договором. Згідно п. 6.6 Умов надання банківських послуг у разі невиконання зобов`язань за Договором на вимогу банку виконати зобов`язання з повернення кредиту, оплати винагороди Банку. До винагороди банку відноситься сума процентів за користування кредитом, у тому числі за користування простроченим кредитом та овердрафтом, плата за випуск та обслуговування платіжної картки. Отже, факт укладення договору кредиту підтверджено наявною у справі копією заяви-анкети та Умов і правил надання банківських послуг та розмір заборгованості підтверджено розрахунком, доданим позивачем до позовної заяви, тому суд вважає, що позивачем доведено факт неналежного виконання відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором. Доводи відповідача про його необізнаність про здійснення ним розрахунку щодо погашення заборгованості по картці № [NUMBER] та про наявність заборгованості за кредитним договором за карткою № [NUMBER] суд не приймає до уваги, оскільки такі доводи спростовуються матеріалами справи, зокрема заявою-анкетою ( а.с. 12); випискою з банківського рахунку, з якої вбачається, що погашення заборгованості за кредитним договором здійснювалось як з основної картки № [NUMBER] , так і з картки [NUMBER], довідкою АТ КБ «Приватбанк» про отримання [PERSON] кредитної картки № [NUMBER] ( а .с. 73, 83- 88). Заперечуючи проти позовних вимог, відповідач посилається на таку обставину, як пропуск Банком строку позовної давності. За положеннями ст. ст. 256-258,261,266-267 ЦК України загальна позовна давність-строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу, становить три роки, до вимог про стягнення неустойки таки строк становить один рік, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила, початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленій сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд, зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність сплила і до додаткової вимоги ( стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо), позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Отже, у разі неналежного виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватись з моменту строку погашення чергового платежу. Стаття 266 ЦК України встановлює, що строк позовної давності стосовно додаткових позовних вимог, які є похідними від основної вимоги, спливає одночасно зі спливом строку позовної давності щодо основної вимоги, у зв`язку з чим застосування наслідків позовної давності до основної вимоги виключає можливість стягнення процентів, пені та штрафів. Відповідно до правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту перебіг позовної давності (статті 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки (статті 261 ЦК України), а не закінченням строку дії договору. Згідно з правовим висновком Верховного Суду України, викладеним у постанові від 19 березня 2014 року (справа № 6-14цс14), відповідно до правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту, перебіг позовної давності (стаття 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі - зі спливом останнього дня місяця дії картки (стаття 261 ЦК України), а не закінченням строку дії договору. Аналогічні правові висновки викладені в постановах Верховного Суду України від 06 листопада 2013 року № 6-116цс13, від 19 березня 2014 року № 6-20цс14, від 13.06.2018 року № 686/6697/15ц, від 26.09.2018 року № 477/841/16ц та від 03.10.2018 року № 233/2056/17. Згідно довідки АТ КБ Приватбанк відповідач [PERSON] за даним кредитним договором отримав кредитну картку [NUMBER] , термін дії -01/09 ( а.с. 98). З виписки по особовому рахунку вбачається, що відповідачем було здійснено платіж в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором - 26.05.2009 року.( а. с. 8, 61), в подальшому мало місце автоматичне списання коштів. Позивач звернувся з позовом до суду 24.02.2020 року, тобто з пропущенням строку позовної давності. Враховуючи вищезазначені норми права, обставини справи, суд приходить до висновку про відмову в позові у зв`язку з пропуском строку позовної давності. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed