Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-24 00:00:00

Позивач [PERSON] предявив до суду позов до відкритого акціонерного товариства «Тернопільське спеціалізоване автопідприємство 1901» (далі ВАТ «Тернопільське САТП 1901») про стягнення заборгованості за цивільно-правовим договором у розмірі 120000 гривень. Обґрунтовав позов тим, що 02 червня 2015 року між ним та ВАТ «Тернопільське САТП 1901» та укладено цивільно-правовий договір про надання послуг, а саме: представництва у справах про захист, розшук, повернення майна, підприємству; представництва у відновленні обліку підприємства; представництва у судових справах, справах виконавчого провадження та інше; підготовка договорів й інших документів із орендарями; інші послуги за вказівками замовника. Відповідно до умов договору, відповідач зобовязався виплачувати позивачу 10000 гривень винагороди за надані послуги, щомісячно. Для належного виконання умов договору позивачу видавалися довіреності з повноваженнями на вчинення дій, повязаних із захистом майна, на представництво в судових та інших установах. [PERSON] виконував усі вказівки відповідача, про що 31 грудня 2015 року сторони склали акт із зазначенням суми винагороди за період 02 червня 2015 року по 31 грудня 2015 року 70000 гривень. Однак, у порушення умов договору відповідач ВАТ «Тернопільське САТП 1901» свої зобов'язання належним чином не виконав, винагороди за надані послуги не сплатив, у звязку із чим станом на березень 2016 року має заборгованість за договором перед позивачем у розмірі 100000 гривень та нарахований штраф за прострочення оплати у розмірі 20000 гривень. З цих підстав позивач просив стягнути з відповідача вказану заборгованість у розмірі 120000 гривень. У судове засідання позивач [PERSON] подав заяву, згідно з якою позовні вимоги просив задовольнити, розглянувши справу в його відсутності. Представник відповідача ВАТ «Тернопільське САТП 1901» [PERSON] у судове засідання подав заяви, згідно з якими просив розглянути справу в його відсутності. З заяв слідує, що відповідач визнає, що позивач сумлінно виконував обовязки за договором як виконавець і заборгованість відповідача перед позивачем з оплати наданих позивачем послуг за 10 місяців становить 100000 гривень. Вимогу про стягнення неустойки (штрафу) в розмірі 20000 гривень відповідач вважає законною. Однак, з огляду на те, що відповідач має велику загальну суму боргів, вимоги позивача в цій частині вважає зловживанням правом. З урахуванням наведеного відповідач просив ухвалити законне обгрунтоване рішення. За вказаних обставин, з урахуванням вимог ст. 169 ЦПК України, суд вважає за можливе вирішити справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив такі обставини: 02 червня 2015 року між ВАТ «Тернопільське САТП 1901», як замовником, та [PERSON], як виконавцем, було укладено цивільно-правовий договір (далі договір), відповідно до умов якого, виконавець зобовязався надавати замовнику послуги: представництво у справах про захист, розшук, повернення майна, підприємству; представництво у відновленні обліку підприємства; представництво у судових справах, справах виконавчого провадження та інше; підготовка договорів й інших документів із орендарями; інші послуги за вказівками замовника. Згідно з п. 2 договору вартість послуг виконавця становить 10000 гривень на місяць. Винагорода виплачується замовником до 5-го числа місяця, наступного за звітним, без обовязкового оформлення будь-яких додаткових документів. Відповідно до п. 3.1. договору замовник зобовязаний: надавати виконавцю вказівки про вид і порядок виконання робіт, забезпечити виконавця усією інформацією та копіями документів, необхідних для виконання доручення, а також забезпечити виконавця документом для підтвердження повноважень представника в судах та всіх державних органах. На виконання вказаних умов договору, відповідачем 02 червня 2015 року видано довіреності, якими [PERSON] уповноважено бути його представником у відносинах із органами державної влади, місцевого самоврядування, господарюючими субєктами (підприємствами), громадянами, з наступними правами: звертатися і вступати у переговори з метою захисту майна та майнових інтересів; підписувати і подавати інформаційні запити, заяви, претензії тощо; отримувати відповіді, інформацію, документи, майно тощо; вчиняти дії (в тому числі укладати письмові правочини), спрямовані на захист майна довірителя, його охорону, вилучення з чужого володіння, транспортування до місць належного зберігання; бути його представником в усіх судових установах загальних, адміністративних, господарських, третейських судів всіх інстанцій; в усіх правоохоронних органах з усіма правами, наданими законом позивачу, відповідачу, третій особі, заявнику, скаржнику, потерпілому без обмежень і виключень; бути його представником в усіх установах державної виконавчої служби з усіма правами, наданими законом стягувачу, боржнику, заінтересованій особі без обмежень і виключень; бути його представником в усіх органах державної влади, місцевого самоврядування з метою захисту наших інтересів; звертатися для отримання інформації, яка стосується довірителя; розписуватися від його імені при поданні і отриманні документів, пов'язаних із виконанням даного доручення, в тому числі на заявах, позовних заявах, скаргах тощо; отримувати поштову кореспонденцію від імені довірителя. Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобовязується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Згідно з актом від 31 грудня 2015 року, підписаним сторонами, в період з 02 червня 2015 року по 31 грудня 2015 року виконавець ([PERSON]М.) надав замовнику (ВАТ «Тернопільське САТП 1901») послуги на суму 70000 гривень. Претензій до виконавця замовник немає. Як слідує з викладених у позовній заяві обставин, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги, на момент пред'явлення [PERSON] позову до суду заборгованість ВАТ «Тернопільське САТП 1901» за договором з оплати за надані послуги складає 100000 гривень. Як убачається з поданої представником відповідача письмової заяви, відповідач визнає належне виконання позивачем зобовязань за договором, оплата яких відповідачем не проводилась, внаслідок чого наявна заборгованість з їх оплати в розмірі 100000 гривень. Згідно з п. 3.3 договору у разі прострочення оплати, замовник сплачує виконавцю штраф у розмірі 20 % від вартості послуг та пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України. Виходячи з розміру наявної заборгованості за надані послуги в сумі 100000 гривень, позивач має право на отримання 20% від їх вартості, що складає 20000 гривень. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Частиною 1 ст. 612 ЦК України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно зі ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. На підставі встановлених судом обставин та зазначених положень закону вимоги позивача про стягнення вартості неоплачених відповідачем послуг у розмірі 100000 гривень та 20000 штрафу є обгрунтованими. Аналізуючи в сукупності викладені обставини і визначені відповідно до них правовідносини сторін, положення закону, якими вони регулюються, дослідивши зібрані у справі докази, суд приходить до переконання, що позов [PERSON] підлягає до задоволення шляхом стягнення з ВАТ «Тернопільське САТП 1901» заборгованості за цивільно-правовим договором у розмірі 120000 гривень. Крім цього, відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача у користь позивача підлягають стягненню понесені позивачем і документально підтверджені судові витрати в розмірі 1200 гривень. На підставі наведеного, відповідно до ст. ст. 549, 610, 612, 625, 626, 629, 901 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved