Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-12 00:00:00

Позивач [PERSON] та [PERSON] в інтересах [PERSON] звернулися до суду з позовом до [PERSON] про визнання недійсними свідоцтв про право власності та про право на спадщину, визнання права власності на спадкове майно, третя особа державний нотаріус Першої Сєвєродонецької державної нотаріальної контори Фесенко О.М. В обґрунтування заявлених вимог позивачі посилаються на те, що вони є рідними сестрами, а їхньою матір'ю є [PERSON]. [INFO] їхня матір [PERSON] померла. На день смерті спадкодавця залишилися три спадкоємця її майна першої черги, а саме: [PERSON], як дочка померлої, [PERSON], як дочка померлої, [PERSON], як чоловік померлої. Їхня мати та відповідач перебували у шлюбі з 29.04.1998 року по день її смерті. Вони всі у встановлений законом строк звернулися до Першої Сєвєродонецької державної нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини після померлої, але державним нотаріусом їм з сестрою було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом у зв'язку з тим, що між спадкоємцями виник спір щодо спадкового майна. Незважаючи на відмову нотаріуса видати їм свідоцтва про право на спадщину за законом, державний нотаріус відповідачу свідоцтва видав. Після смерті їхньої матері залишилося спадкове майно. Автомобіль ВАЗ 2107, номерний знак [NUMBER], був придбаний спільно у 2006 році, тобто в період перебування у шлюбі [PERSON] та [PERSON], але зареєстрований тільки за [PERSON] Відповідно до ст.ст. 60, 63, 69, 70 СК України та ст.ст. 368, 372 ЦК України вищевказаний автомобіль на момент смерті був спільним сумісним майном подружжя їхньої матері та відповідача, а відповідно на момент смерті [PERSON] належало право власності на 1/2 частку автомобіля ВАЗ 2107, номерний знак [NUMBER]. Тобто спадковим майном, яке відповідно до ЦК України має розподілятися між спадкоємцями, є право власності на 1/2 частку автомобіля ВАЗ 2107, номерний знак [NUMBER]. Таким чином, спадкоємцям майна померлої повинно розподілитися по 1/6 частці автомобіля кожному. Житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS], належало померлій на праві власності, але правовстановлюючі документи на нього у позивачів відсутні. Вказані документи знаходилися у відповідача і він 12.11.2012 року отримав у Першій Сєвєродонецькій державній нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину на 1/3 частку вказаного майна. Про зазначене вони дізналися із отриманої адвокатом відповіді на адвокатський запит зі Сватівського БТІ, разом з якою надійшла копія витягу про державну реєстрацію прав, що ще раз доказує існування права власності у померлої на вказане домоволодіння. Державний нотаріус відмовився видавати їм свідоцтва, навіть на частки цього майна. Спадкодавець, [PERSON], знаходилася на обліку в УПФУ м. Сєвєродонецька та отримувала пенсію за віком. Для отримання та зберігання пенсії вона відкрила у відділенні ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» особовий пенсійний рахунок № [NUMBER]. Вона зберігала та накопичувала на цьому рахунку отриману нею пенсію, і не забирала з нього отримані грошові кошти з липня 2011 року. Відповідно усі накопичені з липня 2011 року та по день її смерті грошові кошти повинні були залишитися на вищевказаному рахунку. Відповідно до довідки УПФУ м. Сєвєродонецька, [PERSON] отримала пенсію з липня 2011 року та по день її смерті в розмірі 11175,86 грн. При цьому, згідно тієї ж довідки, відповідач [PERSON], вже зняв із вказаного рахунку допомогу на поховання в розмірі 2304,28 грн. Квартира, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS], належала спадкодавцеві, [PERSON], на праві власності на підставі договору купівлі-продажу квартири від 24.06.1998 року, посвідченого державним нотаріусом Перепелицею Ю.М. Ця квартира була куплена [PERSON] за власні кошти, які вона отримала в дарунок від своєї свекрухи, [PERSON], за умови що зазначена квартира буде їхньою з сестрою. Тобто відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 57 СК України вказана квартира є особистою приватною власністю [PERSON], а, відтак, спадковим майном, яке відповідно до ЦК України має розподілятися між спадкоємцями, є право власності на всю в цілому квартиру, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Таким чином, спадкоємцям майна померлої повинно розподілитися по 1/3 частці квартири кожному. З урахуванням заяви про збільшення позовних вимог позивачі просили суд визнати право власності на спадкове майно наступним чином: - визнати за [PERSON] (і.п.н. [NUMBER]) право власності по праву спадкування за законом після померлої [INFO] [PERSON] на 1/6 частку автомобіля ВАЗ 2107, номерний знак [NUMBER]; - визнати за [PERSON] (і.п.н. [NUMBER]) право власності по праву спадкування за законом після померлої [INFO] [PERSON] на 1/6 частку автомобіля ВАЗ 2107, номерний знак [NUMBER]; - визнати за [PERSON] (і.н. [NUMBER]) право власності по праву спадкування за законом після померлої [INFO] [PERSON] на 1/3 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS]; - визнати за [PERSON] (і.н. [NUMBER]) право власності по праву спадкування за законом після померлої [INFO] [PERSON] на 1/3 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS]; - визнати за [PERSON] (і.н. [NUMBER]) право власності по праву спадкування за законом після померлої [INFO] [PERSON] на 1/3 частку грошових коштів, які знаходилися на момент смерті [PERSON] на її пенсійному картковому рахунку № [NUMBER], відкритому у відділенні № 45 Луганської філії ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», у сумі 3725,29 грн.; - визнати за [PERSON] (і.н. [NUMBER]) право власності по праву спадкування за законом після померлої [INFO] [PERSON] на 1/3 частку грошових коштів, які знаходилися на момент смерті [PERSON] на її пенсійному картковому рахунку № [NUMBER], відкритому у відділенні № 45 Луганської філії ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», у сумі 3725,29 грн.; - визнати недійсним свідоцтво про право власності на 1/2 частку квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS], видане 20.11.2012 року державним нотаріусом Першої Сєвєродонецької державної нотаріальної контори Фесенком О.М. (реєстр № 2-1912) на ім'я [PERSON]; - визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/6 частку квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS], видане 20.11.2012 року державним нотаріусом Першої Сєвєродонецької державної нотаріальної контори Фесенком О.М., (реєстр № 2-1914) на ім'я [PERSON]; - визнати за [PERSON] (і.н. [NUMBER]) право власності по праву спадкування за законом після померлої [INFO] [PERSON] на 1/3 частку квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS]; - визнати за [PERSON] (і.н. [NUMBER]) право власності по праву спадкування за законом після померлої [INFO] [PERSON] на 1/3 частку квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS]; - визнати за [PERSON] право власності по праву спадкування за законом після померлої [INFO] [PERSON] на 1/3 частку квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS]. У судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала збільшені позовні вимоги, підтвердила доводи, викладені у позові та додатково пояснила, що в 1998 році була продана квартира, яка розташована за адресою: [ADDRESS], і вона разом з матір'ю та сестрою були звідти зняті з реєстрації. В цьому ж році була придбана квартира по [ADDRESS], в яку вони і прописалися. В той період часу вона була неповнолітньою дитиною і для оформлення договору купівлі-продажу квартири повинен був бути дозвіл органу опіки та піклування, в покупця квартири були теж якісь труднощі, тому договір купівлі-продажу квартири по [ADDRESS] був оформлений лише в 2000 році. Квартира по [ADDRESS] належала її бабусі [PERSON] Після смерті батька (сина [PERSON].) в зазначеній квартирі залишилися проживати вона і її мати [PERSON] Згодом померла [PERSON] придбала бабусі однокімнатну квартиру, оскільки вона була проти вселення нового чоловіка невістки [PERSON] в їхню квартиру. Їм же [PERSON] придбала трикімнатну квартиру, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS], оформивши її на себе. В ній стали проживали вітчим [PERSON], її мати [PERSON] і вона сама. Після смерті матері відповідач [PERSON] оформив право власності на квартиру на себе і вони з сестрою [PERSON] перестали мати доступ до цієї квартири, бо він їх не пускає. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, про причину неявки суд не повідомила, про день, час та місце слухання справи повідомлялася належним чином. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримав збільшені позовні вимоги, підтвердив доводи, викладені у позові та додатково пояснив, що квартира, яка розташована за адресою [ADDRESS], купувалася за особисті кошти померлої [PERSON] та відповідач [PERSON] ніякої згоди на купівлю цієї квартири не давав. Договір купівлі-продажу був оформлений на [PERSON] Після її смерті позивачі та відповідач звернулися з заявами до нотаріальної контори для отримання свідоцтв про право власності на спадкове майно. З цього приводу виник спір щодо невірності розподілу часток спадщини між спадкоємцями. Відповідачу були видані свідоцтва про право власності на 1/2 частку та 1/6 частку квартири, однак він лише мав право на 1/3 частку цієї квартири. Також виникло питання щодо поділу грошей (пенсії) померлої [PERSON] Відповідач самовільно зняв з карткового рахунку всі гроші померлої дружини, які там знаходилися, але вони повинні бути поділені між позивачами також. У зв'язку з цим просив суд задовольнити збільшені позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про причину неявки суд не повідомив, про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Позивач та представник позивача не заперечували проти розгляду справи за відсутності відповідача. У зв'язку з наведеним, суд вважає за можливе слухати справу за відсутністю відповідача, а матеріали, що є у справі, достатніми для цього. У судовому засіданні третя особа державний нотаріус Фесенко О.М. заперечував проти задоволення позову та пояснив, що до нотаріальної контори звернулися з заявами три спадкоємця на отримання свідоцтв. Їм були надіслані листи, в яких було запропоновано прийти до нотаріальної контори. До них прийшов тільки відповідач [PERSON], якому ніяких свідоцтв одразу ж не видавалося, оскільки не знали думку інших спадкоємців. Інші спадкоємці не з'явилися і не повідомили, що будуть звертатися до суду з позовом. Тому він був змушений видати [PERSON] свідоцтва про право на спадщину та на право власності. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що померла [PERSON] була її невісткою, а позивачі - є її онуками. Їй належала на праві власності чотирьохкімнатна квартира, що розташована за адресою: [ADDRESS]. Вона хотіла її залишити онукам. Згодом невістка [PERSON] продала зазначену квартиру й купила їй однокімнатну, а собі придбала трикімнатну квартиру, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS]. На кого померла оформлювала право власності на зазначену квартиру їй не відомо. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що його матір [PERSON] отримала квартиру [ADDRESS], приблизно у 1966 році. Його рідний брат [PERSON] одружився і привів у цю квартиру свою дружину [PERSON] Згодом він також одружився і пішов з квартири. Його племінниці [PERSON] та [PERSON] народилися у вищезазначеній квартирі. Після того, як помер його брат [PERSON], померла [PERSON] привела до квартири іншого чоловіка [PERSON] Його мати була проти і тому [PERSON] купила їй однокімнатну квартиру. В травні 1998 року невістка продала квартиру, яка знаходилася по [ADDRESS] та протягом місяця купила трикімнатну квартиру по [ADDRESS], оформила усі документи на себе. Відповідач [PERSON] при купівлі даної квартири присутній не був, оскільки перебував у запої. При здійсненні купівлі-продажу квартир були присутні його матір [PERSON] та померла [PERSON] Гроші за квартиру також передавала [PERSON] Після її смерті відповідач [PERSON] забрав все майно собі, а доньок [PERSON] [PERSON] та [PERSON] перестав впускати до квартири. Також, в період шлюбу в 2006 році [PERSON] купила автомобіль. Що стосується пенсії, то вона її не знімала, а залишала на карточці, оскільки працювала і отримувала заробітну плату. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що з померлою [PERSON] вона познайомилася влітку, як тільки вона купила квартиру по [ADDRESS]. Разом з ними в цій квартирі проживав батько померлої. [PERSON] просила її доглядати за батьком, за її донькою [PERSON], яка вже ходила до 4 класу і за її чоловіком [PERSON], який дуже багато випивав і виносив з квартири гроші. [PERSON] просила її дзвонити, коли її чоловік перебував у стані алкогольного сп'яніння. Зі слів самої [PERSON] знає, що вона продала квартиру по [ADDRESS] і купила цю трикімнатну квартиру. В 2006 році вона купила автомобіль, оскільки в неї боліли ноги і їй важко було їздити на електричці. Вона запрошувала її до м. Сватово, щоб вона допомагала їй доглядати за батьком. [PERSON] розповідала, що це їх родинний маєток і належить їй з сестрою та братом. Свідок пам'ятає ситуацію, коли [PERSON] розповідала їй, що [PERSON] погрожував рушницею доньці [PERSON] та її чоловіку. Сам [PERSON] говорив, що все майно залишиться його дітям, оскільки аліментів він не сплачував. Через тиждень після смерті [PERSON] відповідач [PERSON] сказав, що її донькам нічого не залишить, а якщо майно не залишиться йому, він все підпалить. Доньок померлої до квартири не пускає. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що знала [PERSON] з 1976 року, оскільки вони разом працювали в «Імпульсі». В них були дружні стосунки, вони часто бачилися і спілкувалися, також вони дуже часто їздили до її батьків в м. Сватово, з якими мали дружні теплі стосунки. Після того як у [PERSON] помер перший чоловік, вона вийшла заміж за [PERSON] ЇЇ власний чоловік відмовився спілкуватися з [PERSON], оскільки він був неприємною людиною і багато випивав. Вони стали ходити в гості до [PERSON] рідше, лише на свята. Квартира була отримана свекрухою [PERSON] і в ній були зареєстровані невістка [PERSON] та онуки [PERSON] та [PERSON] В 1998 році [PERSON] продала цю чотирьохкімнатну квартиру та купила трьохкімнатну. Спочатку одружилася з [PERSON], а потім через місяць купила квартиру по вулиці Жовтневій. ЇЇ новий чоловік [PERSON] в купівлі квартири участі не приймав. [PERSON] купила її за власні кошти, які отримала від продажу чотирьохкімнатної квартири по [ADDRESS]. Своїй свекрусі вона також купила однокімнатну квартиру. [PERSON] скаржилася на свого чоловіка [PERSON], що він дуже часто і багато п'є, вона навіть пару разів виставляла його з квартири. Після її смерті залишився будинок в м. Сватово, автомобіль, який був куплений в 2006 році, квартира по вулиці Жовтневій. Також у [PERSON] були заощадження грошових коштів, оскільки коли вона вийшла на пенсію, її не знімала, а накопичувала на своїй карточці для того, щоб вони залишилися потім доньці. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що її сім'я проживала за адресою [ADDRESS], а родина [PERSON] була її сусідами і проживала в квартирі № 10 цього ж будинку. Зі слів самої [PERSON] знає, що продана чотирьохкімнатна квартира по [ADDRESS] належала її свекрусі. Після смерті свого чоловіка вона вирішила купити свекрусі окрему квартиру, а собі придбала трикімнатну квартиру по вулиці Жовтневій. Купівлею та продажем квартир займалася сама [PERSON] Квартира по вулиці Жовтневій була придбана за рахунок тих коштів, які були реалізовані від продажу квартири по [ADDRESS]. Після смерті [PERSON] відповідач [PERSON] не впускає її доньок до квартири, навіть речі забрати не дав. Вислухавши пояснення сторін, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Відповідно до ч. 2, 3 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. З матеріалів справи вбачається, що згідно з копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого 19 квітня 2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Сєвєродонецького міського управління юстиції у Луганській області, [INFO] померла [PERSON], про що в книзі реєстрації актів про смерть зроблено відповідний актовий запис № 470. Згідно з копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 11.05.1987 року Сєвєродонецьким міським ЗАГС Ворошиловградської обл., [INFO] народилася [PERSON], батьком якої записаний [PERSON], а матір'ю [PERSON], про що зроблено відповідний актовий запис № 750. Згідно з копією свідоцтва про шлюб, виданого 18.08.2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Сєвєродонецького міського управління юстиції, 18 серпня 2007 року було укладено шлюб між [PERSON] та [PERSON], про що зроблено відповідний актовий запис № 538. Після укладення шлюбу дружині присвоєне прізвище [PERSON]. Згідно з копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 09.06.1977 року Сєвєродонецьким відділом ЗАГС Ворошиловградської обл., [INFO] народилася [PERSON], батьком якої записаний [PERSON], а матір'ю [PERSON], про що зроблено відповідний актовий запис № 836. Згідно з копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER], виданого 23.12.1995 року Сєвєродонецьким відділом реєстрації актів громадянського стану Луганської обл., 23 грудня 1995 року було укладено шлюб між [PERSON] та [PERSON], про що зроблено відповідний запис № 1153. Після укладення шлюбу дружині присвоєне прізвище [PERSON]. Згідно з копією 10-11 сторінки паспорту громадянина України [NUMBER], [PERSON], [INFO], зареєструвала шлюб з [PERSON] 29 квітня 1998 року. Таким чином, судом встановлено, що позивачі [PERSON] та [PERSON] є рідними доньками померлої [PERSON], а [PERSON] є чоловіком померлої та, відповідно, є спадкоємцями першої черги за законом. Після смерті [PERSON] позивачі [PERSON] та [PERSON] у встановлений законом шестимісячний строк звернулися до Першої Сєвєродонецької державної нотаріальної контори, проте державний нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на ім'я [PERSON] та [PERSON] у зв'язку з тим, що між спадкоємцями виник спір щодо спадкового майна. Зазначена обставина підтверджується постановою державного нотаріуса Першої Сєвєродонецької державної нотаріальної контори Перепелиці Ю.М. про відмову здійснення нотаріальної дії від 18.10.2012 року. Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 61 СК України об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Об'єктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя. Відповідно до ст. 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Згідно з відповіддю ВРЕР м. Сєвєродонецька при УДАІ ГУМВСУ в Луганській області № 11/8-64-640 від 06.08.2013 року за обліковими даними ВРЕР м. Сєвєродонецька автомобіль ВАЗ 2107, номерний знак [NUMBER], з 30.12.2006 року по даний період зареєстровано за [PERSON], [INFO], проживаючим за адресою: [ADDRESS]. Згідно з копією повідомлення Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області від 08.08.2013 року № 10211/02-16/1 [PERSON] знаходилася на обліку в УПФУ м. Сєвєродонецьку та отримувала пенсію за віком за період з липня 2011 року по червень 2012 року в розмірі 11175,86 грн. Пенсія щомісячно перераховувалась на її о/р [NUMBER] відкритий у відділенні «Приватбанк». Відомостей про залишок коштів на рахунку [PERSON] управління не має. Згідно з копією повідомлення Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» від 19.10.2012 року № 20.1.0.0.0/7-20121016/647 на ім'я [PERSON], [INFO], у відділенні № 45 Луганської філії у ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» відкритий 07.08.2011 р. пенсійний картковий рахунок - [NUMBER], залишок - 4237,10 грн. Заповідальне розпорядження відсутнє. Таким чином, з матеріалів справи та пояснень свідків судом встановлено, що автомобіль ВАЗ 2107, номерний знак [NUMBER], був придбаний померлою [PERSON] в період перебування у шлюбі з [PERSON], а тому, згідно з нормами діючого законодавства, він є об'єктом права спільної сумісної власності та їх частки права на автомобіль є рівними. Також судом встановлено, що пенсія [PERSON], яка знаходиться на картковому рахунку № [NUMBER] у відділенні № 45 Луганської філії у ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», згідно з діючим законодавством, також є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя [PERSON] та [PERSON] та їх частки права на грошові кошти є рівними. За таких обставин, суд вважає за необхідне позов [PERSON], [PERSON] в інтересах [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності по праву спадкування за законом після померлої [INFO] [PERSON] на 1/6 частку автомобіля ВАЗ 2107, номерний знак [NUMBER], задовольнити та визнати за позивачами право власності на 1/6 частку спірного автомобіля за кожним. Щодо позовної вимоги про визнання права власності по праву спадкування за законом після померлої [PERSON] на 1/3 частку грошових коштів, які знаходилися на момент смерті [PERSON] на її особовому рахунку в сумі 3725,29 грн. суд зазначає наступне. Як було зазначено вище, грошові кошти (пенсія) є спільною сумісною власністю подружжя і підлягають поділу між подружжям у рівних частках. Згідно з повідомленням ПАТ КБ «Приватбанк», яке знаходиться в матеріалах справи, залишок на картковому рахунку [PERSON] складає 4237,10 грн. Таким чином, право власності відповідача [PERSON] на зазначену грошову суму повинно складати 1/2 частку від всієї суми та 1/6 частку в порядку спадкування. Що ж стосується права власності позивачів [PERSON] та [PERSON] на зазначені грошові кошти, то їх частки будуть складатися, з урахуванням права власності [PERSON] на 1/2 частку та на 1/6 частку, по 1/6 частці кожній, що складатиме суму 706,18 грн. За таких обставин, суд вважає за необхідне позов [PERSON], [PERSON] в інтересах [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності по праву спадкування за законом після померлої [INFO] [PERSON] на 1/3 частку грошових коштів, які знаходилися на момент смерті [PERSON] на її особовому рахунку № [NUMBER], відкритому у відділенні ПАТ КБ «Приватбанк», в сумі 3725,29 грн. задовольнити частково по 1/6 частці кожній у сумі 706,18 грн. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 57 СК України майно, є особистою приватною власністю дружини, чоловіка набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування. Відповідно до ч. 1 ст. 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], розташований на земельній ділянці розміром 600 кв.м. був подарований [PERSON], що підтверджується копією договору від 25.09.1987 року, який зареєстрований в реєстрі за № 2487 державним нотаріусом Сватівської державної нотаріальної контори Ворошиловградської обл. та копією реєстраційного надпису Рубіжанського бюро технічної інвентаризації від 04.11.1987 року № 1836. Згідно з копією Витягу про державну реєстрацію прав № 36806487 від 18.12.2012 року, виданого Сватівським районним бюро технічної інвентаризації, власником 1/3 частки житлового будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS], є [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину ВТВ № 178932/реєстр № 2-1916/12.11.2012, посвідченого державним нотаріусом Першої Сєвєродонецької державної нотаріальної контори. Таким чином, оскільки у померлої [PERSON] залишилося три законних спадкоємця, суд доходить висновку, що спадщина у вигляді житлового будинку має бути поділена на три рівних частки між [PERSON], [PERSON] та [PERSON] За таких обставин, суд вважає за необхідне позов [PERSON], [PERSON] в інтересах [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності по праву спадкування за законом після померлої [INFO] [PERSON] на 1/3 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS], задовольнити та визнати за позивачами право власності на 1/3 частку спірного житлового будинку за кожним. Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 57 СК України особистою власністю дружини, чоловіка є майно набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто. Згідно з копією договору купівлі-продажу квартири від 14.07.2000 року, посвідченого приватним нотаріусом Сєвєродонецького міського нотаріального округу [PERSON] і зареєстрованого у Сєвєродонецькому бюро технічної інвентаризації [PERSON], який діє за дорученням від імені [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] продав [PERSON] квартиру [ADDRESS]. Вказана квартира належить [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Сєвєродонецьким об'єднанням «Азот» 04.03.1996 року, згідно з розпорядженням № 137 від 29.01.1996 року. Право власності на квартиру станом на 15.04.1996 року, яка розташована за адресою: [ADDRESS], належало [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], що підтверджується копією реєстраційного напису Сєвєродонецького бюро технічної інвентаризації, який знаходиться в матеріалах справи. Також, відповідно до копії реєстраційного напису Сєвєродонецького бюро технічної інвентаризації, право власності на квартиру станом на 16.08.2000 року, яка розташована за адресою: [ADDRESS], належить на підставі договору купівлі-продажу [PERSON] (а.с. 110-111). Згідно з копією договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS] від 24.06.1998 року, посвідченого державним нотаріусом Сєвєродонецької державної нотаріальної контори [PERSON] і зареєстрованого у Сєвєродонецькому міському бюро технічної інвентаризації від 13.07.1998 року за № 454, вищевказана квартира була придбана [PERSON] Як вбачається з повідомлення Першої Сєвєродонецької державної нотаріальної контори № 1132/01-16 від 05.11.2014 року, надати інформацію про те, чи подавав [PERSON] нотаріально завірену письмову згоду під час оформлення [PERSON] договору купівлі-продажу квартири від 24.06.1998 року не має можливості, так як усі нотаріальні справи за 1998 рік знаходяться в Луганському обласному нотаріальному архіві. Отже, матеріалами справи та показаннями свідків підтверджено, що позивачка дійсно продала квартиру, яка належала їй на праві власності, що розташована за адресою: [ADDRESS], і за отримані нею від продажу квартири особисті кошти придбала квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS], а тому зазначена квартира є особистою власністю позивачки. В матеріалах справи відсутні будь-які належні та допустимі докази, які би підтверджували фінансову участь відповідача [PERSON] у придбанні спірної квартири та спростовували би твердження позивачів та свідків про те, що спірна квартира придбана за особисті гроші померлої [PERSON] За таких обставин, суд вважає за необхідне позов [PERSON], [PERSON] в інтересах [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності по праву спадкування за законом після померлої [INFO] [PERSON] на 1/3 частку квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS], задовольнити та визнати за позивачами та відповідачем право власності на 1/3 частку спірної квартири за кожним. Щодо позовної вимоги про визнання недійсним свідоцтва про право власності на 1/2 частку квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS], виданого державним нотаріусом Першої Сєвєродонецької державної нотаріальної контори Фесенком О.М. 20.11.2012 року та визнання недійним свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/6 частку квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS], виданого державним нотаріусом Першої Сєвєродонецької державної нотаріальної контори Фесенком О.М. 20.11.2012 року, суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом. Відповідно до абзацу 3 пункту 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину може бути визнано недійсним не лише тоді, коли особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, але й за інших підстав, установлених законом. Іншими підставами можуть бути: визнання заповіту недійсним, визнання відмови від спадщини недійсною, визнання шлюбу недійсним, порушення у зв'язку з видачею свідоцтва про право на спадщину прав інших осіб тощо. Як вбачається з копії матеріалів спадкової справи № 493/2012, [PERSON] 20.11.2012 подав до Першої Сєвєродонецької державної нотаріальної контори заяву, в якій зазначається, що [INFO] померла його дружина [PERSON], [INFO] На день її смерті залишилося спадкове майно, яке складається з права на: квартиру, розташовану у [ADDRESS]; житловий будинок з будівлями і спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS]; грошові внески у відділенні № 45 Луганської філії у ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» на пенсійному картковому рахунку [NUMBER] із залишком вкладу 4237,10 грн., з усіма належними відсотками, компенсаціями та індексаціями. Спадкоємцем першої черги за законом є [PERSON], чоловік померлої. Спадщину він прийняв у встановлений законом строк раніше поданою заявою до Першої Сєвєродонецької державної нотаріальної контори 26.09.2012 року за № 1389, спадкова справа № 493. Так як квартира та грошові внески були придбані ним з його померлою дружиною у зареєстрованому шлюбі, просив видати свідоцтво про право власності на 1/2 частку квартири та на частку грошових внесків, як на спільне сумісне майно подружжя. Крім нього спадкоємицями за законом на майно померлої є її діти: [PERSON] і [PERSON], частки яких у спадщини померлої залишилися відкритими. На підставі цієї заяви [PERSON] 20.11.2012 року державним нотаріусом Першої Сєвєродонецької державної нотаріальної контори були видані відповідні свідоцтва про право на спадщину за законом: на 1/6 частку квартири, розташованої у [ADDRESS]; на 1/3 частку житлового будинку з будівлями і спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS]; на 1/6 частку грошових внесків у відділенні № 45 Луганської філії у ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» на пенсійному картковому рахунку № [NUMBER] із залишком вкладу 4237,10 грн., з усіма належними відсотками, компенсаціями та індексаціями, що підтвердується копіями свідоцтв про право на спадщину за законом, які знаходяться у матеріалах справи. (а.с. 84-88) Крім цього, 20.11.2012 року державним нотаріусом Першої Сєвєродонецької державної нотаріальної контори [PERSON] були видані відповідні свідоцтва про право власності на частку у праві спільної сумісної власності на майно. набуте подружжям за час шлюбу: на 1/2 частку квартири, розташованої у [ADDRESS]; на 1/2 частку грошових внесків у відділенні № 45 Луганської філії у ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» на пенсійному картковому рахунку № [NUMBER] із залишком вкладу 4237,10 грн., з усіма належними відсотками, компенсаціями та індексаціями, що підтвердується копіями свідоцтв про право власності, які знаходяться у матеріалах справи. Враховуючи норму ст. 1301 ЦК України, а також те, що судом визнано право власності по праву спадкування за законом після померлої [INFO] [PERSON] на частину її майна за її доньками [PERSON] та [PERSON], на яке державним нотаріусом Першої Сєвєродонецької державної нотаріальної контори Фесенком О.М. 20.11.2012 року видані свідоцтва про право власності та про право на спадщину за законом, і судом встановлено, що [PERSON] не мав права на спадкування цього майна у такій частині, суд вважає, що свідоцтво про право власності на 1/2 частку квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS], видане 20.11.2012 року державним нотаріусом Першої Сєвєродонецької державної нотаріальної контори Фесенком О.М. (реєстр № 2-1912) на ім'я [PERSON], а також свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/6 частку квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS], видане 20.11.2012 року державним нотаріусом Першої Сєвєродонецької державної нотаріальної контори Фесенком О.М., (реєстр № 2-1914) на ім'я [PERSON], є незаконними, у зв'язку з чим мають бути визнані недійсними.

Outcome: partial