Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-10 00:00:00

Позивач [PERSON] у лютому 2019 року звернулась до суду з позовом, в якому просила визначити розмір часток співвласників у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку пл. 0,1 га. по вул. Підмонастирській, 61 (Нариманівська) в м. Полтаві з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер 5310137000:15:004:0076, [PERSON] -113/200 частин, [PERSON] - 87/200 частин. В обґрунтування вимог позивач вказала, що згідно договору купівлі-продажу від 16.04.1999 року вона є власником Ѕ частини житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами по вул. Підмонастирській, 61 в м. Полтаві. Власником іншої Ѕ частини домоволодіння є [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 05.08.2005 року. Вказаний житловий будинок розташований на приватизованій земельній ділянці пл. 0,1 га. з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та кадастровим номером 5310137000:15:004:0076, що знаходиться у спільній сумісній власності. Спірна земельна ділянка розділена між співвласниками парканом за домовленістю. Площі ділянок, що знаходяться у користуванні кожного співвласника є фактично рівними. Згідно висновку експертного земельно-технічного дослідження № 4 від 29.01.2019 року виготовленого судовим експертом [PERSON] спеціаліст дійшов висновку, що в користуванні [PERSON] знаходиться ділянка пл. 565 кв.м. (додаток №1 до висновку №4 від 29.01.2019р. зафарбовано в зелений колір), що складає 113/200 частин земельної ділянки, в користуванні [PERSON] знаходиться ділянка пл.435 кв.м. (додаток №1 до висновку №4 від 29.01.2019р. зафарбовано в жовтий колір), що складає 87/200 частин ділянки. Оскільки, сторони згідно домовленості фактично розділили спірну ділянку, позивач зазначає, що розрахунок часток співвласників у праві спільної сумісної власності на ділянку повинен бути проведений із врахуванням вказаних домовленостей, а саме 113/200 частин [PERSON] і 87/200 частин - [PERSON] На підставі викладеного, позивач просить задовольнити позов в повному обсязі. Ухвалою суду від 22.02.2019 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. У судове засідання позивач [PERSON] не зявилась, надала заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила справу розглядати у її відсутність. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав у повному обсязі. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність учасників справи, на підстав наявних у справі даних і доказів. Зважаючи на те, що всі учасники справи в засідання не з'явилися, відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Відповідно до ч. 4\~ст. 206 ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Розглянувши цивільну справу в межах заявлених вимог, дослідивши матеріали справи і докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно договору купівлі-продажу від 16.04.1999 року [PERSON] є власником Ѕ частини житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами по вул. Підмонастирській, 61 в м. Полтаві. (а.с. 7) Згідно договору купівлі-продажу від 05.08.2005 року [PERSON]О є власником Ѕ частини житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами по вул. Підмонастирській, 61 в м. Полтаві. (а.с. 5) На підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 977002, виданого 03.03.2010 року, [PERSON] є співвласником земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташованої за адресою: м. Полтава, вул. Нариманівська, 61, загальною площею 0,1000 га, з кадастровим номером: 5310137000:15:004:0076. Вказана земельна ділянка належить [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності, відповідно до додатку до державного акту на право власності на земельну ділянку - списку співвласників земельної ділянки, однак розмір частки у спільній власності кожного з них не зазначено (а.с. 8-9). Відповідно до\~ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно з ч. 1\~ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до\~ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до\~ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. Згідно з ч. 1, 2\~ст. 357 ЦК України, частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. Якщо розмір часток у праві спільної часткової власності не встановлений за домовленістю співвласників або законом, він визначається з урахуванням вкладу кожного з співвласників у придбання (виготовлення, спорудження) майна. Відповідно до ч. 1, 3\~ст. 358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Згідно з ч. 1\~ст. 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Відповідно до ч. 1\~ст. 369 ЦК України, співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю. Згідно з ч. 2\~ст. 372 ЦК України, у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними та законом. Так,\~ст. 377 ЦК України\~встановлено право на земельну ділянку у разі набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розміщені на ній. До особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Розмір та кадастровий номер земельної ділянки, право на яку переходить у зв'язку з переходом права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, є істотними умовами договору, який передбачає набуття права власності на ці об'єкти (крім багатоквартирних будинків та об'єктів державної власності, що підлягають продажу шляхом приватизації). Відповідно до\~ст. 40 Земельного кодексу України, громадянам України за рішенням органів виконавчої влади і місцевого самоврядування, можуть передаватися у власність або в оренду земельні ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і гаражного будівництва в межах норм, визначених\~Земельним кодексом. Згідно зі\~ст. 86 ЗК України, земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність). Суб'єктами права спільної власності на земельну ділянку можуть бути громадяни та юридичні особи, а також держава, територіальні громади. Відповідно до\~ст. 87 ЗК України, право спільної часткової власності на земельну ділянку виникає: а) при добровільному об'єднанні власниками належних їм земельних ділянок; б) при придбанні у власність земельної ділянки двома чи більше особами за цивільно-правовими угодами; в) при прийнятті спадщини на земельну ділянку двома або більше особами; г) за рішенням суду. Відповідно до\~ст. 89 ЗК України, земельна ділянка може належати на праві спільної сумісної власності лише громадянам, якщо інше не встановлено законом. У спільній сумісній власності перебувають земельні ділянки: а) подружжя; б) членів фермерського господарства, якщо інше не передбачено угодою між ними; в) співвласників жилого будинку; г) співвласників багатоквартирного будинку. Володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою спільної сумісної власності здійснюються за договором або законом. Співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки, крім випадків, установлених законом. Поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом. При застосуванні вищезазначених норм важливе значення мають рекомендації Пленуму ВСУ, викладені у\~Постанові від 16.04.2004 № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ». Так, абз. 3 п. 21 пленуму встановлено, якщо до вирішення судом спору між співвласниками жилого будинку розмір часток у спільній власності на земельну ділянку, на якій розташовані будинок, господарські будівлі та споруди, не визначався або вона перебувала у користуванні співвласників і ними не було досягнуто угоди про порядок користування нею, суду при визначенні частини спільної ділянки, право на користування якою має позивач (позивачі), слід виходити з розміру його (їх) частки у вартості будинку, господарських будівель та споруд на час перетворення спільної сумісної власності на спільну часткову чи на час виникнення останньої. Згідно висновку експертного земельно-технічного дослідження №4 від 29.01.2019 року виготовленого судовим експертом [PERSON] спеціаліст дійшов висновку, що в користуванні [PERSON] знаходиться ділянка пл. 565 кв.м. (додаток №1 до висновку №4 від 29.01.2019 року зафарбовано в зелений колір), що складає 113/200 частин земельної ділянки, в користуванні [PERSON] знаходиться ділянка пл. 435 кв.м. (додаток №1 до висновку №4 від 29.01.2019 року зафарбовано в жовтий колір), що складає 87/200 частин ділянки. (а.с. 13-17). За таких умов, суд приходить до висновку щодо наявності підстав для задоволення вимог [PERSON]В про визначення часток у складі спільної сумісної власності на земельну ділянку. На підставі викладеного,

Outcome: approved