Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-10 00:00:00

Позивач, Акціонерне товариство Комерційний Банк «ПриватБанк», 28 жовтня 2019 року звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись, що 14 січня 2008 року між банком та відповідачем був укладений договір б/н, за умовами якого відповідач отримала кредит в сумі 8 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Своїм підписом у заяві відповідач підтвердила, що підписана нею заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua складає договір про надання банківських послуг. Внаслідок порушення відповідачем своїх зобов`язань станом на 31 серпня 2019 року утворилась заборгованість на загальну суму 122 527 грн. 68 коп., яка складається з заборгованості за кредитом в сумі 6 514 грн. 61 коп., заборгованості за відсотками за користування кредитом в сумі 109 740 грн. 32 коп., пені в сумі 200 грн. і штрафів: 250 грн. фіксована частина і процентна складова в сумі 5 822 грн. 75 коп. Просили суд стягнути з [PERSON] заборгованість в розмірі 122 527 грн. 68 коп. та судові витрати у розмірі 1 921 грн. Ухвалою судді від 06 листопада 2019 року справу призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення сторін. ПозивачАкціонерне товариство Комерційний Банк «ПриватБанк» в судове засідання свого представника не направили, надали до суду заяву, де просили розглянути справу у їх відсутність, позов підтримали та просили задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, її представник за угодою адвокат Матяш О.О. надав до суду заяву, де просив розглянути справу у його та позивача відсутність. У відзиві на позовну заяву представник відповідача позов не визнав, посилається, що позивачем не надано доказів отримання відповідачем кредиту в сумі 8 000 грн, договір не містить номер кредитної картки, строку її дії та повернення, а так само отримання відповідачем такої картки. Вважає, що розмір неустойки значно перевищує розмір тіла кредиту, тому суд повинен застосувати положення ч.3 ст. 551 ЦК України, позивачем пропущено строк позовної давності, кошти на кредитну картку відповідач не вносила. Суд, дослідивши надані матеріали справи і оцінюючи все в сукупності вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Частиною 6 статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 263 ЦПК України передбачено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Встановлено, що 14 січня 2008 року Публічне акціонерне товариство Комерційний Банк «ПриватБанк», правонаступником якого є Акціонерне товариство Комерційний Банк «ПриватБанк» і [PERSON] уклали кредитний договір б/н шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку, згідно умов якого позивач зобов`язувався надати відповідачу кредит в сумі 1 200 грн. у вигляді встановленого кредитно ліміту на платіжну картку та персональний ідентифікаційний номер для авторизації, а відповідач зобов`язувалася повернути кредит в порядку і на умовах передбачених договором та погодилася з тим, що ця заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між нею та банком договір про надання банківських послуг. Крім цього, 14.01.2008 [PERSON] підписала довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», згідно якої базова відсоткова ставка за користування кредитом складає 3% щомісячно, розмір щомісячних платежів становить 7% від заборгованості, але не менше 50 грн. та не більше залишку заборгованості. Вказана довідка містить всі істотні умови договору, у тому числі щодо сплати пені та штрафів. На виконання умов договору, позивач надав відповідачу кошти в сумі 1 200 грн., виконавши таким чином свої зобов`язання в повному обсязі. Відповідач [PERSON] отримала в АТ КБ «ПриватБанк» кредитну картку № [NUMBER] з встановленим початковим кредитним лімітом строком дії до грудня 2011 року. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 8000,00 грн., що підтверджується довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку. З виписки по картковому рахунку [PERSON] станом на 23.04.2020 року вбачається, що відповідач отримувала кредитні кошти та користувалась ними. В порушення вимог ст. 526 ЦК України відповідач [PERSON] взяті на себе зобов`язання належним чином не виконує, кредит, проценти та інші обов`язкові платежі не сплачує, внаслідок чого станом на 31 серпня 2019 року утворилась заборгованість на загальну суму 122 527 грн. 68 коп., яка складається з заборгованості за кредитом в сумі 6 514 грн. 61 коп., заборгованості за відсотками за користування кредитом в сумі 109 740 грн. 32 коп., пені в сумі 200 грн. і штрафів: 250 грн. фіксована частина і процентна складова в сумі 5 822 грн. 75 коп., що підтверджується наданим позивачем розрахунком, який судом перевірений та визнаний правильним, узгоджується з умовами кредиту та не спростований відповідачем. Згідно ч.1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Визначення поняття зобов`язання міститься у частині першій статті 509 ЦК України, згідно з якою зобов`язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно з нормою статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Отже, позовні вимоги законні та обґрунтовані, підтверджені належними доказами і тому суд їх задовольняє. Відомості про втрату кредитної картки відповідачем, її викрадення, користування нею іншою особою не встановлені. Щодо посилання представника відповідача про застосування строків позовної давності суд зазначає таке. Відповідно до ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості, останній платіж на погашення заборгованості за кредитом відповідач внесла 03.06.2019, а позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості з відповідача 28 жовтня 2019 року, тобто в межах строків позовної давності. Підстави для застосування ч.3 ст. 551 ЦК України, згідно якої розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення, відсутні. Відповідно до розрахунку заборгованості, пеня нарахована в межах річного строку заборгованості та не перевищує розмір збитків. Отже, в силу вимог ч.1 ст.81 ЦПК України, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, представником відповідача [PERSON] за угодою адвокатом Матяшом О.О. не підтверджено належними та допустимими доказами вказані ним обставини, а інші докази в справі відсутні. Так як позов задоволено, то в відповідності до ч. 2 ст. 141 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 921 грн.

Outcome: approved