Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася у суд з позовом до відповідача Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», треті особи: Балаклійський районний відділ Державної виконавчої служби Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, з підстав того, що 23 січня 2018 року Балаклійським РВ ДВС ГТУЮ в Харківській області відкрито виконавче провадження № 55592200 з примусового виконання про стягнення з позивача на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості в сумі 135562,58 грн. та 3000 грн. витрат пов`язаних з виконанням виконавчого напису - на підставі виконавчого напису № 8470, вчиненого 09 вересня 2017 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 23 січня 2018 року старшим державним виконавцем Балаклійського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області Кишинським О.О. відкрито виконавче провадження № 55592200 про стягнення з позивача на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» коштів в сумі 138562,58 грн. на підставі виконавчого напису № 8470, вчиненого 09 вересня 2017 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. Вважає, що даний виконавчий напис не підлягає виконанню, оскільки нотаріусом не перевірено безспірність вимог стягувача, не враховано невідповідність стягнутої за виконавчим написом суми дійсному розміру заборгованості, а також нотаріусом не взято до уваги той факт, що з дня виникнення права вимоги у банку вже минуло більше трьох років. Нотаріус зазначену обставину не перевірив і незаконно вчинив виконавчий напис, у зв`язку із чим прохає визнати виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню. Позивач в судове не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надав до суду відзив на позовну заяву, де прохав розглянути справу без його участі, заперечив проти позову, зазначивши, що виконавчий напис нотаріуса вчинений на підставі поданих документів, які підтверджували наявність заборгованості позивача та у строк пред`явлення вимоги про стягнення заборгованості, оскільки кредитний договір припиняється, у зв`язку із його повним виконанням сторонами. Представник третьої особи Балаклійського РВ ДВС в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за їхньої відсутності. Представник третьої особи приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу м. Дніпро Бондар І.М. в судове засідання також не з`явилися, про день, час та місце слухання справи повідомлені належним чином, причина неявки суду не відома. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть учать у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 09.09.2017 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. було вчинено виконавчий напис щодо стягнення заборгованості з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк», не сплаченої в строк за кредитним договором № 228228_cred від 20.05.2008 року. Строк, за який провадиться стягнення дев`ять років один місяць п`ятнадцять днів, а саме: з 20.05.2008 року по 05.07.2017 рік. Сума, що підлягає стягненню, складає 135562,58 грн., з урахуванням: заборгованість за тілом кредиту у розмірі 22985,41грн.; заборгованість за відсотками у розмірі 112577,17 грн. Витрати за вчинення виконавчого напису у сумі 3000 грн. Даний виконавчий напис набирає чинності з дня його вчинення. Зареєстровано в реєстрі за №8470 (а.с.19). 23.01.2018р. старшим державним виконавцем Балаклійського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області Кишинським О.О., на підставі виконавчого напису № 8470, виданого 09.09.2017р. було відкрито виконавче провадження ВП № 55592200, про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованості за кредитним договором у розмірі 135562,58 грн. (а.с.18). Вчинення виконавчого напису нотаріусом регулюється ст.ст. 87,88 ЗУ «Про нотаріат», постановою КМУ від 29 червня 1999 року №1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» та Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, який набрав чинності 07 березня 2012 року. Так, відповідно до ст. 87 ЗУ «Про нотаріат» від 02 вересня 1993 року для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється КМУ. За змістом ст. 88 ЗУ «Про нотаріат» від 02 вересня 1993 року нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи: підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється КМУ. Відповідно до п.п. 1.1, 3.1, 3.2, 3.3, 3.4, 3.5 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за № 296/5, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим КМУ від 29 червня 1999 року № 1172. Якщо для вимоги, за якою вчиняється виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис вчиняється у межах цього строку. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою КМУ від 29.06.99 № 1172. Постановою КМУ від 29 червня 1999року №1172 затверджено Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Відповідно до пункту 1 Переліку для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами подаються, зокрема, оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Відповідно до пункту 2 Переліку для одержання виконавчого напису з підстав, що випливають з кредитних відносин додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Отже, суд має встановити, що банком нотаріусу надано всі необхідні документи, що підтверджують безспірність заборгованості, наявність доказів належного направлення та отримання позивачем письмової вимоги про усунення порушень. Такого правового висновку дійшов Верховний Суд України у справі №6-158цс15 від 20 травня 2015 року. Слід зазначити, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження того, що позивач отримував від відповідача письмову вимогу про усунення порушень за кредитним договором, у зв`язку з чим він був позбавлений можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості або оспорити вимоги ПАТ КБ «Приватбанк», або ж виконати їх, що не може свідчити про безспірність суми, пред`явленої до стягнення. Таким чином, [PERSON] не отримувала вимоги про можливе стягнення заборгованості за кредитним договором шляхом вчинення виконавчого напису нотаріуса. Нотаріусом, в свою чергу, не було перевірено отримання такої вимоги позивачем, що унеможливило подання нотаріусу обґрунтованих заперечень, щодо вчинення виконавчого напису або письмової згоди. Виконавчий напис приватного нотаріуса оспорюється, зокрема, у тому числі і з мотивів його вчинення з порушенням строку, встановленого ст. 88 ЗУ «Про нотаріат» Ст. 88 ЗУ «Про нотаріат» та пп. 3.1, 3.3 п. 3 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій передбачено, що якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Тобто інший строк давності для вчинення виконавчого напису нотаріуса повинен бути прямо передбачений саме законом, і не може бути змінений домовленістю сторін. Разом з тим відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Строк для звернення до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису в контексті застосування положень ст. 88 ЗУ «Про нотаріат» безпосередньо пов`язаний із позовною давністю, встановленою ЦК України. Фактично законом визначено, що строк для звернення до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису є таким самим, що й позовна давність для звернення до суду. Таким чином, різниця у правовій природі цих строків не має значення у цьому контексті. Тому і загальний строк для звернення до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису становить три роки. Кредитним договором встановлений інший строк позовної давності , відповідно до п. 5.6 кредитного договору від 20.05.2008р. строк позовної давності по вимогам про стягнення кредиту, процентів за користування кредитом, неустойки-пені, штрафів по цьому договору встановлені сторонами продовженістю в п`ять років (Постанова Великої Палати Верховного Суду від 02.07.2019 справа №916/3006/17) Згідно п. 3.4 гл. 16 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу, тобто з дня, коли стягувач (кредитор) дізнався або повинен був дізнатися про те, що його право на належне виконання зобов`язання боржником порушено. Строк, пропущений стягувачем навіть з поважних причин, не може бути поновлений нотаріусом. Пропуск стягувачем строку давності не позбавляє його права на звернення до суду з відповідним позовом. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Вчиняючи виконавчий напис нотаріус не пересвідчився у тому, що з дня виникнення права вимоги по вказаному кредитному договору минуло не більше п`яти років. Період стягнення у виконавчому написі зазначено з 20.05.2008 по 05.07.2017, тобто більше ніж п`ять років. На переконання суду, у даному випадку оспорюваний виконавчий напис не міг бути вчинений, оскільки заявлені вимоги за строк, що перевищує строк позовної давності встановленого сторонами. До відзиву на позов відповідачем також не долучено даних щодо дотримання строків позовної давності, і не доведені обставини, на які відповідач посилається в обґрунтування своїх заперечень. Отже, заборгованість за платежами за період з 20.05.2008 по 05.07.2017, була включена у загальний розмір заборгованості на який був вчинений оскаржуваний виконавчий напис нотаріуса, а виконавчий напис же вчинено 09.09.2017 року, у самому виконавчому написі зазначено період стягнення з 20.05.2008 року, що виходить за строк у п`ять років, чим порушені норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, а отже на час вчинення виконавчого напису, з дня виникнення у відповідача права вимоги, минуло більше п`яти років. Крім цього, заборгованість за кредитом, щодо якої вже відбувався судовий розгляд і вона була стягнута на підставі рішень суду, які набрали законної сили, не може вважатись безспірною і вона не може бути повторно стягнута цього разу за виконавчим написом. ПАТ КБ «Приват Банк» необхідно було вимагати виконання попереднього рішення суду на підставі виконавчого листа, а не отримувати щодо цієї ж заборгованості ще один виконавчий документ у вигляді виконавчого напису. Враховуючи вищевикладене, позовна заява підлягає задоволенню, що в свою чергу є правовою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Крім того, на підставі вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у вигляді судового збору в сумі 908,00 грн.

Outcome: approved