Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-17 00:00:00

Позивач, [PERSON] », пред`явила до суду позов до відповідачів: Акціонерного товариства «Банк Форвард», приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Павелків Тетяни Леонідівни, в якому позивач просила: визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 3737 від 05 вересня 2020 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Євдокією Юріївною щодо звернення стягнення заборгованості з неї, [PERSON] , на користь Публічного Акціонерного товариства «Банк Форвард»; стягнути з Відповідачів по справі - Публічного Акціонерного товариство «Банк Форвард» та приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Павелків Тетяни Леонідівни на її користь сплачений нею судовий збір в розмірі 840 гривень 80 копійок. В обґрунтування своїх вимог у позові позивач зазначила про те, що предметом даної позовної заяви є визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 3737 від 05 вересня 2020 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Євдокією Юріївною щодо звернення стягнення заборгованості на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника. Відповідно до частини дванадцятої статті 28 Цивільного процесуального кодексу України, позови до стягувача про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню можуть пред`являтися також за місцем його виконання. Відповідно до частини першої статті 24 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Виконавчі дії щодо звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію провадяться за її місцем проживання, як зазначено в постанові про відкриття виконавчого провадження. Крім того, згідно довідки, виданої АТ КБ «ПриватБанк» від 19 жовтня 2020 року, на карту АТ КБ «ПриватБанк», на яку позивач отримує зарплатні виплати накладено арешт згідно постанови про арешт коштів боржника від 23 вересня 2020 року, виконавче провадження № 63119339, тому вважає, що дана позовна заява підсудна Семенівському районному суду Чернігівської області. На початку жовтня 2020 року вона дізналась, що 23 вересня 2020 року постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Павелків Тетяною Леонідівною відкрито виконавче провадження № 6311939 на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Є. Ю. (далі - Третя особа) № 3737 від 05 вересня 2020 року про звернення стягнення заборгованості на користь Акціонерного товариства «Банк Форвард» в розмірі 40964 гривні 80 копійок. Позивач вважає, що виконавчий напис № 3737 від 05 вересня 2020 року вчинено з грубими порушеннями порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами, і, як наслідок, неправомірне провадження щодо виконання вказаного виконавчого напису про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника. Відповідно до підпунктів 1.1-1.2 Глави 16 Розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій) та статті 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів Відповідно до статті 88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Звертає увагу суду на те, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус (Третя особа) не отримувала від неї та відповідача первинні документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення (платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо), тому у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості позивача перед відповідачем, а також суми штрафних санкцій та процентів, зазначені у виконавчому написі, є безспірними. На підставі яких документів був вчинений виконавчий напис не відомо. Вчиняючи виконавчий напис, нотаріус не врахував та не перевірив факту наявності чи відсутності спору щодо заборгованості, чим порушив вказану норму закону. Постановою Пленуму ВСУ від 31 січня 1992 року № 2 «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову у їх вчинені» у пункті 13 роз`яснено, що відповідно до статей 34, 36, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом і за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується документами, передбаченими спеціальним нормативним актами з цього приводу, і що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у випадках, коли законом встановлено інший строк давності, не минув цей строк. Основними умовами вчинення нотаріусом виконавчого напису є подання документів, які підтверджують заборгованість боржника перед кредитором, підтверджують безспірність вимоги та подачі вимоги в межах строку позовної давності у три роки та у межах річного строку щодо вимоги про стягнення неустойки. Ознакою безспірності вимоги є відсутність заперечень боржника щодо заборгованості та її розрахунку, а також відсутності будь-яких суперечностей у поданих документах. На підтвердження безспірності заборгованості нотаріусу мають бути подані документи, що свідчать про визнання боржником вимог кредитора. Тобто, нотаріус повинен упевнитися в розумінні боржником пред`явлених до нього вимог і визнання їх. Документом, що підтверджує такий факт, є отримання боржником вимоги стягувача з підписом боржника про його отримання, але жодних документів вона не отримувала. Отже, на підставі документів, наданих відповідачем третій особі із заявою про вчинення виконавчого напису, не можна встановити безспірність вимог відповідача до позивача, а отже виконавчий напис вчинено з порушенням закону. Відповідно до статті 88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 49 Закону України «Про нотаріат», нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо: 1) вчинення такої дії суперечить законодавству України; 2) не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії. Ухвалою судді від 09 листопада 2020 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито загальне позовне провадження у даній справі та призначено підготовче судове засідання 07 грудня 2020 року. Ухвалою суду від 07 грудня 2020 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 18 січня 2021 року. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, належним чином була повідомлена про дату, час і місце розгляду справи, до суду надала письмову заяву, згідно даних якої розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Представник відповідача, Акціонерного товариства «Банк Форвард», у засідання не з`явився, належним чином був повідомлений про дату, час і місце судового розгляду по суті судовою повісткою про виклик, про поважні причини неявки суд не повідомив, відзив чи клопотання не подав. Відповідач, приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Павелків Тетяна Леонідівна, у судове засідання не з`явилася, була належним чином повідомлена про дату, час і місце проведення судового розгляду по суті судовою повісткою про виклик, про поважні причини неявки суд не повідомила, відзив чи клопотання не подала. Враховуючі вказані обставини суд вважає за необхідне розглянути справу без участі відповідачів та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Євдокія Юріївна, у підготовче судове засідання не з`явилась, будучи належним чином повідомлена про дату, час і місце розгляду справи, подала до суду письмову заяву, у якій просила справу слухати у її відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, вважає за необхідне позов задовольнити повністю за наступних встановлених судом обставин. У справі встановлено, що на початку жовтня 2020 року позивач [PERSON] дізналась, що 23 вересня 2020 року постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Павелків Тетяни Леонідівни відкрито виконавче провадження № 6311939 на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Євдокії Юріївни № 3737, виданого 05 вересня 2020 року про звернення стягнення заборгованості на користь Акціонерного товариства «Банк Форвард» в розмірі 40964 гривні 80 копійок. Відомості про звернення відповідача, Акціонерного товариства «Банк Форвард», до суду з позовною заявою про стягнення з позивача заборгованості за кредитним договором в матеріалах справи відсутні. З позовної заяви вбачається, що позивач не визнає в повному обсязі вимоги банку про стягнення з нього заборгованості за кредитним договором, стверджує, що приватним нотаріусом не були отримані документи, щодо здійснення часткового погашення кредиту, тобто сума заборгованості є спірною. Відповідно до ст. 18 Цивільного кодексу (далі - ЦК) України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису. Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів ст. ст. 15, 16, 18 ЦК України, ст. ст. 50, 87, 88 Закону «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. В судовому засіданні встановлено, що між сторонами існує спір щодо розміру заборгованості по кредитному договору, позивач не згодна з вимогами банку, тобто безспірність заборгованості та відповідальності позивача по кредитному договору, як обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису, відсутня, що є підставою для задоволення позову із врахуванням заявлених вимог, оскільки виконавчий напис вчинено з порушенням вищезазначених вимог закону. Таким чином позовні вимоги позивача підлягають повному задоволенню. Виходячи з положень чинного законодавства, зокрема ч. 12 ст. 28 Цивільного процесуального кодексу України, позови про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, пред`являються до стягувача, яким у даному випадку є відповідач, Акціонерне товариство «Банк Форвард». Інший відповідач у справі, приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Павелків Т. С. не є стягувачем, а є особою, яка в силу своїх службових обов`язків здійснює виконавче провадження за виконавчим написом приватного нотаріуса, тому суд вважає, що судові витрати підлягають стягненню лише з відповідача, Акціонерного товариства «Банк Форвард». Оскільки позов задовольняється повністю, суд вважає за необхідне згідно вимог ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України стягнути з відповідача, Акціонерного товариства «Банк Форвард», на користь позивача [PERSON] сплачені позивачем грошові кошти на оплату судового збору в розмірі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок, що підтверджуються квитанцією № 47 від 03 листопада 2020 року (а. с. 1).

Outcome: approved