Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-25 00:00:00

Позивач [PERSON] через свого представника адвоката Кубова А.В. звернулась в суд з позовом до ДП «Чортківський комбінат хлібопродуктів» Державного агентства резерву України про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати. Вимоги позову обґрунтовано тим, що [PERSON] працює на посаді техніка-лаборанта 1 категорії ВТЛ ДП «Чортківський комбінат хлібопродуктів» Державного агентства резерву України. Починаючи з жовтня 2019 року, відповідач систематично порушує права позивача щодо отримання заробітної плати. Таким чином , вже впродовж 11 місяців поспіль позивач не отримує заробітну плату, хоча перебуває у трудових відносинах з відповідачем та щодня виконує трудові обов`язки. Наразі заборгованість по заробітній платі перед позивачем не погашена, що зумовлює необхідність звернення до суду з цим позовом. З огляду на наведене та з врахуванням заяви про уточнення позовних вимог позтвач просить стягнути з ДП «Чортківський комбінат хлібопродуктів» Державного агентства резерву України в користь [PERSON] нараховану, але не виплачену заробітну плату в розмірі 58 965,25 грн. Ухвалою від 01 вересня 2020 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження. У судове засідання позивач не з`явився, водночас представник позивача просив здійснювати розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримали, з підстав викладених у позовній заяві. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про час, дату та місце розгляду справи. Розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст.247 ЦПК України. За погодженням позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення з таких підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] працювала на посаді техніка-лаборанта 1 категорії ВТЛ ДП «Чортківський комбінат хлібопродуктів» Державного агентства резерву України. Наведене підтверджується копією трудової книжки позивача (а.с.13-19). Відповідно до п. 1 ст. 21 Закону України «Про оплату праці» працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору. Згідно зі ст. 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Як вбачається з довідки про доходи від 08 жовтня 2020 року за № 669 заборгованість по заробітній платі ДП «Чортківський комбінат хлібопродуктів» Державного агентства резерву України перед [PERSON] за період з жовтня місяця 2019 року по вересень місяць 2020 року складає 53 390,76 грн. Таким чином, оскільки позивачу була нарахована, але не виплачена заробітна плата за період з жовтня місяця 2019 року по вересень місяць 2020 року у розмірі 58 965,25 грн., то суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити та стягнути на користь позивача дану заборгованість. Згідно з п. 2 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць. Щодо розподілу судових витрат по справі, суд зазначає таке. Згідно ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема на професійну правничу допомогу, витрати пов`язані із проведенням експертизи. Так, зокрема позивач просить стягнути з відповідача понесені ним витрати на оплату правничої допомоги у розмірі 7 000,00грн. В підтвердження понесених витрат на правничу допомогу позивач долучає до матеріалів справи договір про надання професійної правничої допомоги № 14/07 від 29 липня 2020 року, акт прийому-передачі наданих послуг від 19 серпня 2020 року, квитанцію до прибуткового касового ордера № 14/07 від 29 липня 2020 року (а.с. 35-38). Враховуючи вимоги ст. 137 ЦПК України та з огляду на співрозмірність витрат на оплату послуг адвоката, пов`язаних із захистом прав та представництвом інтересів позивача у даній конкретній справі, враховуючи характер спору, участь адвоката у справі, кількість судових засідань, суд вважає обґрунтованим та об`єктивним, і таким, що підпадає під критерій розумності, а також відповідає розміру ціни позову, розмір витрат на правову допомогу, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, у сумі 2 000,00 грн. Враховуючи, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню, судовий збір у розмірі 840,80грн. підлягає до стягненню з відповідача на користь держави у відповідності до вимог ч. 6 ст. 141 ЦПК України.

Outcome: partial